УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06.11.2023 року м.Одеса

Слідчий суддя Київського районного суду міста Одеси ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши в судовому засіданні в місті Одесі клопотання прокурора Одеської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Південного регіону ОСОБА_3 про арешт майна у кримінальному провадженні №0000053 від 28.09.2023 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.368 КК України,

ВСТАНОВИВ:

Як вбачається з клопотання прокурора, ОСОБА_4 підозрюється у тому, що він будучи начальником відділення по роботі з добровольчими формуваннями військової частини НОМЕР_1 , діючи умисно та протиправно, усвідомлюючи суспільно небезпечні наслідки своїх дій та бажаючи їх настання, з корисливих мотивів, з метою незаконного збагачення, 27.09.2023 близько 10:30, перебуваючи у м.Одеса, під час телефонної розмови виказав голові Добровеличківської селищної ради Кіровоградської області ОСОБА_5 прохання надати для нього неправомірну вигоду у вигляді грошових коштів у сумі 1 000 000 (один мільйон) гривень, та у подальшому, доводячи свій злочинний намір до кінця, 09.10.2023 приблизно о 14 годин 40 хвилин, перебуваючи біля будівлі, розташованої за адресою: АДРЕСА_1 , знаходячись в салоні автомобіля марки Hуundai модель Н-1 номер державної реєстарції НОМЕР_2 під керуванням ОСОБА_5 , одержав від голови Добровеличківської селищної ради Кіровоградської області ОСОБА_5 неправомірну вигоду у вигляді грошових коштів у сумі 1 000 000 (один мільйон) гривень, що відповідно до примітки 1 до ст.368 КК України у п`ятсот і більше разів перевищує неоподатковуваний мінімум доходів громадян та є особливо великим розміром, за не вчинення ним, ОСОБА_4 , в інтересах ОСОБА_5 , як того, хто надає неправомірну вигоду дій з використанням свого службового становища, а саме: невжиття ОСОБА_4 заходів, передбачених його функціональними обов`язками, щодо ініціювання та здійснення зміни місця юридичної реєстрації окремих підрозділів НОМЕР_3 та 124 бригад Територіальної оборони України, які на час вчинення злочину розташовані на території Добровеличківської селищної ради Кіровоградської області, та не перешкоджання у такий спосіб подальшому надходженню до бюджету зазначеного органу місцевого самоврядування податку з доходів фізичних осіб - військовослужбовців зазначених бригад, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.368 КК України прохання надати для себе та одержання службовою особою неправомірної вигоди за невчинення такою службовою особою в інтересах того, хто надає неправомірну вигоду, дій з використанням службового становища, предметом якого була неправомірна вигода в особливо великому розмірі.

Окрім того, встановлено, що ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка вступила 29.12.2007 в шлюб із ОСОБА_4 , відповідно до Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо суб`єкта на праві володіє об`єктом нерухомості земельною ділянкою кадастровий номер :02:000:0563 площею 0,25 га, право власності на яке набула 04.10.2023.

Враховуючи вище викладене, майно, яке на праві власності належить ОСОБА_6 є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, 1/2 частка якої належить її чоловіку ОСОБА_4 .

Прокурор звертається з клопотанням, обґрунтовуючи його тим, що з метою попередження приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження нерухомого майна, яке перебуває у власності майна подружжя підозрюваного ОСОБА_4 у даному кримінальному провадженні, необхідним є накладення арешту на таке майно в порядку, передбаченому ст.170 КПК України із забороною на вчинення дій, пов`язаних зі здійсненням будь яких дій у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно (в тому числі поділу, об`єднання, виділу частки).

Прокурор надав до суду заяву, в якій клопотання підтримала, просила його задовольнити з підстав викладених в ньому.

Відповідно до вимог ч.2 ст.172 КПК України, клопотання слідчого, прокурора, цивільного позивача про арешт майна, яке не було тимчасово вилучене, може розглядатися без повідомлення підозрюваного, обвинуваченого, іншого власника майна, їх захисника, представника чи законного представника, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо це є необхідним з метою забезпечення арешту майна.

Слідчим суддею, враховуючи наявні реальні ризики незаконного приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження об`єктів нерухомого майна, з метою забезпечення арешту майна, було прийнято рішення про розгляд клопотання про арешт майна без участі власників.

Дослідивши клопотання та додані до нього матеріали, якими прокурор обґрунтовує його задоволення, оцінивши всі обставини у сукупності, слідчий суддя приходить до висновку, що клопотання прокурора підлягає задоволенню в повному обсязі, з наступних підстав.

Відповідно до п.п.1,2 ст.131 КПК України заходи забезпечення кримінального провадження застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження. Заходом забезпечення кримінального провадження є, зокрема, арешт майна.

Згідно з ч.1 ст.170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи.

При цьому, у відповідності до ч.2 ст.170 КПК України, арешт майна допускається з метою забезпечення: 1)збереження речових доказів; 2)спеціальної конфіскації; 3)конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Відповідно до матеріалів наданих з клопотанням, об`єкт нерухомого майна, а саме: земельна ділянка кадастровий номер :02:000:0563 площею 0,25 га - належать на праві приватної власності ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Крім цього, встановлено, що згідно відомостей з реєстру актів цивільного стану, з 29.12.2007 року ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 перебуває у шлюбі з ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Відповідно до витягу з державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно встановлено, що у приватній власності ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 знаходиться земельна ділянка кадастровий номер :02:000:0563 площею 0,25 га.

Відповідно ч.3 ст.368 Цивільного кодексу України майно, набуте подружжям за час шлюбу, є їхньою спільною сумісною власністю, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно до ст.60 Сімейного кодексу України (далі СКУ) майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу). Вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя.

Відповідно до ст.70 СКУ у разі поділу майна, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором.

Відповідно до ч.10 ст.170 КПК України, арешт може бути накладений у встановленому цим Кодексом порядку на рухоме чи нерухоме майно, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковій формі, в тому числі кошти та цінності, що знаходяться на банківських рахунках чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах, видаткові операції, цінні папери, майнові, корпоративні права, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна.

Не може бути арештовано майно, якщо воно перебуває у власності добросовісного набувача, крім арешту майна з метою забезпечення збереження речових доказів.

З урахуванням вищевикладеного, слідчий суддя приходить до переконання, що в цілях запобігання можливості відчуження вищевказаного майна та забезпечення можливої конфіскації майна, враховуючи наявність достатніх підстав вважати, що вказане майно підлягає конфіскації майна як виду покарання, а також беручи до уваги правове обґрунтування клопотання прокурора, клопотання про накладення арешту майна підлягає задоволенню.

Таким чином, повністю доведена необхідність застосування такого заходу забезпечення кримінального провадження, як арешт майна.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст.93, 100, 131, 132, 170-175, 309, 369-372, 392-395 КПК України, слідчий суддя,-

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання прокурора Одеської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Південного регіону ОСОБА_3 про арешт майна у кримінальному провадженні №0000053 від 28.09.2023 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.368 КК України задовольнити.

Накласти арешт на земельну ділянку кадастровий номер :02:000:0563 площею 0,25 га, яка на праві приватної власності належить ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Заборонити будь-яким юридичним та фізичним особам розпоряджатися, відчужувати та здійснювати будь-які реєстраційні дії у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно (в тому числі поділу, об`єднання, виділу частки).

Виконання ухвали покласти на прокурора Одеської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Південного регіону ОСОБА_3 .

Відповідно до ст.175 КПК України ухвала про арешт майна виконується негайно слідчим, прокурором.

Ухвала може бути оскаржена протягом п`яти діб з дня її проголошення до Одеського апеляційного суду.

Слідчий суддя ОСОБА_1