н/п 1-кс/953/8095/23
"17" жовтня 2023 р. м.Харків
Слідчий суддя Київського районного суду м. Харкова - ОСОБА_1 ,
за участю прокурора ОСОБА_2 ,
підозрюваного ОСОБА_4 ,
захисника адвоката ОСОБА_5 ,
секретар судового засідання ОСОБА_6 ,
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Дергачі Харківської області, громадянина України, з середньою спеціальною освітою, одруженого, має малолітню дитину 2014 року народження, працює на посаді охоронця у ТОВ «Белогві», який зареєстрований та фактично мешкає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимий,
підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 286-1 КК України,
У ході досудового розслідування встановлено, що 14 жовтня 2023 року близько 18 години 55 хвилин ОСОБА_4 , перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння, керував технічно справним автомобілем «Renault Logan», державний номерний знак НОМЕР_1 , по вул. Золочівський шлях у м. Дергачі Харківської області зі швидкістю близько 80 км/год, чим порушив вимоги п. 2.9 а) Правил дорожнього руху України, згідно з якими:
п. 2.9 «а» «Водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції».
У подальшому ОСОБА_4 , керуючи автомобілем біля будинку № 74, що розташований за адресою: Харківська область, м. Дергачі, вул. Золочівський шлях, діючи необережно, не вжив заходів для зменшення швидкості руху при виникненні перешкоди для руху у виді велосипедиста ОСОБА_8 , яка керувала велосипедом «Україна», яку ОСОБА_4 об`єктивно був спроможний виявити, внаслідок чого допустив зіткнення з вищевказаним велосипедистом, який рухався попереду у попутному із ними напрямку. У результаті ДТП велосипедист ОСОБА_8 від отриманих тілесних ушкоджень померла на місці.
Своїми діями ОСОБА_4 порушив вимоги п. 12.3 Правил дорожнього руху України, згідно з якими:
п. 12.3 «У разі виникнення небезпеки для руху або перешкоди, яку водій об`єктивно спроможний виявити, він повинен негайно вжити заходів для зменшення швидкості аж до зупинки транспортного засобу або безпечного для інших учасників руху об`їзду перешкоди».
14 жовтня 2023 року ОСОБА_4 затриманий співробітниками правоохоронних органів у порядку ст. 208 КПК України.
15 жовтня 2023 року ОСОБА_4 повідомлено про підозру у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 286-1 КК України.
Слідчий зазначає, що обґрунтованість пред`явленої ОСОБА_4 підозри підтверджується зібраними у ході досудового розслідування доказами, зокрема: протоколом огляду місця ДТП від 14.10.2023; протоколами допиту свідків ОСОБА_9 та ОСОБА_10 від 15.10.2023; висновком щодо результату медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного сп`яніння від 14.10.2023.
Слідчий стверджує про наявність ризиків, передбачених п.п. 1, 3 ч. 1 ст. 177 КПК України, враховуючи той факт, що ОСОБА_4 підозрюється у вчиненні тяжкого злочину, за яке передбачено покарання від п`яти до десяти років позбавлення волі, що може спонукати підозрюваного переховуватися від органу досудового розслідування та суду з метою уникнення кримінальної відповідальності за вчинений злочин. Крім того, підозрюваний ОСОБА_4 , перебуваючи на волі та розуміючи зміст інкриміновано йому кримінального правопорушення та передбачену за його вчинення кримінальну відповідальність, може незаконно впливати на потерпілих та свідків у цьому кримінальному провадженні з метою їх схилення до зміни показів.
Прокурор ОСОБА_2 у судовому засіданні клопотання підтримав та просив його задовольнити, посилаючись на наявність ризиків, передбачених п.п. 1, 3 ч. 1 ст. 177 КПК України.
Слідчий ОСОБА_3 у судовому засіданні клопотання підтримав та просив його задовольнити.
Підозрюваний ОСОБА_4 у судовому засіданні не заперечував щодо порушення ним правил дорожнього руху в частині керування транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння, однак заперечував, що зіткнення з велосипедистом ОСОБА_8 , яка в результаті ДТП померла, сталося з його вини, з тих підстав, що ДТП сталася в темну пору доби, при цьому велосипед та ОСОБА_8 не мали спеціальних засобів для розпізнавання у темну пору доби, у зв`язку з чим він не міг завчасно побачити її на дорозі. Просив застосувати щодо нього запобіжний захід, не пов`язаний з триманням під вартою, а саме домашній арешт. Пояснив, що на момент ДТП він був тимчасово позбавлений права керування на підставі постанови суду про притягнення його до кримінальної відповідальності за ст.130 КУпАП.
Захисник адвокат ОСОБА_5 у судовому засіданні проти задоволення клопотання заперечував, посилаючись на недоведеність заявлених слідчими та прокурором ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України, а тому просив суд застосувати щодо його підзахисного запобіжний захід, не пов`язаний з триманням під вартою, домашній арешт. Акцентував увагу на тому, що підозрюваний ОСОБА_4 одружений, має малолітню дитину 2014 року народження, офіційно працевлаштований, що свідчить про наявність у нього міцних соціальних зв`язків. Зауважив на тому, що підозрюваний раніше до кримінальної відповідальності не притягався, при цьому кримінальне правопорушення, яке йому інкримінується, вчинене з необережності.
14 жовтня 2023 року о 22 годині 45 хвилин ОСОБА_4 затриманий у порядку ст. 208 КПК України.
15 жовтня 2023 року ОСОБА_4 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 286-1 КК України.
Кримінальним процесуальним Кодексом України визначено мету, підстави та обставини, що враховуються при обранні запобіжного заходу.
Згідно з вимогами ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: переховуватись від органу досудового розслідування та суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином та вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.
Відповідно до положень ч. 2 ст. 177 КПК України підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті. Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності для цього підстав, передбачених цим Кодексом.
Вимогами ст. 178 КПК України передбачені обставини, що враховуються при обранні запобіжного заходу, зокрема тяжкість покарання, яке загрожує відповідній особі, вік та стан здоров`я обвинуваченого, міцність соціальних зв`язків, у тому числі наявність родини та утриманців, наявність постійного місця роботи, наявність судимостей, дотримання обвинуваченим умов застосованих запобіжних заходів, якщо вони застосовувались раніше та інші обставини.
Згідно з ч. 1 ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.
Підставою для звернення з даним клопотанням стало те, що у діях ОСОБА_4 вбачаються ознаки кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 286-1 КК України, і під час досудового розслідування встановлено наявність ризиків, передбачених п.п. 1, 3 ч.1 ст.177 КПК України, а саме - можливість переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду, незаконно впливати на свідків у кримінальному провадженні.
Слідчий суддя вважає, що обґрунтованість підозри у скоєнні ОСОБА_4 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 286-1 КК України, підтверджується зібраними на даний час доказами, а саме: даними протоколу огляду місця дорожньо-транспортної пригоди від 14 жовтня 2023 року; даними висновку щодо результатів огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції від 14 жовтня 2023 року; даними протоколів допиту свідків ОСОБА_9 та ОСОБА_10 від 15 жовтня 2023 року.
У судовому засіданні стороною обвинувачення підтверджені ризики того, що ОСОБА_4 може переховуватись від органу досудового розслідування та суду, оскільки він підозрюється у вчиненні тяжкого злочину у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, які керують транспортними засобами в стані сп`яніння, що спричинило смерть потерпілого, за який передбачене покарання у виді позбавлення волі на строк від п`яти до десяти років з позбавленням права керувати транспортними засобами на строк від п`яти до десяти років, а також ризик незаконного впливу на потерпілих та свідків у даному кримінальному провадженні, враховуючи процедуру отримання свідчень від осіб, які є свідками у кримінальному провадженні.
Вирішуючи питання про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою, слідчий суддя враховує вимоги п.п.3 і 4 ст.5 Конвенції про захист прав людини та практику Європейського суду з прав людини, згідно з якими обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою.
Відповідно до практики Європейського Суду з прав людини вагомою підставою для вирішення питання про необхідність попереднього ув`язнення особи є ризик перешкоджання встановленню істини у справі та переховування цієї особи від правосуддя. При цьому зазначено, що небезпека перешкоджання встановленню істини у справі та переховування особи від правосуддя може вимірюватися суворістю можливого покарання в сукупності з наявністю даних про матеріальний, соціальний стан особи, її зв`язками з державою, у якій його переслідують та міжнародними контактами
Згідно з п. 4 ч. 2 ст. 183 КПК України запобіжний захід у виді тримання під вартою може бути застосований до раніше не судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років.
Так, слідчий суддя відповідно до положень ст.ст. 177, 178 КПК України враховує дані про особу підозрюваного ОСОБА_4 , який хоча і має зареєстроване місце мешкання, однак у м. Дергачі, одружений та має малолітню дитину 2014 року народження, тобто має міцні соціальні зв`язки, офіційно працевлаштований, а тому має стабільне джерело доходу, раніше не судимий, при цьому підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, яке відповідно до ст.12 КК України відноситься до тяжкого злочину проти безпеки руху та експлуатації транспортного засобу, що спричинило тяжкий наслідок у вигляді смерті потерпілої, за який передбачене покарання у разі визнання його винним у виді позбавленні волі строком від п`яти до десяти років, крім того, як встановлено у судовому засіданні з пояснень підозрюваного ОСОБА_4 , на час ДТП він був тимчасово позбавлений права керування транспортними засобами на підставі рішення суду про притягнення його до адміністративної відповідальності за ст.130 КУпАП.
Отже, під час розгляду клопотання, слідчий суддя встановив наявність достатніх підстав вважати, що обставини, визначені п. п. 1-3 ч. 1 ст. 194 КПК України, які свідчать про наявність встановлених стороною обвинувачення ризиків у даному кримінальному провадженні, обґрунтованість підозри, недостатність застосування менш суворого запобіжного заходу для запобігання наявним ризикам є обґрунтованими, оскільки вони належним чином вмотивовані та доведені слідчим та прокурором, при цьому підтверджуються матеріалами справи.
Слідчий суддя, враховуючи конкретні обставини кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_4 , а також відомості про особу підозрюваного у їх сукупності, з метою забезпечення належної процесуальної поведінки підозрюваного ОСОБА_4 вважає за необхідне застосувати до нього запобіжний захід у виді тримання під вартою.
Відповідно до практики Європейського суду з прав людини, суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів. Забезпечення таких стандартів, як підкреслює Європейський суд з прав людини, вимагає від суду більшої суворості в оцінці порушень цінностей суспільства.
Під час розгляду клопотання вивчалась можливість застосування стосовно ОСОБА_4 більш м`якого запобіжного заходу для запобігання вищезазначених ризиків, однак, з огляду на встановлені обставини, зокрема, те, що ОСОБА_4 , хоча і є раніше не судимим, проте на даний час обґрунтовано підозрюється у вчиненні тяжкого злочину проти безпеки руху та експлуатації транспорту, покарання за яке, за умови визнання його винуватим, передбачене у виді позбавлення волі від 5 до 10 років, що свідчить про надзвичайно високу суспільну небезпечність таких дій, крім того, вже не вперше керує транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння, слідчий суддя дійшов висновку, що більш м`який запобіжний захід не забезпечить виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, щоб запобігти спробам вчинити дії, передбачені пунктами 1 та 3 частини першої статті 177 КПК України.
Отже, з метою забезпечення належної процесуальної поведінки підозрюваного ОСОБА_4 вважаю за необхідне застосувати до нього запобіжний захід у виді тримання під вартою.
Даних щодо неможливості застосування до підозрюваного запобіжного заходу у виді тримання під вартою за станом здоров`я слідчому судді не надано.
Доводи сторони захисту щодо доцільності обрання більш м`якого запобіжного заходу ніж тримання під вартою не спростовують вищевказаних висновків суду.
Нормами частини 4 ст. 183 КПК України передбачено, що слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою, враховуючи підстави та обставини, передбачені статтями 177 та 178 цього Кодексу, має право не визначити розмір застави у кримінальному провадженні:
1) щодо злочину, вчиненого із застосуванням насильства або погрозою його застосування;
2) щодо злочину, який спричинив загибель людини;
3) щодо особи, стосовно якої у цьому провадженні вже обирався запобіжний захід у вигляді застави, проте був порушений нею.
Враховуючи положення п. 2 ч. 4 ст. 183 КПК України, слідчий суддя приходить до висновку про наявність підстав не визначати розмір застави.
Всі інші питання фактичні обставини кримінального провадження, питання винності чи не винності в скоєні кримінального правопорушення, а також питання відносності та допустимості доказів вирішуються під час іншої стадії кримінального процесу судового провадження під час розгляду справи по суті в суді першої інстанції. Встановлення того, вчинила чи не вчинила особа кримінальне правопорушення, є завданням подальшого провадження, сприяти якому й покликаний запобіжний захід, що обирається.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 177, 178, 183, 193, 194, 197 КПК України, слідчий суддя
Застосувати до ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у виді тримання під вартою в Державній установі "Харківський слідчий ізолятор" на 60 днів у межах строку досудового розслідування до 12 грудня 2023 року включно без визначення розміру застави.
Строк дії ухвали встановити до 12 грудня 2023 року включно.
Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Харківського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення, а ОСОБА_4 - у той же строк, але з моменту вручення йому ухвали суду.

Ухвала підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Повний текст ухвали складений 18 жовтня 2023 року.

Слідчий суддя ОСОБА_1