Ухвала

Іменем України

17 січня 2024 року смт. Слобожанське

Дніпропетровський районний суд Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1

при секретареві ОСОБА_2

за участю:

прокурора ОСОБА_3

обвинуваченого ОСОБА_4 (дистанційно)

захисника ОСОБА_5 (дистанційно)

розглянувши у закритому судовому засіданні у смт. Слобожанське кримінальне провадження №0003622 відносно:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який народився у м.Одеса Одеської області, громадянина України, з повною середньою освітою, військовослужбовець військової служби за призовом під час мобілізації на особливий період, ВЧ НОМЕР_1 , солдат, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.402 КК України -

встановив:

Перед оголошенням перерви для продовження дослідження доказів, прокурор посилаючись на наявність ризиків, передбачених ч.1 ст.177 КПК України просив продовжити обвинуваченому запобіжний захід у вигляді тримання під вартою. Наголосив, що згідно чинного законодавства до обвинуваченого може бути застосовано лише тримання під вартою, жодних медичних документів на підтвердження доводів сторони захисту сторона обвинувачення не отримував. Просив суд відмовити у задоволенні клопотань захисників та наголосив зазначений свідок не допитувався на стадії досудового розслідування.

Щодо клопотання сторони захисту про призначення судово-медичної експертизи просив відмовити.

Обвинувачений заперечував щодо продовження йому запобіжного заходу, оскільки йому потрібне лікування.

Захисник заперечував щодо продовження строку запобіжного заходу з посиланням на практику ЕСПЛ, оскільки його підзахисний отримав поранення та потребує лікування, має міцні соціальні зв`язки.

Заявив письмове клопотання про призначення судово-медичної експертизи. Посилаючись на те, що висновок судово-медичної експертизи відносно його підзахисного може бути використаний як доказ з метою доведення невинуватості та відсутності складу злочину в діях ОСОБА_4 відносно подій, що йому інкримінуються.

Просив суд не обирати ніякого запобіжного заходу та направити його підзахисного на лікування.

Окрім того, заявив клопотання про виклик та допит свідків сторони захисту.

Заслухавши клопотання сторін, суд приходить до наступного висновку.

За приписом ч.1 ст.177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: переховуватися від органів дізнання та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному проваджені; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Враховуючи, що дія запобіжного заходу, продовженого під час судового розгляду, спливає 25 січня 2024 року, виходячи з мети і підстав застосування запобіжного заходу та з урахуванням ризиків, що були підставою для обрання такого запобіжного заходу під час досудового розслідування, які не відпали і не зменшилися, суд вважає необхідним продовжити аналогічний запобіжний захід у вигляді тримання під вартою ще на 60 днів на гауптвахті.

Суд, не приймає доводи сторони захисту, оскільки їх пояснення зводяться до спростування обвинувачення та пояснень по суті, які суд розглядає на стадії судового розгляду.

Враховуючи викладене клопотання сторони обвинувачення про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою підлягає задоволенню.

Відповідно до частини першої статті 242 КПК України експертиза проводиться експертною установою, експертом або експертами, яких залучають сторони кримінального провадження або слідчий суддя за клопотанням сторони захисту у випадках та порядку, передбачених статтею 244 цього Кодексу, якщо для з`ясування обставин, що мають значення для кримінального провадження, необхідні спеціальні знання.

Згідно ч.4 ст. 101 КПК України запитання, які ставляться експертові, та його висновок щодо них не можуть виходити за межі спеціальних знань експерта.

Згідно ст. 1 Закону України про судово-медичну експертну діяльність від 16.06.2015 № 2081а (далі Закон) судово-медична експертиза - це здійснюване на підставі спеціальних медичних знань дослідження матеріальних об`єктів, що містять інформацію про обставини справи, яка перебуває в провадженні органів досудового розслідування чи суду. Судово-медична експертиза включає: експертизу трупів у випадках насильницької смерті; експертизу трупів при підозрі застосування насилля або з інших обставин, що обумовлюють необхідність такої експертизи; експертизу потерпілих, обвинувачених та інших осіб; експертизу речових доказів; експертизу за матеріалами кримінальних справ; експертизу за матеріалами цивільних справ. Судово-медична експертиза здійснюється на принципах законності, об`єктивності, неупередженості, повноти дослідження та незалежності.

Згідно з Кримінальним процесуальним кодексом України судово-медична експертиза призначається обов`язково: для встановлення причин смерті; для встановлення тяжкості і характеру тілесних ушкоджень; для визначення психічного стану підозрюваного за наявності відомостей, які викликають сумнів щодо його осудності, обмеженої осудності; для встановлення віку особи, якщо це необхідно для вирішення питання про можливість притягнення її до кримінальної відповідальності, а іншим способом неможливо отримати ці відомості.

Розглядаючи клопотання захисника обвинуваченого ОСОБА_4 адвоката ОСОБА_6 суддя вважає, що питання, котрі просить поставити захисник на вирішення судово-медичної експертизи, відносно наявності у ОСОБА_4 хвороб, їх несприятливих наслідків, давності їх виникнення, придатності до військової служби підозрюваного згідно Розкладу хвороб, станів та фізичних вад, зазначеного в Додатку 1 до Положення про військово-лікарську експертизу в Збройних Силах України, затвердженого наказом Міністерства оборони України від 14.08.2008 року №402, та інші питання, що стосуються придатності підозрюваного до військової служби, не відносяться до компетенції судово-медичної експертизи.

Крім того, з матеріалів клопотання не вбачається, яке доказове значення для кримінального провадження будуть мати результати даної експертизи.

При цьому, матеріали клопотання, не містять доказів того, стороні захисту було відмовлено у її проведенні, чи сторона обвинувачення, на клопотання сторони захисту, не залучила відповідного експерта/експертну установу під час призначення та проведення експертизи.

Враховуючи викладене, зокрема те, що захисником обвинуваченого не доведено, що відповіді на поставленні стороною захисту на вирішення експерту питання можуть мати будь-яке доказове значення у кримінальному провадженні, суд приходить до переконання про відсутність підстав для задоволення клопотання.

Також суд наголошує на тому, що в силу вимог ч. 1 ст. 318 КПК України, судовий розгляд має бути проведений і завершений протягом розумного строку, а призначення експертизи без достатніх на те підстав призведе до невиправданої тяганини та порушення прав і законних інтересів учасників кримінального провадження.

Питання щодо придатності особи до військової служби і всі інші, пов`язані з проходженням військової служби питання, вирішується військово-лікарською комісією.

Враховуючи наведене, в задоволенні клопотання захисника про призначення судово-медичної експертизи у кримінальному провадженні №0003622 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.402 КК України, необхідно відмовити.

Також, суд вважає, що клопотання адвоката ОСОБА_7 про допит свідка підлягає задоволенню та допитати свідка сторони захисту, після допиту свідків сторони обвинувачення.

На підставі вищевказаного, та керуючись ст.ст. 110, 177, 194, 242-244, 350 КПК України, суд

ухвалив:

Оголосити перерву у судовому провадженні до 19 лютого 2024 року - 10.00 години.

У задоволенні клопотання адвокатів ОСОБА_6 і ОСОБА_5 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_4 про вжиття заходів для проведення медичного обстеження, надання медичної допомоги поза межами зонального відділення ВСП, а саме у Військовомедичному клінічному центрі Південного регіону - відмовити.

Клопотання адвокатів ОСОБА_6 і ОСОБА_5 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_4 про призначення судово-медичної експертизи у ДУ «Незалежний інститут судових експертиз» у м. Київ залишити без задоволення.

Клопотання сторони захисту про виклик свідка ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 задовольнити та допитати свідка сторони захисту після допиту свідків сторони обвинувачення.

Клопотання прокурора про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою задовольнити.

Продовжити обвинуваченому ОСОБА_4 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 діб, тобто до 16 березня 2024 року.

Утримувати ОСОБА_4 на гауптвахті.

Клопотання сторони захисту про відмову у продовженні запобіжного заходу залишити без задоволення, як таке, що не відповідає вимогам ч.8 ст. 176 КПК України.

Контроль за виконанням ухвали покласти на прокурора, який здійснює процесуальне керівництво у кримінальному провадженні.

Ухвала підлягає негайному виконанню після її оголошення. Подача апеляційної скарги на ухвалу не зупиняє її виконання.

Копію ухвали вручити обвинуваченому, захисникам і прокурору, направити начальнику гауптвахти.

Ухвала в частині продовження строку запобіжного заходу може бути оскаржена до Дніпровського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Суддя ОСОБА_1