ВАСИЛЬКІВСЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД КИЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 362/6375/23
Провадження № 1-кп/362/688/23
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

07.12.2023 року Васильківський міськрайонний суд Київської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участі секретаря ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

представників служби у справах дітей та сім`ї ОСОБА_4 , ОСОБА_5 ,

психолога ОСОБА_6 ,

законних представників неповнолітніх ОСОБА_7 , ОСОБА_8 ,

захисників ОСОБА_9 , ОСОБА_10 ,

обвинувачених ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Василькові Київської області кримінальне провадження, внесеного в Єдиний реєстр досудових розслідувань №0001385 від 19.05.2023 року за обвинуваченням:

ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець с. Данилівка Фастівського району Київської області, українець, громадянин України, не працює, з професійно-технічною освітою, не одружений, нікого на утриманні не має, зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимий, 01.12.2022 року вироком Васильківського міськрайонного суду Київської області за ч. 1 ст. 121 КК України до покарання у вигляді 5 років позбавлення волі, із застосуванням ст. 75 КК України іспитовий строк 3 роки,

ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженка с. Данилівка Фастівського району Київської області, українка, громадянка України, не працює, з базовою загальною середньою освітою, не заміжня, студентка 1 курсу Київського будівельного училища, має на утриманні малолітнього сина, зареєстрована та проживаюча за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судима,

ОСОБА_13 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , уродженець с. Данилівка Фастівського району Київської області, українець, громадянин України, не працює, учень 9 класу Данилівської гімназії, не одружений, нікого на утриманні не має, зареєстрований та проживаючий за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимий,

ОСОБА_14 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , уродженка с. Данилівка Фастівського району Київської області, українка, громадянка України, не працює, учениця 8 класу Данилівської гімназії, не заміжня, нікого на утриманні не має, зареєстрована та проживаюча за адресою: АДРЕСА_3 , раніше не судима,

ОСОБА_15 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , уродженка м. Житомир, українка, громадянки України, не працює, учениця 9 класу Данилівської гімназії, не заміжня, нікого на утриманні не має, зареєстрована та проживаюча за адресою: АДРЕСА_3 , раніше не судима,

- у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 152 КК України,

в с т а н о в и в:

05.10.2023 року до Васильківського міськрайонного суду Київської області надійшли матеріали кримінального провадження № 0001385 від 19.05.2023 року за обвинуваченням ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 та ОСОБА_15 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 152 КК України.

Ухвалою Васильківського міськрайонного суду Київської області від 11.10.2023 року у вказаному кримінальному провадженні було призначено справу до закритого судового засідання.

В судовому засіданні прокурор заявив клопотання про продовження строків тримання під вартою обвинуваченим ОСОБА_11 та неповнолітньому ОСОБА_13 , а також про продовження строку застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту обвинуваченим ОСОБА_12 та неповнолітнім ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , вказуючи на те, що ризики, які слугували підставою застосування щодо ОСОБА_11 , ОСОБА_13 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою на стадії досудового розслідування та судового розгляду на даний час не зменшилися і свою актуальність не втратили, оскільки ОСОБА_11 , ОСОБА_13 обвинувачуються у вчиненні кримінального правопорушення, за яке передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від десяти до п`ятнадцяти років. Вказане дає підстави вважати, що тяжкість покарання, що загрожує ОСОБА_11 , ОСОБА_13 по даній справі, може стати причиною ухилення останніх від явки до прокурора чи суду. Незаконно впливати на потерпілу, яка є малолітньою та свідків у кримінальному провадженні, шляхом впливу на них з метою зміни показань останніми або відмовою від надання таких показань, злочин вчинений із застосуванням фізичної сили, та обвинувачений ОСОБА_13 проживає поруч з малолітньою потерпілою, свідками та іншими обвинуваченими, вказаний ризик залишається актуальним на весь строк судового розгляду, з огляду на встановлену КПК України процедура безпосереднього допиту судом свідків під час судового розгляду. Застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою стосовно обвинуваченого ОСОБА_11 спрямоване на забезпечення посилення контролю за місцем перебування останнього, виконання нею процесуальних обов`язків, попередження та своєчасне припинення вчинення ОСОБА_11 незаконного впливу на малолітню потерпілу та свідків у даному кримінальному провадженні.

Ризики, які слугували підставою застосування щодо ОСОБА_12 та неповнолітніх ОСОБА_14 , ОСОБА_15 запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту на стадії досудового розслідування та судового розгляду на даний час не зменшилися і свою актуальність не втратили, оскільки ОСОБА_12 та неповнолітні ОСОБА_14 , ОСОБА_15 обвинувачуються у вчиненні кримінального правопорушення, за яке передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від десяти до п`ятнадцяти років.

Вказане дає підстави вважати, що тяжкість покарання, що загрожує ОСОБА_12 та неповнолітнім ОСОБА_14 , ОСОБА_15 по даній справі, може стати причиною ухилення останніх від явки до прокурора чи суду. Ризик втечі має оцінюватись у світлі факторів, пов`язаних з характером особи, її моральністю, місцем проживання, родом занять, майновим станом, сімейними зв`язками та усіма видами зв`язку з країною, в якій така особа піддається кримінальному переслідуванню (позиція Європейського Суду з прав людини у справі «Бекчиєв проти Молдови»). Незаконно впливати на малолітню потерпілу та свідків у кримінальному провадженні, шляхом впливу на них з метою зміни показань останніми або відмовою від надання таких показань, злочин вчинений із застосуванням фізичної сили, та обвинувачені проживають поруч з малолітньою потерпілою, свідками та іншими обвинуваченими, вказаний ризик залишається актуальним на весь строк судового розгляду, з огляду на встановлену КПК України процедура безпосереднього допиту судом свідків під час судового розгляду.

Законний представник малолітньої потерпілої ОСОБА_16 , 02.04.2012 року ОСОБА_17 в судовому засіданні, просила призначити щодо обвинувачених найвищу міру покарання.

Представника ювенальної превенції ОСОБА_18 в судове засідання, не з`явився, направив клопотання про проведення судового засідання у його відсутності.

Представники служби у справах дітей та сім`ї ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , в судовому засіданні, підтримали прокурора та просили задовольнити його клопотання.

Обвинувачені ОСОБА_13 , ОСОБА_15 , ОСОБА_14 , їх законні представники ОСОБА_7 , ОСОБА_8 та їх захисник ОСОБА_9 заперечували проти продовження відносно ОСОБА_13 запобіжного заходу у виді тримання під вартою, та просили застосувати щодо нього цілодобовий домашній арешт. Щодо продовження запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту відносно ОСОБА_15 , ОСОБА_14 не заперечували щодо задоволення клопотання.

Обвинувачені ОСОБА_11 , ОСОБА_12 її законний представник ОСОБА_7 та їх захисник ОСОБА_10 заперечували проти продовження відносно ОСОБА_11 запобіжний захід у виді тримання під вартою, та просили застосувати щодо нього запобіжний захід у вигляді домашнього арешту. Щодо продовження домашнього арешту відносно ОСОБА_12 не заперечували.

Заслухавши доводи сторін кримінального провадження, дослідивши подане клопотання та додані до нього матеріали, слідчий суддя приходить до наступного.

Відповідно до положень ст. 331 КПК України під час судового розгляду суд за клопотанням сторони обвинувачення або захисту має право своєю ухвалою змінити, скасувати, обрати або продовжити запобіжний захід щодо обвинуваченого. Вирішення питання судом щодо запобіжного заходу відбувається в порядку, передбаченому главою 18 цього Кодексу. За наявності клопотань суд під час судового розгляду зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження запобіжного заходу до закінчення двомісячного строку з дня його застосування. За результатами розгляду питання суд своєю вмотивованою ухвалою скасовує, змінює запобіжний захід або продовжує його дію на строк, що не може перевищувати двох місяців. Копія ухвали вручається обвинуваченому, прокурору та надсилається уповноваженій службовій особі до місця ув`язнення.

Судом встановлено, що ухвалою Васильківського міськрайонного суду Київської області від 11.10.2023 року ОСОБА_13 та ОСОБА_11 обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на строк до 09.12.2023 року, а щодо обвинувачених ОСОБА_12 та ОСОБА_14 , ОСОБА_15 обрано запобіжний захід у вигляді домашнього арешту, із забороною залишати житло цілодобово, на строк до 09.12.2023 року, а також покладено на них обов`язки, передбачені ч. 5 ст. 194 КПК України.

Ухвалою Київського апеляційного суду від 01.11.2023 року ухвалу Васильківського міськрайонного суду Київської області від 11 жовтня 2023 року про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно ОСОБА_11 - залишено без змін.

Статтею 2 КПК України передбачено, що завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Згідно з ст. 3 Конституції України, людина, її життя і здоров`я, недоторканість і безпека визнаються в Україні найвищою соціальною цінністю.

Згідно з частиною першою статті 176 Кодексу запобіжними заходами є особисте зобов`язання, особиста порука, застава, домашній арешт, тримання під вартою.

У відповідності до ст. 199 КПК України, розглядаючи клопотання прокурора про продовження строку тримання під вартою, для прийняття законного і обґрунтованого рішення, суд повинен з`ясувати всі обставини, з якими пов`язана можливість застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та умови, за яких таке продовження можливе та виправдане.

Звертаючись до суду з клопотанням про продовження строків тримання під вартою, прокурор має викласти обставини, які свідчать про те, що заявлений ризик не зменшився або з`явилися нові ризики, які виправдовують продовження тримання особи під вартою, та обставини, які перешкоджають завершенню судового розслідування до закінчення дії попередньої ухвали про тримання під вартою (частина третя статті 199 КПК України).

Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 492 КПК України за наявності підстав, передбачених цим Кодексом, до неповнолітнього з урахуванням його вікових та психологічних особливостей, роду занять може бути застосовано один із запобіжних заходів, передбачених цим Кодексом. Затримання та тримання під вартою можуть застосовуватися до неповнолітнього лише у разі, якщо він підозрюється або обвинувачується у вчиненні тяжкого чи особливо тяжкого злочину, за умови, що застосування іншого запобіжного заходу не забезпечить запобігання ризикам, зазначеним у статті 177 цього Кодексу.

Згідно з ч.1 ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам:

1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду;

2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення;

3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні;

4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином;

5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

У частині 2 статті 177 КПК України визначено, що підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті. Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності для цього підстав, передбачених цим Кодексом.

За правилами ч.1 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст.177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених ч.5 ст.176 цього Кодексу.

Відповідно до ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та практику Суду як джерело права.

Частиною 5 статті 9 КПК України визначено, що кримінальне процесуальне законодавство України застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини.

При оцінці ризику переховування від правосуддя може братися до уваги поряд з іншими обставинами і загроза відносно суворого покарання, так у параграфі рішення ЄСПЛ «Пунцельт проти Чехії» № 31315/96 від 25.04.2000 Страсбурзький суд визнав достатнім мотивування чеських суддів, що у свою чергу прийняли рішення про тримання під вартою з огляду в тому числі на те, що підозрюваному загрожувало відносно суворе покарання.

Ризик втечі має оцінюватись у світлі факторів, пов`язаних з характером особи, її моральністю, місцем проживання, родом занять, майновим станом, сімейними зв`язками та усіма видами зв`язку з країною, в якій така особа піддається кримінальному переслідуванню (позиція Європейського Суду з прав людини у справі «Бекчиєв проти Молдови»).

Відповідно до п. 36 Рішення Європейського суду з прав людини від 20.05.2010 у справі «Москаленко проти України», Європейський суд зазначив, що суворість покарання, яке може бути призначено, є належним елементом при оцінці ризику переховування від суду чи скоєння іншого кримінального правопорушення.

Європейський суд з прав людини у справі «Ілійков проти Болгарії» закріпив, що «суворість передбаченого покарання» є суттєвим елементом при оцінювані «ризиків переховування або повторного вчинення злочинів».

Відповідно до ст. 181 КПК України домашній арешт полягає в забороні обвинуваченому залишати житло цілодобово або в певний період доби. Домашній арешт може бути застосовано до особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за вчинення якого законом передбачено покарання у виді позбавлення волі.

Відповідно до ч. 6 ст. 194 КПК України обов`язки, передбачені частиною п`ятою цієї статті, можуть бути покладені на обвинуваченого на строк не більше двох місяців. У разі необхідності цей строк може бути продовжений за клопотанням прокурора в порядку, передбаченому ст. 199 цього Кодексу.

З матеріалів судового провадження, а саме з допиту малолітньої потерпілої ОСОБА_16 вбачається, що вона боїться обвинувачених.

Вирішуючи питання доцільності подальшого застосування запобіжного заходу щодо неповнолітнього обвинуваченого ОСОБА_13 , судом враховується, що він обвинувачується у вчиненні особливо тяжкого злочину проти статевої свободи та статевої недоторканості малолітньої особи, за який передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк від десяти до п`ятнадцяти років, раніше не судимий, навчається в школі, перебуває на обліку в службі у справах дітей через те, що батьки не працюють, вік та стан здоров`я, відсутність тяжких захворювань, майновий стан батьків, відсутність у нього соціальних зв`язків,репутацію обвинуваченого де він характеризується посередньо, ризик повторення чи продовження ним протиправної поведінки.

Не вирішуючи питання на даному етапі кримінального провадження про оцінку доказів з точки зору їх допустимості і достатності для визнання обвинуваченого винуватим чи невинуватим у вчиненні кримінального правопорушення, суд приходить до висновку, що вказані вище обставини, а також підвищена суспільна небезпека кримінального правопорушення, у вчиненні якого обвинувачується неповнолітній ОСОБА_13 , дають підстави для висновку, що з боку обвинуваченого існують ризики, передбачені п. 1, 3 ч. 1 ст.177 КПК України, а саме можливість переховуватися від суду; незаконно впливати на малолітню потерпілу та свідків, з якими він знайомий у цьому кримінальному провадженні.

Таким чином, враховуючи обставини, перераховані у ст. 178 КПК України, а також доведеність прокурором під час судового розгляду клопотання, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів, передбачених ч.1 ст.176 КПК України, не може запобігти доведеним під час розгляду клопотання ризикам, тому клопотання прокурора про продовження обвинуваченому запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою необхідно задовольнити та продовжити останньому запобіжний захід тримання під вартою в ДУ «Київський слідчий ізолятор» Міністерства юстиції України, на строк, що не може перевищувати двох місяців.

Разом з тим, із урахуванням закінчення строку вжиття судом заходів безпеки до неповнолітнього обвинуваченого ОСОБА_13 , які на даній стадії судового розгляду відпали, оскільки до суду надійшли відомості перевірки щодо заявлених стороною захисту реальної загрози життю її підзахисному ОСОБА_13 , яка надходила з боку осіб, які тримаються під вартою у Державній установі «Київський слідчий ізолятор» Міністерства юстиції України, які не підтвердилися, суд вважає безпідставним подальше утримання обвинуваченого у Ізоляторі тимчасового тримання № 7 ГУНП в Київській області , яке, в розумінні вимог зазначеного вище закону, не є місцем попереднього ув`язнення, у зв`язку з чим вважає за необхідне при застосуванні до обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, утримувати його у ДУ «Київський слідчий ізолятор» Міністерства юстиції України.

У задоволенні усного клопотання захисника обвинуваченого ОСОБА_13 ОСОБА_9 про зміну запобіжного заходу на домашній арешт, слід відмовити, оскільки стороною захисту не було надано суду жодних доказів в спростування доводів прокурора.

Вирішуючи питання доцільності подальшого застосування запобіжного заходу щодо обвинуваченого ОСОБА_11 , судом враховується, що він обвинувачується у вчиненні особливо тяжкого злочину проти статевої свободи та статевої недоторканості малолітньої особи, за який передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк від десяти до п`ятнадцяти років, він не одружений, але має малолітню дитину, не працевлаштований, його вік та стан здоров`я, а саме відсутність даних про тяжкі хвороби, інвалідності, відсутність сталих зв`язків, раніше судимого 01.12.2022 року вироком Васильківського міськрайонного суду Київської області за ч. 1 ст. 121 КК України до покарання у вигляді 5 років позбавлення волі, із застосуванням ст. 75 КК України іспитовий строк 3 роки, на шлях виправлення не став та вчинив інше кримінальне правопорушення під час перебування на іспитовому строці щодо малолітньої особи. Сукупність обставин, які характеризують обвинуваченого ОСОБА_11 , відсутність у нього соціальних зв`язків, тяжкість інкримінованого правопорушення та усвідомлення можливості засудження до тривалого терміну позбавленні волі є підставою та мотивом для обвинуваченого ОСОБА_11 до втечі.

Таким чином, ризик переховування від суду є наявним та об`єктивно обумовленим, який із часом не зникає, не зменшується, а лише посилюється.

Наявний ризик, передбачений п. 3 ч. 1 ст. 177 КПК України, незаконно впливати на свідків та малолітню потерпілу у кримінальному провадженні, оскільки обвинувачений ОСОБА_11 з метою ухилення від покарання чи спотворення об`єктивної картини впливатиме на малолітню потерпілу, яка його боїться, оскільки він погрожував та свідків умовлянням, підкупом чи погрозами примушуючи їх змінити свідчення та приховати вчинення кримінального правопорушення.

ОСОБА_11 відомо місце проживання свідків та малолітньої потерпілої, а характер вчиненого кримінального правопорушення свідчить про наявність реальної небезпеки для потерпілої, а також потенційну загрозу вчинення відносно неї кримінального правопорушення, оскільки саме від неї та свідків, і інших неповнолітніх обвинувачених залежить благополуччя обвинуваченого.

Наявний ризик, передбачений п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України - вчинити інше кримінальне правопорушення, оскільки ОСОБА_11 раніше притягувався до кримінальної відповідальності, зокрема за ч. 1 ст. 121 КК України, а тому схильний до вчинення злочинів.

Наведені обставини дають суду обґрунтовані підстави вважати, що жоден інший запобіжний захід, не пов`язаний з триманням під вартою, на даній стадії судового процесу не зможе запобігти існуючим ризикам і не забезпечить належної поведінки обвинуваченого ОСОБА_11 і виконання останнім своїх процесуальних обов`язків, тому клопотання прокурора про продовження обвинуваченому запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою необхідно задовольнити та продовжити останньому запобіжний захід тримання під вартою в ДУ «Київський слідчий ізолятор» Міністерства юстиції України, на строк, що не може перевищувати двох місяців.

До суду будь-яких даних, які б свідчили про неможливість утримання обвинуваченого ОСОБА_11 під вартою стороною захисту до суду не надано.

У задоволенні усного клопотання захисника обвинуваченого ОСОБА_11 ОСОБА_10 про зміну запобіжного заходу на домашній арешт, слід відмовити, оскільки стороною захисту не було надано суду жодних доказів в спростування доводів прокурора. Враховуючи обставини інкримінованого йому злочину, встановлені ризики продовжують існувати, а тому підстав для зміни запобіжного заходу на даний час не вбачається.

Враховуючи що ухвалою Васильківського міськрайонного суду Київської області від 11.10.2023 року ОСОБА_13 та ОСОБА_11 при обранні запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, на підставі п. 1 ч. 4 ст. 183 КПК України, не визначався розмір застави то підстав для змін відсутні.

Суд, оцінивши в сукупності всі обставини, у тому числі відповідно до ст. 178 КПК України, а саме: враховує тяжкість покарання, що загрожує ОСОБА_12 та ОСОБА_14 , ОСОБА_15 ; їх вік та стан здоров`я те що вони тяжких захворювань не мають, міцність соціальних зв`язків у місці їх фактичного проживання, те що вони мають постійне місця проживання за адресою: АДРЕСА_3 , АДРЕСА_4 де проживають разом із батьками; за відсутністю негативної характеристики за місцем проживання та навчання, які навчаються в Данілівській гімназії, те, що вони раніше не судимі; їх вік та стан здоров`я; міцність соціальних зв`язків у місці їх проживання, а також враховуючи ступінь ризиків, які існують у кримінальному провадженні, а саме можливість переховуватися від суду; незаконно впливати на малолітню потерпілу та свідків, з якими вони знайомі у цьому кримінальному провадженні.

Дотримуючись принципів, визначених Конвенцією про захист прав людини і основоположних свобод та практики Європейського суду з прав людини, оскільки ризики, які передбачені статтею 177 КПК України на даний момент ефективно усунуті застосуванням до обвинувачених ОСОБА_12 , ОСОБА_14 та ОСОБА_15 запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту, враховуючи що такий захід забезпечення кримінального провадження цілком спроможний на даний час забезпечити належну процесуальну поведінку обвинувачених та, виходячи у тому числі з тих обставин, що за своїм складом кримінального правопорушення, інкриміновані останнім мають високий ступінь суспільної небезпеки, у зв`язку з чим, клопотання прокурора підлягає задоволенню, а строк застосування даного запобіжного заходу продовженню, терміном на 60 (шістдесят) днів.

Крім того, з метою забезпечення подальшої участі обвинуваченихОСОБА_12 , ОСОБА_14 та ОСОБА_15 в розгляді кримінального провадження, суд вважає необхідним продовжити ОСОБА_12 , ОСОБА_14 та ОСОБА_15 термін дії покладених на них відповідних обов`язків, визначених вимогами ч. 5 ст. 194 КПК України.

Виходячи з цих самих підстав, суд приходить до висновку про неможливість на даний час задоволення клопотання захисника обвинуваченої ОСОБА_14 ОСОБА_9 про застосування домашнього арешту в нічний час.

Керуючись статтею 29 Конституції України, частиною 1 статті 5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 р., статтями 177, 181, 183, 194, 196, 197, 199, 331, 392 КПК України, суд,

п о с т а н о в и в:

Клопотання прокурора про продовженнязапобіжного заходу щодо обвинувачених ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_13 , ІНФОРМАЦІЯ_3 у виді тримання під вартою задовольнити.

Продовжити стосовно обвинуваченого ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою в ДУ «Київський слідчий ізолятор» Міністерства юстиції України терміном 60 діб, а саме до «04» лютого 2024 року, включно.

У задоволенні усного клопотання захисника обвинуваченого ОСОБА_11 ОСОБА_10 про зміну запобіжного заходу на домашній арешт відмовити.

Продовжити стосовно обвинуваченого ОСОБА_13 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою в ДУ «Київський слідчий ізолятор» Міністерства юстиції України терміном 60 діб, а саме до «04» лютого 2024 року, включно.

У задоволенні усного клопотання захисника обвинуваченого ОСОБА_13 ОСОБА_9 про зміну запобіжного заходу на домашній арешт відмовити.

Клопотання прокурора про продовження стосовно обвинувачених ОСОБА_12 , ОСОБА_15 , ОСОБА_14 , запобіжного заходу у виді цілодобового домашнього арешту задовольнити.

Продовжити стосовно обвинуваченої ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту строком на шістдесят днів, а саме до «04» лютого 2024 року, включно.

Продовжити строк дії покладених на обвинувачену ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , обов`язки передбачені ст. 194 КПК України, а саме:

- не залишати житло за місцем реєстрації та проживання за адресою: АДРЕСА_2 , цілодобово, на період дії ухвали, строком на 60 днів, а саме до «04» лютого 2024 року, включно.

- з`являтися на виклики суду у встановлений ними час;

- не відлучатись із місця проживання в зазначений час, в якому вона проживає без дозволу суду;

- утримуватись від спілкування з потерпілоюОСОБА_16 та зі свідками у даному кримінальному провадженні в усіх випадках, крім спільної участі у судових засіданнях.

В разі невиконання вищевказаних зобов`язань може бути застосований більш жорсткий запобіжний захід.

Продовжити стосовно обвинуваченої ОСОБА_15 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту строком на шістдесят днів, а саме до «04» лютого 2024 року, включно.

Продовжити строк дії покладених на обвинувачену ОСОБА_15 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , обов`язки передбачені ст. 194 КПК України, а саме:

- не залишати житло за місцем реєстрації та проживання за адресою: АДРЕСА_3 , цілодобово, на період дії ухвали, строком на 60 днів, а саме до «04» лютого 2024 року, включно.

- з`являтися на виклики суду у встановлений ними час;

- не відлучатись із місця проживання в зазначений час, в якому вона проживає без дозволу суду;

- утримуватись від спілкування з потерпілоюОСОБА_16 та зі свідками у даному кримінальному провадженні в усіх випадках, крім спільної участі у судових засіданнях.

В разі невиконання вищевказаних зобов`язань може бути застосований більш жорсткий запобіжний захід.

Продовжити стосовно обвинуваченої ОСОБА_14 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту строком на шістдесят днів, а саме до «04» лютого 2024 року, включно.

Продовжити строк дії покладених на обвинувачену ОСОБА_14 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , обов`язки передбачені ст. 194 КПК України, а саме:

- не залишати житло за місцем реєстрації та проживання за адресою: АДРЕСА_3 , цілодобово, на період дії ухвали, строком на 60 днів, а саме до «04» лютого 2024 року, включно.

- з`являтися на виклики суду у встановлений ними час;

- не відлучатись із місця проживання в зазначений час, в якому вона проживає без дозволу суду;

- утримуватись від спілкування з потерпілоюОСОБА_16 та зі свідками у даному кримінальному провадженні в усіх випадках, крім спільної участі у судових засіданнях.

В разі невиконання вищевказаних зобов`язань може бути застосований більш жорсткий запобіжний захід.

У задоволенні усного клопотання ОСОБА_14 ОСОБА_9 про застосування домашнього арешту в нічний час відмовити.

Роз`яснити обвинуваченим ОСОБА_15 , ОСОБА_14 та ОСОБА_12 та їх законним представникам ОСОБА_8 , ОСОБА_7 , що працівники органу Національної поліції з метою контролю за поведінкою обвинувачених, яки перебувають під домашнім арештом, мають право з`являтися в житло цих осіб, вимагати надати усні чи письмові пояснення з питань, пов`язаних із виконанням покладених на них зобов`язань, використовувати електронні засоби контролю.

Виконання ухвали доручити начальнику ДУ «Київський слідчий ізолятор» Міністерства юстиції України щодо продовження строків тримання під вартою.

Направити копію ухвали про продовження запобіжного заходу у вигляді домашніх арештів відносно обвинувачених ОСОБА_15 ,ІНФОРМАЦІЯ_3 , ОСОБА_14 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_2 для виконання та контролю до Фастівського РУП ГУНП в Київській області.

Строк дії ухвали складає два місяці з дня її проголошення та до «04» лютого 2024 року, включно.

Копію ухвали вручити присутнім учасникам судового провадження та направити для відома до Ізолятора тимчасового тримання № 7 ГУНП в Київській області.

Апеляційна скарга, на ухвалу суду в частині продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, може бути подана до Київського апеляційного суду протягом семі днів з дня її оголошення.

Суддя ОСОБА_19