ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 11-сс/803/2027/23 Справа № 190/1587/23 Суддя у 1-й інстанції - Суддя у 2-й інстанції - ОСОБА_1
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 жовтня 2023 року м. Дніпро

Колегія суддів Судової палати з розгляду кримінальних справ Дніпровського апеляційного суду у складі:

головуючого судді-доповідача ОСОБА_1

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

за участю:

секретаря судового засідання ОСОБА_4 ,

прокурора ОСОБА_5 (в режимі відеоконференції),

захисника ОСОБА_6 (в режимі відеоконференції),

підозрюваного ОСОБА_7 (в режимі відеоконференції),

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку дистанційного судового провадження в залі суду в м. Дніпрі матеріали досудового розслідування №0000205 за апеляційною скаргою прокурора П`ятихатського відділу Жовтоводської окружної прокуратури ОСОБА_5 на ухвалу слідчого судді П`ятихатського районного суду Дніпропетровської області від 08 серпня 2023 року, про відмову у задоволенні клопотання слідчого про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту відносно:

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.П`ятихатки Дніпропетровської області, громадянина України, з професійно-технічною освітою, не одруженого, працює робітником ПП Агроцентр-К, який зареєстрований та мешкає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого,

підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 307 КК України, -

ВСТАНОВИЛА:

Ухвалою слідчого судді П`ятихатського районного суду Дніпропетровської області від 08 серпня 2023 року, було відмовлено у задоволенні клопотання слідчої СВ ВП № 7 Кам`янського РУП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_8 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_7 .

Застосовано щодо підозрюваного ОСОБА_7 запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту строком на два місяці , тобто до 08 жовтня 2023 року з покладенням на останнього обов`язків, передбачених ст. 194 КПК України.

Слідчий суддя в обґрунтування свого рішення зазначив, що ОСОБА_7 підозрюється у вчиненні умисного тяжкого злочину. Зазначив, що заявлені стороною обвинувачення ризики, передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України об`єктивно існують, а саме ОСОБА_7 усвідомлюючи тяжкість можливого покарання у виді позбавлення волі строком до 8 років, яке йому загрожує у разі визнання його винуватим у вчиненні інкримінованого злочину може переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду.

Слідчий суддя врахував дані про особу підозрюваного ОСОБА_7 , який працює, проживає разом з бабусею, яка є особою похилого віку, а відтак на думку суду має достатньо сталі сімейні зв`язки; також судом враховано і той факт, що підозрюваний на постійній основі приймає ліки, що є неможливим в умовах СІЗО та є реальною загрозою для його життя та здоров`я. Крім того судом прийнята до уваги і та обставина, що ОСОБА_7 минулого року проходив стаціонарне лікування за направленням лікаря-психіатра та на даний час стосовно нього призначена судово-психіатрична експертиза.

Слідчий суддя прийшов до висновку про необхідність застосування щодо ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту, заборонивши останньому залишати місце постійного проживання цілодобово.

В апеляційній скарзі прокурор просить ухвалу слідчого судді скасувати, постановити нову, якою застосувати до підозрюваного запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів.

Зазначає, що ухвала слідчого судді є незаконною та такою, що підлягає скасуванню.

Вказує, що ОСОБА_7 обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 307 КК України, останній вчинив умисний тяжкий злочин та розуміючи для себе негативні наслідки, є достатні підстави вважати, що останній буде переховуватися від органів досудового розслідування, та вчинить новий злочин.

Вказує, що слідчий суддя не врахував дані про особу підозрюваного, який є раніше судимим, вчинив новий умисний тяжкий злочин.

Вважав, що обрання відносно підозрюваного ОСОБА_7 найбільш суворого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою не суперечить практиці Європейського суду з прав людини в аспекті його застосування.

У судовому засіданні прокурор підтримав доводи апеляційної скарги з підстав викладених в ній, просив її задовольнити.

Підозрюваний ОСОБА_7 та його захисник ОСОБА_6 заперечували проти задоволення апеляційної скарги прокурора, просили ухвалу слідчого судді залишити без змін.

Заслухавши доповідь судді, пояснення учасників провадження, вивчивши матеріали судового провадження і перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів виходить з наступного.

Частиною 1 статті 404 КПК України передбачено, що суд апеляційної інстанції переглядає рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Стаття 370 КПК України передбачає, що судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим, а саме таким, що ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом, яке ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до ст. 94 цього Кодексу, та таким в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.

В ході перевірки ухвали слідчого судді, судом апеляційної інстанції встановлено, що зазначені вимоги закону суддею дотримані повністю.

Колегією суддів встановлено, що у провадженні СВ ВП №7 Кам`янського РУП ГУНП у Дніпропетровській області перебувають матеріали досудового розслідування у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000205 від 19.05.2023 року за ознаками складу кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 307 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що ОСОБА_7 знаходячись у невстановлений слідством час, у невстановленому слідством місці, з невстановленого слідством джерела, незаконно, всупереч ст. 14 Закону України «Про обіг в Україні наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів та прекурсорів» від 08.07.1999 р. № 863 (із змінами), а також ст. 2 Закону України «Про заходи протидії незаконному обігу наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів та зловживання ними» від 15.02.1995, № 62/95-ВР (із змінами), діючи з прямим умислом, спрямованим на незаконне придбання та зберігання, з метою збуту, придбав психотропну речовину обіг якої обмежено - метадон, в невстановленій слідством масі, але не менше ніж 0,0213 г, який відносяться до наркотичного засобу обіг якого обмежено, який незаконно став зберігати за місцем своєї реєстрації та проживання, за адресою: АДРЕСА_1 , з метою збуту.

12.07.2023 о 09:35 год. працівники поліції відділення поліції № 7 Кам`янського районного управління поліції головного управління національної поліції в Дніпропетровській області відповідно до ст. 5 Закону України «Про заходи протидії незаконному обігу наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів та зловживанню ними», для документування злочинної діяльності ОСОБА_7 , пов`язаної із незаконним збутом наркотичного засобу, обіг якого заборонений «метадон», передали громадянину ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , стосовно якого застосовано заходи відповідно до Закону України «Про забезпечення безпеки осіб, які беруть участь у кримінальному судочинстві», у вигляді зімни анкетних даних, який здійснював оперативну закупку на підставі постанови прокурора П`ятихатського відділу Жовтоводської окружної прокуратури «Контроль за вчиненням злочину» № 298т від 20.06.2023, грошові кошти загальною сумою 150 гривень, купюрами Національного банку України номіналом 50 гривень в кількості 1 шт. з серією та номером ФЕ 7054545, номіналом 50 гривень в кількості 1 шт. з серією та номером ТЕ2088374, номіналом 50 гривень в кількості 1 шт. з серією та номером ФЕ4054003, з метою проведення оперативної закупки, наркотичного засобу «метадон», у ОСОБА_7

12.07.2023 близько 12:06 год. ОСОБА_9 , перебував біля вхідних дверей до приміщенні будинку, яке розташоване за адресою: АДРЕСА_1 , де до нього підійшов ОСОБА_7 , та ОСОБА_9 , передав ОСОБА_7 , зазначені вище грошові кошти у сумі 150 грн., отримавши, які ОСОБА_7 , передав ОСОБА_9 , пігулку білого кольору в блістерній упаковці сірого кольору масою 0,0213 г., що містила наркотичний засіб «метадон», таким чином ОСОБА_7 , здійснив незаконний збут, особі, яка проводила оперативну закупку ОСОБА_9 наркотичного засобу «метадон» масою 0,0213 г.

В той же день, тобто 12.07.2023 о 12:30 год. ОСОБА_9 , повернувся до відділення поліції № 7 КРУП ГУНП в Дніпропетровській області, де в присутності двох понятих добровільно видав слідчому вказаного відділення поліції пігулку білого кольору в блістерній упаковці сірого кольору масою 0,0213 г., що містила наркотичний засіб «метадон», який йому незаконно збув ОСОБА_7 за 150 гривень в ході проведення оперативної закупки.

Згідно висновку наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів та прекурсорів № СЕ-19/104-23/23507-НЗПРАП від 19.07.2023, надана на дослідження таблетка, яку добровільно надав для огляду та вилучення ОСОБА_9 , в приміщенні ВП №7 КамРУП ГУНП в Дніпропетровській області за адресою: Дніпропетровська область, Кам`янський район, м. П`ятихатки, вул. Клименко, 91, та яку було поміщено до спеціального пакету НПУ KIV 2131070, містить наркотичний засіб обіг якого обмежено метадон, маса метадону становить 0,0213 г.

Дії ОСОБА_7 кваліфіковані за ч. 1 ст. 307 КК України, тобто незаконне придбання, зберігання з метою збуту, а також незаконний збут наркотичного засобу.

Відомості за даним фактом внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000205 за ч. 1 ст. 307 КК України.

08.08.2023 року у вчиненні зазначених кримінальних правопорушень повідомлено про підозру ОСОБА_7

08.08.2023 року до П`ятихатського районного суду Дніпропетровської області звернулася слідчий СВ відділення поліції №7 Кам`янського РУП Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області ОСОБА_8 із клопотанням про застосування до підозрюваного запобіжного заходу у виді тримання під вартою, з посиланням на те, що останній обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 307 КК України з метою запобігання переховування підозрюваного від органів досудового слідства та суду, впливу на свідків та вчинення іншого кримінального правопорушення.

Слідчий суддя відмовляючи у задоволенні клопотання слідчого про застосування щодо ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, встановив та виходив з того, що матеріали кримінального провадження, на які посилались прокурор та слідчий у клопотанні, дають підстави вважати підозру оголошену ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення обґрунтованою, а обставини здійснення підозрюваним конкретних дій та доведеність його вини потребують перевірки та оцінки у сукупності з іншими доказами у кримінальному провадженні під час подальшого досудового розслідування, що не виключає можливості застосування до підозрюваного запобіжного заходу.

Також при вирішенні питання про застосування запобіжного заходу, слідчий суддя врахував, що ОСОБА_7 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 307 КК України, та сама по собі тяжкість інкримінованих правопорушень не може бути підставою для обрання запобіжного заходу, але при цьому з урахуванням презумпції невинуватості, виправдовується відступ від принципу поваги до особистої свободи, визначеного Конвенцією про захист прав людини та основоположних свобод, про що викладено правову позицію в рішенні ЄСПЛ Летельє проти Франції.

Слідчим суддею взято до уваги, що підозрюваний ОСОБА_7 працює, проживає разом з бабусею, яка є особою похилого віку, підозрюваний на постійній основі приймає ліки, що є неможливим в умовах СІЗО та є реальною загрозою для його життя та здоров`я . Крім того, слідчий суддя врахував, що ОСОБА_7 проходив стаціонарне лікування та відносно нього призначена судово-психіатрична експертиза, а тому для забезпечення виконання підозрюваним процесуальних обов`язків, слідчий суддя вважав, що застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту буде достатнім для попередження ризиків вказаних слідчим та прокурором.

В матеріалах, доданих слідчим до клопотання відсутні будь-які відомості про те, що ОСОБА_7 не з`являвся за викликом до слідчого чи прокурора. Не надано таких відомостей і під час апеляційного перегляду.

Будь-яких відомостей про те, що за вказаний період підозрюваний переховувався від органів досудового розслідування, а після застосування до нього запобіжного заходу у виді цілодобового домашнього арешту порушував покладені на нього обов`язки, чи вчиняв спроби перешкоджання кримінальному провадженню або ж вчиняв інші кримінальні правопорушення, матеріали не містять і ці обставини не спростовані прокурором.

Суд апеляційної інстанції погоджується із такими висновками слідчого судді.

При розгляді апеляційної скарги, виконуючи вимоги ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», апеляційний суд застосовує Конвенцію «Про захист прав людини і основоположних свобод» (далі «Конвенція») та практику Європейського суду з прав людини (далі ЄСПЛ), як джерело права.

Положеннями ст. 5 Конвенції про захист прав та основоположних свобод людини, а також практикою Європейського суду з прав людини, передбачено, що обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою.

Розглядаючи клопотання про застосування запобіжного заходу, суд зобов`язаний на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів визначити, що причетність тієї чи іншої особи до вчинення кримінального правопорушення є вірогідною та достатньою для застосування до нього такого запобіжного заходу про який йдеться у клопотанні слідчого.

Вирішуючи питання щодо обґрунтованості підозри у вчиненні ОСОБА_10 інкримінованого йому кримінального правопорушення, колегія суддів зважає на те, що, в контексті практики Європейського суду з прав людини наявність обґрунтованої підозри передбачає наявність фактів або відомостей, на підставі яких об`єктивний спостерігач зробив би висновок, що дана особа могла б скоїти злочин (рішення від 30.08.1998 у справі «Кемпбелл та Хартлі проти Сполученого Королівства»).

Відповідно до ч. 1, п. 3 ч. 2 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частиною п`ятою статті 176 цього Кодексу. Запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як до раніше не судимої особи, яка підозрюється чи обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років.

На думку колегії суддів апеляційного суду відомості та докази, що містяться в доданих до клопотання слідчого матеріалах, у їх сукупності дають підстави вважати, що підозра про причетність ОСОБА_7 до вчинення інкримінованого йому кримінального правопорушення, за викладених у клопотанні обставин, є обґрунтованою, відтак висновок слідчого судді про наявність обґрунтованої підозри відповідає закону та фактичним обставинами кримінального провадження.

На даному етапі провадження суд не вправі оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для визнання особи винною чи невинною у вчиненні злочину, а лише зобов`язаний на підставі розумної оцінки сукупності отриманих даних визначити, що причетність особи до вчинення кримінального правопорушення є вірогідною та достатньою для застосування щодо неї обмежувального заходу. А тому, з огляду на наведені у клопотанні слідчого дані, у слідчого судді суду першої інстанції були всі підстави для висновку, що представлені докази об`єктивно зв`язують підозрювану з певним злочином, на даному етапі хоча і не можна стверджувати про їх достатність для негайного засудження, проте можна дійти висновку про виправданість подальшого розслідування або висунення звинувачення (рішення у справі «Джон Мюррей проти Сполученого Королівства» від 28 жовтня 1994 року, «Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства» від 30 серпня 1990 року).

Відповідно, до ч. 4 ст. 194 КПК України, якщо при розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу прокурор доведе обставини, передбачені пунктами 1 та 2 частини першої цієї статті, але не доведе обставини, передбачені пунктом 3 частини першої цієї статті, слідчий суддя, суд має право застосувати більш м`який запобіжний захід, ніж той, який зазначений у клопотанні, а також покласти на підозрюваного, обвинуваченого обов`язки, передбачені частинами п`ятою та шостою цієї статті, необхідність покладення яких встановлена з наведеного прокурором обґрунтування клопотання.

Одним із видів запобіжних заходів у кримінальному провадженні відповідно до вимог п. 4 ч. 1 ст. 176 КПК України є домашній арешт.

Зі змісту ст. 181 КПК України слідує, що домашній арешт, як вид запобіжного заходу, може бути застосований до особи, яка підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, за вчинення якого законом передбачено покарання у виді позбавлення волі та полягає у забороні підозрюваному, обвинуваченому залишати житло цілодобово або у певний період доби на підставі ухвали слідчого судді, суду.

На думку колегії суддів, з урахуванням віку та стану здоров`я підозрюваного ОСОБА_7 , особи останнього, який має постійне місце проживання, працює, отже обраний слідчим суддею підозрюваній запобіжний захід у вигляді домашнього арешту, в сукупності з обов`язками, передбаченими ч. 5 ст. 194 КПК України, зможе забезпечити належну процесуальну поведінку підозрюваного та не буде порушувати його права, передбачені ст. 43 Конституції України. Також доводи апеляційної скарги прокурора правильності цього висновку не спростовують.

У відповідності до п. 42 рішення Європейського Суду з прав людини від 13.01.2011 р. у справі «Михалкова та інші проти України» розслідування має бути ретельним, безстороннім і сумлінним. Розслідування повинне забезпечити встановлення винних осіб та їх покарання. Органи державної влади повинні вжити всіх заходів для отримання всіх наявних доказів, які мають відношення до події, показань очевидців, доказів експертиз.

Будь-які недоліки у розслідуванні, які підривають його здатність встановити відповідальну особу, створюють ризик недодержання такого стандарту.

За таких обставин, колегія суддів приходить до висновку, що зазначені в апеляційній скарзі доводи і підстави, з яких прокурор просить скасувати ухвалу слідчого судді та задовольнити клопотання слідчого про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо підозрюваного ОСОБА_7 не знайшли свого підтвердження в суді апеляційної інстанції, відтак ухвала слідчого судді суду першої інстанції відповідно до вимог ст.ст. 194, 196 КПК України є законною, обґрунтованою і вмотивованою, істотних порушень норм КПК України, які могли б стати підставою для її скасування не вбачається.

Керуючись ст. ст. 177-178, 183, 405, 407, 419, 422 КПК України, колегія суддів, -

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу прокурора П`ятихатського відділу Жовтоводської окружної прокуратури ОСОБА_5 - залишити без задоволення.

Ухвалу слідчого судді П`ятихатського районного суду Дніпропетровської області від 08 серпня 2023 року, про відмову у задоволенні клопотання слідчого про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту відносно ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , - залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та касаційному оскарженню не підлягає.

Судді:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3