Справа №:755/1762/24
Провадження №: 1-кс/755/427/24
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"30" січня 2024 р. слідчий суддя Дніпровського районного суду м. Києва ОСОБА_1 , отримавши скаргу адвоката ОСОБА_2 на бездіяльність службових осіб Дніпровського УП ГУНП в м. Києві, уповноважених на прийняття та реєстрацію заяв та повідомлень про кримінальні правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання повідомлення про кримінальне правопорушення,

встановив:

29 січня 2024 року в провадження Дніпровського районного суду м. Києва надійшла скарга адвоката ОСОБА_2 , який діє в інтересах ОСОБА_3 , на бездіяльність службових осіб Дніпровського УП ГУНП в м. Києві, уповноважених на прийняття та реєстрацію заяв та повідомлень про кримінальні правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання повідомлення про кримінальне правопорушення.

Зі змісту скарги вбачається, що ОСОБА_3 07.01.2024 р. за допомогою засобів електронного листування звернулась до Дніпровського УП ГУНП у м. Києві із заявою про вчинення кримінального правопорушення, скерувавши її на офіційну електронну пошту зазначеного УП, проте у встановлений законом строк відомості, викладені у цій заяві, до Єдиного реєстру досудових розслідувань не були внесені.

24.01.2024 р. засобами поштового зв`язку адвокат ОСОБА_2 звернувся до суду зі скаргою в порядку ст. 303 КПК України, в якій просить зобов`язати уповноважених осіб внести відповідні відомості за заявою ОСОБА_3 до Єдиного реєстру досудових розслідувань.

При вивченні скарги та доданих до неї документів, слідчий суддя дійшов наступного.

Порядок оскарження рішень, дій, бездіяльності слідчого, дізнавача або прокурора під час досудового розслідування регламентовано главою 26 КПК України.

Вичерпний перелік рішень, дій чи бездіяльності слідчого або прокурора, які можуть бути оскаржені під час досудового розслідування, визначений ч. 1 ст. 303 КПК України.

Зокрема, згідно з п. 1 ч. 1 ст. 303 КПК України на досудовому провадженні може бути оскаржено бездіяльність слідчого, дізнавача, прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення, у неповерненні тимчасово вилученого майна згідно з вимогами статті 169 цього Кодексу, а також у нездійсненні інших процесуальних дій, які він зобов`язаний вчинити у визначений цим Кодексом строк, - заявником, потерпілим, його представником чи законним представником, підозрюваним, його захисником чи законним представником, представником юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, володільцем тимчасово вилученого майна, іншою особою, права чи законні інтереси якої обмежуються під час досудового розслідування.

Згідно приписів частини 1 статті 214 КПК України слідчий, прокурор невідкладно, але не пізніше 24 годин після подання заяви, повідомлення про вчинене кримінальне правопорушення зобов`язаний внести відповідні відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань та розпочати розслідування. При цьому винесення жодних постанов з цього приводу закон не вимагає.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 304 КПК України скарги на бездіяльність слідчого чи прокурора, передбачені ч. 1 ст. 303 КПК, можуть бути подані особою протягом 10 днів з моменту вчинення бездіяльності. Якщо скарга подана після закінчення строку, передбаченого ч. 1 цієї статті, і особа, яка її подала, не порушує питання про поновлення цього строку або слідчий суддя за заявою особи не знайде підстав для його поновлення, вона повертається заявнику.

В той же час, слідчий суддя враховує, що, згідно з приписами ст. 8 КПК України, кримінальне провадження здійснюється з дотриманням принципу верховенства права, що є однією з підвалин демократичного суспільства.

Згідно зі ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Європейського суду з прав людини як джерело права. Зазначене також відображено у ч. 5 ст. 9 КПК України.

Водночас, як наголошує в своїх рішеннях Європейський суд з прав людини, сторона, яка задіяна в ході судового розгляду, зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитися провадженням у її справі, добросовісно користуватися належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки.

В той же час, Європейський суд у своїх рішеннях неодноразово наголошував, що право на доступ до суду, закріплене у статті 6 Конвенції, не є абсолютним: воно може бути піддане допустимим обмеженням, оскільки вимагає за своєю природою державного регулювання.

Заборона зловживання правом знайшла своє закріплення у статті 17 Конвенції, згідно якої жодне з положень Конвенції не може тлумачитись як таке, що надає будь-якій державі, групі чи особі право займатися будь-якою діяльністю або вчиняти будь-яку дію, спрямовану на скасування будь-яких прав і свобод, визнаних цією Конвенцією, або на їх обмеження в більшому обсязі, ніж це передбачено в Конвенції.

Згідно зі ст. 116 КПК України процесуальні дії мають виконуватися у встановлені цим Кодексом строки. Строк не вважається пропущеним, якщо скаргу або інший документ здано до закінчення строку на пошту або передано особі, уповноваженій їх прийняти, а для осіб, які тримаються під вартою або перебувають у лікувально-профілактичному закладі охорони здоров`я чи закладі з надання психіатричної допомоги, спеціальній навчально-виховній установі, - якщо скаргу або інший документ подано службовій особі відповідної установи до закінчення строку.

В свою чергу, згідно з абз. 1 ч. 1 ст. 117 КПК України пропущений із поважних причин строк має бути поновлений за клопотанням заінтересованої особи ухвалою слідчого судді, суду.

Відповідно до норми ч. 1 ст. 304 КПК України оскарження бездіяльності щодо невнесення відомостей до ЄРДР за заявою про вчинення кримінального правопорушення могло мати місце протягом 10 днів від часу отримання заяви уповноваженим на внесення відомостей до ЄРДР органом.

ОСОБА_3 звернулась до Дніпровського УП ГУНП у м. Києві із заявою про вчинення кримінального правопорушення 07.01.2024 р.

Отже, право на оскарження такої бездіяльності слідчого в порядку ст. 303 КПК України, виникає у заявника після спливу строку, передбаченого ч. 1 ст. 214 КПК України, тобто з 08.01.2024 р. та протягом десяти днів.

Як вбачається з матеріалів, долучених до скарги, ордер серії АН № 1338511 на надання адвокатом ОСОБА_2 правничої (правової) допомоги ОСОБА_3 був виданий 18.01.2024 р. на підставі договору про надання правової допомоги / доручення органу (установи) уповноваженого законом на надання безоплатної правової допомоги Б/Н від 06.01.2024 р.

Посилаючись на те, що про невнесення відомостей за заявою ОСОБА_3 до Єдиного реєстру досудових розслідувань йому стало відомо лише 18.01.2024 р., адвокат ОСОБА_2 зазначає, що строк на оскарження бездіяльності ним не був пропущений, та просить зобов`язати уповноважених осіб внести відповідні відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань, не порушуючи питання щодо поновлення строку на оскарження такої бездіяльності.

Поряд з цим, слідчий суддя враховує, що на момент звернення адвоката ОСОБА_2 до слідчого судді зі скаргою строк, встановлений ч. 1 ст. 304 КПК України, закінчився.

При цьому, видача ордеру на надання правової допомоги (укладання договору про надання правової допомоги) після закінчення строку на оскарження дій чи процесуальних рішень не є поважною причиною пропуску строку, що узгоджується із позицією, викладеною у постанові колегії суддів Другої судової палати Касаційного кримінального суду Верховного Суду від 07 листопада 2023 року по справі № 317/1651/23.

Водночас, слідчий суддя звертає увагу на те, що ордер на надання правничої допомоги від 18.01.2024 р., копію якого було долучено до матеріалів скарги, був виданий на підставі договору про надання правової допомоги/доручення органу (установи) уповноваженого законом на надання безоплатної правової допомоги від 06.01.2024 р., що свідчить про те, що на момент звернення ОСОБА_3 до Дніпровського УП ГУНП у м. Києві адвокат ОСОБА_2 вже представляв інтереси останньої та мав можливість дізнатись про невнесення відомостей за її заявою про кримінальне правопорушення до ЄРДР і звернутись до суду з відповідною скаргою у встановлений законом строк.

Зважаючи не викладене, слідчий суддя доходить висновку, що скарга подана після закінчення строку оскарження, а особа, яка її подала, не порушує питання про поновлення цього строку та не наводить жодних доводів щодо причин, які завадили особі, інтереси якої вона представляє, оскаржити постанову у встановлений законом строк.

За змістом положень ч. 7 ст. 304 КПК України повернення скарги не позбавляє заявника права повторного звернення до слідчого судді в порядку, передбаченому ст.ст. 303-304 КПК України, зі скаргою.

Враховуючи наведене, слідчий суддя вважає за необхідне роз`яснити заявнику, що, незважаючи на пропущений ним встановлений ч. 1 ст. 304 КПК України строк і повернення даної скарги, він вправі знову звернутися до суду зі скаргою аналогічного змісту, доповнивши її клопотанням про поновлення пропущеного строку, із зазначенням відповідних підстав.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 303-304 КПК України,

ухвалив:

Скаргу адвоката ОСОБА_2 на бездіяльність службових осіб Дніпровського УП ГУНП в м. Києві, уповноважених на прийняття та реєстрацію заяв та повідомлень про кримінальні правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання повідомлення про кримінальне правопорушення, - повернути разом з усіма доданими до неї матеріалами.

Роз`яснити заявнику, що повернення скарги не позбавляє права повторного звернення до слідчого судді, суду в порядку, передбаченому цим Кодексом.

Ухвала може бути оскаржена до Київського апеляційного суду протягом 5 діб з моменту отримання скаржником копії судового рішення.

Слідчий суддя: ОСОБА_1