Справа № 167/116/24
Номер провадження 1-кп/167/37/24
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

05 лютого 2024 року м. Рожище

Рожищенський районний суд Волинської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

з участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у спрощеному порядку без проведення судового розгляду в судовому засіданні кримінальне провадження, що внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000019 від 21 січня 2024 року про обвинувачення:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Луцьк, Волинської області, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , громадянина України, з середньою освітою, мобілізованого відповідно до Указу Президента України від 24 лютого 2022 року №69/2022 «Про загальну мобілізацію», Мобілізаційної директиви Головнокомандувача Збройних Сил України від 24 лютого 2022 року №32/321/501/13т, які прибули з територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки, солдат, номер обслуги відділення протитанкових ракетних комплексів протитанкового взводу номер обслуги гранатометного відділення роти спеціального призначення, ВОС-145533АА, військової частини НОМЕР_1 , раніше не судимого, у вчиненні кримінальних правопорушень (проступків), передбачених ч. 1 ст. 28 ч.1 ст. 125, ч. 1 ст. 28 ч. 1 ст. 162 Кримінального кодексу України (далі - КК України)

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця м. Луцьк, Волинської області, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , громадянина України, з середньою освітою, мобілізованого відповідно до Указу Президента України від 24 лютого 2022 року №69/2022 «Про загальну мобілізацію», Мобілізаційної директиви Головнокомандувача Збройних Сил України від 24 лютого 2022 року №32/321/501/13т, які прибули з територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки, солдат по мобілізації, стрільця стрілецького відділення 3 стрілецького взводу 3 стрілецької роти, ВОС-100915А, військової частини НОМЕР_2 , одруженого, раніше не судимого, у вчиненні кримінальних правопорушень (проступків), передбачених ч. 1 ст. 28 ч.2 ст. 125, ч. 1 ст. 28 ч. 1 ст. 162 Кримінального кодексу України (далі - КК України)

встановив :

Відповідно до Указу Президента України від 24.02.2022 №69/2022 «Про загальну мобілізацію», Мобілізаційної директиви Головнокомандувача Збройних Сил України від 24.02.2022 №32/321/501/13т, солдата ОСОБА_3 24 лютого 2022 року призвано ІНФОРМАЦІЯ_3 під час мобілізації, солдата ОСОБА_4 28 квітня 2023 року призвано ІНФОРМАЦІЯ_4 під час мобілізації.

Наказом командира військової частини НОМЕР_1 від 25.08.2023 № 137-РС солдата ОСОБА_3 , призначено на посаду номера обслуги відділення протитанкових ракетних комплексів протитанкового взводу- номером обслуги гранатометного відділення роти спеціального призначення.

Наказом командира військової частини НОМЕР_2 від 28.04.2023 № 118 солдата по мобілізації ОСОБА_4 , призначено на посаду стрільця стрілецького відділення 3 стрілецького взводу 3 стрілецької роти.

Згідно з вимогами ст. 17, 65 Конституції України, ст. 17 Закону України «Про оборону України», ч. 1 ст. 1 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» захист Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України є обов`язком громадян України, а громадяни України проходять військову службу відповідно до законодавства.

Будучи військовослужбовцями, солдатами по мобілізації, ОСОБА_3 номером обслуги гранатометного відділення роти спеціального призначення військової частини НОМЕР_1 , ОСОБА_4 стрільцем стрілецького відділення 3 стрілецького взводу, 3 стрілецької роти, військової частини НОМЕР_2 , відповідно до вимог ст. 11, 16, 127, 128, 129, 130, 199, 216 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, ст. 1, 4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України зобов`язані додержуватися Конституції та законів України, неухильно виконувати вимоги статутів Збройних Сил України, сумлінно і чесно виконувати військовий обов`язок, знати та виконувати службові обов`язки, що визначають обсяг виконання завдань, доручених їм за посадами, бути дисциплінованими, беззастережно виконувати накази командирів (начальників), поводитися з гідністю й честю, не допускати самим і стримувати інших від негідних вчинків.

Однак в супереч вищевказаним вимогам нормативно-правових актів, солдат ОСОБА_3 та солдат ОСОБА_4 , в групі між собою, 20 січня 2024 року близько 13:30 год, реалізуючи свій злочинний умисел на порушення недоторканості житла, всупереч волі законного володільця ОСОБА_5 та без його дозволу, за відсутності визначених законом підстав та в порушення встановленого законом порядку, діючи умисно, протиправно, шляхом вільного доступу, через незачинені на замок двері, незаконно проникли у приміщення житлового будинку розташованого за адресою: АДРЕСА_3 .

В результаті зазначених протиправних дій, ОСОБА_3 та ОСОБА_4 порушили вимоги ст. 30 Конституції України, відповідно до якої не допускається проникнення до житла чи іншого володіння особи, проведення в них огляду чи обшуку інакше як за вмотивованим рішенням суду, ст. 12 Загальної декларації прав людини, відповідно до якої ніхто не може зазнавати безпідставного посягання на недоторканість його житла, ст. 17 Міжнародного пакту про громадські та політичні права, відповідно до якого ніхто не повинен зазнавати свавільного чи незаконного посягання на недоторканість його житла, ст. 8 Європейської Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, відповідно до якої кожен має право на повагу до свого житла, тобто незаконно проник до житла особи, порушивши його недоторканість.

Крім цього, солдат ОСОБА_3 та солдат ОСОБА_4 , в групі між собою, 20 січня 2024 року близько 13:30 год, перебуваючи у приміщенні житлового будинку, розташованого за адресою: АДРЕСА_3 , діючи умисно, з метою заподіяння тілесних ушкоджень іншій людині, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій та їх наслідки, бажаючи їх настання, ОСОБА_3 умисно, наніс два удари кулаками обох рук в ліве та праве вухо потерпілому ОСОБА_5 , внаслідок чого спричинив йому тілесні ушкодження у вигляді синців на передній та задній поверхнях правої вушної раковини, садна видовженої форми в правій та лівій завушних ділянках, які згідно висновку експерта відносяться до категорії легких тілесних ушкоджень та ОСОБА_4 , умисно, наніс не менше 3-х ударів кулаками обох рук в обличчя потерпілому ОСОБА_5 , внаслідок чого спричинив йому тілесні ушкодження у вигляді синців навколо правого ока з переходом на виличну ділянку, в ділянці підборіддя зліва, внутрішньо-шкірних крововиливів в правій скроневій ділянці, в лобній ділянці голови зліва, рани на нижній губі зліва та рани на слизовій оболонці нижньої губи зліва в проекції рани на шкірі нижньої губи, які згідно висновку експерта відносяться до категорії легких тілесних ушкоджень, що спричинили короткочасний розлад здоров`я.

Дії обвинуваченого ОСОБА_3 кваліфіковані за ч. 1 ст. 28 ч. 1 ст. 162 КК України як незаконне проникнення до житла вчиненому групою осіб та за ч. 1 ст. 28 ч. 1 ст. 125 КК України як заподіяння умисного легкого тілесного ушкодження вчиненому групою осіб.

Дії обвинуваченого ОСОБА_6 кваліфіковані за ч. 1 ст. 28 ч. 1 ст. 162 КК України як незаконне проникнення до житла вчиненому групою осіб та за ч. 1 ст. 28 ч. 2 ст. 125 КК України як заподіяння умисного легкого тілесного ушкодження, що спричинило короткочасний розлад здоров`я вчиненому групою осіб.

31 січня 2024 року підозрювані ОСОБА_3 та ОСОБА_4 подали прокурору у кримінальному провадженні № 0000019 Волинської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Західного регіону ОСОБА_7 заяви, складені в присутності захисника - адвоката ОСОБА_8 щодо визнання своєї винуватості, згоди із встановленими досудовим розслідуванням обставинами, ознайомлення з обмеженням права на апеляційне оскарження та згоди на розгляд обвинувального акта в спрощеному провадженні.

Згідно заяви обвинувачений ОСОБА_3 беззаперечно визнав свою винуватість у вчиненні кримінальних правопорушень за ч. 1 ст. 28 ч. 1 ст. 162 КК України та ч. 1 ст. 28 ч. 1 ст. 125 КК України, згідний із встановленими досудовим розслідуванням обставинами, ознайомлений з обмеженням права апеляційного оскарження та згідний з розглядом обвинувального акта у спрощеному провадженні.

Згідно заяви обвинувачений ОСОБА_4 беззаперечно визнав свою винуватість у вчиненні кримінальних правопорушень за ч. 1 ст. 28 ч. 1 ст. 162 КК України та ч. 1 ст. 28 ч. 2 ст. 125 КК України, згідний із встановленими досудовим розслідуванням обставинами, ознайомлений з обмеженням права апеляційного оскарження та згідний з розглядом обвинувального акта у спрощеному провадженні.

Відповідно до заяви потерпілого ОСОБА_5 , останній не заперечує проти розгляду обвинувального акта у спрощеному порядку без проведення судового розгляду в судовому засіданні та без його участі. Потерпілому роз`яснено, що відповідно до ч. 2 ст. 302 Кримінального процесуального кодексу України (далі- КПК України), у разі надання згоди на розгляд обвинувального акта у спрощеному порядку він буде позбавлений права оскаржувати вирок в апеляційному порядку на підставі розгляду провадження за відсутності учасників судового провадження, не дослідження доказів у судовому засіданні або з метою оспорити встановлені у результаті досудового розслідування обставини.

Згідно з ч. 2 ст. 381 КПК України, суд розглядає обвинувальний акт щодо вчинення кримінального проступку без проведення судового розгляду в судовому засіданні за відсутності учасників судового провадження, якщо обвинувачений не оспорює встановлені під час дізнання обставини і згоден з розглядом обвинувального акта за його відсутності.

Ухвалою Рожищенського районного суду Волинської області від 02 лютого 2024 року постановлено розглядати даний обвинувальний акт у спрощеному провадженні без проведення судового розгляду в судовому засіданні за відсутності учасників судового провадження.

Відповідно до ч. 4 ст. 107 КПК України у разі неприбуття в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у судовому провадженні, чи в разі, якщо відповідно до положень цього Кодексу судове провадження здійснюється судом за відсутності осіб, фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження в суді не здійснюється.

Згідно з ч. 2 ст. 382 КПК України, вирок суду за результатами спрощеного провадження ухвалюється в порядку, визначеному цим Кодексом, та повинен відповідати загальним вимогам до вироку суду. У вироку суду за результатами спрощеного провадження замість доказів на підтвердження встановлених судом обставин зазначаються встановлені органом досудового розслідування обставини, які не оспорюються учасниками судового провадження.

З урахуванням викладеного, дослідивши матеріали кримінального провадження та додані до нього матеріали в їх сукупності, перевіривши встановлені органом досудового розслідування обставини, які не оспорюються учасниками судового провадження, суд вважає доведеною вину ОСОБА_3 у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 28 ч. 1 ст. 162 КК України, а саме: у незаконному проникненні до житла вчиненому групою осіб та у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 28 ч. 1 ст. 125 КК України, а саме: у заподіянні умисного легкого тілесного ушкодження потерпілому вчиненому групою осіб.

З урахуванням викладеного, дослідивши матеріали кримінального провадження та додані до нього матеріали в їх сукупності, перевіривши встановлені органом досудового розслідування обставини, які не оспорюються учасниками судового провадження, суд вважає доведеною вину ОСОБА_4 у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 28 ч. 1 ст. 162 КК України, а саме: у незаконному проникненні до житла вчиненому групою осіб та у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 28 ч. 2 ст. 125 КК України, а саме: у заподіянні умисного легкого тілесного ушкодження потерпілому, що спричинило короткочасний розлад здоров`я вчиненому групою осіб.

Відповідно до ст. 65 КК України та п. 1 Постанови Пленуму Верховного суду України № 7 від 24 жовтня 2003 року «Про практику призначення судами кримінального покарання» (з наступними змінами), призначаючи покарання у кожному конкретному випадку суди зобов`язані враховувати ступінь тяжкості вчиненого злочину, дані про особу винного та обставини справи, що пом`якшують і обтяжують покарання. Особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів.

Відповідно до положень ст. 12 КК України кримінальні правопорушення, у вчиненні яких обвинувачуються ОСОБА_3 та ОСОБА_4 є кримінальними проступками.

Характеризуючи особу обвинуваченого ОСОБА_3 , суд враховує те, що він раніше не судимий, за місцем проходження служби характеризується позитивно.

Характеризуючи особу обвинуваченого ОСОБА_4 , суд враховує те, що він згідно ст. 89 КК України раніше не судимий, за місцем проживання характеризуються позитивно.

До обставин, які, відповідно до вимог ст. 66 КК України пом`якшують покарання ОСОБА_3 та ОСОБА_4 суд відносить: щире каяття та активне сприяння розкриттю кримінальних правопорушень, що на утриманні ОСОБА_4 є троє малолітніх дітей.

Обставин, які, відповідно до вимог ст. 67 КК України, обтяжують покарання ОСОБА_3 та ОСОБА_4 судом не встановлено.

Вирішуючи питання про призначення покарання ОСОБА_3 та ОСОБА_4 суд, з врахуванням характеру та ступеню суспільної небезпечності скоєних кримінальних проступків, осіб обвинувачених, реалізуючи принцип законності, справедливості та індивідуалізації покарання, вважає за необхідне призначити: ОСОБА_3 покарання за ч. 1 ст. 28 ч. 1 ст. 162 КК України, ч. 1 ст. 28 ч.1 ст. 125 КК України, на підставі ч. 1 ст. 70 КК України, у виді штрафу; ОСОБА_4 покарання за ч. 1 ст. 28 ч. 1 ст. 162 КК України, ч. 1 ст. 28 ч. 2 ст. 125 КК України, на підставі ч. 1 ст. 70 КК України, у виді штрафу.

На думку суду, таке покарання є необхідним і достатнім для виправлення й попередження вчинення як обвинуваченими, так і іншими особами, нових кримінальних правопорушень.

Питання про речові докази у даному кримінальному провадженні суд вирішує відповідно до вимог ст. 100 КПК України.

Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлявся.

Застосований захід забезпечення кримінального провадження у виді арешту майна, згідно ухвали слідчого судді Ківерцівського районного суду Волинської області від 24 січня 2024 року підлягає скасуванню у зв`язку із постановленням кінцевого судового рішення по справі.

Керуючись ст. 302, 368, 369-371, 373, 374, 381-382 КПК України, суд

ухвалив :

ОСОБА_3 визнати винуватим у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 28 ч. 1 ст. 162, ч. 1 ст. 28 ч. 1 ст. 125 КК України, та призначити йому покарання:

за ч. 1 ст. 28 ч. 1 ст. 162 КК України у виді штрафу в розмірі 100 (ста) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 1700 (одна тисяча сімсот) гривень;

за ч. 1 ст. 28 ч. 1 ст. 125 КК України у виді штрафу в розмірі 50 (п`ятдесяти) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 (вісімсот п`ятдесят) гривень;

На підставі ч. 1 ст. 70 КК України, за сукупністю злочинів шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим, визначити ОСОБА_3 остаточне покарання у виді штрафу в розмірі 100 (ста) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 1700 (одна тисяча сімсот) гривень.

ОСОБА_4 визнати винуватим у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 28 ч. 1 ст. 162, ч. 1 ст. 28 ч. 2 ст. 125 КК України, та призначити йому покарання:

за ч. 1 ст. 28 ч. 1 ст. 162 КК України у виді штрафу в розмірі 100 (ста) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 1700 (одна тисяча сімсот) гривень;

за ч. 1 ст. 28 ч. 2 ст. 125 КК України у виді штрафу в розмірі 50 (п`ятдесяти) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 (вісімсот п`ятдесят) гривень;

На підставі ч. 1 ст. 70 КК України, за сукупністю злочинів шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим, визначити ОСОБА_4 остаточне покарання у виді штрафу в розмірі 100 (ста) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 1700 (одна тисяча сімсот) гривень.

Арешт накладений на майно, згідно ухвали слідчого судді Ківерцівського районного суду Волинської області від 24 січня 2024 року - скасувати.

Речові докази по справі: сліди рук, які знаходяться в паперовому конверті та гіпсові зліпки слідів низу взуття, які упаковано до картонної коробки, які зберігаються в камері зберігання речових доказів відділення поліції №1 (м. Ківерці) Луцького районного управління поліції Головного управління Національної поліції у Волинській області знищити; взуття типу «Берці» 44 розміру, які упаковано до сейф-пакету №WAR1748268 та які зберігаються в камері зберігання речових доказів відділення поліції №1 (м. Ківерці) Луцького районного управління поліції Головного управління Національної поліції у Волинській області повернути власнику ОСОБА_3 .

Вирок суду може бути оскаржений в апеляційному порядку до Волинського апеляційного суду протягом тридцяти днів з моменту його проголошення.

Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги вирок суду, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення апеляційним судом.

Вирок суду першої інстанції, ухвалений за результатами спрощеного провадження в порядку, передбаченому ст. 381 та 382 КПК України, не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав розгляду провадження за відсутності учасників судового провадження, не дослідження доказів у судовому засіданні або з метою оспорити встановлені досудовим розслідуванням обставини.

Якщо вирок суду, ухвалений без виклику особи, яка його оскаржує в порядку, передбаченому ст. 382 КПК України, то строк апеляційного оскарження для такої особи обчислюється з дня отримання нею копії вироку суду.

Копію вироку за результатами розгляду обвинувального акта щодо вчинення кримінального проступку не пізніше дня, наступного за днем ухвалення, надіслати учасникам судового провадження.

Головуючий суддя ОСОБА_1