Справа № 372/737/23
Провадження № 1-кс-37/24
ухвала

Іменем України

15 січня 2024 року Обухівський районний суд Київської області у складі :

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

захисника ОСОБА_5 ,

розглянувши заяву захисника обвинуваченого ОСОБА_4 адвоката ОСОБА_5 , про відвід головуючого судді Обухівського районного суду Київської області ОСОБА_6 у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000592 від 05.12.2022 року, за обвинуваченням ОСОБА_4 у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 2 ст. 125 Кримінального кодексу України,

В С Т А Н О В И В :

Під час розгляду головуючим суддею Обухівського районного суду Київської області ОСОБА_6 кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000592 від 05.12.2022 року, за обвинуваченням ОСОБА_4 у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 2 ст. 125 КК України захисником обвинуваченого ОСОБА_4 адвокатом ОСОБА_5 заявлена усна заява про відвід головуючого судді ОСОБА_6 .

Протоколом автоматизованого розподілу справ між суддями від 11.01.2024 року матеріали кримінальної справи № 372/373/23 передано судді Обухівського районного суду Київської області ОСОБА_1 для розгляду заяви захисника обвинуваченого ОСОБА_4 адвоката ОСОБА_5 про відвід головуючої судді ОСОБА_6

15.01.2024 року на адресу суду від адвоката ОСОБА_5 , що діє в інтересах обвинуваченого ОСОБА_4 , надійшла письмова заява про відвід судді. Заява обґрунтована тим, що під час судового розгляду стороною захисту послідовно заявлялись клопотання про визнання недопустимими ряду наданих стороною обвинувачення письмових доказів у справі, зокрема висновку експерта ОСОБА_7 від 02.02.2023 року № 7, оцінку на предмет допустимості чи недопустимості якому суддею ОСОБА_6 вирішено надати у нарадчій кімнаті. 11.01.2024 року обвинувачений ОСОБА_4 виступив з останнім словом та суд видалився до нарадчої кімнати для ухвалення вироку у справі. Повернувшись з нарадчої кімнати головуючий суддя ОСОБА_6 оголосила ухвалу про вихід з нарадчої кімнати та поновлення судового розгляду для з`ясування тяжкості та характеру тілесних ушкоджень потерпілої, призначивши проведення повторної судово-медичної експертизи на підставі окремих документів кримінального провадження з визначенням кола питань на розсуд суду. Захисник вважає, що повторна експертиза з наданням оцінки іншим письмовим доказам, які раніше експертом не оцінювались це фактично збирання нових доказів, а не уточнення неточностей чи формальностей первинної експертизи. Також, захисник вважає, що суддею ОСОБА_6 повторна експертиза призначена після закінчення судового розгляду, що суперечить п.3 ч.2 ст. 332 КПК України. Окрім того, під час судового розгляду допитано неповнолітніх свідків, які повідомили суд про фальсифікацію доказів дізнавачем та викладення їх пояснень у іншій редакції, ніж вони їх надавали дізнавачу, що залишено судом поза увагою, а також відмовлено у задоволенні заяви про відвід прокурора ОСОБА_3 , яка перед допитом неповнолітніх свідків намагалась спілкуватись з ними у позапроцесуальний спосіб з метою надання вказівок, які пояснення вони мають надати у судовому засіданні. Таким чином, захисник вважає, що сприяння судом стороні обвинувачення та потерпілій в збиранні додаткових доказів поза межами судового слідства та судового розгляду, про що стало відомо після проголошення ухвали суду від 11.01.2024 року викликає сумніви у об`єктивності судді, а тому просив суд відвести суддю ОСОБА_6 від розгляду кримінального провадження за обвинуваченням ОСОБА_4 у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 2 ст. 125 Кримінального кодексу України.

Захисник обвинуваченого ОСОБА_4 адвокат ОСОБА_5 заяву про відвід судді підтримав у повному обсязі, просив задовольнити.

Обвинувачений ОСОБА_4 підтримав думку свого захисника.

Прокурор ОСОБА_3 щодо задоволення заяви про відвід судді заперечила, просила відмовити у задоволенні заяви.

Вивчивши заяву про відвід, а також матеріали судової справи (унікальний № 372/737/23, провадження 1-кп-79/24), у межах якої було заявлено відвід, суддя дійшов до наступного висновку.

Згідно з частинами 1 і 2 ст. 80 КПК України за наявності підстав, передбачених статтями 75-79 цього Кодексу, слідчий суддя, суддя зобов`язаний заявити самовідвід. За цими ж підставами йому може бути заявлено відвід особами, які беруть участь у кримінальному провадженні.

Відповідно до ч. 1 ст.75 КПК України слідчий суддя, суддя або присяжний не може брати участь у кримінальному провадженні:1) якщо він є заявником, потерпілим, цивільним позивачем, цивільним відповідачем, близьким родичем чи членом сім`ї слідчого, прокурора, підозрюваного, обвинуваченого, заявника, потерпілого, цивільного позивача, цивільного відповідача; 2) якщо він брав участь у цьому провадженні як свідок, експерт, спеціаліст, представник персоналу органу пробації, перекладач, слідчий, прокурор, захисник або представник; 3) якщо він особисто, його близькі родичі чи члени його сім`ї заінтересовані в результатах провадження; 4) за наявності інших обставин, які викликають сумнів у його неупередженості; 5) у випадку порушення встановленого частиною третьою статті 35 цього Кодексу порядку визначення слідчого судді, судді для розгляду справи.

Заява захисника ОСОБА_5 про відвід судді містить посилання на обставини, передбачені пунктами п. 4 ч. 1 ст. 75 КПК України.

Поняття «інші обставини, які викликають сумнів у його неупередженості», передбачені пунктом 4 частини 1 статті 75 КПК України є оціночними, використання яких залежить від правосвідомості особи, яка їх застосовує та з`ясовує їх сутність, виходячи зі свого внутрішнього переконання.

Вирішення питання безсторонності судді неодноразово було предметом розгляду Європейського суду з прав людини (далі ЄСПЛ), практика якого застосовується відповідно до ч. 5 ст. 9 КПК України.

У п. п. 49, 50 рішення ЄСПЛ у справі «Білуха проти України» від 09 листопада 2006 року, заява №33949/02) зазначено, що відповідно до усталеної практики ЄСПЛ наявність безсторонності відповідно до п. 1 ст. 6 повинна визначатися за суб`єктивним та об`єктивним критеріями. Відповідно до суб`єктивного критерію беруться до уваги особисті переконання та поведінка окремого судді, тобто чи виявляв суддя упередженість або безсторонність у даній справі. Відповідно до об`єктивного критерію визначається, серед інших аспектів, чи забезпечував суд як такий та його склад відсутність будь-яких сумнівів у його безсторонності (див., серед іншого (inter alia), рішення у справі «Фей проти Австрії» (Fey v. Austria) від 24 лютого 1993 року, пп. 27, 28 and 30; рішення у справі «Ветштайн проти Швейцарії» (Wettstein v. Switzerland), N 33958/96, п. 42, ЄСПЛ 2000-XII). У кожній окремій справі слід вирішувати, чи мають стосунки, що розглядаються, таку природу та ступінь, що свідчать про небезсторонність суду (див. рішення у справі «Пуллар проти Сполученого Королівства» (Pullar v. United Kingdom), від 10 червня 1996 року, п. 38). Стосовно суб`єктивного критерію, особиста безсторонність суду презумується, поки не надано доказів протилежного (див. вищевказане рішення у справі «Ветштайн проти Швейцарії» (Wettstein v. Switzerland), пункт 43).

Аналогічне зазначено і п. 104 рішення ЄСПЛ «Олександр Волков проти України» від 09 квітня 2013 року від 9 січня 2013 року (заява № 21722/11).

Тобто, не є підставами для відводу суддів заяви, які містять лише припущення про існування відповідних обставин, не підтверджених належними і допустимими доказами.

Згідно ч. 5 ст. 80 КПК України відвід повинен бути вмотивованим - з наведенням відповідних аргументів, доказів, які підтверджують наявність підстав для відводу. Якщо він не вмотивований, це є підставою для відмови у його задоволенні.

Згідно з п. 10 постанови Пленуму Верховного Суду України № 8 від 13 червня 2007 року «Про незалежність судової влади» процесуальні дії судді, законність і обґрунтованість рішень суду можуть бути предметом розгляду лише в апеляційному та касаційному порядку, визначеному процесуальним законом.

Тобто, наявність у осіб, які беруть участь у кримінальному провадженні, заперечень, сумнівів щодо правильності та відповідності процесуальних дій судді протягом розгляду та судових рішень чинному законодавству України не можуть бути підставою згідно з ст.ст. 75, 76 КПК України для відводу судді, всі ці заперечення можуть бути викладені цими особами в апеляційній скарзі, у разі незгоди з прийнятим судовим рішенням.

Відповідно до вимог ст. 2 Закону України «Про судоустрій та статус суддів», суд, здійснюючи правосуддя на засадах верховенства права, забезпечує кожному право на справедливий суд та повагу до інших прав і свобод, гарантованих Конституцією України і законами України, а також міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України.

Згідно з п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожен має право на справедливий розгляд його справи незалежним і безстороннім судом, а наявність безсторонності повинна визначатися за суб`єктивними та об`єктивними критеріями. Відповідно до суб`єктивного критерію беруться до уваги особисті переконання та поведінка окремого судді, тобто чи виявляв суддя упередженість або безсторонність у даній справі. Відповідно до об`єктивного критерію визначається, серед інших аспектів, чи забезпечував суд як такий та його склад відсутність будь-яких сумнівів у його безсторонності. У кожній окремій справі слід враховувати, чи мають стосунки, що розглядаються, таку природу та ступень, що свідчать про безсторонність суду.

Аналогічні вимоги щодо гарантування захисту прав, свобод та інтересів кожного у розумні строки незалежним, безстороннім та справедливим судом передбачені і у ст. 7 Закону України «Про судоустрій і статус суддів».

Практика Європейського Суду з прав людини свідчить, що право на безсторонній суд включає як об`єктивні, так і суб`єктивні елементи (рішення у справах «П`єрсак проти Бельгії»; «Де Куббер проти Бельгії»). Об`єктивний критерій безсторонності полягає в тому, щоб встановити, чи існували при розгляді справи факти, які ставлять під сумнів незалежність судді. Таких у заяві про відвід захисником наведено не було.

Суб`єктивний критерій безсторонності полягає у відсутності упередженості або тенденційності в поведінці судді при розгляді конкретної справи. За загальним правилом існує презумпція особистої безсторонності доти, доки не доведено інше. Суддя вважається безстороннім, якщо тільки не з`являються докази протилежного. Якщо з`являються сумніви щодо цього, то для відводу судді в ході об`єктивної перевірки має бути встановлена наявність певної особистої заінтересованості судді, певних його прихильностей, уподобань стосовно однієї зі сторін у справі. У кожній окремій справі слід визначати, чи мають стосунки, що розглядаються, таку природу та ступінь, що свідчать про те, що суд не є безстороннім (рішення у справі «Мироненко і Мартиненко проти України).

Враховуючи викладене, суд дійшов висновку, що визначені заявою про відвід судді доводи, не знайшли свого підтвердження під час розгляду такої заяви, суду не надано будь-яких доказів, які б свідчили про упередженість судді ОСОБА_6 під час розгляду кримінального провадження № 372/737/23. Доводи заяви про відвід зводяться виключно до незгоди із процесуальними рішеннями судді. Всі інші аргументи сторони захисту можуть бути перевірені під час апеляційного провадження в разі незгоди із судовим рішенням.

Керуючись ст.ст. 75, 80, 81, 369-372 КПК України, суд,

У Х В А Л И В :

У задоволенні заяви захисника обвинуваченого ОСОБА_4 адвоката ОСОБА_5 , про відвід головуючого судді Обухівського районного суду Київської області ОСОБА_6 , - відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя : ОСОБА_1