Справа № 645/4094/23
Провадження № 1-кп/645/96/24

В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

30 січня 2024 року м. Харків

Фрунзенський районний суд м. Харкова у складі :

Головуючої судді ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2 ,

за участю прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м. Харкова обвинувальний акт у кримінальному провадженні № 0000904 від 13 липня 2023 року відносно:

ОСОБА_4 ,

ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Куп`янськ, Харківської області, громадянина України,

офіційно не працюючого, з середньою освітою, розлученого, не зареєстрованого та фактично проживаючого за адресою

АДРЕСА_1 , раніше не судимого,-

обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 263 Кримінального кодексу України,

ВСТАНОВИВ:

Старший солдат ОСОБА_4 , будучи військовослужбовцем військової служби за призовом під час мобілізації на посаді навідника 3 механізованого відділення 2 механізованого взводу 1 механізованої роти 1 механізованого батальйону військової частини НОМЕР_1 , на початку вересня 2022 року, більш точна дата та час не встановлені, на землі в одному з домоволодінь, що знаходилися в зоні проведення бойових дій в Харківській області (більш точне місце не встановлене), знайшов корпус ручної гранати М67, промислового виготовлення та запал М213 промислового виготовлення, які у своїй сукупності (штатному з`єднанні) утворюють ручну гранату М67, яка відноситься до категорії бойових припасів та поклав до своєї дорожньої сумки.

Надалі, 24.10.2022 ОСОБА_4 був звільнений з військової служби наказом командира військової частини НОМЕР_1 .

Після, чого у останнього виник злочинний умисел, направлений на незаконне носіння та зберігання знайденого ним бойового припасу, який в подальшому ОСОБА_4 переніс за місцем свого проживання, а саме за адресою: АДРЕСА_1 , де зберігав без передбаченого законом дозволу.

В подальшому, 12.07.2023 приблизно о 22:00 год., в ОСОБА_4 , продовжуючи реалізовувати свій прямий злочинний намір, що виник стосовно носіння бойового припасу без передбаченого законом дозволу, та розуміючи, що в нього не має передбаченого законом дозволу на поводження з бойовими припасами, не переслідуючи мети збуту, діючи умисно, без передбаченого на те законом дозволу переніс та поклав вище зазначену бойовий припас до підлокітника в задній частині автомобіля марки «ГАЗ 3102», державний номерний знак НОМЕР_2 , під керуванням ОСОБА_5 , який не був обізнаний у злочинних намірах ОСОБА_4 .

Так, ОСОБА_4 пересуваючись в якості пасажира в автомобілі марки «ГАЗ 3102», державний номерний знак НОМЕР_2 , під керуванням власника автомобіля ОСОБА_5 - ґрунтовою дорогою до того моменту, коли в період часу з 00 год. 15 хв. по 01 год. 25 хв. 13.07.2023 року, за адресою: м. Харків, бульвар Богдана Хмельницького буд. 15, працівниками поліції було проведено огляд автомобіля марки «ГАЗ 3102», державний номерний знак НОМЕР_2 , в ході якого було виявлено та вилучено в підлокітнику на задньому сидінні предмет зовні схожий на корпус ручної гранати М67. Згідно висновку судової вибухово-технічної експертизи № СЕ-19/121-23/15217-ВТХ від 19.07.2023 наданих на дослідження предметів є корпус ручної гранати М67, промислового виготовлення та запал М213 промислового виготовлення, які у своїй сукупності штатному з`єднанні, утворюють ручну гранату М67, яка відноситься до категорії бойових припасів.

Вказану ручну гранату М67 яка являється бойовим припасом, ОСОБА_4 зберігав та носив при собі без передбаченого законом дозволу.

В судовому засіданні допитаний обвинувачений ОСОБА_4 винним себе у скоєнні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 263 Кримінального кодексу України, визнав повністю, щиро розкаявся, не оспорював фактичні обставини справи та докази, викладені в обвинувальному акті. Пояснив про обставини скоєного злочину, як викладено вище.

Враховуючи те, що ОСОБА_4 в повному обсязі визнав свою вину у вчиненні інкримінованого кримінального правопорушення, беручи до уваги, що інші учасники судового розгляду, не оспорювали фактичні обставини справи, і судом встановлено, що учасники судового розгляду правильно розуміють зміст цих обставин та відсутні сумніви щодо добровільності та істинності їх позицій, роз`яснивши положення ч. 3 ст. 349 КПК України, суд визнав недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються та розглядає справу у відповідності до ч. 3 ст. 349 КПК України, обмежившись допитом обвинуваченого, дослідженням даних, які характеризують особу обвинуваченого.

Аналізуючи вищевикладені докази, суд вважає доведеним, що ОСОБА_4 , своїми умисними діями, вчинив незаконне носіння та зберігання бойових приписів без передбаченого законом дозволу, тобто вчинив кримінальне правопорушення передбачене ч. 1 ст. 263 КК України, і така кваліфікація його дій є вірною.

При визначенні ОСОБА_4 , виду та розміру покарання суд враховує суспільну небезпечність та характер вчиненого злочину, який відноситься до категорії тяжких, дані про особу обвинуваченого, який раніше не був засуджений, колишній військовослужбовець, не перебуває на обліку лікарів психіатра та нарколога, розлучений, дітей не має, офіційно не працює, а також пом`якшуючі покарання обвинуваченого обставини - щире каяття, активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення.

Обтяжуючих покарання обставин судом не встановлено.

Відповідно до ст. 65 КК України, пункту 1 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 24.10.2003 року „Про практику призначення судами кримінального покарання з послідуючими її змінами, суд призначаючи покарання, у кожному конкретному випадку має дотримуватись вимог кримінального закону й зобов`язаний враховувати ступінь тяжкості вчиненого злочину, дані про особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання. Призначене покарання має бути необхідним і достатнім для виправлення засудженого і попередження нових злочинів.

При призначенні покарання суд виходить з положень ст. 65 КК України, а саме - принципів законності, справедливості, індивідуалізації, а також достатності покарання для подальшого виправлення та попередження вчинення нових кримінальних правопорушень як самим обвинуваченим, так і іншими особами, враховує характер та ступінь тяжкості скоєного кримінального правопорушення, який, за змістом ст. 12 КК України, є тяжким злочином, наявність обставини, що пом`якшує, відсутність обставин, що обтяжують покарання, особу обвинуваченого, а також вимоги ст. 50 КК України, що метою покарання є не тільки кара, а також виправлення засудженого, а також попередження вчинення нових кримінальних правопорушень, суд вважає необхідним та достатнім для виправлення та запобігання вчиненню ним нових кримінальних правопорушень призначити покарання у межах санкції ч. 1 ст. 263 КК України КК України, у вигляді позбавлення волі.

Але враховуючи, що ОСОБА_4 , щиро раскаявся у скоєному, активно сприяв у розкритті кримінального правопорушення, що є пом`якшуючими покарання обставинами, відсутність тяжких наслідків злочину, дані, які характеризують особу обвинуваченого, суд вважає про те, що виправлення та перевиховання ОСОБА_4 , можливо без ізоляції його від суспільства, з застосування до нього положень ст. 75 КК України, звільнив від відбування покарання з випробуванням та покладанням відповідних обов`язків, передбачених ст. 76 КК України.

Дане покарання, виходячи з принципів законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації, буде необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого і попередження вчинення нових злочинів. Крім того, призначення такого покарання буде відповідати принципу необхідності і достатності для виправлення обвинуваченого і є дотриманням судом принципів «рівних можливостей» та «справедливого судового розгляду», встановлених ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року та не суперечить практиці Європейського Суду з прав людини та нормам кримінального законодавства України.

Згідно ч. 4 ст. 174 КПК України - суд одночасно з ухваленням судового рішення, яким закінчується судовий розгляд, вирішує питання про скасування арешту майна.

Ухвалою Фрунзенського районного суду м. Харкова від 18.07.2023 року було накладено арешт на майно, який підлягає скасуванню.

Питання речових доказів вирішенню згідно ст.. 100 КПК України.

На підставі ст. 124 КПК України з обвинуваченого ОСОБА_4 , на користь держави підлягають стягненню витрати на залучення експертів за проведення експеризи № СЕ-19/121-23/15217-ВТХ від 19.07.2023 в розмірі 3824 гривень.

Цивільний позов не заявлений.

Обвинуваченому запобіжний захід не обирався.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 373, 374 КПК України суд, -

ЗАСУДИВ:

ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України та призначити йому покарання, на підставі цього закону у вигляді 3 років позбавлення волі.

На підставі ст. 75 КК України засудженого ОСОБА_4 , звільнити від відбування вказаного покарання з випробуванням, встановивши іспитовий строк тривалістю в 2 роки, якщо він протягом іспитового строку не вчинить нового злочину і виконає покладені на нього обов`язки.

На підставі ст. 76 КК України покласти на засудженого ОСОБА_4 , наступні обов`язки: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання; не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Арешт майна, накладений ухвалою Фрунзенського районного суду м. Харкова від 18.07.2023 року скасувати.

Стягнути з ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на користь держави за проведені експертні роботи витрати у сумі 3824 гривень.

Речові докази: корпус ручної гранати М67 промислового виготовлення, яка була поміщена до спеціального сейф пакету №3880204, запал М213 промислового виготовлення, який було поміщено до спеціального сейф пакету №3880205, які зберігаються в камері схову вогнепальної зброї та боєприпасів ВП №2 ХРУП №2 ГУНП в Харківській області, квитанція № 20/2023 від 27.07.2023 року, після набрання вироком законної сили - знищити.

Відповідно до ст. 532 КПК України вирок суду першої інстанції набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого цим Кодексом, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Вирок відповідно до ст.ст. 393, 395 КПК України може бути оскаржений до Харківського апеляційного суду, через Фрунзенський райсуд м. Харкова, протягом 30 діб з моменту проголошення.

Згідно зі ст. 376 КПК України копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору. Учасники судового провадження мають право отримати в Фрунзенському райсуді м. Харкова копію цього вироку.

Суд роз`яснює обвинуваченому, право подати клопотання про помилування, право ознайомитися із журналом судового засідання і подати на нього письмові зауваження.

Суддя ОСОБА_1