Справа № 372/1901/19
Провадження 1-кп-25/21
ухвала

Іменем України

20 вересня 2021 року Обухівський районний суд Київської області в складі суду присяжних:

головуючого судді: ОСОБА_1 ,

судді: ОСОБА_2 ,

присяжних: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 ,

при секретарі: ОСОБА_6 ,

за участю прокурора: ОСОБА_7 ,

захисників ОСОБА_8 , ОСОБА_9 ,

обвинуваченого: ОСОБА_10 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали кримінального провадження за обвинуваченням ОСОБА_10 у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 1 ст.14, ч.3 ст. 27, ч.3 ст. 258 КК України,-

В С Т А Н О В И В:

28.05.2019 року до Обухівського районного суду Київської області надійшов обвинувальний акт у кримінальному провадженні відносно ОСОБА_10 за обвинуваченням у вчиненні злочину передбаченого ч. 1 ст.14, ч.3 ст. 27, ч. 3 ст. 258 КК України, внесеному в ЄРДР за № 0000322.

В судовому засідання прокурор ОСОБА_7 подав клопотання про обрання відносно ОСОБА_10 запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту, оскільки наявні ризики передбачені ст. 177 КПК України. Також зазначив, що враховуючи майновий стан ОСОБА_10 , тяжкість можливого покарання у разі визнання обвинуваченого винним у вчиненні інкримінованого йому злочину, у виді довічного позбавлення волі з конфіскацією майна, а тому, з метою уникнення кримінальної відповідальності, ОСОБА_10 , перебуваючи на волі, під загрозою тяжкості покарання, зможе переховуватися від суду, у тому числі за кордоном, що унеможливить проведення з ним судового розгляду. Крім того, у наслідок завершення досудового розслідування та здійснення відкриття матеріалів, стороні захисту, у тому числі ОСОБА_10 , надано доступ до матеріалів кримінального провадження, які містять анкетні дані, фактичні місця проживання та інші відомості щодо свідків, потерпілих, та надані ними під час досудового розслідування покази.

Захисник ОСОБА_9 та ОСОБА_8 заперечували щодо задоволення клопотання, оскільки воно не обґрунтоване, просили обрати запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання.

Обвинувачений ОСОБА_10 заперечував щодо клопотання прокурора

Заслухавши прокурора, обвинуваченого, захисників, суд приходить до висновку, що клопотання прокурора слід задовольнити частково та застосувати до обвинуваченого запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання, з наступних підстав.

Відповідно до ч. 6 ст. 22 КПК України суд, зберігаючи об`єктивність та неупередженість, створює необхідні умови для реалізації сторонами їхніх процесуальних прав та виконання процесуальних обов`язків. В ході судового провадження сторона обвинувачення зобов`язана доводити реальність ризиків, що виправдовують обмеження свободи, в іншому випадку суд вправі обрати підозрюваному менш суворий запобіжний захід.

Відповідно до вимог п. п. 3, 4 ст. 5 Конвенції про захист прав людини та практику Європейського суду з прав людини, обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою.

Перевіряючи доводи клопотання прокурора на предмет наявності ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, суд приходить до висновку про їх наявність, з огляду на конкретні обставини кримінального провадження, а саме ризик переховуватись від суду.

Згідно ст. ст. 7-9 КПК України кримінальне процесуальне законодавство України застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини.

В контексті практики Європейського суду з захисту прав людини, слід зазначити, що ризик втечі підсудного не може бути встановлений лише на основі суворості можливого вироку. Оцінка такого ризику має проводитись з посиланням на ряд інших факторів, які можуть або підтвердити існування ризику втечі або вказати, що вона маловірогідна і необхідність в утриманні під вартою відсутня (Панченко проти Росії). Ризик втечі має оцінюватися у світлі факторів, пов`язаних з характером особи, її моральністю, місцем проживання, родом занять, майновим станом, сімейними зв`язками та усіма видами зв`язку з країною, в якій така особа піддається кримінальному переслідуванню (Бекчиєв проти Молдови).

Ризиком у контексті кримінального провадження є певна ступінь ймовірності того, що особа вдасться до вчинків, які будуть перешкоджати досудовому розслідуванню та судовому розгляду або ж створять загрозу суспільству.

Крім того, у рішенні по справі «W проти Швейцарії» від 26.01.1993 Європейський суд з прав людини зазначив, що врахування тяжкості злочину має свій раціональний зміст, оскільки вона свідчить про ступінь суспільної небезпечності цієї особи та дозволяє спрогнозувати з достатньо високим ступенем імовірності її поведінку, беручи до уваги, що майбутнє покарання за тяжкий злочин підвищує ризик того, що підозрюваний може ухилитись від слідства.

Отже, обвинувачення особи у скоєнні тяжкого злочину та очікуване покарання, яке можливо призначити за вказаний злочин, є одним з факторів, який має враховувати суд при обранні запобіжного заходу.

На підставі вище викладеного, а також враховуючи дані про особу обвинуваченого, в їх сукупності, суд приходить до висновку про доведеність стороною обвинувачення у клопотанні ризику, передбаченого п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України, оскільки достатні стримуючі фактори, які б свідчили про протилежне в матеріалах справи відсутні.

Разом з тим, аналізуючи в сукупності вказані прокурором ризики, передбачені ст. 177 КПК України, суд не сприймає як переконливі доводи сторони обвинувачення в частині аргументації неможливості запобігання ризикам, зазначеним у клопотанні, шляхом застосування більш м`яких запобіжних заходів, оскільки на доведення даної позиції клопотання містить лише вказівку на їх недостатність, що безумовно не може свідчити про доведеність даного факту.

Відповідно до положень ч. 4 ст. 194 КПК України якщо при розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу прокурор доведе обставини, передбачені п.п. 1, 2 ч.1 цієї статті (наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, на які вказує слідчий, прокурор), але не доведе обставини, передбачені п.3 ч.1 цієї статті (недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику, або ризикам зазначеним у клопотанні), суддя має право застосувати більш м`який запобіжний захід, ніж той, який зазначений у клопотанні, а також покласти на підозрюваного, обвинуваченого обов`язки, передбачені ч.5 цієї статті.

Суд враховує дані про особу обвинуваченого, його соціальний статус, наявність у нього міцних соціальних, а також враховуючи, що судовий розгляд кримінального провадження триває, суд приходить до висновку про відсутність достатніх підстав для обрання запобіжного заходу у домашнього арешту.

Разом з тим, враховуючи тяжкість злочину, в якому обвинувачується ОСОБА_10 , конкретні обставини кримінального провадження, суд вважає необхідним обрати обвинуваченому запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання, такий вид запобіжного заходу не буде перешкоджати розгляду кримінального провадження чи проведення будь-яких процесуальних дій.

Особисте зобов`язання полягає у покладені на підозрюваного, обвинуваченого зобов`язання виконувати покладені на нього слідчим суддею, судом обов`язки, передбачені ст. 194 цього Кодексу.

Суд зазначає, що прокурором не доведено, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу.

Враховуючи викладене, суд вважає за можливе задовольнити клопотання прокурора частково, та застосувати до обвинуваченого ОСОБА_10 запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання, з покладанням на обвинуваченого певних обов`язків, оскільки на думку суду саме такий запобіжний захід є достатнім та необхідним та в повній мірі забезпечить належну процесуальну поведінку обвинуваченого.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 176, 178, 181, 369, 370, 376 КПК України, суд,-

УХВАЛИВ:

Клопотання прокурора про обрання запобіжного заходу у вигляді нічного домашнього арешту задовольнити частково.

Обрати обвинуваченому ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця смт. Парафіївка Ічнянського району Чернігівської області запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання.

Покласти на обвинуваченого ОСОБА_10 обов`язки:

- прибувати по першому виклику до органів досудового розслідування, прокуратури та суду, у визначений час;

- повідомляти слідчого, прокурора та суд про зміну свого місця проживання, зміну засобів зв`язку;

- заборонити обвинуваченому ОСОБА_10 спілкуватися у будь-якій формі із потерпілими, свідками, особами, що здійснювали досудове розслідування по даному кримінальному провадженні;

- носити електронний засіб контролю.

Роз`яснити обвинуваченому ОСОБА_10 , що в разі не виконання покладених на нього обов`язків, до нього може бути застосовано більш жорсткий запобіжний захід і накладено грошове стягнення.

Копію ухвали направити до відома Адміністрації Державної прикордонної служби України.

Контроль за виконанням ухвали покласти на Обухівський РУП ГУ НП в Київській області.

Ухвала підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Повний текст ухвали виготовлено та підписано 27.09.2021.

Головуючий суддя ОСОБА_1

Суддя ОСОБА_2

Присяжні ОСОБА_3

ОСОБА_4

ОСОБА_5