Справа № 308/1991/24
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

02 лютого 2024 року м. Ужгород

Ужгородський міськрайонний суд Закарпатської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

за участі прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

захисника ОСОБА_5 ,

розглянувши у підготовчому судовому засіданні у залі суду в м. Ужгороді матеріали кримінального провадження №0000150 від 31.10.2023 про обвинувачення ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України,

встановив:

В провадженні суду на стадії підготовчого засідання перебуває обвинувальний акт у вищевказаному кримінальному провадженні.

01.02.2024 прокурор подав до суду клопотання про продовження обвинуваченому запобіжного заходу у виді тримання під вартою на 60 днів з огляду на обґрунтованість пред`явленого останньому обвинувачення, що підтверджується наявними в матеріалах кримінального провадження доказами, та з врахуванням існування ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, зокрема переховування від суду, незаконного впливу на учасників кримінального провадження, вчинення іншого кримінального правопорушення тощо, запобігти яким неможливо, обравши обвинуваченому більш м`який запобіжний захід.

У судовому засіданні захисник обвинуваченого просив змінити запобіжний захід останньому на утримання такого під домашнім арештом. Обвинувачений підтримав позицію свого захисника.

Заслухавши клопотання та пояснення прокурора, приймаючи до уваги позицію захисника та думку обвинуваченого щодо заявленого клопотання, суд приходить до наступних висновків.

У відповідності до вимог ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків. Застосування таких заходів завжди пов`язано із необхідністю запобігання ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України.

Підставами застосування запобіжного заходу є обґрунтованість підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення та наявність ризику (ризиків), перелік яких встановлено пунктами 1 - 5 ч. 1 ст. 177 КПК.

Так, обґрунтованість підозри обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 405 КК України підтверджується зокрема тим, що зібрані на досудовому розслідуванні докази про обставини інкримінованого такому діяння, знайшли своє достатнє обґрунтування для пред`явлення обвинувачення й скерування обвинувального акту щодо нього до суду.

В свою чергу ризики заявлені прокурором щодо обвинуваченого, а саме щодо можливого незаконного впливу на учасників кримінального провадження, вчинення іншого кримінального правопорушення, а також переховування від суду, знайшли своє підтвердження в ході розгляду судом клопотання з огляду на нижчевказане.

Так, ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України, санкція вказаної статті передбачає покарання у вигляді позбавленням волі на строк до восьми років, а відтак згідно зі ст. 12 КК України, інкримінований обвинуваченому злочин є тяжким.

Тяжкість ймовірного покарання та суворість можливого вироку особливо сильно підвищують ризик переховування від органів досудового розслідування та/або суду на перших етапах притягнення особи до кримінальної відповідальності.

Окрім цього суддя враховує, що при обранні запобіжного заходу обвинуваченому заявлений прокурором ризик того, що обвинувачений може здійснювати незаконний вплив на учасників кримінального провадження знайшов своє підтвердження з огляду на те, що обвинувальний акт перебуває на стадії підготовчого судового засідання, наразі потерпіла сторона та свідки не допитані судом безпосередньо, а відтак вплив обвинуваченого на таких шляхом умовлянь, шантажу чи погроз створює загрозу встановлення істини в розглядуваній справі.

Наявність вказаного ризику породжує ризик перешкоджання кримінальному провадженню іншим чином, оскільки вплив обвинуваченого на свідків та потерпілого призведе до надання ними суду неправдивих показів, а відтак утруднить встановлення судом дійсних обставин справи.

Також суд оцінює в сукупності всі обставини передбачені ст. 178 КПК України, зокрема приймає до уваги відомості щодо особи обвинуваченого, зокрема те, що обвинувачений раніше судимий: засуджений вироком суду від 09.06.2023 за вчинення злочину проти власності, при цьому був звільнений від відбування покарання у вигляд позбавлення волі з іспитовим строком, й вчинив злочин, в якому обвинувачується, 05.11.2024.

Означене свідчить про наявність такого ризику, як вчинення іншого кримінального правопорушення.

Суд враховує, що обвинувальний акт у даному кримінальному провадженню перебуває на стадії підготовчого судового засідання, вищеописані ризики на даний час продовжують існувати, стороною захисту, в свою чергу, не спростована наявність таких, що свідчить про неможливість запобігання вказаним ризикам шляхом застосування більш м`яких запобіжних заходів.

Так, на переконання суду, запобіжний захід у вигляді домашнього арешту не забезпечить належну процесуальну поведінку обвинуваченого, оскільки останній може чинити протиправний вплив на учасників кримінального провадження. Більш того в умовах воєнного стану працівники поліції залучені до посиленої охорони громадського порядку, що значно мінімізує можливість здійснення ними контролю за процесуальної поведінкою обвинуваченого, у разі тримання останнього під домашнім арешту.

З огляду на вказане суд приходить до висновку про доцільність обрання обвинуваченому запобіжного заходу у виді тримання під вартою.

Відповідно до п. 4 ч. 2 ст. 183 КПК України взяття під варту як запобіжний захід може бути застосований до раніше не судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років;

Відповідно до вимог ч. 3 ст. 183 КПК України суддя при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання обвинуваченим обов`язків, передбачених названим Кодексом.

На виконання означених вимог Закону, суд визначає розмір застави, виходячи з вимог п. 2 ч. 5 ст. 182 КПК України, і вважає, що розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним обов`язків, визначених судом в резолютивній частині ухвали, становить 100 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб (станом на 2023 рік) й буде належним стримуючим засобом, щоб у обвинуваченого не виникло бажання будь-яким чином перешкоджати встановленню істини у кримінальному провадженні.

Суд роз`яснює, що обвинувачений або заставодавець мають право в будь-який момент внести заставу у розмірі, визначеному в ухвалі. У разі внесення застави на обвинуваченого покладаються обов`язки, визначені в резолютивній частині ухвали, строк яких, відповідно до ч. 7 ст. 194 КПК України, визначено до двох місяців.

Керуючись ст.ст. 27, 176-178, 194, 314, 331, 369-372, 392 КПК України, суд

постановив:

Обрати щодо ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України, запобіжний захід у виді тримання під вартою на строк до шістдесяти днів, а саме до 01 квітня 2024 року включно.

Визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання ОСОБА_4 обов`язків, передбачених Кримінальним процесуальним кодексом України, у 100 (сто) розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що відповідно становить 268400 (двісті шістдесят вісім тисяч чотириста) гривень на рахунок: код отримувача (код за ЄДРПОУ) 26213408; банк отримувача ДКСУ, м. Київ; код банку отримувача (МФО) 820172; рахунок отримувача UA0018501.

Роз`яснити, що ОСОБА_4 або заставодавець мають право в будь-який момент внести заставу у розмірі, визначеному даною ухвалою.

У разі внесення застави на ОСОБА_4 покласти наступні обов`язки:

- прибувати до прокурора або суду на їх першу вимогу;

- не відлучаться із населеного пункту, в якому він проживає без дозволу прокурора або суду;

- повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та місця роботи (служби);

- здати на зберігання до Головного управління Державної міграційної служби України в Закарпатській області свій паспорт (паспорти, якщо їх декілька) для виїзду за кордон, інші документи, що надають право на виїзд із України та в`їзд в Україну.

Роз`яснити ОСОБА_4 , що в разі невиконання вище перерахованих обов`язків до нього може бути застосований більш жорсткий запобіжний захід і на нього може бути накладено грошове стягнення.

Строк дії покладених на ОСОБА_4 обов`язків становить два місяці й визначено до 01 квітня 2024 року включно.

Ухвала може бути оскаржена до Закарпатського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення.

Суддя Ужгородського

міськрайонного суду ОСОБА_1