Справа №345/3259/21
Провадження № 1-в/345/99/2023
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

28.12.2023 року м. Калуш

Калуський міськрайонний суд Івано-Франківської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали подання Калуського районного відділу філії Державної установи «Центр пробації» в Івано-Франківській області про звільнення від відбування покарання у зв`язку із закінченням строків давності виконання обвинувального вироку відносно

ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, уродженця м. Кіровоград, зареєстрованого в АДРЕСА_1 ,

засудженого 30.07.2021 р. Калуським міськрайонним судом Івано-Франківської області за ч. 1 ст. 125 КК України до покарання у виді штрафу у розмірі 50 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що складає 850,00 гривень

з участю: секретаря судового засідання ОСОБА_3

встановив:

Заступник начальника Калуського районного відділу філії ДУ «Центр пробації» в Івано-Франківській області звернулася до суду із вищезазначеним поданням. Подання мотивує тим, що вироком Калуського міськрайонного суду Івано-Франківської області від 30.07.2021 року ОСОБА_2 засуджено за ч. 1 ст. 125 КК України до покарання у виді штрафу у розмірі 50 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що складає 850,00 гривень, який набрав законної сили 30.08.2021 року, надійшов на виконання до органу пробації 06.09.2021 року і того ж дня прийнятий до виконання.

Через оператора поштового зв`язку «Укрпошта» ОСОБА_2 направлено повідомлення із роз`ясненням порядку сплати призначеного судом штрафу та про необхідність повідомити про це Калуський районний відділ філії ДУ «Центр пробації» в Івано-Франківській області. Оскільки штраф не було сплачено, 06.12.2021 року до суду було скеровано подання про розстрочку виплати несплаченої суми штрафу ОСОБА_2 , яке ухвалою суду від 30.12.2021 року не було задоволено.

11.03.2022 року до суду було скеровано подання про заміну несплаченої суми штрафу покаранням у виді громадських робіт засудженому ОСОБА_2 , яке ухвалою суду від 05.05.2022 року також не задоволено. За викликами, надісланими ОСОБА_2 на 18.11.2022 року, 21.02.2023 року, 06.03.2022 року, засуджений до Калуського відділу пробації не прибув та працівниками відділу пробації не отримано жодних підтверджуючих документів про сплату штрафу. При здійсненні перевірки 16.06.2023 року та 04.12.2023 року за адресою проживання, вказаною у вироці суду, на момент візиту дверей квартири ніхто не відчиняв.

Оскільки згідно проведених перевірок повторних злочинів засуджений ОСОБА_2 не вчиняв, в розшук не оголошувався, вирок стосовно нього не було виконано з дня набрання чинності у строк, що перевищує 2 роки, засуджений підлягаю звільненню від відбування покарання. Тому представник органу пробації просить вирішити питання про звільнення ОСОБА_2 від призначеного судом покарання у зв`язку із закінченням строків давності виконання обвинувального вироку.

Представник органу пробації подала заяву про розгляд подання без її участі, подання підтримує та просить суд його задоволити.

Прокурор подав заяву, згідно якої просить задоволити подання органу пробації. Розгляд справи просить провести без його участі.

Засуджений в судове засідання не з`явився з невідомих для суду причин, про час і місце розгляду справи повідомлявся в установленому законом порядку, шляхом надіслання повістки про виклик до суду на адресу місця його реєстрації.

Відповідно до п. 2 ч. 4 ст. 539 КПК України, неприбуття в судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про місце та час розгляду клопотання (подання), не перешкоджає проведенню судового розгляду, крім випадків, коли їх участь визнана судом обов`язковою або особа повідомила про поважні причини неприбуття. Оскільки, участь осіб у даному випадку не визнана судом обов`язковою, то суд вважає за можливе розглянути подання у їхній відсутності.

Відповідно до положень ч. 4 ст. 107 КПК України, у разі неприбуття в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у судовому провадженні, чи в разі, якщо відповідно до положень цього Кодексу судове провадження здійснюється судом за відсутності осіб, фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження в суді не здійснюється.

Вивчивши матеріали подання та матеріали кримінального провадження, суд приходить до наступного висновку.

Вироком Калуського міськрайонного суду Івано-Франківської області від 30.07.2021 року ОСОБА_2 засуджено за ч. 1 ст. 125 КК України до покарання у виді штрафу у розмірі 50 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що складає 850,00 гривень (а.с. 22-23). Вказаний вирок набрав законної сили 30.08.2021 (а.с. 39).

Згідно вимог п.1 ч.1 ст.80 КК України особа звільняється від відбування покарання, якщо з дня набрання чинності обвинувальним вироком його не було виконано впродовж двох років - у разі засудження до покарання менш суворого, ніж обмеження волі.

Відповідно до ч.3 ст.80 КК України перебіг давності зупиняється, якщо засуджений ухиляється від відбування покарання. У цих випадках перебіг давності відновлюється з дня з`явлення засудженого від відбування покарання або з дня його затримання. У цьому разі строки давності, передбачені п.п. 1-3 ч. 1 цієї статті, подвоюються.

За змістом ч.4 ст.80 КК України перебіг давності переривається, якщо до закінчення строків, зазначених у ч.1 та ч.3 цієї статті, засуджений вчинить новий злочин. Обчислення давності в цьому випадку починається з дня вчинення нового злочину.

Отже, ст.80 КК України застосовується у разі, якщо у встановлений законом строк вирок суду не був виконаний за умови, що засуджений не ухилявся від відбування покарання, що є підставою для зупинення перебігу такого строку давності, та до закінчення строку виконання вироку не вчинив нового злочину, що є підставою для переривання строку давності.

Стаття 80 КК України передбачає нормативне регулювання інституту звільнення від відбування покарання у зв`язку із закінченням строків давності виконання обвинувального вироку та встановлює імперативні строки, сплив яких є безумовною підставою для звільнення засудженого від відбування призначеного йому покарання.

Положення ст.80 КК України свідчать, що держава втрачає право на виконання призначеного засудженому покарання лише у тих випадках, коли засуджений своєю поведінкою не перешкоджав процедурі його виконання.

За таких обставин застосування ст.80 КК України передбачає дослідження та встановлення судом терміну, протягом якого обвинувальний вирок не виконувався, збігу строку давності його виконання та факту ухилення засудженим від його відбування, що є підставою для зупинення перебігу такого строку давності.

Відповідно до правового висновку Верховного Суду України у справі №5-324кс15 (постанова від 24 грудня 2015 року) ухилення від відбування покарання, як підстава для зупинення строків давності виконання обвинувального вироку, є особливим юридичним фактом, який може бути підтверджений лише обвинувальним вироком суду, що набрав законної сили, яким особа буде визнана винною в ухиленні від відбування покарання.

Редакція ч.3 ст.80 КК України певним чином співвідноситься зі статтями 389 та 390 цього Кодексу, оскільки ухилення від відбування покарання, про яке йдеться у ч.3 ст.80 Загальної частини КК України, у своєму конкретному прояві відповідає складу одного із злочинів, передбачених зазначеними статтями Особливої частини КК України. Отже, роблячи висновок про ухилення особи від відбування покарання при застосуванні ч.3 ст.80 КК України, суд тим самим фактично визнає її винною у вчиненні нового злочину. Таке правозастосування суперечить ч.1 ст.62 Конституції України, згідно з якою особа вважається невинуватою у вчиненні злочину і не може бути піддана кримінальному покаранню, доки її вину не буде доведено в законному порядку та встановлено обвинувальним вироком суду. Таким чином, вирішувати питання про зупинення строків давності виконання обвинувального вироку суду можливо лише після набрання законної сили обвинувальним вироком суду, яким особа буде визнана винною в ухиленні від відбування покарання.

Оскільки в матеріалах даної справи відсутні дані про ухилення засудженого ОСОБА_2 від відбування покарання, зокрема притягнення його до кримінальної відповідальності за ст. 389 КК України, та про вчинення ним нового злочину до закінчення строку давності, то немає підстав вважати, що перебіг строку давності зупинявся чи переривався.

Відповідно до приписів ст.152 КВК України закінчення строків давності виконання обвинувального вироку є підставою для звільнення від відбування покарання.

Підстава для звільнення від відбування покарання у відповідності до положень ст.80 КК України складається з трьох обов`язкових елементів: закінчення (сплив) строків давності виконання обвинувального вироку; не ухилення особи від відбування призначеного їй покарання; не вчинення нею нового злочину.

Враховуючи вищенаведене, а також те, що на даний час закінчився визначений у п.1 ч.1 ст.80 КК України дворічний строк давності виконання обвинувального вироку Калуського міськрайонного суду Івано-Франківської області від 30.07.2021 року щодо ОСОБА_2 , факт ухилення ОСОБА_2 від відбування покарання не встановлений вироком суду, суд вважає, що подання підлягає до задоволення, оскільки наявні підстави для звільнення засудженого від відбування покарання на підставі п.1 ч.1 ст.80 КК України.

У зв`язку з викладеним суд вважає, що подання Калуського районного відділу філії Державної установи «Центр пробації» в Івано-Франківській області про звільнення ОСОБА_2 від відбування покарання у зв`язку із закінченням строків давності виконання обвинувального вироку підлягає задоволенню.

Враховуючи наведене, керуючись ст.ст.537, 539 КПК України, ст.80 КК України, ст.152 КВК України,

у х в а л и в:

Подання задоволити.

Звільнити ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , від відбування покарання, призначеного вироком Калуського міськрайонного суду Івано-Франківської області від 30.07.2021 року, за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 125 КК України, у вигляді штрафу в розмірі 850 (вісімсот п`ятдесят) гривень у зв`язку із закінченням строку давності виконання обвинувального вироку.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до Івано-Франківського апеляційного суду, шляхом подання апеляції протягом семи днів з дня проголошення.

Суддя Володимир ОНУШКАНИЧ