ВИРОК

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

06 грудня 2023 року Жовтневий районний суд

м. Дніпропетровська

у складі: головуючого судді - ОСОБА_1

з секретарем - ОСОБА_2

за участю: прокурора - ОСОБА_3

обвинуваченого - ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська в м. Дніпрі матеріали кримінального провадження № 201/10182/23 (пр. № 1-кп/201/887/2023), відомості про яке 30 серпня 2023 року внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0001346, стосовно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який народився у с. Новоандріївка, Васильківського району, Дніпропетровської області, громадянина України, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , з вищою освітою, одруженого, не працевлаштованого, раніше не судимого, обвинуваченого у вчиненні злочину, передбаченого ст. 126-1 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_4 , перебуваючи за місцем свого проживання, а саме за адресою: АДРЕСА_1 , маючи прямий умисел, спрямований на заподіяння психологічних страждань своїй дружині ОСОБА_5 , усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій та передбачаючи негативні наслідки, систематично, починаючи з 19 вересня 2022 року по теперішній час, систематично вчиняв відносно ОСОБА_5 акти психологічного насильства, що призвело до психологічних страждань, а також погіршення якості життя ОСОБА_5 .

Так, 19 вересня 2022 року близько 22.47 години у ОСОБА_4 , який перебував за адресою: АДРЕСА_1 , на ґрунті неприязних відносин, виник умисел спрямований на умисне вчинення психологічного насильства. Далі, реалізуючи свій злочинний умисел, ОСОБА_4 , усвідомлюючи суспільну небезпеку своїх дій, передбачаючи їх суспільно-небезпечні наслідки, умисно вчинив відносно ОСОБА_5 дії психологічного насильства, що проявлялись у словесних образах потерпілої нецензурною лайкою, погрозами фізичною розправою.

За вищевказаним фактом відносно ОСОБА_4 складено протокол серії ВАБ № 656836 від 19.09.2022 року, про вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП.

Далі, 16 жовтня 2022 року близько 20.20 години у ОСОБА_4 , який перебував за місцем роботи ОСОБА_5 , а саме за адресою: АДРЕСА_2 , на ґрунті неприязних відносин, виник умисел спрямований на умисне вчинення психологічного насильства. Далі, реалізуючи свій злочинний умисел, ОСОБА_4 , усвідомлюючи суспільну небезпеку своїх дій, передбачаючи їх суспільно небезпечні наслідки, умисно вчинив відносно ОСОБА_5 дії психологічного насильства, що проявлялись у словесних образах потерпілої нецензурною лайкою, погрозами фізичною розправою.

За вищевказаним фактом відносно ОСОБА_4 складено протокол серії ВАВ № 606398 від 16.10.2022 року про вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП.

Після чого, 20 січня 2023 року близько 21.30 години у ОСОБА_4 , який перебував за адресою: АДРЕСА_1 , на ґрунті неприязних відносин, виник умисел спрямований на умисне вчинення психологічного насильства. Далі, реалізуючи свій злочинний умисел, ОСОБА_4 , усвідомлюючи суспільну небезпеку своїх дій, передбачаючи їх суспільно небезпечні наслідки, умисно вчинив відносно ОСОБА_5 , дії психологічного насильства, що проявлялись у словесних образах потерпілої нецензурною лайкою.

За вищевказаним фактом відносно ОСОБА_4 складено протокол серії ВАВ № 828134 від 23.08.2023 року про вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП.

Постановою Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 19 жовтня 2022 року ОСОБА_6 визнано винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП.

Постановою Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 16 січня 2023 року ОСОБА_6 визнано винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП.

Постановою Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 13 лютого 2023 року ОСОБА_6 визнано винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП.

Так, продовжуючи свою кримінально-протиправну діяльність, 20 серпня 2023 року, приблизно о 11.50 годині ОСОБА_6 , реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на вчинення психологічного насильства, передбачаючи настання можливих суспільно-небезпечних наслідків у вигляді психологічних страждань, діючи умисно, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій, перебуваючи за адресою: АДРЕСА_1 , почав сварку з ОСОБА_5 , в ході якої виражався в бік останньої нецензурною лайкою, а також, погрожував фізичною розправою, чим завдав психологічних страждань останній, що виразилось у посиленні негативних переживань та боязні за своє здоров?я, а також погіршення якості життя ОСОБА_5 .

Таким чином, своїми умисними діями ОСОБА_5 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ст. 126-1 КК України, а саме: домашнє насильство, тобто умисне систематичне вчинення психологічного насильства щодо особи, з якою винний перебуває у сімейних відносинах, що призвело до психологічних страждань та погіршення якості життя потерпілої особи.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 свою вину у скоєному злочині визнав у повному обсязі та підтвердив фактичні обставини щодо вчиненого ним діяння та викладених у обвинувальному акті.

Враховуючи те, що обвинувачений та інші учасники процесу не оспорюють всі обставини кримінального провадження і судом встановлено, що вони правильно розуміють зміст цих обставин, відсутні будь-які сумніви у добровільності та істинності їх позиції, суд, роз`яснивши учасникам кримінального провадження положення ст. 349 КПК України, ухвалив проводити судовий розгляд даного провадження щодо всіх його обставин із застосуванням правил ч. 3 ст. 349 КПК України, визнавши недоцільним дослідження доказів.

Враховуючи викладене, суд доходить висновку про доведеність вини обвинуваченого ОСОБА_4 у вчиненні домашнього насильства, тобто в умисному систематичному вчиненні психологічного насильства щодо особи, з якою винний перебуває у сімейних відносинах, що призводить до психологічних страждань та погіршення якості життя потерпілої особи, тобто у вчиненні злочину, передбаченого ст. 126-1 КК України.

При визначенні виду та розміру покарання, суд виходить зі ступеня тяжкості скоєного кримінального правопорушення та особи обвинуваченого, який на обліку у лікарів психіатра і нарколога не перебуває, вину визнав у повному обсязі та щиро розкаявся у скоєному, позитивно характеризується, при цьому, ці обставини на підставі ст. 66 КК України, суд відносить до таких, що пом`якшують його покарання. Обтяжуючих покарання обвинуваченого ОСОБА_4 обставин, передбачених ст. 67 КК України, судом не встановлено.

З урахуванням викладеного, суд вважає, що з метою виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень, обвинуваченому ОСОБА_4 слід призначити покарання у виді обмеження волі, однак, зі звільненням останнього від відбування покарання з випробувальним терміном, в порядку передбаченому ст. 75 КК України та покладенням на нього обов`язків, передбачених ст. 76 КК України, оскільки саме таке покарання буде повністю відповідати ступеню тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, яке відноситься до нетяжкого злочину, його конкретним обставинам і наслідкам, даним про особу обвинуваченого ОСОБА_4 , який вину визнав у повному обсязі і щиро розкаявся у скоєному, характеризується позитивно, а також обставинам, що пом`якшують покарання обвинуваченого та відсутність таких, що його обтяжують, сукупність яких з вищенаведеними даними, які враховувались при призначенні покарання, свідчить про недоцільність призначення обвинуваченому ОСОБА_4 іншого покарання, передбаченого санкцією ст. 126-1 КК України, а також пов`язаного з реальним його відбуттям, при цьому, призначення такого покарання є необхідне й достатнє для виправлення обвинуваченого та попередження вчинення ним нових кримінальних правопорушень, а також буде відповідати загальним засадам призначення покарання, передбаченим ст. 65 КК України, та принципам справедливості, достатності і співрозмірності.

Цивільний позов у даному кримінальному провадженні не заявлений, заходи забезпечення кримінального провадження не застосовувалися. Речові докази та судові витрати у вказаному кримінальному провадженні відсутні.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 374-376 КПК України, -

УХВАЛИВ:

ОСОБА_4 визнати винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ст. 126-1 КК України та призначити йому покарання у виді двох років обмеження волі.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування призначеного йому покарання, якщо він протягом одного року іспитового строку не вчинить нового кримінального правопорушення, а також виконає покладені на нього обов`язки, передбачені пунктами 1, 2 ч. 1 ст. 76 КК України, а саме: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, яка може бути подана учасниками кримінального провадження до Дніпровського апеляційного суду через Жовтневий районний суд м. Дніпропетровська протягом тридцяти днів з дня проголошення вироку суду.

Головуючий - суддя: ОСОБА_1