Справа № 947/4970/24
Провадження № 1-кс/947/1926/24
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09.02.2024 року м.Одеса

Слідчий суддя Київського районного суду м. Одеси ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання старшого слідчого другого слідчого відділу (з дислокацією у місті Одесі) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Миколаєві ОСОБА_3 , погоджене прокурором Одеської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Південного регіону ОСОБА_4 про арешт майна в рамках кримінального провадження №0000003 від 16.01.2024 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.368 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

Слідчий звернувся до слідчого судді Київського районного суду м.Одеси про арешт майна, вилученого під час проведення затримання ОСОБА_5 , в порядку ст.208 КПК України.

Слідчим суддею встановлено, що співробітник НОМЕР_1 прикордонного загону ДПСУ України, в умовах воєнного стану зловживаючи службовим становищем, діючи за попередньою змовою із працівником ІНФОРМАЦІЯ_1 , з метою отримання неправомірної вигоди за не здійснення мобілізаційних заходів та виготовлення документів, щодо непридатності до військової служби вимагають від особи неправомірну вигоду в сумі 7000 доларів США.

Так, 05.02.2024 о 19.05 год., слідчим поруч з приміщенням КНП «Захарівська багатопрофільна лікарня» по вулиці Центральній, 40, смт.Захарівка, Роздільнянського району, Одеської області в порядку ст.208 КПК України затримано ОСОБА_5 , та в ході затримання останнім добровільно видано, а слідчим вилучено мобільний телефон Samsung Galaxy M33 5 темно-синього кольору, в чохлі чорного кольору (телефон мав видимі пошкодження на екрані та на кришці), який запаковано до сейф-пакету В1017735 та складний ніж Browning оливкового кольору, який запаковано до сейф-пакету В2009297.

Постановою слідчого від 06.02.2024 перелічені речі та документи визнано речовим доказом у кримінальному провадженні.

Слідчий надав заяву в якій клопотання підтримав, просив задовольнити посилаючись на доводи викладені в ньому та розглянути у його відсутності.

Представник особи, щодо майна якої вирішується питання про накладення арешту адвокат ОСОБА_6 надав заяву в якій заперечував проти накладення арешту на вилучене майно, просив розглянути клопотання у його відсутності. .

Вивчивши матеріали клопотання та додані до нього матеріали кримінального провадження, приходжу до наступного.

Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна.

Згідно вимог п. 1 ч. 2 ст. 170 КПК України, арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів.

Відповідно до ч. 3 ст. 170 КПК України, у випадку, передбаченому п. 1 ч. 2 цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Згідно ч. 1 ст. 98 КПК України, речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Відповідно до ч. 2 ст. 173 КПК України, при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: правову підставу для арешту майна; можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу); наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт майна накладається у випадках, передбачених пунктами 3, 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); можливість спеціальної конфіскації майна (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 2 частини другої статті 170 цього Кодексу); розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

Слідчим суддею встановлено, що вилучений під час затримання ОСОБА_5 , в порядку ст.208 КПК України мобільний телефон міг використовуватися підозрюваним як засіб та знаряддя вчинення вищевказаного кримінального правопорушення, а за такого має ознаки п.1 ч.2 ст.167 КПК України. Таким чином, на даний момент з метою проведення невідкладних слідчих дій, збереження доказів вчинення кримінального правопорушення, слід накласти арешт на вказане вилучене майно.

Крім того, накладення арешту необхідне для проведення огляду мобільного телефону, з метою встановлення наявності електронних доказів, що можуть мати суттєве значення для кримінального провадження.

В той же час, слідчим не надано достатніх доказів необхідності в накладені арешту на складний ніж Browning оливкового кольору.

Так під час розгляду клопотання встановлено, що складний ніж Browning, є майном, що не має відношення до предмету розслідування кримінального провадження №0000003 від 16.01.2024 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.368 КК України.

Таким чином, враховуючи наявність правових підстав для накладення арешту на вилучене майно, оскільки існує необхідність в забезпеченні його збереження, слідчий суддя приходить до переконання, що клопотання слідчого підлягає частковому задоволенню.

Керуючись ст.ст. 170-173, 309 КПК України, слідчий суддя,-

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання старшого слідчого другого слідчого відділу (з дислокацією у місті Одесі) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Миколаєві ОСОБА_3 , погоджене прокурором Одеської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Південного регіону ОСОБА_4 про арешт майна в рамках кримінального провадження №0000003 від 16.01.2024 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.368 КК України - задовольнити частково.

Накласти арешт на мобільний телефон Samsung Galaxy M33 5 темно-синього кольору, в чохлі чорного кольору, із пошкодженнями на екрані та на кришці, який належить ОСОБА_5 .

У задоволені клопотання в іншій частині - відмовити.

Виконання ухвали покласти на старшого слідчого другого слідчого відділу (з дислокацією у місті Одесі) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Миколаєві ОСОБА_3 .

Відповідно до ст.175 КПК України ухвала про арешт майна виконується негайно слідчим, прокурором.

Ухвала може бути оскаржена протягом п`яти діб з дня її проголошення до Одеського апеляційного суду.

Слідчий суддя ОСОБА_1