В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

16.11.2023 р. м.Львів

Галицький районний суд м. Львова в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

з участю прокурора ОСОБА_3

обвинуваченої ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду кримінальне провадження № 0002474 від 02.09.2023 р. про обвинувачення:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки міста Львова, громадянки України, українці, зареєстрована та проживаюча за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимій: останній раз 11.04.2023р. Шевченківським районним судом м. Львова за ч. 4 ст. 185 КК України до покарання у виді позбавлення полі на термін 5 років з подальшим звільненням, на підставі ст.75 КК України, від відбування призначеного покарання з випробуванням та встановленням іспитового строку тривалістю 1 (один) рік, на обліку в лікаря психіатра та нарколога не перебуває, --

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України -

в с т а н о в и в :

Обвинувачена ОСОБА_4 01.09.2023 р., в період часу з 16 год. 40 хв. по 16 год. 44 хв., перебуваючи в приміщенні закладу «Fасеs», що за адресою: м. Львів, проспект Свободи, 5, діючи умисно, повторно, з корисливих мотивів, з метою протиправного збагачення, шляхом вільного доступу, усвідомлюючи протиправний та суспільно-небезпечний характер вчинюваних нею дій, передбачаючи суспільно - небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, в умовах воєнного стану, введеного відповідно до Указу Президента України № 64/2022 від 24 лютого 2022 року «Про введення воєнного стану в Україні» із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року строком на 30 діб, який затверджено Законом України від 24 лютого 2022 року № 2102-ІХ, продовженого Указом Президента № 451/2023 від 26.07.2023, затвердженого Законом України № 3276-ІХ від 18.08.2023, з 05 години 30 хвилин 18 серпня 2023 року строком на 90 діб, реалізуючи свій кримінально-протиправний умисел, переконавшись, що за її діями ніхто із сторонніх осіб не спостерігає, таємно викрала чорну сумку, вартістю 1000 грн., яка належить громадянці ОСОБА_5 , в якій знаходились: мобільний телефон марки «Самсунг» моделі «А22» білого кольору, ІМЕН НОМЕР_1 , ІМЕІ2 НОМЕР_2 , вартістю 8900 грн., в якому також знаходились дві сім картки: ПрАТ «Київстар» із абонентським номером НОМЕР_3 та ТОВ «Лайфселл» із абонентським номером якого громадянка ОСОБА_5 не пам`ятає, які матеріальної цінності не становлять, ключі від дому та кімнати гуртожитку, які матеріальної цінності не становлять, грошові кошти в розмірі 3500 грн, чим завдала потерпілій ОСОБА_5 матеріальної шкоди на загальну суму 13400 гривень.

Таким чином, ОСОБА_4 вчинила викрадення чужого майна (крадіжку), вчинений повторно, в умовах воєнного стану, тобто кримінальне правопорушення, передбачене ч. 4 ст. 185 КК України.

Допитана в судовому засіданні обвинуваченаОСОБА_4 , після роз`яснення суті обвинувачення, визнавши себе винною, підтвердила вищезазначені обставини, у вчиненому щиро розкаялася та просила її суворо не карати.

Відповідно до ч. 3 ст. 349 КПК України за згодою учасників судового розгляду судом визнано недоцільним дослідження доказів стосовно тих фактичних обставин справи, які ніким не оспорюються.

Відповідно до цих вимог закону суд обмежив дослідження доказів допитом обвинуваченої та дослідженням тих матеріалів кримінального провадження, що характеризують особу обвинуваченої.

Обвинувачена та інші учасники судового процесу правильно розуміють зміст цих обставин, а також те, що в такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці фактичні обставини справи. Суд не має сумнівів у добровільності та істинності їх позиції.

Діїобвинуваченої ОСОБА_4 слід кваліфікувати за ч. 4 ст.185 КК України, так як вона вчинила таємневикрадення чужого майна (крадіжку), вчиненому повторно, в умовах воєнного стану.

Суд, призначаючи покарання обвинуваченій, відповідно до ст. 65 КК України, враховує її особу, наявність судимості та невідбутого покарання, ступінь тяжкості вчиненого злочину та обставини, при яких такий вчинено.

Обставин, які пом`якшують покарання обвинуваченій ОСОБА_4 суд враховує щире каяття.

Обставин, які обтяжують покарання обвинуваченій, передбачених ст. 67 КК України, судом не встановлено.

Виходячи з мети покарання, принципів його справедливості, співмірності та індивідуалізації, покарання повинно бути адекватним характеру вчинених дій, їх небезпечності та даним про особу винного.

Призначаючи покарання обвинуваченій суд враховує ступінь тяжкості вчиненого ним кримінального правопорушення, особу обвинуваченої, яка розкаюється у вчиненні злочину, раніше судима, шкоду потерпілій не відшкодовано, на обліку у лікаря психіатра чи нарколога не перебуває, томусуд вважає необхідним призначити їй покарання в межах санкції інкримінованої їй статті КК України у виді позбавленняволі, так як виправлення обвинуваченої неможливе без ізоляції від суспільства.

Встановлено, що обвинувачена ОСОБА_4 засуджена востаннє вироком Шевченківського районного суду м. Львова від 11.04.2023 р. за ч. 4 ст. 185 КК України до покарання у виді позбавлення полі на термін 5 років з подальшим звільненням, на підставі ст.75 КК України, від відбування призначеного покарання з випробуванням та встановленням іспитового строку тривалістю 1 (один) рік.

Встановлено, що вказане кримінальне правопорушення обвинувачена ОСОБА_4 вчинила під час іспитового строку, який їй було призначено згідно вироку Шевченківського районного суду м. Львова від 11.04..2023 року за ч. 4 ст.185 КК України.

Згідно з положеннями ч. 3 ст. 78 КК України у разі вчинення засудженим протягом іспитового строку нового кримінального правопорушення суд призначає йому покарання за правилами, передбаченими в статтях 71, 72 цього Кодексу.

Оскільки обвинувачена ОСОБА_4 вчинила новий злочин в період перебування на іспитовому терміні за вироком Шевченківського районного суду м. Львова від 11.04.2023 року, суд вважає, що невідбуте покарання за цим попереднім вироком слід частково приєднати.

Принцип обрання остаточного покарання обвинуваченій відповідно до ч. 1 ст.71 КК України, за сукупністю вироків, враховуючи характер та співвідношення тяжкості злочинних діянь, їх наслідки, слід обрати часткове приєднання.

Суд приходить до висновку, що обвинуваченій ОСОБА_4 , слід обрати покарання у виді позбавлення волі в межах санкції статті, за якою вона притягується до кримінальної відповідальності із застосуванням ч. 1 ст.71 КК України за сукупністю вироків.

Запобіжний захід відносно ОСОБА_4 до вступу вироку у законну силу слід обрати особисте зобов`язання.

Речовий доказ по справі - оптичний носій інформації (диск DVD) на якому збережено відео файли із камер відеоспостереження, слід залишити в матеріалах кримінального провадження.

Керуючись ст.ст. 368, 370, 374 КПК України, суд,-

у х в а л и в:

ОСОБА_4 визнати винною у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України, та призначити їй покарання у виді 5 (п`яти) років позбавлення волі.

На підставі ч. 1 ст.71 КК України засудженій ОСОБА_4 частково приєднати невідбуте покарання за вироком Шевченківського районного суду м. Львова від 11.04..2023 року, та за сукупністю вироків, остаточно обрати покарання - у виді 5 (п`яти) років і 1 (одного) місяця позбавлення волі.

Строк відбування покарання засудженій ОСОБА_4 рахувати з моменту приведення вироку до виконання.

Запобіжний захід відносно засудженої ОСОБА_4 до вступу вироку у законну силу - обрати особисте зобов`язання.

Речовий доказ по справі - оптичний носій інформації (диск DVD) на якому збережено відео файли із камер відеоспостереження, слід залишити в матеріалах кримінального провадження.

Апеляційна скарга на вирок суду може бути подана протягом тридцяти днів з дня його проголошення через Галицький районний суд м. Львова з підстав, передбачених ст.394 КПК України, а засудженим - з моменту вручення копії вироку.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Суддя ОСОБА_1