Справа № 535/629/23
Провадження № 1-кп/535/286/23
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 жовтня 2023 року смт Котельва

Котелевський районний суд Полтавської області в складі: головуючого судді ОСОБА_1 , секретар судового засідання ОСОБА_2 , за участю прокурора ОСОБА_3 , представника потерпілого - адвоката ОСОБА_4 (дистанційно), захисника адвоката ОСОБА_5 , обвинуваченого ОСОБА_6 , розглянувши у судовому судовому засіданні кримінальне провадження №0000536 від 27.03.2023 року щодо обвинувачення ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , -

за ч. 2 ст. 255, ч. 4 ст. 28, ч. 3 ст. 292, ч. 4 ст. 28, ч. 5 ст. 185, ч. 4 ст. 28, ч. 5 ст. 185 КК України, -

у с т а н о в и в:

У провадженні Котелевського районного суду Полтавської області перебуває вище вказане кримінальне провадження щодо обвинувачення ОСОБА_6 за ч. 2 ст. 255, ч. 4 ст. 28, ч. 3 ст. 292, ч. 4 ст. 28, ч. 5 ст. 185, ч. 4 ст. 28, ч. 5 ст. 185 КК України.

У судовому засідання прокурором надано клопотання прокурора про продовження строків тримання під вартою ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який підозрюється за ч. 2 ст. 255, ч. 4 ст. 28, ч. 3 ст. 292, ч. 4 ст. 28, ч. 5 ст. 185, ч. 4 ст. 28, ч. 5 ст. 185 КК України.

Вимоги клопотання прокурор обґрунтував тим, що обґрунтованість обвинувачення ОСОБА_6 підтверджується зібраними доказами, зокрема: протоколом за результатами проведення негласної слідчої дії зняття інформації з транспортних телекомунікаційних мереж за номером телефону, який використовував ОСОБА_7 від 14.09.2021;протоколом проведення негласної слідчої (розшукової) дії візуальне спостереження за транспортним засобом: Renault Magnum д.н.з. НОМЕР_1 , з напівпричепом «ENERRCO NC-32X» д.н.з. НОМЕР_2 від 26.07.2021, який під час злочинної діяльності використовував ОСОБА_7 ; протоколом проведення негласної слідчої (розшукової) дії від 29.07.2021 за транспортним засобом: Renault Magnum д.н.з. НОМЕР_1 , з напівпричепом «ENERRCO NC-32X» д.н.з. НОМЕР_2 , який під час злочинної діяльності використовував ОСОБА_7 ; протоколом проведення негласної слідчої (розшукової) дії від 21.09.2021 (Renault Magnum д.н.з. НОМЕР_1 , з напівпричепом «ENERRCO NC-32X» д.н.з. НОМЕР_2 ; протоколом проведення негласної слідчої (розшукової) дії від 29.07.2021 (MAN TGA18.480 білого кольору д.н.з. НОМЕР_3 , з цистерною Trailer S 383EL д.н.з. НОМЕР_4 ; протоколом проведення НСРД від 26.07.2021 (MAN TGA18.480 білого кольору д.н.з. НОМЕР_3 , з цистерною Trailer S 383EL д.н.з. НОМЕР_4 ; протоколом обшуку від 04.08.2021 за адресою місця проживання ОСОБА_6 , а саме: АДРЕСА_1 , на території домоволодіння якого виявлено та вилучено транспортний засіб «Mitsubishi» д.н.з. НОМЕР_5 та інші речові докази; протоколом огляду від 01.09.2022 мобільних телефонів виявлених та вилучених в ході обшуку за адресою: АДРЕСА_1 , які належать ОСОБА_6 ; протоколом огляду від 14.01.2022 мобільних телефонів виявлених та вилучених в ході обшуку за адресою: АДРЕСА_1 , які належать ОСОБА_6 ; протоколом допиту представника потерпілого УПГГК АТ «Укргазвидобування» від 25.01.2022 ОСОБА_4 ; протоколом огляду від 04.08.2021; протоколом допиту підозрюваного ОСОБА_7 від 06.10.2021; протоколом пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 02.12.2021; протоколом проведення слідчого експерименту від 02.12.2021 за участю підозрюваного ОСОБА_7 ; протоколом огляду речей та документів від 02.08.2021, в ході якого оглянуто відеозапис з камер зовнішнього спостереження АЗС розташованого за адресою: Полтавська обл., Котелевський район, с. Велика Рублівка, в період часу з 03:40 до 03:50 год. 27.07.2021, на яких зображено громадянина ОСОБА_6 та транспортного засобу Mitsubishi» д.н.з. НОМЕР_5 »; іншими матеріалами кримінального провадження та речовими доказами у своїй сукупності.

11.09.2023 року строк тримання під вартою ОСОБА_6 ухвалою Котелевського районного суду продовжено на 60 днів до 07.11.2023 року.

Згідно з п.п. 1, 2, 3, 4, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є запобігання спробам обвинуваченого переховуватись від органів досудового розслідування, суду, знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, незаконно впливати на свідків, потерпілого у цьому ж кримінальному провадженні, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, вчинити інше кримінальне правопорушення.

Відповідно до ч. 2 ст. 177 КПК України, підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді вважати, що обвинувачений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.

Обґрунтованість обвинувачення перевірена у тому числі в ході застосування до підозрюваного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та продовження тримання під вартою.

На даний час ризики, які існували на момент застосування запобіжного заходу відносно підозрюваного не зменшились та продовжують існувати.

Так, існує сукупність підстав вважати, що обвинувачений

ОСОБА_6 може здійснити дії, передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України, зокрема: існує ризик, передбачений п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України переховуватись від суду. Вказаний ризик обґрунтовується тим, що ОСОБА_6 обвинувачується у тому числі у вчиненні особливо тяжких злочинів, вчинених у складі злочинної організації, за попередньою змовою, за які передбачено покарання виключно у вигляді позбавлення волі на строк до дванадцяти років з конфіскацією майна. Обвинувачений не має постійного офіційного місця роботи на території України, усвідомлюючи невідворотність покарання у разі визнання його винним, яке пов`язане із позбавленням волі за вчинення вказаних кримінальних правопорушень, може переховуватися від суду, у тому числі на території, яка тимчасово не підконтрольна владі України. Також, враховуючи сталість злочинної організації і зв`язки її членів в кримінальному середовищі, обвинувачений, перебуваючи на волі зможе вжити заходів конспірації з метою уникнення від кримінальної відповідальності; існують ризики, передбачені п.п. 2, 4 ч. 1 ст. 177 КПК України знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином. Вказаний ризик обґрунтовується тим, що на даний час не встановлено всіх учасників злочинної організації тому, для уникнення покарання за скоєння особливо тяжких злочинів обвинувачений може самостійно, або за допомогою інших учасників знищити, сховати або спотворити речі і документи, які можуть мати значення речових доказів у кримінальному провадженні та які на даний час не відшукані органом досудового розслідування. Також зазначений ризик може бути реалізований шляхом зловживання процесуальними правами, що може виразитись у неявці до суду. Окрім цього, перебуваючи на волі обвинувачений зможе попередити інших учасників злочинної організації, які наразі не встановлені органом досудового розслідування, надавши їм відповідні настанови та поради, щодо подальших спільних дій, а також обговорити з ними спільну версію своєї невинуватості у злочинах, таким чином перешкоджати провадженню іншим чином; існує ризик, передбачений п. 3 ч. 1 ст. 177 КПК України незаконно впливати на свідків, потерпілих у цьому ж кримінальному провадженні.

Так, перебуваючи на волі, обвинувачений з метою уникнення кримінальної відповідальності для себе, своїх спільників, може вчинити дії направлені на примушення до зміни наданих раніше свідчень допитаними особами. При встановленні наявності ризику впливу на свідків слід враховувати встановлену КПК процедуру отримання показань від осіб, які є свідками у кримінальному провадженні, а саме: спочатку на стадії досудового розслідування показання отримуються шляхом допиту слідчим чи прокурором, а після направлення обвинувального акту до суду на стадії судового розгляду - усно шляхом допиту особи в судовому засіданні (частини 1, 2 статті 23, стаття 224 КПК України).

Суд може обґрунтовувати свої висновки лише на показаннях, які він безпосередньо сприймав під час судового засідання або отриманих у порядку, передбаченому статтею 225 КПК, тобто допитаних на стадії досудового розслідування слідчим суддею. Суд не вправі обґрунтовувати судові рішення показаннями, наданими слідчому, прокурору, або посилатися на них (частина 4 статті 95 КПК України).

За таких обставин ризик впливу на свідків продовжує існувати на стадії судового розгляду до моменту безпосереднього отримання судом показань від свідків та дослідження їх судом. існує ризик, передбачений п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому обвинувачується ОСОБА_6 , обґрунтовується тим, що останній може і надалі вчиняти кримінальні правопорушення, так як не має постійного місця роботи, а отже, сталого джерела доходів, необхідних для забезпечення його життєдіяльності, що може стати підставою для продовження вчинення вказаних кримінальних правопорушень, оскільки викрадення газового конденсату може приносити швидкий стабільний заробіток.

Фактичні обставини злочинів, інкримінованих обвинуваченому свідчать про наявність конкретного суспільного інтересу, який, незважаючи на презумпцію невинуватості, превалює над принципом поваги до свободи особистості та кореспондуються з визначеними КПК України конкретними підставами і метою запобіжного заходу.

Також, на користь зазначених вище ризиків вказує і той факт, що злочини, які інкримінуються обвинуваченому вчинені у складі злочинної організації, що в свою чергу свідчить про те, що усі члени цієї організації були обізнані з можливими наслідками, у випадку викриття їх злочинної діяльності правоохоронними органами, проте все одно продовжували вчиняти корисливі злочини, здійснюючи злочини зухвало з порушенням нормальної життєдіяльності громадського суспільства.

Зазначені обставини дають підстави для висновку, що інший більш м`який запобіжний захід, крім тримання під вартою, не зможе ефективно попередити спроби обвинуваченого ухилитися від досудового розслідування та суду, а також для запобігання ризикам, які зазначені у клопотанні.

Обрання більш м`яких запобіжних заходів не може запобігти ризикам, передбаченим ст.177 КПК України, з наступних підстав: при обранні особистого зобов`язання, особистої поруки та домашнього арешту обвинувачений зобов`язується не відлучатися із населеного пункту, в якому він зареєстрований, житла, в якому він проживає чи перебуває, без дозволу суду. Враховуючи тяжкість вчинених злочинів та усвідомлення обвинуваченим невідворотності покарання за їх вчинення, відсутність постійного джерела доходу, а досудовим слідством встановлено, що він існував за рахунок ведення злочинної діяльності, існує ризик того, що обвинувачений буде переховуватись від суду.

У зв`язку з вищевикладеним єдиним запобіжним заходом, який можливо застосувати до обвинуваченого є тримання під вартою, оскільки жоден із більш м`яких запобіжних заходів не може запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України.

На даний час перелік вищевказаних ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, не зменшився, і саме обраний запобіжний захід у виді тримання під вартою щодо обвиунваченого забезпечує виконання останнім покладених на нього процесуальних обов`язків та надає можливість досягти завдань, передбачених ст. 2 КПК України, а саме: захист особи від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження.

Зазначені обставини у їх сукупності дають обґрунтовані підстави вважати, що, перебуваючи на волі, обвинувачений ОСОБА_6 , може продовжити злочинну діяльність, ухилятись від слідства та суду.

Підстави, які б свідчили про неможливість утримання ОСОБА_6 в установах попереднього ув`язнення за станом здоров`я у органу досудового розслідування відсутні.

ОСОБА_6 обвинувачується у вчиненні особливо тяжких злочинів, передбачених ч. 2 ст. 255, ч. 4 ст. 28, ч. 3 ст. 292, ч. 4 ст. 28, ч. 5 ст. 185 КК України.

Відповідно до ч.3 ст.183 КПК України слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим обов`язків, передбачених цим Кодексом, крім випадків, передбачених частиною четвертою цієї статті.

З урахуванням вище наведених обставин кримінального правопорушення, положень ст.182 КПК України, майнового та сімейного стану обвинуваченого, інших даних про його особу та наявність вищезазначених ризиків, передбачених ст.177 КПК України, достатнім розміром застави, що може гарантувати виконання ОСОБА_6 покладених на нього обов`язків, буде 40 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб (2 684 грн. х 40 = 107360 грн.).

Заслухавши думку прокурора, який підтримав клопотання, обвинуваченого та його захисника, які просили відмовити у задоволенні клопотання та застосувати бвльш мякий запобіжний захід або зменшити розмір застави, суд, вивчивши матеріали клопотання, приходить до наступного висновку.

Відповідно до положень ст. 199 КПК України клопотання про продовження строку тримання під вартою має право подати прокурор, слідчий за погодженням з прокурором не пізніше ніж за п`ять днів до закінчення дії попередньої ухвали про тримання під вартою.

Судовим розглядом встановлено, що у провадженні Котелевського районного суду Полтавської області перебуває вище вказане кримінальне провадження щодо обвинувачення ОСОБА_6 за ч. 2 ст. 255, ч. 4 ст. 28, ч. 3 ст. 292, ч. 4 ст. 28, ч. 5 ст. 185, ч. 4 ст. 28, ч. 5 ст. 185 КК України.

Так, зокрема існує сукупність підстав вважати, що обвинувачений ОСОБА_6 може здійснити дії, передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України, зокрема: існує ризик, передбачений п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України переховуватись від суду. Вказаний ризик обґрунтовується тим, що ОСОБА_6 обвинувачується у тому числі у вчиненні особливо тяжких злочинів, вчинених у складі злочинної організації, за попередньою змовою, за які передбачено покарання виключно у вигляді позбавлення волі на строк до дванадцяти років з конфіскацією майна. Обвинувачений не має постійного офіційного місця роботи на території України, усвідомлюючи невідворотність покарання у разі визнання його винним, яке пов`язане із позбавленням волі за вчинення вказаних кримінальних правопорушень, може переховуватися від суду, у тому числі на території, яка тимчасово не підконтрольна владі України. Також, враховуючи сталість злочинної організації і зв`язки її членів в кримінальному середовищі, обвинувачений, перебуваючи на волі зможе вжити заходів конспірації з метою уникнення від кримінальної відповідальності; існують ризики, передбачені п.п. 2, 4 ч. 1 ст. 177 КПК України знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином. Вказаний ризик обґрунтовується тим, що на даний час не встановлено всіх учасників злочинної організації тому, для уникнення покарання за скоєння особливо тяжких злочинів обвинувачений може самостійно, або за допомогою інших учасників знищити, сховати або спотворити речі і документи, які можуть мати значення речових доказів у кримінальному провадженні та які на даний час не відшукані органом досудового розслідування. Також зазначений ризик може бути реалізований шляхом зловживання процесуальними правами, що може виразитись у неявці до суду. Окрім цього, перебуваючи на волі обвинувачений зможе попередити інших учасників злочинної організації, які наразі не встановлені органом досудового розслідування, надавши їм відповідні настанови та поради, щодо подальших спільних дій, а також обговорити з ними спільну версію своєї невинуватості у злочинах, таким чином перешкоджати провадженню іншим чином; існує ризик, передбачений п. 3 ч. 1 ст. 177 КПК України незаконно впливати на свідків, потерпілих у цьому ж кримінальному провадженні.

Так, перебуваючи на волі, обвинувачений з метою уникнення кримінальної відповідальності для себе, своїх спільників, може вчинити дії направлені на примушення до зміни наданих раніше свідчень допитаними особами. При встановленні наявності ризику впливу на свідків слід враховувати встановлену КПК процедуру отримання показань від осіб, які є свідками у кримінальному провадженні, а саме: спочатку на стадії досудового розслідування показання отримуються шляхом допиту слідчим чи прокурором, а після направлення обвинувального акту до суду на стадії судового розгляду - усно шляхом допиту особи в судовому засіданні (частини 1, 2 статті 23, стаття 224 КПК України).

Суд може обґрунтовувати свої висновки лише на показаннях, які він безпосередньо сприймав під час судового засідання або отриманих у порядку, передбаченому статтею 225 КПК, тобто допитаних на стадії досудового розслідування слідчим суддею. Суд не вправі обґрунтовувати судові рішення показаннями, наданими слідчому, прокурору, або посилатися на них (частина 4 статті 95 КПК України).

За таких обставин ризик впливу на свідків продовжує існувати на стадії судового розгляду до моменту безпосереднього отримання судом показань від свідків та дослідження їх судом. існує ризик, передбачений п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому обвинувачується ОСОБА_6 , обґрунтовується тим, що останній може і надалі вчиняти кримінальні правопорушення, так як не має постійного місця роботи, а отже, сталого джерела доходів, необхідних для забезпечення його життєдіяльності, що може стати підставою для продовження вчинення вказаних кримінальних правопорушень, оскільки викрадення газового конденсату може приносити швидкий стабільний заробіток.

Фактичні обставини злочинів, інкримінованих обвинуваченому свідчать про наявність конкретного суспільного інтересу, який, незважаючи на презумпцію невинуватості, превалює над принципом поваги до свободи особистості та кореспондуються з визначеними КПК України конкретними підставами і метою запобіжного заходу.

Також, на користь зазначених вище ризиків вказує і той факт, що злочини, які інкримінуються обвинуваченому вчинені у складі злочинної організації, що в свою чергу свідчить про те, що усі члени цієї організації були обізнані з можливими наслідками, у випадку викриття їх злочинної діяльності правоохоронними органами, проте все одно продовжували вчиняти корисливі злочини, здійснюючи злочини зухвало з порушенням нормальної життєдіяльності громадського суспільства.

Зазначені обставини дають підстави для висновку, що інший більш м`який запобіжний захід, крім тримання під вартою, не зможе ефективно попередити спроби обвинуваченого ухилитися від досудового розслідування та суду, а також для запобігання ризикам, які зазначені у клопотанні.

Обрання більш м`яких запобіжних заходів не може запобігти ризикам, передбаченим ст.177 КПК України, з наступних підстав: при обранні особистого зобов`язання, особистої поруки та домашнього арешту обвинувачений зобов`язується не відлучатися із населеного пункту, в якому він зареєстрований, житла, в якому він проживає чи перебуває, без дозволу суду. Враховуючи тяжкість вчинених злочинів та усвідомлення обвинуваченим невідворотності покарання за їх вчинення, відсутність постійного джерела доходу, а досудовим слідством встановлено, що він існував за рахунок ведення злочинної діяльності, існує ризик того, що обвинувачений буде переховуватись від суду.

У зв`язку з вищевикладеним єдиним запобіжним заходом, який можливо застосувати до обвинуваченого є тримання під вартою, оскільки жоден із більш м`яких запобіжних заходів не може запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України.

На даний час перелік вищевказаних ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, не зменшився, і саме обраний запобіжний захід у виді тримання під вартою щодо обвиунваченого забезпечує виконання останнім покладених на нього процесуальних обов`язків та надає можливість досягти завдань, передбачених ст. 2 КПК України, а саме: захист особи від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження.

Зазначені обставини у їх сукупності дають обґрунтовані підстави вважати, що, перебуваючи на волі, обвинувачений ОСОБА_6 , може продовжити злочинну діяльність, ухилятись від слідства та суду.

Підстави, які б свідчили про неможливість утримання ОСОБА_6 в установах попереднього ув`язнення за станом здоров`я у органу досудового розслідування відсутні.

ОСОБА_6 обвинувачується у вчиненні особливо тяжких злочинів, передбачених ч. 2 ст. 255, ч. 4 ст. 28, ч. 3 ст. 292, ч. 4 ст. 28, ч. 5 ст. 185 КК України.

Відповідно до ч.3 ст.183 КПК України слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим обов`язків, передбачених цим Кодексом, крім випадків, передбачених частиною четвертою цієї статті.

З урахуванням вище наведених обставин кримінального правопорушення, положень ст.182 КПК України, майнового та сімейного стану обвинуваченого, інших даних про його особу та наявність вищезазначених ризиків, передбачених ст.177 КПК України, достатнім розміром застави, що може гарантувати виконання ОСОБА_6 покладених на нього обов`язків, буде 40 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб (2 684 грн. х 40 = 107360 грн.).

Відтак, клопотання прокурора слід задовольнити та продовжити запобіжний захід на шістесят днів, з визначенням застави.

Керуючись ст. ст. 177, 178, 182, 183, 314, 331, 372, 376 КПК України, суд, -

П О С Т А Н О В И В :

Клопотання прокурора про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 - задовольнити.

Продовжити строк запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 на шістдесят днів , - до 23 грудня 2023 року з визначенням застави, включно.

Визначити ОСОБА_6 заставу в розмірі 40 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 107 360 грн., яка може бути внесена як самим обвинуваченим, так і іншою особою на депозитний рахунок код отримувача (код за ЄДРПОУ) 26304855 Банк отримувача ДКСУ, м. Київ код банку отримувача (МФО) 820172 Рахунок отримувача UA0015950.

У разі внесення застави зобов`язати обвинуваченим ОСОБА_6 :

- прибувати за кожною вимогою по першому виклику на визначений час до слідчого, прокурора, суду;

- не відлучатись з постійного місця проживання без дозволу слідчого, прокурора або суду;

- повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання;

- здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.

Роз`яснити обвинуваченому, що у разі внесення застави у визначеному у даній ухвалі розмірі оригінал документу із відміткою банку, який підтверджує внесення застави, має бути наданий уповноваженій службовій особі державної установи „Полтавська установа виконання покарань №23.

Після отримання та перевірки документа, що підтверджує внесення застави, уповноважена службова особа установи виконання покарань негайно має здійснити розпорядження про звільнення ОСОБА_6 з-під варти та повідомити усно і письмово слідчого. З моменту звільнення з-під варти у зв`язку із внесенням застави підозрюваний вважається таким, до якого застосовано запобіжний захід у вигляді застави.

У разі невиконання обов`язків заставодавцем, а також якщо обвинувачений, будучи належним чином повідомлений, не з`явиться за викликом до слідчого, прокурора, слідчого судді, суду без поважних причин чи не повідомить про причини своєї неявки, або якщо порушить інші покладені на нього при застосуванні застави обов`язки, застава повертається в дохід держави..

Копію ухвалу направити до ДУ Полтавська установа виконання покарань УДПтС України в Полтавській області (№23) ( Україна вул. Пушкіна, 91, м. Полтава, Полтавського району, Полтавської області, 36000).

Ухвала може бути оскаржена до Полтавського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення, в іншій частині ухвала суду оскарження не підлягає

Повний текст ухвали виготовлено та проголошено протягом п`яти.

Суддя: ОСОБА_1