справа № 376/2148/22
провадження № 1-кп/361/678/23
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03.10.2023 м. Бровари

Броварський міськрайонний суд Київської області у складі:

головуючого - судді ОСОБА_1 ,

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

за участю: секретаря судового засідання ОСОБА_4 ,

прокурора ОСОБА_5 ,

обвинуваченого ОСОБА_6 , його захисника адвоката ОСОБА_7 ,

обвинуваченої ОСОБА_8 , її захисника адвоката ОСОБА_9 ,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні обвинувальний акт у кримінальному провадженні №0000258 від 16.03.2021, який надійшов з Київської обласної прокуратури по обвинуваченню

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Нижнє Первомайського району Луганської області, громадянина України, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , інвалідності не має, офіційно не працевлаштованого, раніше притягувався до кримінальної відповідальності,

та ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженки м. Одеса, громадянки України, зареєстрованої за адресою : АДРЕСА_2 , офіційно не працевлаштованої, інвалідності не має, раніше не судимої,

які обвинувачуються у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 28 п.п. 3, 6 ч. 2 ст. 115, ч. 3 ст. 146, ч. 3 ст. 209 КК України,

ВСТАНОВИВ:

Ухвалою суду від 23.06.2022 було призначено підготовче судове засідання на розгляд у якому винесено питання регламентовані ст.ст. 314-316 КПК України.

Належним чином повідомлена про дату, час та місце проведення підготовчого судового засідання потерпіла ОСОБА_10 не з'явилася, прокурором долучено до матеріалів справи її заяву про проведення підготовчого судового засідання без її участі, з урахуванням думки учасників кримінального провадження таберучи до уваги, що відповідно до ст. 56 КПК України брати участь у судовому засіданні - це право, а не обов'язок потерпілого і його представника у кримінальному провадженні, перелік його прав не є вичерпним і не обмежується лише цією статтею, тому суд, врахувавши позицію сторін, які не заперечували проти проведення підготовчого судового засідання без участі потерпілої, та порадившись на місці, ухвалив провести дане підготовче судове засідання за відсутністю потерпілої, вирішивши в ході подальшого судового розгляду необхідність її обов'язкової присутності.

В підготовчому судовому засіданні прокурор просить призначити судовий розгляд кримінального провадження зазначивши, що обвинувальний акт відповідає вимогам КПК України, підстави для закриття кримінального провадження відсутні, кримінальне провадження підсудне цьому суду і наявні всі підстави для призначення судового розгляду.

Інші учасники судового провадження проти призначення справи до судового розгляду не заперечували, клопотань не заявляли.

Суд, заслухавши думку учасників кримінального провадження, вивчивши обвинувальний акт, вважає, що справа підлягає призначенню до судового розгляду, з наступних підстав.

Згідно ухвали Київського апеляційного суду від 03.11.2022 дане кримінальне провадження підсудне Броварському міськрайонному суду Київської області. Підстав для прийняття рішень, передбачених п.п. 1-4 ч. 3 ст. 314 КПК України, судом не встановлено.

Розгляд даного кримінального провадження з урахуванням положень ч. 10 ст. 615 КПК України здійснюється колегіально у складі трьох суддів, у відкритому судовому засіданні із викликом учасників судового провадження.

В підготовчому судовому засіданні прокурор підтримала подане 26.09.2023 через канцелярію суду клопотання про продовження строку дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів обвинуваченим ОСОБА_6 та ОСОБА_8 з посиланням на продовження існування ризиків, передбачених п. 1, 2, 3, 4 ч. 1 ст. 177 КПК України, з метою забезпечення виконання обвинуваченими покладених на них обов`язків, а також запобігання спробам: переховуватися від суду, враховуючи усвідомлення обвинуваченими ОСОБА_6 та ОСОБА_8 міри покарання, яке їм загрожує в разі визнання судом їх винуватими (від 10 до 15 років позбавлення волі або довічне позбавлення волі, з конфіскацією майна); беручи до уваги, що відносно однієї учасниці організованої групи виділено кримінальне провадження в окреме провадження у зв`язку із розшуком, в зв`язку з чим не встановлені всі місця зберігання речей та документів, що можуть бути використані як речові докази, що дає обґрунтовані підозри вважати, що ОСОБА_6 та ОСОБА_8 перебуваючи на волі будуть намагатися знищити, сховати або спотворити речові докази та документи, які мають значення для кримінального провадження, а також будь-яким чином сприяти подальшому переховуванню учасниці злочину від суду; перебуваючи на свободі ОСОБА_6 та ОСОБА_8 зможуть вільно спілкуватися та координувати дії щодо приховування слідів та засобів вчинення кримінальних правопорушень, зможуть контактувати з учасницею організованої групи, яка перебуває в розшуку, впливати шляхом вмовляння, погроз чи підкупу на потерпілу, свідків та експертів з метою схилити їх до відмови від дачі правдивих показань з метою ухилення від кримінальної відповідальності та введення в оману сторону обвинувачення та суд; враховуючи, що на даний час місце перебування учасниці організованої групи не встановлене, ОСОБА_6 та ОСОБА_8 можуть повідомити про факт виявлення їх злочинної діяльності та обставини, які стали відомі в ході проведення досудового розслідування, що унеможливить притягнення до кримінальної відповідальності всіх винних осіб, таким чином можуть перешкоджати кримінальному провадженню іншим шляхом.

Застосування до обвинувачених ОСОБА_6 та ОСОБА_8 більш м`яких запобіжних засобів не зменшить наявність вказаних ризиків та не зможе перешкодити їх реалізації, не забезпечить їх належної поведінки, єдиним запобіжним заходом, який здатен забезпечити виконання обвинуваченими покладених на них обов`язків та унеможливить реалізацію вказаних ризиків, є запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

Обвинувачений ОСОБА_6 та його захисник адвокат ОСОБА_7 не заперечували проти продовження обвинуваченому ОСОБА_6 строку дії запобіжного заходу у виді тримання під вартою.

Обвинувачена ОСОБА_8 та її захисники адвокати ОСОБА_9 та ОСОБА_7 проти задоволення клопотання прокурора заперечували посилаючись на те, що обвинувачена ОСОБА_8 до скоєння інкримінованого їй злочину не причетна, остання має постійне місце проживання, характеризується позитивно, у разі звільнення з-під варти буде забезпечена роботою, на даний час у неї погіршився стан здоров`я, а в умовах СІЗО їй не надається належна медична допомога, тому просять змінити обвинуваченій ОСОБА_8 запобіжний захід з тримання під вартою на домашній арешт із застосуванням електронних засобів контролю.

Відповідно до частини третьої статті 315 КПК під час підготовчого судового засідання суд за клопотанням учасників судового провадження має право обрати, змінити, продовжити чи скасувати заходи забезпечення кримінального провадження, в тому числі запобіжний захід, обраний щодо обвинуваченого. При розгляді таких клопотань суд додержується правил, передбачених розділом II цього Кодексу.

Заслухавши позицію учасників судового провадження, суд наголошує на тому, що під час розгляду даного клопотання та прийняття рішення суд ураховує вимоги ст. 29 Конституції України, ст. 9 Загальної Декларації прав людини, ст. 5 Європейської Конвенції про захист прав людини та основних свобод і ст. 12 КПК України, за змістом яких обмеження права особи на свободу й особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках, за встановленою процедурою, а також той факт, що взяття під варту є найбільш суворим запобіжним заходом.

Метою застосування запобіжного заходу є не карна функція, а забезпечувальна, тобто до обвинуваченого має бути застосований такий вид запобіжного заходу, який би в повній мірі забезпечив запобіганню ризиків, передбачених ст. 177 КПК України і встановлених у судовому засіданні, а також відповідав засадам гарантування основоположних прав людини на свободу та особисту недоторканність (п.п. «а» п. 1 ст. 5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод), при цьому відповідно до практики Європейського суду з прав людини, право людини на свободу є основоположним, але не абсолютним та може бути обмежено з огляду на суспільний інтерес.

Ухвалою суду від 09.08.2023 обвинуваченим ОСОБА_6 та ОСОБА_8 продовжено запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, строк застосування якого спливає 07.10.2023.

Враховуючи, що судовий розгляд ще не розпочато, беручи до уваги складність справи та об'єм обвинувачення, суд приходить до висновку, що розгляд справи не буде завершено до спливу строку дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, обраного обвинуваченим ОСОБА_6 та ОСОБА_8 .

Згідно з вимогами ч. 2 ст. 177 КПК України підставою для застосування запобіжного заходу, так само як і для його продовження, є зокрема наявність ризиків, які дають достатні підстави суду вважати, що обвинувачений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті, а саме: переховуватися від суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином або вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому обвинувачується.

Крім того, при вирішенні питання про обрання, продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою суд повинен врахувати обставини, передбачені ст. 178 КПК України, зокрема, тяжкість кримінального правопорушення, у вчиненні якого обвинувачується особа та дані, які її характеризують і можуть свідчити на користь збільшення (зменшення) ризику переховування від правосуддя чи інших способів неналежної процесуальної поведінки.

Ризиком у контексті кримінального провадження є певна ступінь можливості, що особа вдасться до вчинків, які будуть перешкоджати судовому розгляду або ж створять загрозу суспільству. Суд, оцінюючи вірогідність такої поведінки обвинуваченого, має дійти обґрунтованого висновку про високу ступінь ймовірності позапроцесуальних дій зазначеної особи.

На переконання суду, відповідні ризики, які дають достатні підстави суду вважати, що обвинувачений може здійснити спробу протидії кримінальному провадженню у формах, що передбачені ч. 1 ст. 177 КПК, слід вважати наявними за умови встановлення обґрунтованої ймовірної можливості здійснення обвинуваченим зазначених дій. Водночас КПК не вимагає доказів того, що обвинувачений обов'язково (поза всяким сумнівом) здійснюватиме відповідні дії, однак вимагає доказів того, що він має реальну можливість їх здійснити у конкретному кримінальному провадженні в майбутньому.

У судовому засіданні прокурором доведеноіснування ризику вчинення обвинуваченими ОСОБА_6 та ОСОБА_8 дій, передбачених п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме - наявна реальна вірогідність переховування останніх від органів досудового розслідування або суду, оскільки вони обидва обвинувачуються у вчиненні умисних тяжких та особливо тяжкого злочину, за яке законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк до 15 років або довічне позбавлення волі, з конфіскацією майна, що вже саме по собі може бути підставою та мотивом для обвинувачених переховуватись від суду, при цьому відсутні відомості про наявність стійких соціальних зв`язків, які б утримували останніх від спроби втечі. За вказаних обставин суд має ґрунтовні підстави вважати, що перебуваючи на волі як ОСОБА_6 так і ОСОБА_8 , усвідомлюючи невідворотність покарання у разі визнання судом їх винуватими, можуть переховуватись від суду, намагаючись таким чином уникнути кримінальної відповідальності.

В розумінні практики ЄСПЛ ризик втечі має оцінюватись у контексті чинників, пов`язаних з характером особи, її моральністю, місцем проживання, родом занять, майновим станом, сімейним зв`язками та усіма видами зв`язку з країною, в якій така особа піддається кримінальному переслідування («Бекчиєв проти Молдови» §58). Серйозність покарання є релевантною обставиною в оцінці ризику того, що обвинувачений може втекти («Ідалов проти Росії», «Гарицьки проти Польщі», «Храїді проти Німеччини»).

Ризики, передбачені п. 2 та п. 4 ч. 1 ст. 177 КПК України суд також вважає наявними з огляду на те, що відносно однієї учасниці організованої групи виділено кримінальне провадження в окреме провадження у зв`язку із її розшуком, в зв`язку з чим не встановлені всі місця зберігання речей та документів, що можуть бути використані як речові докази, що дає обґрунтовані підозри вважати, що ОСОБА_6 та ОСОБА_8 перебуваючи на волі можуть намагатися знищити, сховати або спотворити речові докази та документи, які мають значення для кримінального провадження, а також будь-яким чином сприяти подальшому переховуванню учасниці злочину від суду, крім того можуть повідомити іншій учасниці, матеріалі стосовно якої виділені в окреме провадження в зв`язку з її розшуком, про факт виявлення їх злочинної діяльності та обставини, які стали відомі в ході проведення досудового розслідування, що унеможливить притягнення до кримінальної відповідальності всіх винних осіб, таким чином можуть перешкоджати кримінальному провадженню іншим шляхом.

Також, у судовому засіданні прокурором доведено ризик можливості обвинувачених незаконно впливати на потерпілу, свідків у даному кримінальному провадженні, оскільки їм відомі анкетні дані потерпілої, свідків, їх місця мешкання, та перебуваючи на волі обвинувачені ОСОБА_6 та ОСОБА_8 можуть шляхом погроз, вмовлянь, підкупу незаконно вплинути на них з метою надання ними вигідних для себе показань. При цьому слід зазначити, що потерпіла, свідки надають покази суду безпосередньо, саме ці докази суд покладає в основу прийнятого рішення.

Суд вважає, що прокурором доведено недостатність застосування до обвинувачених ОСОБА_6 та ОСОБА_8 більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризикам, зазначеним вище. Наявні наведені ризики є дійсними та тривають і вони виключають на даний час можливість зміни міри запобіжного заходу обвинуваченим ОСОБА_6 та ОСОБА_8 на більш м`який.

Застосування до обвинуваченої ОСОБА_8 запобіжного заходу у виді домашнього арешту, на чому наголошує сторона захисту, навіть із застосуванням електронних засобів контролю та при забороні цілодобово залишати житло, не зможе унеможливити переховування останньої від суду та здійснення нею впливу на потерпілу, свідків та учасницю організованої групи, відносно якої виділено кримінальне провадження в окреме провадження у зв`язку із її розшуком, при цьому посилання сторони захисту на наявність у обвинуваченої ОСОБА_8 місця проживання та позитивна характеристика голови правління ОСББ "Престиж" не свідчать про достатність підстав для обрання менш суворого запобіжного заходу.

Беручи до уваги суспільну небезпечність інкримінованих злочинів та тяжкість покарання, що загрожує обвинуваченим ОСОБА_6 та ОСОБА_8 у разі визнання їх винуватими, їх репутацію, вік, стан здоров`я, суд вважає, що застосований запобіжний захід щодо обвинувачених ОСОБА_6 та ОСОБА_8 відповідає конкретним підставам і меті його застосування.

Будь-яких інших обставин, які б свідчили про те, що даний захід забезпечення кримінального провадження не виправдовує такий ступінь втручання у права і свободи обвинувачених ОСОБА_6 та ОСОБА_8 на даному етапі розгляду кримінального провадження, судом не встановлено та сторонами не доведено.

Крім того, у відповідності до рекомендацій, наданих Верховним Судом у Листі від 03.03.2022 № 1/0/2-22 «Щодо окремих питань здійснення кримінального провадження в умовах воєнного стану», запровадження воєнного стану та збройна агресія щодо України самі по собі є ризиками, які мають враховувати суди при вирішенні питання про застосування запобіжного заходу. Зазначена позиція попередньо була висловлена і Радою суддів України в рекомендаціях щодо роботи судів в умовах воєнного стану, оприлюднених 02.03.2022, а тому надані рекомендації суд також враховує при вирішенні даної справи.

Тому з урахуванням обставин клопотання та долучених до матеріалів клопотання письмових документів, а також враховуючи стадію кримінального провадження, суд вважає виправданим та обґрунтованим клопотання прокурора про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обвинуваченим ОСОБА_6 та ОСОБА_8 та приходить до висновку, що обрання іншого, більш м`якого запобіжного заходу, який би забезпечував належну поведінку обвинувачених ОСОБА_6 та ОСОБА_8 під час судового розгляду та міг би запобігти зазначеним ризикам, не є можливим та враховуючи положення пункту 1 частини 4 статті 183 КПК України, суд не призначає обвинуваченим застави у даному кримінальному провадженні.

Відповідно до ч. 1 ст. 334 КПК України матеріали кримінального провадження, у тому числі матеріали щодо кримінального проступку та щодо злочину, можуть об'єднуватися в одне провадження або виділятися в окреме провадження ухвалою суду, на розгляді якого вони перебувають, згідно з правилами, передбаченими статтею 217 цього Кодексу, згідно ч. 1 якої у разі необхідності в одному провадженні можуть бути об'єднані матеріали досудових розслідувань щодо декількох осіб, підозрюваних у вчиненні одного кримінального правопорушення.

Судом встановлено, що в провадженні судді Броварського міськрайонного суду Київської області ОСОБА_11 на розгляді перебуває обвинувальний акт у кримінальному провадженні №0000392 від 30.10.2020 за обвинуваченням ОСОБА_12 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 146, ч. 3 ст. 28, п.п. 3, 6 ч. 2 ст. 115 та ч. 3 ст. 209 КК України, у скоєнні цих же кримінальних правопорушень обвинувачуються ОСОБА_6 та ОСОБА_8 .

В судовому засіданні прокурор зазначила, що інкриміновані ОСОБА_12 та ОСОБА_6 , ОСОБА_8 одні й ті ж кримінальні правопорушення вчинені останніми в складі організованої групи, на даний час розгляд кримінального правопорушення №0000392 від 30.10.2020 за обвинуваченням ОСОБА_12 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 146, ч. 3 ст. 28, п.п. 3, 6 ч. 2 ст. 115 та ч. 3 ст. 209 КК України перебуває на стадії долучення до матеріалів справи письмових доказів, які в судовому засіданні безпосередньо судом ще не досліджувалися. В обох кримінальних провадженнях підлягають дослідженню одні й ті самі докази, фігурують одні й ті ж особи.

На думку прокурора окремий розгляд зазначених кримінальних проваджень не є доцільним, оскільки негативно вплине на повноту судового розгляду та не забезпечить виконання завдання кримінального провадження щодо швидкого, повного та неупередженого судового розгляду.

З метою забезпечення виконання завдання кримінального провадження, забезпечення його оперативності та ефективності, повноти судового розгляду та дотримання розумних строків, враховуючи положення ч. 1 ст. 334 та ч. 1 ст. 217 КПК України, колегія суддів прийшла до висновку про доцільність передачі кримінального провадження №0000258 від 16.03.2021 за обвинуваченням ОСОБА_6 та ОСОБА_8 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 28 п.п. 3, 6 ч. 2 ст. 115, ч. 3 ст. 146, ч. 3 ст. 209 КК України (справа №376/2148/22) судді Броварського міськрайонного суду Київської області ОСОБА_11 для вирішення питання про об`єднання з матеріалами кримінального провадження №0000392 по обвинуваченню ОСОБА_12 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 28, п.п. 3, 6 ч. 2 ст. 115, ч. 3 ст. 146, ч. 3 ст. 209 КК України (справа №376/650/21), так як об`єднання вказаних справ в одне провадження сприятиме процесуальній економії часу, витрат та виконанню завдання кримінального провадження, передбаченого в статті 2 КПК України.

Керуючись ст. 177-178, 183, 194, 197, ч. 1 ст. 217, 334, 314-316, 371, 372, 376 КПК України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Підготовче судове засідання у кримінальному провадженні №0000258 від 16.03.2021 по обвинуваченню ОСОБА_6 та ОСОБА_8 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 28 п.п. 3, 6 ч. 2 ст. 115, ч. 3 ст. 146, ч. 3 ст. 209 КК України - закінчити та призначити до судового розгляду, який здійснювати судом колегіально у складі трьох суддів.

Клопотання прокурора - задовольнити.

Продовжити строк застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на 60 днів по 01.12.2023 включно.

Продовжити строк застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обвинуваченій ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , на 60 днів по 01.12.2023 включно.

Матеріали кримінального провадження №0000258 від 16.03.2021 по обвинуваченню ОСОБА_6 та ОСОБА_8 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 28 п.п. 3, 6 ч. 2 ст. 115, ч. 3 ст. 146, ч. 3 ст. 209 КК України (справа №376/2148/22 провадження №1-кп/361/678/23) передати судді Броварського міськрайонного суду Київської області ОСОБА_11 для вирішення питання про об`єднання з матеріалами кримінального провадження №0000392 по обвинуваченню ОСОБА_12 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 28 п.п. 3, 6 ч. 2 ст. 115, ч. 3 ст. 146, ч. 3 ст. 209 КК України (справа №376/650/21 провадження №1-кп/361/522/22).

Ухвала підлягає негайному виконанню. Оскарження ухвали не перешкоджає її виконанню.

Ухвала в частині продовження строку дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою може бути оскаржена безпосередньо до Київського апеляційного суду протягом 5 днів з дня її оголошення, а обвинуваченими в той же строк з моменту вручення їм копії ухвали.

Головуючий суддя ОСОБА_1

Судді ОСОБА_2

ОСОБА_3