Справа № 307/1289/22
Номер провадження 1-кп/305/154/23
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21.11.2023. Рахівський районний суд Закарпатської області у складі:

головуючої судді ОСОБА_1

секретаря судового засідання ОСОБА_2

з участю прокурора ОСОБА_3

обвинуваченої ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження, відомості про яке 06.01.2022 внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000004 відносно

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки та мешканки АДРЕСА_1 , громадянки України, румунки, з середньою освітою, вдови, непрацюючої, яка має на утриманні 2 малолітніх дітей,-

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.191 КК України,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_4 , будучи згідно наказу №147 к від 03.05.2013 Закарпатської дирекції Центру поштового зв`язку №2, призначеною на посаду начальника відділення поштового зв`язку IV групи села Біла Церква Рахівського району із суміщенням посади листоноші 3 класу, діючи умисно, зловживаючи своїм службовим становищем, наданим ій, як начальнику відділення поштового зв`язку, будучи наділеною організаційно-розпорядчими та адіністративно-господарськими повноваженнями, заволоділа коштами АТ "Укрпошта" на загальну суму 73354,93 (сімдесять три тисячі триста п`ятдесят чотири) гривні 93 копійки.

Так, 01 березня 2017 року між Закарпатською дирекцією Центру поштового зв`язку №2 в особі ОСОБА_5 та начальником відділення поштового зв`язку села Біла Церква ОСОБА_4 , укладено типовий договір про повну індивідуальну матеріальну відповідальність згідно якого ОСОБА_4 взяла на себе повну матеріальну відповідальність за збереження схоронності довірених їй підприємством матеріальних цінностей.

13 березня 2017 року начальником ЦПЗ №2 Закарпатської дирекції ПАТ «Укрпошта» ОСОБА_5 було затверджено посадову інструкцію начальника відділення поштового зв`язку с Біла Церква, згідно п.2.1.27 якої безпосередніми обов`язками ОСОБА_4 , як начальника СВПЗ, було забезпечення збереження готівкових коштів, поштових відправлень, товарно-матеріальних цінностей та виробничої документації відділення поштового зв`язку.

Однак, ОСОБА_4 , в порушення умов типового договору про повну індивідуальну матеріальну відповідальність, п.2.1.27 посадової інструкції начальника відділення поштового зв`язку села Біла Церква, діючи з корисливих спонукань та в особистих інтересах, в період з червня 2020 року по 29 жовтня 2020 року (більш точного часу органом досудового розслідування не встановлено), знаходячись на своєму робочому місці у сільському відділенні поштового зв`язку, в селі Біла Церква Рахівського району Закарпатської області, по вулиці Гагаріна, будинок №1, з метою заволодіння грошовим коштами АТ "Укрпошта", маючи в силу виконання службових обов`язків, безперешкодний доступ до каси сільського відділення поштового зв`язку, систематично брала з каси відділення різні суми готівкових, грошових коштів в національній валюті, які в подальшому використовувала в особистих інтересах та для вирішення своїх побутових проблем, до виявлення даного порушення, 29 жовтня 2020 року, внаслідок раптової перевірки сільського відділення поштового зв`язку с. Біла Церква комісією Закарпатської дирекції АТ "Укрпошта".

У судовому засіданні обвинувачена ОСОБА_4 вину свою визнала повністю пояснила, що вона працювала начальником поштового відділення у селі Біла Церква. Тривалий час вона перебувала у скрутному матеріальному становищі у зв`язку з тим, що її чоловік, при житті, зловживав алкогольними напоями, мав великі борги, через що, вона маючи доступ до каси сільського відділення поштового зв`язку, систематично брала з каси відділення різні суми готівкових, грошових коштів, які в подальшому використовувала в особистих інтересах та для вирішення своїх побутових проблем. Під час перевірки відділення поштового зв`язку комісією Закарпатської дирекції АТ "Укрпошта" було виявлено відсутність готівкових коштів у касі. У вчиненому щиро розкаюється, просить суворо її не карати та врахувати, що вона являється вдовою, має на утриманні двох дітей 2006 та 2009 року народження. Цивільний позов заявлений АТ "Укрпошта" визнає у повному обсязі.

Представник потерпілого ОСОБА_6 , в судовому засіданні ствердила, що ОСОБА_4 , будучи призначеною на посаду начальника відділення поштового зв`язку, знаходячись на своєму робочому місці у сільському відділенні поштового зв`язку, в селі Біла Церква Рахівського району Закарпатської області, по вулиці Гагаріна, будинок №1, з метою заволодіння грошовим коштами АТ "Укрпошта", маючи в силу виконання службових обов`язків, безперешкодний доступ до каси сільського відділення поштового зв`язку, систематично брала з каси відділення різні суми готівкових, грошових коштів в національній валюті, які в подальшому використовувала в особистих інтересах та для вирішення своїх побутових проблем, до виявлення даного порушення, яке відбулося 29 жовтня 2020 року, внаслідок раптової перевірки сільського відділення поштового зв`язку с. Біла Церква комісією Закарпатської дирекції АТ "Укрпошта". За наслідками перевірки було складено акт про нестачу готівкових коштів у сумі 73354 гривні 93 копійки, який було скеровано до підрозділу поліції. Як представник потерпілої сторони, заявлений цивільний позов на загальну суму 73354 (сімдесят три тисячі триста п`ятдесять чотири гривні) 93 копійки підтримала у повному обсязі, просить такий задовольнити, стягнути з ОСОБА_4 , на користь АТ "Укрпошта" в особі Закарпатської дирекції АТ "Укрпошта" матеріальну шкоду на зазначену суму.

Окрім повного визнання винуватості така доводиться дослідженими в ході судового слідства письмовими доказами.

Із заяви про вчинення кримінального правопорушення зареєстрованої 23.12.2021 №7213 у відділенні поліції Рахівського РВП ГУНП в Закарпатській області, поданої директором Закарпатської дирекції Акціонерного товариства "Укрпошта" ОСОБА_7 слідує, що під час проведеної раптової перевірки СВПЗ Біла Церква, за результатами встановлено нестачу, під службового розслідування було виявлено нестачу готівкових коштів за реалізацію поштових послуг, які згідно з касовим звітом форми 130 за попередній день, мали бути наявні в касі на момент проведення ревізії, та які не було виявлено. У зв`язку з наведеним просили внести до Єдиного реєстру досудових розслідувань відомості про вчинення ОСОБА_4 кримінального правопорушення передбаченого ст.191 КК України.

З пояснюючої записки ОСОБА_8 , оператора ДОКД м. Хуст, слідує, що по своїм функціональним обов`язкам вона веде соціальні виплати Рахівського району з серпня 2020 року. Всі відділення повинні надсилати відомості по виплатам до 02 числа наступного місяця за звітним. Начальник ВПЗ Білої Церкви, ОСОБА_4 , постійно прострочувалка термін повернення відомостей і талонів. Через що, вона неодноразово телефонувала, і лише 14.10.2020, ОСОБА_4 вислала відомості, але не всі.

З пояснюючої записки ОСОБА_4 , слідує, що вона, будучи начальником відділення поштового зв`язку Біла Церква, на протязі кількох місяців користувалася грошима підприємтсва та перекладала нестачу з місяці на інший, у зв`язку з тим, що її покійний чоловік заборгував гроші. Вона, після смерті чоловіка, залишилася з двома дітьми, при такій заробітній платі, не взмозі була сплатити борги, тому користувалася грошима підприємства. При перевірці 29.10.2020, було виявлено нестачу, так само і по товарно-матеріальним цінностям, у зв`язку з тим, що вона давала пенсіонерам та клієнтам товарг у борг на великі суми. Сума боргу клієнтів становила 4721 гривень. Решта нестача була у неї по товару, так як доповіли, що товар дорожчає, то вона взяла додому товар, для власного користування. Протиправність своїх дій розуміє, готова нести відповідальність, компенсацію привласнених коштів гарантує.

З акту службового розслідування за фактом можливого зловживання з готівковими коштами начальником СВПЗ Біла Церква від 30 грудня 2020 року, вбачається, що за наслідками проведеного службового розслідування виявлено безвідповідальне ставлення ОСОБА_4 - начальника СВПЗ Біла Церква до виконання вимог відомчих нормативних документів та посадової Інструкції (п.2.1.11.), низькі моральні якості; недостатній контроль за роботою начальника СВПЗ територіального менеджера та відповідних працівників та керівників ДОКПД. Комісія рекоментувала: матеріали службового розслідування за фактом привласнення грошових коштів начальником СВПЗ Біла Церква ОСОБА_4 надіслати до Рахівського районного відділення поліції Тячівського відділу поліції ГУ НП в Закарпатській області, разом із заявою про вчинення кримінального правопорушення.За виявлені грубі порушення при роботі з готівковими коштами, начальника СВПЗ Біла Церква ОСОБА_4 із займаної посади звільнити за пунктом 2 частини 1 статті 41 Кодексу законів України про працю - за вчинення винних дій працівником, який безпосередньо обслуговує грошові, товарні або культурні цінності, якщо ці дії дають підстави для втрати довіри до нього з боку власника або уповноваженого ним органу.

З типового договору про повну індивідуальну матеріальну відповідальність від 01.03.2017, укладеному між керівником підприємства - начальником ЦПЗ №2 ОСОБА_5 та працівником ВПЗ Біла Церква ОСОБА_4 , укладено договір, відповідно до якого працівник, що займає посаду начальника, що виконує роботу безпосередньо пов`язану із збереженням та застосуванням у процесі виробництва матеріальних цінностей, поштових відправлень, бере на себе повну матеріальну відповвідальність за забезпечення схоронності довірених йому підприємством матеріальних цінностей і у зв`язку з викладеним зобов`язується: дбайливо ставитися до переданих йому для зберігання або іншої мети матеріальних цінностей і вживати заходів для відвернення шкоди; своєчасно повідомляти адміністратицію підприємства, установи, організації про всі обставини, що загрожують забезпеченню схоронності довірених йому матеріальних цінностей; вести облік, складати і надавати у встановленому порядку звіти про рух і залишки довірених йому матеріальних цінностей; брати участь в інвентаризації довірених йому матеріальних цінностей.

Наказом Українського державного підприємства поштового зв`язку "Укрпошта" Закарпатська дирекція Центр поштового зв`язку №2, ОСОБА_4 , призначено начальником та за суміщенням листоношею ВПЗ Біла Церква.

Окрім наведеного, за ініціативою сторін кримінального провадження в судовому засіданні досліджено письмові докази, які характеризують особистість обвинуваченої ОСОБА_4 .

Згідно вимоги про судимість від 09.02.2021 ОСОБА_4 раніше до кримінальної відповідальності не притягувалася.

Згідно довідки від 01.02.2021 №73 про склад сім`ї, виданої старостою села Біла Церква Солотвинської селищної ради ОСОБА_9 . ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , має на утриманні двох неповнолітніх дітей: ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_4 .

Згідно характеристики, виданої старостою села Біла Церква Солотвинської селищної ради ОСОБА_9 , ОСОБА_4 є мешканкою с. Біла Церква, проживає у будинку матері з двома неповнолітніми дітьми. В селі характеризується позитивно.

Згідно характеристики, виданої територіальним менеджером ЗД АТ «Укрпошта» ОСОБА_12 , ОСОБА_4 працювала начальником відділення поштового зв`язку Біла Церква по грудень 2020 року. З квітня 2018 року по грудень 2020 року також працювала по сумісництву на посаді листоноші ВПЗ Біла Церква. За час роботи зарекомендувала себе з помірної сторони. Обов`язки, покладені на неї посадової інструкцією старалась виконувати. З користувачами була ввічлива, тактовна. Виконувала планові завдання. Забезпечувала схоронність товарно-матеріальних цінностей ВПЗ. В колективі завоювала повагу. Скарг на роботу відділення зв`язку не поступало.

Згідно довідок, виданих КНП «Рахівська районна лікарня» Рахівської міської ради ОСОБА_4 на обліках при психіатричному, фтизіатричному та наркологічному кабінетах не перебуває.

З досудової доповіді, складеної провідним інспектором Рахівського РВ філії ДУ «Центр пробації» у Закарпатській області ОСОБА_13 , стосовно обвинуваченої ОСОБА_4 , вбачається, що згідно зібраної інформації на обвинувачену, її способу життя, історії правопорушень, а також середньої оцінки ризику ймовірного вчинення повторного правопорушення, її виправлення можливе без позбавлення волі на певний строк та не становить високої небезпеки для суспільства, у тому числі окремих громадян. На думку органу пробації, виконання покарання у громаді можливе за умови здійснення нагляду та застосування соціально-виховних заходів у межах визначених законодавством.

Суд вважає вину ОСОБА_4 доведеною повністю, її дії судом кваліфікуються за ч.2 ст.191 КК України, тобто у заволодінні чужим майном шляхом зловживання службовою особою своїм службовим становищем.

Щодо призначення покарання обвинуваченій ОСОБА_4 суд зазначає наступне.

Частина 2 ст.61 Конституції України передбачає, що юридична відповідальність особи має індивідуальний характер.

Відповідно до ст.ст.50, 65 КК України, покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженими, так і іншими особами. Виходячи із вказаних вимог закону особі, яка вчинила злочин, має бути призначено покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів.

Відповідно до п.4 Постанови пленуму Верховного Суду України «Про практику призначення судами кримінального покарання» № 7 від 24.10.2003, виходячи з того, що встановлення пом`якшуючих та обтяжуючих покарання обставин має значення для правильного його призначення, судам необхідно всебічно досліджувати матеріали справи щодо наявності таких обставин і наводити у вироку мотиви прийнятого рішення. При цьому таке рішення має бути повністю самостійним і не ставить у залежність від наведених в обвинувальному висновку обставин, які пом`якшують чи обтяжують покарання.

Так, дослідивши матеріали справи, суд на підставі вимог ст.66 КК України, визнає обставинами, які пом`якшують покарання обвинуваченій ОСОБА_4 , щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину.

Обтяжуючих покарання ОСОБА_4 обставин не встановлено.

При призначенні виду, міри покарання, виходячи з принципів законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання, суд, враховує тяжкість вчиненого кримінального правопорушення ч.2 ст.191 КК України віднесеного законом до категорії корупційних нетяжких кримінальних правопорушеннь, не перебування ОСОБА_4 на спеціальних обліках, те, що обвинувачена має на утриманні двох неповнолітніх дітей, позитивно характеризується за місцем свого проживання та колишньої роботи, а також, досудову доповідь, відповідно до якої ризик вчинення повторного кримінального правопорушення ОСОБА_4 оцінюється як середній, а ризик небезпеки для суспільства та окремих громадян не становить високої небезпеки.

Окрім наведеного, суд також враховує, що обвинувачена ОСОБА_4 вчинила умисний корисливий, корупційний, злочин проти власності. При цьому, як встановлено судом, обвинувачена не відшкодувала завдані збитки АТ "Укрпошта" в особі Закарпатської дирекції АТ "Укрпошта".

З огляду на викладене, суд вважає, що застосування до обвинуваченої ОСОБА_4 покарання у виді позбавлення волі на певний строк, що прямо передбачене санкцією ч.2 ст.191 КК України буде відповідати тяжкості вчиненого правопорушення, не буде становити «особистий надмірний тягар для особи» та відповідатиме справедливому балансу між загальними інтересами суспільства та вимогами щодо захисту основоположних прав особи.

Одночасно з цим, суд застосовує до ОСОБА_4 додаткове покарання у виді позбавлення права займати певні посади чи займатися певною діяльністю, оскільки таке прямо передбачене санкцією ч.2 ст.191 КК України.

Вирішуючи питання цивільного позову директора АТ "Укрпошта" в особі Закарпатської дирекції АТ "Укрпошта", в частині стягнення з обвинуваченої ОСОБА_4 , матеріальної шкоди, суд зазначає, що предметом доказування під час судового розгляду є факти, які обґрунтовують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для вирішення справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Відповідно до статті 1166 ЦК України загальними підставами відповідальності за завдану майнову шкоду є майнова шкода, завдана неправомірними діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Суд вважає, що вимоги представника потерпілої сторони щодо відшкодування матеріальної шкоди, повністю визнані обвинуваченою підлягають повному задоволенню на загальну суму 73354 гривні 93 копійки, що складаються матеріальних збитків, завданих внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Разом з тим, у ході розгляду справи встановлено, що ОСОБА_4 на підставі вироку Рахівського районного суду від 23.10.2023 визнана винуватою у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.191, ч.3 ст.191 та ч.1 ст.366 КК України, на підставі ч.1 ст.70 КК України шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим остаточно призначено до відбуття ОСОБА_4 покарання у виді 3 (трьох) років позбавлення волі, з позбавленням права обіймати посади, пов`язані з адміністративно-управлінськими функціями у сфері поштового зв`язку на строк 1 (один) рік і 6 (шість) місяців.

Таким чином, оскільки судом встановлено, що ОСОБА_4 інкриміноване їй діяння вчинила -(дата виявлення кримінального правопорушення 29 жовтня 2020 року), тобто до постановлення стосовно неї вироку від 23.10.2023, суд, при призначенні ОСОБА_4 покарання застосовує положення ч.4 ст.70 КК України.

Так, за змістом вимог ч.ч.1, 2 та 4 ст.70 КК України, при сукупності кримінальних правопорушень суд, призначивши покарання (основне і додаткове) за кожне кримінальне правопорушення окремо, визначає остаточне покарання шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим або шляхом повного чи часткового складання призначених покарань. При складанні покарань остаточне покарання за сукупністю кримінальних правопорушень визначається в межах, встановлених санкцією статті (санкцією частини статті) Особливої частини цього Кодексу, яка передбачає більш суворе покарання. Якщо хоча б одне із кримінальних правопорушень є умисним тяжким або особливо тяжким злочином, суд може призначити остаточне покарання за сукупністю кримінальних правопорушень у межах максимального строку, встановленого для даного виду покарання в Загальній частині цього Кодексу. Якщо хоча б за один із вчинених кримінальних правопорушень призначено довічне позбавлення волі, то остаточне покарання за сукупністю кримінальних правопорушень визначається шляхом поглинення будь-яких менш суворих покарань довічним позбавленням волі. За правилами, передбаченими в частинах першій - третій цієї статті, призначається покарання, якщо після постановлення вироку в справі буде встановлено, що засуджений винен ще і в іншому кримінальному правопорушенні, вчиненому ним до постановлення попереднього вироку. У цьому випадку в строк покарання, остаточно призначеного за сукупністю кримінальних правопорушень, зараховується покарання, відбуте повністю або частково за попереднім вироком, за правилами, передбаченими в статті 72 цього Кодексу.

Відповідно до пунктів 20-21, 23 постанови Пленуму Верховного Суду України від 24.10.2003 №7 «Про практику призначення судами кримінального покарання» передбачені законом правила призначення покарання за сукупністю злочинів (ст. 70 КК) застосовуються у випадках самостійної кваліфікації вчиненого як за різними статтями, так і за різними частинами однієї статті кримінального закону, якими передбачено відповідальність за окремі склади злочинів і які мають самостійні санкції. За цими ж правилами призначається покарання і в разі вчинення особою діянь, частина яких кваліфікується як закінчений злочин, а решта - як готування до злочину чи замах на нього.

Встановлений ст.70 КК порядок, згідно з яким суд зобов`язаний призначити покарання окремо за кожний злочин, а потім остаточно визначити покарання за сукупністю злочинів, стосується як основних, так і додаткових покарань.

При вирішенні питання про те, який із передбачених ст.70 КК принципів необхідно застосовувати при призначенні покарання за сукупністю злочинів (поглинення менш суворого покарання більш суворим або повного чи часткового складання покарань, призначених за окремі злочини), суд повинен враховувати крім даних про особу винного й обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання, також кількість злочинів, що входять до сукупності, форму вини й мотиви вчинення кожного з них, тяжкість їх наслідків, вид сукупності (реальна чи ідеальна) тощо.

Суд вправі визначити остаточне покарання шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим при призначенні за окремі злочини, що входять у сукупність, покарання як одного виду, так і різних. Однакові за видом і розміром покарання поглиненню не підлягають, крім випадку, коли вони призначені у максимальних межах санкцій статей (санкцій частин статей) КК.

Таким чином, з огляду на встановлені обставини справи, суд вважає за необхідне ОСОБА_4 призначити остаточне покарання шляхом часткового складання покарання за дане кримінальне правопорушення та покарання, призначене їй на підставі вироку Рахівського районного суду від 23.10.2023.

Окрім того, вироком Рахівського районного суду від 08.11.2021 у справі № 305/580/21, провадження № 1-кп/305/332/21 ОСОБА_4 засуджена за ч.ч. 1, 2 ст.190, ч.1 ст.366 КК

України із застосуванням ст.70 КК України до покарання у виді 1 року позбавлення волі та на підставі ст. 75 КК України звільнена від відбування покарання з іспитовим строком 2 роки.

Вказаний вирок не набрав законної сили, оскільки оскаржений прокурором до Закарпатського апеляційного суду, однак наразі не скасований.

У постанові Об`єднаної Палати Верховного Суду від 15.02.2021 у справі № 760/26543/17 касаційний суд, з огляду на неоднаковість застосування ч.4 ст.70 КК України, визначив порядок призначення покарання та надав правовий висновок, згідно з яким, якщо до особи, яка вчинила кримінальне правопорушення, вироком застосовано звільнення від відбування покарання з випробуванням, а надалі встановлено, що вона винна у вчиненні інших кримінальних правопорушень, які вчинено до постановлення цього вироку, у таких випадках питання про відповідальність особи за сукупністю вчинених кримінальних правопорушень має вирішуватись залежно від того, чи залишається незмінним попередній вирок, за яким особа звільнена на підставі ст.75 КК України, на час ухвалення нового вироку і яке рішення приймає суд під час ухвалення нового вироку щодо покарання за злочини, вчинені до постановлення попереднього вироку.

У разі, коли попередній вирок залишився незмінним і прийняте рішення про звільнення від відбування покарання з випробуванням зберігає законну силу, а новим вироком особі призначається покарання, яке вона має відбувати реально, положення ч. 4 ст.70 КК України щодо призначення покарання особі з урахуванням попереднього вироку не застосовуються, і кожний вирок - попередній, за яким особа звільнена від відбування покарання з випробуванням, та новий, за яким їй призначено покарання, що належить відбувати реально, виконуються самостійно (п. 23 ППВСУ від 24.10.2003 №7).

Речові докази та процесуальні витрати по справі відсутні.

Що стосується обрання запобіжного заходу обвинуваченій ОСОБА_4 , суд вважає, що до вступу вироку в законну силу, такий не слід обирати, оскільки процесуальна поведінка обвинуваченої за увесь період судового розгляду була належною, у судові засідання ОСОБА_4 з`являлася, нових кримінальних правопорушень не вчиняла, не перешкоджала кримінальному провадженню іншим чином, отже відсутні ризики передбачені ст.177 КПК України.

Керуючись ст.ст.370, 374 КПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

ОСОБА_4 визнати винуватою у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.191 КК України та призначивши їй покарання у виді 3 (трьох) років позбавлення волі, з позбавленням права обіймати посади, пов`язані з адміністративно-управлінськими функціями у сфері поштового зв`язку, строком на 1 (один) рік і 6 (шість) місяців.

На підставі ч.4 ст.70, ч.1 ст.72 КК України ОСОБА_4 до покарання за цим вироком частково приєднати невідбуте покарання за вироком Рахівського районного суду від 23.10.2023 та остаточно призначити до відбуття покарання у виді 3 (трьох) років і 1 (одного) місяця позбавлення волі, з позбавленням права обіймати посади, пов`язані з адміністративно-управлінськими функціями у сфері поштового зв`язку строком на 2 (два) роки.

Вирок Рахівського районного суду від 08.11.2021 у справі № 305/580/21, провадження

№ 1-кп/305/332/21 виконувати самостійно.

Початок строку відбування покарання рахувати з дня фактичного приведення вироку до виконання, тобто з дня затримання ОСОБА_4 на виконання цього вироку.

Цивільний позов потерпілого (цивільного позивача) АТ "Укрпошта" в особі Закарпатської дирекції АТ "Укрпошта" до цивільного відповідача ОСОБА_4 про відшкодування матеріальної шкоди, завданої вчиненням кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.191 КК України - задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь АТ "Укрпошта", в особі Закарпатської дирекції АТ "Укрпошта" матеріальну шкоду, на загальну суму 73354 (сімдесят три тисячі триста п`ятдесят чотири) гривні 93 копійки, що складаються з матеріальних збитків, завданих внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

Вирок може бути оскаржено до Закарпатського апеляційного суду протягом 30 днів з моменту його проголошення.

Копію вироку негайно після проголошення вручити обвинуваченій ОСОБА_4 та прокурору.

Учасники кримінального провадження мають право отримати копію вироку в канцелярії суду.

Головуюча: ОСОБА_1