Номер провадження:1-в/521/904/23
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
13 листопада 2023 року м.Одеса
Малиновський районний суд м.Одеси у складі головуючого судді ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , за участю прокурора ОСОБА_3 , захисника адвоката ОСОБА_4 , засудженого ОСОБА_5 , розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду у м.Одеса клопотання засудженого ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , про застосування умовно-дострокового звільнення від відбування покарання,
В С Т А Н О В И В:
До Малиновського районного суду м.Одеси надійшло клопотання засудженого про застосування до нього умовно-дострокового звільнення від відбування покарання, на обґрунтування якого зазначено, що він вже відбув 2/3 строку покарання.
В судовому засіданні засуджений ОСОБА_5 клопотання підтримав, наполягав на його задоволенні. Зазначив, що із наданою характеристикою він не згодний, вона є необ`єктивною, оскільки він постійно залучається до роботи та добросовісно працює, його поведінка описана невірно.
Захисник ОСОБА_4 , який діє в інтересах ОСОБА_5 , клопотання підтримав. Зазначив, що засуджений став на шлях виправлення, залучений до праці в установі, відбув необхідну частину покарання, яка надає йому право на умовно-дострокове звільнення, тому лише звільнивши засудженого від відбування покарання та надавши йому можливість змінити обстановку можна простежити його позитивну зміну.
Прокурор у судовому засіданні проти задоволення клопотання заперечувала, зазначивши, що засуджений не став на шлях виправлення, установою характеризується негативно, не має заохочень, має 7 стягнень, деякі з них діючі, не приймає участі в програмах диференційованого виправлення, надався шанс на виправлення, але під час іспитового строку вчиняв повторно правопорушення.
Суд, заслухавши сторони, дослідивши матеріали справи, прийшов до висновку, що дане клопотання не підлягає задоволенню з наступних підстав.
Відповідно до ч.2 ст.81 КК України умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване, якщо засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення.
Відповідно до ч.3 ст.81 КК умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване після фактичного відбуття засудженим:
1) не менше половини строку покарання, призначеного судом за кримінальний проступок або нетяжкий злочин, крім корупційних кримінальних правопорушень або кримінальних правопорушень, пов`язаних з корупцією, порушення правил безпеки дорожнього руху або експлуатації транспорту особами, які керували транспортними засобами у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебували під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, а також за необережний тяжкий злочин;
2) не менше двох третин строку покарання, призначеного судом за корупційний нетяжкий злочин або кримінальне правопорушення, пов`язане з корупцією, порушення правил безпеки дорожнього руху або експлуатації транспорту особами, які керували транспортними засобами у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебували під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, умисний тяжкий злочин чи необережний особливо тяжкий злочин, а також у разі, якщо особа раніше відбувала покарання у виді позбавлення волі за умисне кримінальне правопорушення і до погашення або зняття судимості знову вчинила умисне кримінальне правопорушення, за яке вона засуджена до позбавлення волі;
3) не менше трьох чвертей строку покарання, призначеного судом за умисний особливо тяжкий злочин, у разі заміни покарання у виді довічного позбавлення волі на покарання у виді позбавленням волі на певний строк, а також покарання, призначеного особі, яка раніше звільнялася умовно-достроково і знову вчинила умисне кримінальне правопорушення протягом невідбутої частини покарання.
Під час розгляду клопотання судом встановлено, що ОСОБА_5 раніше неодноразово судимий, а саме:
1. 08.07.2002 року за ч.2 ст.186, ст.75 КК України до покарання у виді 4 років позбавлення волі з іспитовим строком 2 роки;
2. 27.09.2006 року за ч.1 ст.122, ч.1 ст.309, ст.70, ст.75, ст.104 КК України до покарання у виді 2 років 6 місяців позбавлення волі з іспитовим строком 2 роки. Звільнений 27.09.2006 року по відбуттю строку покарання;
3. 01.12.2008 року за ч.2 ст.307, ч.1 ст.190, ст.69, ст.70, ст.71 КК України до покарання у виді 2 років 7 місяців позбавлення волі. Звільнений 22.07.2010 року умовно-достроково на невідбутий строк 3 місяця 10 днів;
4. 16.03.2012 року за ч.2 ст.187, ч.5 ст.75 КК України до покарання у виді 7 років 6 місяців позбавлення волі. Звільнений 09.01.2018 року по відбуттю строку покарання;
5. 21.11.2019 року за ч.1 ст.309, ст.75 КК України до покарання у виді 2 років позбавлення волі з іспитовим строком 1 рік;
6. 31.05.2023 року за ч.3 ст.186, ст.71 КК України до покарання у виді 4 років 1 місяця позбавлення волі.
З характеристики засудженого встановлено, що ОСОБА_5 в місцях позбавлення волі знаходиться з 17.04.2020 року.
Під час відбування покарання офіційно не працевлаштований, залучався до праці на підставі ст.118 КВК України. За вироком суду має судові витрати за проведення експертизи у сумі 435,87 грн. Вчиняє дії, пов`язані з погрозами або насильством. Не робить висновків зі своїх минулих помилок, повторює помилки. Не може передбачити наслідки своїх дій. Відсутні явні прояви неадекватної поведінки. Відсутні ознаки пригнічення. Самооцінка завищена або занижена. До засудження підтримував кримінальні зв`язки або зв`язки з особами антисоціальною поведінкою. Має намір підтримувати кримінальні зв`язки після звільнення. Дехто у колі спілкування підтримує прокримінальні настанови та спосіб життя. Легко піддається впливу прокримінального антисоціального оточення. Наразі прокримінальні зв`язки не підтримує чи принаймні так стверджує. Не бере відповідальності за вчинені дії на себе. Не усвідомлює наслідки вчиненого правопорушення для потерпілої особи, заперечує серйозність або мінімізує наслідки своїх дій. Вважає, що деякі типи антисоціальної поведінки прийнятні. Засуджений повною мірою не розуміє своє правопорушення та звинувачує інших осіб. За час відбування покарання до дисциплінарної відповідальності притягувався 7 разів. Заохочень не має. За оцінюваний період відбування покарання не зафіксовані спроби втечі. Особа не готова змінювати своє життя після звільнення, допускає порушення умов відбування покарання, не виконує заходи індивідуального плану соціально-виховної роботи. Не бере участі у програмах чи заходах, має негативне ставлення до участі в програмах. Не усвідомлює, що саме необхідно змінювати. Байдуже ставиться до свого майбутнього. Не має позитивних планів на майбутнє. Засуджені особа досить специфічна в плані соціального сприйняття ним суспільства, а саме: задає питання ч відповідає на них ухиляючись від точних відповідей, перепитує та намагається заговорити/заплутати тему бесіди, залучаючи маніпуляції зі своєї сторони.
З метою виявлення факторів, що спричинили протиправну поведінку формування актуальних цілей соціально-виховної роботи із засудженим проведено оцінку ризиків вчинення ним повторного кримінального правопорушення. В результаті проведеної роботи встановлено середній рівень. Зв`язок з рідними підтримує з дружиною та сестрою. Індивідуальна програма соціально-виховної роботи із засудженим виконані частково у зв`язку із небажанням змінитися в житті. Криміногенними факторами, що сприяють підвищенню ризику вчинення засудженим повторних правопорушень є мислення, емоція та поведінка, яку він не змінює. Засуджений має недостатню мотивацію.
Крім того, комісія установи (витяг з протоколу №17 від 16.08.2023 року) вирішила не направляти матеріали до райсуду з приводу умовно-дострокового звільнення стосовно засудженого ОСОБА_5 , який не став на шлях виправлення та не довів свого виправлення. Засуджений ОСОБА_5 під час відбуття покарання мав сім стягнень, заохочень не має.
Разом, ці обставини можуть свідчити, що засуджений не довів своє виправлення і до нього не може бути застосоване умовно-дострокове звільнення від відбування покарання. Відбуття лише необхідної частки покарання, передбаченої вимогами ст.81 КК України, не може бути єдиною підставою для умовно-дострокового звільнення засудженого.
Відповідно до вимог ст.6 КВК України виправлення засудженого - процес позитивних змін, які відбуваються в його особистості та створюють у нього готовність до самокерованої правослухняної поведінки. Ресоціалізація - свідоме відновлення засудженого в соціальному статусі повноправного члена суспільства; повернення його до самостійного загальноприйнятого соціально-нормативного життя в суспільстві.
Також, суд зазначає, що лише незадовго до настання терміну застосування умовно-дострокового звільнення прослідковуються позитивні зміни у поведінці ОСОБА_5 , а саме що останній залучається до роботи. Однак, це не засвідчує виправлення особи та даний факт не є безумовним критерієм застосування щодо засудженого умовно-дострокового звільнення. Висновки про виправлення особи слід робити не лише за період, який безпосередньо передує моменту, коли строк добігає кінця, після чого можливе застосування умовно-дострокового звільнення, а за весь час відбування покарання або принаймні впродовж значної частини цього строку.
Також, суд зазначає, що ОСОБА_5 був неодноразово засуджений та звільнявся умовно-достроково від відбування покарання та з іспитовим строком декілька разів, проте висновків для себе не зробив та продовжив вчиняти злочини. А тому, на думку суду у разі звільнення його умовно-достроково є висока вірогідність вчинення ним нового злочину.
Враховуючи викладене та оцінюючи в сукупності поведінку засудженого, яка не свідчить про стабільний процес виправлення та перевиховання та що він довів своє виправлення, суд приходить до висновку про те, що підстав для задоволення клопотання не має.
Керуючись ст. 81 КК України , ст. ст. 537-539 КПК України, суд
П О С Т А Н О В И В :
В задоволенні клопотання засудженого ОСОБА_5 про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання - відмовити.
На ухвалу може бути подана апеляція до Одеського апеляційного суду через Малиновський районний суд м.Одеси протягом семи діб з дня її оголошення.
Суддя ОСОБА_1