Центральний районний суд м. Миколаєва
_____________________________________________________________________________
Справа № 490/688/24
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

06 лютого 2024 року м. Миколаїв

Центральний районний суд м. Миколаєва у складі:

головуючого - судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

розглянувши в порядку спрощеного провадження у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Миколаєва кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000020 від 11.01.2024р. за обвинуваченням:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженеця м. Миколаєва, , громадянина України, із середньою спеціальною освітою, неодружений, офіційно не працевлаштований, раніше судимий 13.01.2022р. Центральним районним судом м. Миколаєва за ч. 1 ст. 185 КК України до 100 годин громадських робіт, який фактично проживає та зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 ,

у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 2 ст. 389 КК України,

В С Т А Н О В И В:

До Центрального районного суду м. Миколаєва надійшов обвинувальний акт у кримінальному провадженні за обвинуваченням ОСОБА_3 у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 2 ст. 389 КК України.

Згідно з положеннями ч. 1, 2 ст. 381 КК України, після отримання обвинувального акта щодо вчинення кримінального проступку суд у п`ятиденний строк, а у разі затримання особи - у порядку, передбаченому частиною четвертою статті 298-2 цього Кодексу, невідкладно призначає судовий розгляд. Суд розглядає обвинувальний акт щодо вчинення кримінального проступку без проведення судового розгляду в судовому засіданні за відсутності учасників судового провадження, якщо обвинувачений не оспорює встановлені під час дізнання обставини і згоден з розглядом обвинувального акта.

Частиною 1 статті 302 КК України, передбачено, що встановивши під час досудового розслідування, що підозрюваний беззаперечно визнав свою винуватість, не оспорює встановлені досудовим розслідуванням обставини і згоден з розглядом обвинувального акта за його відсутності, а потерпілий, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, не заперечують проти такого розгляду, прокурор має право надіслати до суду обвинувальний акт, в якому зазначає клопотання про його розгляд у спрощеному порядку без проведення судового розгляду в судовому засіданні.

Прокурором на виконання вимог ст. 302 КПК України, в обвинувальному акті у кримінальному провадженні за обвинуваченням ОСОБА_3 зазначено клопотання прокурора про розгляд обвинувального акта у спрощеному провадженні.

До обвинувального акта додано письмову заяву підозрюваного ОСОБА_3 , складену за участю захисника - адвоката ОСОБА_4 , щодо визнання своєї винуватості, згоди із встановленими досудовим розслідуванням обставинами, ознайомлення з обмеженнями права на апеляційне оскарження та згоди на розгляд обвинувального акта у спрощеному провадженні.

Отже, органом дізнання встановлені обставини, які не оспорюються учасниками судового провадження. Так, 13.01.2022р. вироком Центрального районного суду м. Миколаєва ОСОБА_3 визнано винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України та останньому призначено покарання у виді 100 годин громадських робіт. 15.02.2022р. судове рішення набрало законної сили.

Відповідно до вимог ч. 3 ст. 40 Кримінально-виконавчого кодексу України, ухиленням від відбування покарання у виді громадських робіт є: систематичне невиконання встановлених обов`язків, порушення порядку та умов відбування покарання, а також притягнення до адміністративної відповідальності за правопорушення, які були вчинені після письмового попередження; невихід більше двох разів протягом місяця на громадські роботи без поважних причин, а також допущення більше двох порушень трудової дисципліни протягом місяця, поява на роботі в нетверезому стані, у стані наркотичного або токсичного сп`яніння.

06.01.2023р. ОСОБА_3 прибув до Центрального районного відділу філії ДУ «Центр пробації» в Миколаївській, Донецькій, Луганській та Херсонській областях, де йому роз`яснено порядок і умови відбування покарання у виді громадських робіт та відібрана підписка про те, що в разі ухилення від відбуття покарання, його може бути притягнуто до кримінальної відповідальності за статтею 389 КК України.

ОСОБА_3 був письмово попереджений про те, що на підставі

ст. 37 Кримінально-виконавчого кодексу України, він повинен додержуватись встановлених, відповідно до закону, порядку та умов відбування покарання, а саме сумлінно ставитись до праці, працювати на визначеному об`єкті і відпрацьовувати встановлений судом строк громадських робіт, з`являтись з викликом до уповноваженого органу з питань пробації. Також останньому роз`яснено, що поважними причинами неявки до уповноваженого органу з питань пробації в призначений строк визнається: несвоєчасне одержання виклику, хвороба та інші обставини, які фактично унеможливлюють своєчасне прибуття за викликом і які документально підтверджені.

Після чого, 06.01.2023р. ОСОБА_3 отримав направлення до Адміністрації Центрального району Миколаївської міської ради, розташованої за адресою: м. Миколаїв, вул. Інженерна, 1, згідно з яким, останньому 06.01.2023 необхідно було приступити до відбуття покарання у вигляді громадських робіт, куди ОСОБА_3 прибув 09.01.2023 та в подальшому був ознайомлений з Наказом Голови Адміністрації Центрального району Миколаївської міської ради від 09.01.2023 №1-к. В той же день, ОСОБА_3 , разом з начальником адміністративно-господарського управління Адміністрації Центрального району Миколаївської міської ради ОСОБА_5 , склали графік виходу на роботу засудженого до громадських робіт на період з 09.01.2023 по 31.01.2023, однак, останній, будучи ознайомленим з графіком виходу на роботу та Наказом Голови Адміністрації Центрального району Миколаївської міської ради від 09.01.2023 №1-к, достовірно знаючи про призначене судом покарання, діючи умисно, усвідомлюючи наслідки своїх дій, з метою ухилення від відбування покарання та невиконання покладених на нього судом обов`язків, ухилився від відбування покарання у вигляді 100 годин громадських робіт, призначеного вище вказаним вироком Центрального районного суду міста Миколаєва.

Так, протягом січня 2023 року, ОСОБА_3 , з 09.01.2023 по 31.01.2023 мав відпрацювати 68 годин, з яких фактично відпрацював 24 години, а саме: 09.01.2023, 10.01.2023, 13.01.2023, 17.01.2023, 24.01.2023, 31.01.2023. В порушення порядку та умов відбування покарання у виді громадських робіт, передбачених ст.ст. 36, 37 Кримінально-виконавчого кодексу України, ОСОБА_3 з 09.01.2023 по 31.01.2023 не вийшов на відпрацювання громадських робіт більше двох разів протягом місяця без поважних причин, а саме: 11.01.2023, 12.01.2023, 16.01.2023, 18.01.2023, 19.01.2023, 20.01.2023, 23.01.2023, 25.01.2023, 26.01.2023, 27.01.2023, 30.01.2023 при цьому, будучи письмово попередженим та достовірно знаючи, що за ухилення від відбування призначеного судом покарання передбачена кримінальна відповідальність за ч. 2 ст. 389 КК України. Кількість невідпрацьованого ОСОБА_3 без поважних причин часу протягом січня 2023 року складає 44 години.

Наприкінці січня 2023 року ОСОБА_3 , разом з начальником адміністративно-господарського управління Адміністрації Центрального району Миколаївської міської ради ОСОБА_5 , склали графік виходу на роботу на період з 01.02.2023 по 27.02.2023, однак, останній, будучи ознайомленим з графіком виходу на роботу та Наказом Голови Адміністрації Центрального району Миколаївської міської ради від 09.01.2023 №1-к, достовірно знаючи про призначене судом покарання, діючи умисно, усвідомлюючи наслідки своїх дій, з метою ухилення від відбування покарання та невиконання покладених на нього судом обов`язків, ухилився від відбування покарання у вигляді 100 годин громадських робіт, призначеного вище вказаним вироком Центрального районного суду міста Миколаєва.

Так, протягом лютого 2023 року, ОСОБА_3 , з 01.02.2023 по 27.02.2023 мав відпрацювати 76 годин, з яких фактично відпрацював 20 годин, а саме: 06.02.2023, 16.02.2023, 20.02.2023, 21.02.2023, 28.02.2023. В порушення порядку та умов відбування покарання у виді громадських робіт, передбачених ст.ст. 36, 37 Кримінально-виконавчого кодексу України, ОСОБА_3 з 01.02.2023 по 27.02.2023 не вийшов на відпрацювання громадських робіт більше двох разів протягом місяця без поважних причин, а саме: 01.02.2023, 02.02.2023, 03.02.2023, 07.02.2023, 08.02.2023, 09.02.2023, 10.02.2023, 13.02.2023, 14.02.2023, 15.02.2023, 17.02.2023, 22.02.2023, 23.02.2023, 24.02.2023, при цьому, будучи письмово попередженим та достовірно знаючи, що за ухилення від відбування призначеного судом покарання передбачена кримінальна відповідальність за ч. 2 ст. 389 КК України. Кількість невідпрацьованого ОСОБА_3 без поважних причин часу протягом лютого 2023 року складає 56 годин.

У зв`язку з недотриманням засудженим ОСОБА_3 графіку відбування покарання, 15.02.2023 провідним інспектором Центрального районного відділу філії Державної установи «Центр пробації» в Миколаївській, Донецькій, Луганській та Херсонській областях ОСОБА_6 , на підставі ст. 40 Кримінально-виконавчого кодексу України, ОСОБА_3 винесено попередження з приводу ухилення від відбування покарання у виді громадських робіт та про притягнення останнього до кримінальної відповідальності за ч. 2 ст. 389 КК України, у разі продовження порушення порядку та умов відбування покарання. З зазначеним попередженням останній ознайомлений під особистий підпис 15.02.2023.

Вкінці лютого 2023 року ОСОБА_3 , разом з начальником адміністративно-господарського управління Адміністрації Центрального району Миколаївської міської ради ОСОБА_5 , склали графік виходу на роботу на період з 02.03.2023 по 22.03.2023, однак, останній, будучи ознайомленим з графіком виходу на роботу та Наказом Голови Адміністрації Центрального району Миколаївської міської ради від 09.01.2023 №1-к, достовірно знаючи про призначене судом покарання, діючи умисно, усвідомлюючи наслідки своїх дій, з метою ухилення від відбування покарання та невиконання покладених на нього судом обов`язків, ухилився від відбування покарання у вигляді 100 годин громадських робіт, призначеного вище вказаним вироком Центрального районного суду міста Миколаєва.

Так, протягом березня 2023 року, ОСОБА_3 , з 02.03.2023 по 22.03.2023 мав відпрацювати 56 годин, з яких фактично відпрацював 0 годин. В порушення порядку та умов відбування покарання у виді громадських робіт, передбачених ст.ст. 36, 37 Кримінально-виконавчого кодексу України, ОСОБА_3 з 02.03.2023 по 22.03.2023 не вийшов на відпрацювання громадських робіт більше двох разів протягом місяця без поважних причин, а саме: 02.03.2023, 03.03.2023, 06.03.2023, 07.03.2023, 09.03.2023, 10.03.2023, 13.03.2023, 14.03.2023, 15.03.2023, 16.03.2023, 17.03.2023, 20.03.2023, 21.03.2023, 22.03.2023, при цьому, будучи письмово попередженим та достовірно знаючи, що за ухилення від відбування призначеного судом покарання передбачена кримінальна відповідальність за ч. 2 ст. 389 КК України. Кількість невідпрацьованого ОСОБА_3 без поважних причин часу протягом березня 2023 року складає 56 годин.

Для встановлення причин неявки для відпрацювання ОСОБА_3 неодноразово викликався до органу пробації. У зв`язку із неявками за викликами співробітником органу пробації була здійснена перевірка засудженого за місцем проживання в ході якої було встановлено, що ОСОБА_3 за адресою АДРЕСА_1 не мешкає і місце його перебування мешканцям невідомо. На підставі цього 20.03.2023 співробітником органу пробації ОСОБА_6 розпочаті першочергові розшукові заходи, в ході проведення яких місце перебування ОСОБА_3 встановлено не було. У зв`язку з вказаним 04.05.2023 матеріали для проведення подальших розшукових заходів передані до відділення поліції №1 Миколаївського РУП ГУНП в Миколаївській області.

06.06.2023 місцезнаходження ОСОБА_3 встановлено, підтверджуючих документів про поважні причини невідбуття покарання останній не надав. Таким чином, в період з 02.03.2023 по 06.06.2023 ОСОБА_3 достовірно знаючи про призначене судом покарання, діючи умисно, усвідомлюючи наслідки своїх дій, з метою ухилення від відбування покарання та не виконання покладених на нього судом обов`язків, ухилявся від відбування покарання у вигляді 100 годин громадських робіт, призначеного вище вказаним вироком Центрального районного суду міста Миколаєва, до Адміністрації Центрального району Миколаївської міської ради не з`явився і до відбуття покарання у виді громадських робіт не приступив та 100 годин не відпрацював без поважних причин, при цьому достовірно знаючи, що за ухилення від відбування призначеного судом покарання передбачена кримінальна відповідальність за ч. 2 ст. 389 КК України.

В подальшому, саме 06.06.2023 ОСОБА_3 , разом з начальником адміністративно-господарського управління Адміністрації Центрального району Миколаївської міської ради ОСОБА_5 , склали графік виходу на роботу на період з 07.06.2023 по 26.06.2023, однак, останній, будучи ознайомленим з графіком виходу на роботу та Наказом Голови Адміністрації Центрального району Миколаївської міської ради від 09.01.2023 №1-к, достовірно знаючи про призначене судом покарання, діючи умисно, усвідомлюючи наслідки своїх дій, з метою ухилення від відбування покарання та невиконання покладених на нього судом обов`язків, ухилився від відбування покарання у вигляді 100 годин громадських робіт, призначеного вище вказаним вироком Центрального районного суду міста Миколаєва.

Так, протягом червня 2023 року, ОСОБА_3 , з 07.06.2023 по 26.06.2023 мав відпрацювати 56 годин, з яких фактично відпрацював 28 годин, а саме: 07.06.2023, 08.06.2023, 13.06.2023, 14.06.2023, 16.06.2023, 20.06.2023, 21.06.2023. В порушення порядку та умов відбування покарання у виді громадських робіт, передбачених ст.ст. 36, 37 Кримінально-виконавчого кодексу України, ОСОБА_3 з 07.06.2023 по 26.06.2023 не вийшов на відпрацювання громадських робіт більше двох разів протягом місяця без поважних причин, а саме: 09.06.2023, 12.06.2023, 15.06.2023, 19.06.2023, 22.06.2023, 23.06.2023, 26.06.2023, при цьому, будучи письмово попередженим та достовірно знаючи, що за ухилення від відбування призначеного судом покарання передбачена кримінальна відповідальність за ч. 2 ст. 389 КК України. Кількість невідпрацьованого ОСОБА_3 без поважних причин часу протягом червня 2023 року складає 28 годин.

На початку липня 2023 року ОСОБА_3 , разом з начальником адміністративно-господарського управління Адміністрації Центрального району Миколаївської міської ради ОСОБА_5 , склали графік виходу на роботу на період з 03.07.2023 по 11.07.2023, однак, останній, будучи ознайомленим з графіком виходу на роботу та Наказом Голови Адміністрації Центрального району Миколаївської міської ради від 09.01.2023 №1-к, достовірно знаючи про призначене судом покарання, діючи умисно, усвідомлюючи наслідки своїх дій, з метою ухилення від відбування покарання та невиконання покладених на нього судом обов`язків, ухилився від відбування покарання у вигляді 100 годин громадських робіт, призначеного вище вказаним вироком Центрального районного суду міста Миколаєва.

Так, протягом липня 2023 року, ОСОБА_3 , з 03.07.2023 по 11.07.2023 мав відпрацювати 28 годин, з яких фактично відпрацював 0 годин. В порушення порядку та умов відбування покарання у виді громадських робіт, передбачених ст.ст. 36, 37 Кримінально-виконавчого кодексу України, ОСОБА_3 з 03.07.2023 по 11.07.2023 не вийшов на відпрацювання громадських робіт більше двох разів протягом місяця без поважних причин, а саме: 03.07.2023, 04.07.2023, 05.07.2023, 06.07.2023, 07.07.2023, 10.07.2023, 11.07.2023, при цьому, будучи письмово попередженим та достовірно знаючи, що за ухилення від відбування призначеного судом покарання передбачена кримінальна відповідальність за ч. 2 ст. 389 КК України. Кількість невідпрацьованого ОСОБА_3 без поважних причин часу протягом липня 2023 року складає 28 годин.

Окрім того, 14.07.2023 провідним інспектором Центрального районного відділу філії Державної установи «Центр пробації» в Миколаївській, Донецькій, Луганській та Херсонській областях ОСОБА_6 у присутності представників Адміністрації Центрального району Миколаївської міської ради проведено перевірку правильності виконання вироку суду щодо засудженого ОСОБА_3 , однак за результатами перевірки встановлено, що станом на 14.07.2023 ОСОБА_3 під час відбування покарання недотримується графіку відбування покарання. З 03.07.2023 відсутній на роботі та станом на 14.07.2023 ОСОБА_3 відпрацьовано 72 години.

В подальшому, саме з 03.07.2023 по 10.12.2023 ОСОБА_7 будучи ознайомленим з графіком виходу на роботу та Наказом Голови Адміністрації Центрального району Миколаївської міської ради від 09.01.2023 №1-к, достовірно знаючи про призначене судом покарання, діючи умисно, усвідомлюючи наслідки своїх дій, з метою ухилення від відбування покарання та невиконання покладених на нього судом обов`язків, ухилився від відбування покарання у вигляді 100 годин громадських робіт, призначеного вище вказаним вироком Центрального районного суду міста Миколаєва, у вказаний період.

Так, 11.12.2023 ОСОБА_3 , разом з начальником адміністративно-господарського управління Адміністрації Центрального району Миколаївської міської ради ОСОБА_5 , склали графік виходу на роботу на період з 11.12.2023 по 19.12.2023, однак, останній, будучи ознайомленим з графіком виходу на роботу та Наказом Голови Адміністрації Центрального району Миколаївської міської ради від 09.01.2023 №1-к, достовірно знаючи про призначене судом покарання, діючи умисно, усвідомлюючи наслідки своїх дій, з метою ухилення від відбування покарання та невиконання покладених на нього судом обов`язків, ухилився від відбування покарання у вигляді 100 годин громадських робіт, призначеного вище вказаним вироком Центрального районного суду міста Миколаєва.

Так, протягом грудня 2023 року, ОСОБА_3 , з 11.12.2023 по 19.12.2023 мав відпрацювати 28 годин, з яких фактично відпрацював 12 годин, а саме: 11.12.2023, 12.12.2023, 18.12.2023. В порушення порядку та умов відбування покарання у виді громадських робіт, передбачених ст.ст. 36, 37 Кримінально-виконавчого кодексу України, ОСОБА_3 з 11.12.2023 по 19.12.2023 не вийшов на відпрацювання громадських робіт більше двох разів протягом місяця без поважних причин, а саме: 13.12.2023, 14.12.2023, 15.12.2023, 19.12.2023, при цьому, будучи письмово попередженим та достовірно знаючи, що за ухилення від відбування призначеного судом покарання передбачена кримінальна відповідальність за ч. 2 ст. 389 КК України. Кількість невідпрацьованого ОСОБА_3 без поважних причин часу протягом грудня 2023 року складає 16 годин.

Згідно листа адміністрації Центрального району Миколаївської міської ради № 261/06.01-46/24 від 29.01.2024, ОСОБА_3 станом на 29.01.2024 з 100 годин призначеного покарання, відпрацьовано лише 84 години. Під час відбування призначеного вироком суду покарання ОСОБА_3 не дотримується графіку роботи та ухиляється від відбування покарання. Підсобні роботи виконував сумлінно. За період роботи зарекомендував себе як працьовитий громадянин.

Дослідивши обвинувальний акт та додані до нього матеріали суд кваліфікує дії ОСОБА_3 за ч. 2 ст. 389 КК України, як ухилення засудженого від відбування покарання у виді громадських чи виправних робіт.

При призначенні обвинуваченому покарання суд враховує характер і ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу обвинуваченого, та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

ОСОБА_3 за місцем проживання характеризується позитивно, на лікуванні у КНП "Миколаївський обласний центр психічного здоров`я" не перебуває, раніше судимий, офіційно не працює.

Обставинами, які пом`якшують покарання є щире каяття, обставин, які обтяжують покарання судом не встановлено.

Відповідно до вимог ст. 65 КК України особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень, з урахуванням ступеня тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особи винного та обставин, що пом`якшують та обтяжують покарання.

На підставі викладеного вище, враховуючи обставини, які пом`якшують та обтяжують покарання обвинуваченого, особу обвинуваченого, суд приходить до висновку що відносно ОСОБА_3 слід обрати покарання у виді арешту.

Таке покарання відповідає вимогам ст. 65 КК України: є пропорційним і співмірним ступеню тяжкості вчиненого, необхідним і достатнім для виправлення ОСОБА_3 та попередження вчинення ним нових кримінальних правопорушень.

Враховуючи, що кримінальне правопорушення передбачене ч. 2 ст. 389 КК України було вчинено обвинуваченим ОСОБА_3 після постановлення вироку Центрального районного суду м. Миколаєва від 13.01.2022р., але до повного відбуття покарання, то суд приходить до висновку про необхідність призначення остаточного покарання за правилами ст. 71 КК України, шляхом часткового складання призначених покарань.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 72 КК України, при складанні покарань за сукупністю кримінальних правопорушень та сукупністю вироків менш суворий вид покарання переводиться в більш суворий вид виходячи з такого їх співвідношення - одному дню обмеження волі або арешту відповідають вісім годин громадських робіт.

Таким чином, невідбута частина покарання призначеного за вироком Центрального районного суду м. Миколаєва від 13.01.2022р. у вигляді 100 годин громадських робіт відповідно до статті 72 КК України при складанні покарань буде дорівнювати 2 дні арешту.

Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлений.

Речові докази у кримінальному провадженні відсутні.

Процесуальні витрати у кримінальному провадженні відсутні.

Заходи забезпечення кримінального провадження не застосовувались.

Судові витрати у кримінальному провадженні відсутні.

На підставі вищевикладеного та керуючись ч. 1 ст. 302, ст. ст. 368, 370, 373, 374, 376, 381 КПК України, -

У Х В А Л И В:

ОСОБА_3 визнати винним у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 2 ст. 389 КК України та призначити йому покарання у виді арешту строком на один місяць.

На підставі ст. 71 КК України, за сукупністю вироків, шляхом часткового складання покарань призначених за цим вироком та за кримінальне правопорушення за яке ОСОБА_3 засуджено вироком Центрального районного суду м. Миколаєва від 13.01.2022р. остаточно призначити ОСОБА_3 покарання у вигляді одного місяця одного дня арешту.

Вирок може бути оскаржений до Миколаївського апеляційного суду через Центральний районний суд м. Миколаєва протягом 30 днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Копію вироку суду після його проголошення негайно вручити обвинуваченому і прокурору.

Головуючий ОСОБА_1