Справа № 163/2596/23
Провадження № 1-кс/163/893/23
ЛЮБОМЛЬСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

16 листопада 2023 року Слідчий суддя Любомльського районного суду

Волинської області ОСОБА_1

з участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

дізнавача ОСОБА_4 ,

третьої особи ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в місті Любомль Волинської області клопотання дізнавача сектору дізнання відділення поліції № 1 (м.Любомль) Ковельського РУП ГУНП у Волинській області ОСОБА_6 , погоджене з прокурором Любомльського відділу Ковельської окружної прокуратури ОСОБА_3 , про арешт майна в кримінальному провадженні № 0000221 від 14.11.2023, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.125 КК України,

в с т а н о в и в :

Клопотання обґрунтоване тим, що в ЄРДР внесено відомості за №0000221 по факту нанесення ОСОБА_5 тілесних ушкоджень ОСОБА_7 , що мало місце о 19:34 годині 13.11.2023 на автодорозі Т-03-02.

Досудовим розслідуванням встановлено, що 13.11.2023 о 19 год 34 хв ОСОБА_5 , рухаючись належним йому автомобілем марки Вольсфаген Т5», номерний знак НОМЕР_1 , в напрямку м. Любомль, мав намір здійснити поворот ліворуч в напрямку с.Положево увімкнув лівий показник повороту, але в останній момент подивився у ліве дзеркало заднього виду та помітив, що взаді їде транспортний засіб, який різко здійснив обгін транспортого засобу ОСОБА_5 , чим створив аварійну ситуацію, після чого даний автомобіль зупинився, в свою чергу ОСОБА_5 , підійшовши до автомобіля марки «Вольсфаген Голь», номерний знак НОМЕР_2 , в якому перебував ОСОБА_7 , з яким у ОСОБА_8 трапився конфлікт внаслідок якого останній наніс тілесні ушкодження ОСОБА_7 , після чого ОСОБА_9 сів у належний йому транспортний засіб марки «Вольсфаген Т5» та поїхав з місця події.

13.11.2023 року в ході проведення огляду місця події, що мав місце в с.Столинські-Смоляри, по вул. Молодіжна, Ковельського району Волинської області, було виявлено автомобіль марки volkswagen моделі Т5, номерний знак НОМЕР_1 , сірого кольору, також при огляді протектора шин вище зазначеного транспортного засобу виявлено візуальне співпадіння з слідом протектора шини, який залишено на місці події на відстані 300 метрів до села Положево в напрямку з м. Любомль до смт Шацьк, на лівій обочині автодороги Т-03-02 за 3 метри від задньої частини автомобіля марки «volkswagen golf», номерний знак НОМЕР_3 , в ході огляду транспортний засіб volkswagen моделі Т5 сірого кольору, номернийзнак НОМЕР_1 , вилучено та поміщено на майданчик у ВП №1 (м.Любомль) Ковельського РУП.

Зазначений вище автомобіль марки volkswagen моделі Т5, номерний знак НОМЕР_1 , дізнавачем було вилучено і визнано речовими доказами в цьому провадженні.

На думку дізнавача, вилучене майно має силу речового доказу, оскільки могло зберегти на собі сліди кримінального правопорушення; надасть змогу об`єктивно встановити важливі обставини провадження, провести експертизи, а неприйняття рішення про арешт майна безумовно тягне його повернення з можливістю втрати доказового значення.

В судовому засіданні дізнавач та прокурор клопотання підтримали та просили його задовольнити.

Третя особа - ОСОБА_5 у задоволенні клопотання просив відмовити, вказав, що будь яких тілесних ушкоджень нікому не наносив.

Дослідивши матеріали клопотання слідчий суддя приходить до наступного висновку.

Кримінальне провадження по вказаному у клопотанні факту зареєстроване в Єдиному реєстрі досудових розслідувань 14.11.2023 року за № 0000221 з правовою кваліфікацією ч.1 ст.125 КК України, що підтверджено відповідним витягом.

Факт можливого нанесення ОСОБА_5 тілесних ушкоджень ОСОБА_7 , що мало місце о 19:34 годині 13.11.2023 на автодорозі Т-03-02, вбачається з рапорту старшого інспектора-чергового чергової частини ВП №1 (м.Любомль) Ковельського РУП ГУНП у Волинській області, протоколом прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення, повідомленням чергового лікаря, письмовими поясненнями ОСОБА_7 .

Майно, на яке дізнавач просить накласти арешт дійсно вилучено та визнано речовим доказом в цьому кримінальному провадженні, що підтверджено протоколом огляду місця події та постановою дізнавача про визнання речових доказів.

Таким чином, дослідженні письмові матеріали свідчать, що підозра вчинення кримінального правопорушення в рамках вказаного кримінального провадження не є явно необґрунтованою та не є неприйнятною з будь-яких інших підстав. Отже, вона має бути визнана обґрунтованою та прийнятною.

Відповідно до ч.1 ст.170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом кримінального правопорушення, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.

Пунктом 1 ч.2 ст.170 КПК України визначено, що арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів.

Частиною 3 ст.170 КПК України встановлено, що у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Згідно із ч.1 ст.98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Отже, під час розгляду клопотання встановлено, що вилучене майно, яке дізнавач просить арештувати, має статус речового доказу і тимчасово вилученого майна.

Згідно з ч.4 ст.173 КПК України у разі задоволення клопотання слідчий суддя, суд застосовує найменш обтяжливий спосіб арешту майна. Слідчий суддя, суд зобов`язаний застосувати такий спосіб арешту майна, який не призведе до зупинення або надмірного обмеження правомірної підприємницької діяльності особи, або інших наслідків, які суттєво позначаються на інтересах інших осіб.

Відповідно до ст.1 Протоколу № 1 до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше, як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.

Виходячи із встановлених обставин та положень чинного законодавства України, накладення арешту на транспортний засіб із застосуванням найбільш обтяжливого способу арешту не відповідатиме вимогам п.5 ч.2 ст.173 КПК України щодо розумності та співрозмірності обмеження права власності завданням кримінального провадження.

При цьому очевидним є що ідентифікація особи власника (володільця) в сукупності із встановленою ст.388 КК України відповідальністю за незаконні дії щодо арештованого майна достатньо гарантує його належне збереження.

У зв`язку з цим та для досягнення дієвості розслідування та перевірки можливого вчинення правопорушення вбачається за необхідне застосувати захід забезпечення кримінального провадження із забороною власнику права відчужувати транспортний засіб.

Таким чином, клопотання підлягає частковому задоволенню.

Керуючись ст.ст.170, 172, 173, 372, 376 КПК України,

п о с т а н о в и в :

Клопотання задовольнити частково.

Накласти арешт на вилучене 13.11.2023 року під час проведення огляду місця події майно, а саме: автомобіль марки "Фольксваген Т5, номерний знак НОМЕР_1 , заборонивши власнику власнику (володільцю) відчужувати вказане майно.

Часткове задоволення клопотання про арешт транспортного засобу в частині заборони відчуження тягне за собою негайне повернення цього майна власнику (володільцю) для можливості реалізації правомочностей володіння та користування.

На ухвалу може бути подана апеляційна скарга протягом п`яти днів з дня її оголошення безпосередньо до Волинського апеляційного суду.

Повний текст ухвали проголошено о 16:00 годині 20.11.2023.

Слідчий суддя ОСОБА_1