ПОЛТАВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 610/797/19 Номер провадження 11-кп/814/2474/23Головуючий у 1-й інстанції ОСОБА_1 Доповідач ап. інст. ОСОБА_2
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 листопада 2023 року м. Полтава

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Полтавського апеляційного суду у складі:

головуючого - судді ОСОБА_2

суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4

секретаря судового засідання ОСОБА_5

з участю прокурора ОСОБА_6

захисників ОСОБА_7 , ОСОБА_8

обвинувачених ОСОБА_9 , ОСОБА_10

та перекладача ОСОБА_11

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Полтавського апеляційного суду в режимі відеоконференції провадження за апеляційними скаргами адвоката ОСОБА_8 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_10 та адвоката ОСОБА_7 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_9 на ухвалу Київського районного суду м. Полтави від 19 вересня 2023 року ,-

В С Т А Н О В И Л А:

Зміст судового рішення.

Цією ухвалою продовжено

- ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , обвинуваченому за ч. 4 ст. 187 , ч. 1 ст. 263 КК України

- та ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , обвинуваченому за ч. 4 ст. 187 , ч. 2 ст. 263 КК України

строк запобіжного заходу у виді тримання під вартою строком на 60 діб до 17 листопада 2023 року включно без визначення розміру застави.

В обґрунтування прийнятого рішення суд зазначив, що по справі продовжують існувати ризики, передбачені в ст. 177 КПК України, продовження строку дії запобіжного заходу у виді тримання під вартою зумовлено: запобігання спробам обвинувачених переховуватися від суду, незаконно впливати на свідків, та вчинити інше кримінальне правопорушення.

Будь-яких даних про зменшення чи відсутність ризиків, визначених ст. 177 КПК України, для застосування обвинуваченим більш м`якого запобіжного заходу, ніж тримання під вартою, у судовому засіданні встановлено не було.

Вимоги, наведені в апеляційній скарзі та узагальнення доводів особи, яка її подала.

В апеляційній скарзі адвоката ОСОБА_8 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_10 просить ухвалу слідчого судді скасувати, ухвалити нову ухвалу, якою в обранні запобіжного заходу щодо ОСОБА_10 відмовити.

В обґрунтування апеляційних вимог зазначає, що ризики , відповідно до ст. 177 КПК України щодо ОСОБА_10 в даному кримінальному провадженні недоведені та взагалі відсутні, а посилання прокурора на тяжкість злочину у вчиненні якого обвинувачується ОСОБА_10 жодним чином не може підтверджувати наявність ризиків.

В апеляційній скарзі адвокат ОСОБА_7 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_9 просить ухвалу слідчого судді скасувати та змінити ОСОБА_9 запобіжний захід з тримання під вартою на інший, більш м`який.

В обґрунтування апеляційних вимог зазначає, що прокурором не було надано жодних доказів на підтвердження наявності вказаних у клопотання ризиків, що суд не взяв до уваги. Усі докази у кримінальному провадженні зібрані, частині потерпілих та свідків вже двічі допитані іншими складами суду, одна з потерпілих тривалий час перебуває поза межами України, а частина свідків є працівниками поліції, та також вже допитані іншими складами суду. ОСОБА_9 під вартою понад 4 роки лише не підставі тяжкості інкримінованого обвинувачення, водночас він має малолітню дитину, що свідчить про міцність соціальних зв`язків. Також судом не надана оцінки можливості переховування від суду з огляду на існуючий особливий правовий режим воєнного стану.

Позиція учасників судового провадження.

Обвинувачені та їх захисники підтримали апеляційні скарги та просили задовольнити.

Прокурор проти задоволення апеляційних скарг заперечував посилаючись на законність та обґрунтованість судового рішення.

Мотиви суду апеляційної інстанції.

Заслухавши суддю доповідача, вислухавши доводи обвинувачених та їх адвокатів на підтримання апеляційних скарг, промову прокурора про законність ухвали, перевіривши матеріали провадження та обговоривши доводи апеляційних скарг, колегія суддів приходить до таких висновків.

Апеляційним судом встановлено, що на розгляді Київського районного суду м. Полтави перебуває кримінальне провадження по обвинуваченню ОСОБА_9 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 187, ч. 1 ст. 263 КК України та ОСОБА_10 , у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 187, ч. 2 ст. 263 КК України.

У відповідності до ч.1 ст.331 КПК України, під час судового розгляду суд за клопотанням сторони обвинувачення або захисту має право своєю ухвалою змінити, скасувати або обрати запобіжний захід щодо обвинуваченого.

Нормами ч.2 цієї статті визначено, що вирішення питання судом щодо запобіжного заходу відбувається в порядку, передбаченому главою 18 цього Кодексу.

Розглядаючи питання про продовження строку тримання під вартою, для прийняття законного та обґрунтованого рішення, суд повинен з`ясувати всі обставини, які передбачають підстави для застосування цього запобіжного заходу та умови, за яких таке продовження можливе.

Відповідно до вимог ст.194 КПК України, під час розгляду питання про застосування запобіжного заходу суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним стороною обвинувачення.

За змістом кримінального процесуального закону (ст.199 КПК України), при розгляді клопотання про продовження строку тримання під вартою суд досліджує матеріали провадження на предмет законності й обґрунтованості застосування даного запобіжного заходу, з`ясовує конкретні причини тривалого строку розгляду справи і тримання особи під вартою, інші обставини, необхідні для вирішення справи, чи не з`явилися причини, що дозволяють скасувати тримання під вартою та обрати інший запобіжний захід, тощо.

Суд першої інстанції, оцінивши в повній мірі всі обставини, що враховуються при розгляді питання про продовження строку тримання під вартою, постановив ухвалу з дотриманням приписів статей 177, 183, 197, 199 та 331 КПК України.

Перевіркою матеріалів справи встановлено, що суд врахував положення наведених вище норм процесуального закону та дійшов правильного висновку про доведеність наявності обставин, передбачених ч.1 ст.194 КПК України, вірно пославшись на обґрунтованість підозри та те, що існують ризики, передбачені ст.177 КПК України, які були підставою для застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, та обґрунтовано продовжив обвинуваченим запобіжний захід у виді тримання під вартою .

Вирішуючи питання про продовження запобіжного заходу , суд першої інстанції в сукупності оцінив тяжкість злочинів, інкримінованих ОСОБА_9 та ОСОБА_10 , зокрема особливо тяжкого, за який передбачено покарання від 8 до 15 років позбавлення волі, те, що злочини вчинені за попередньою змовою групою осіб, врахував дані про особи обвинувачених, встановлених судом першої інстанції, суд дійшов правильного висновку про необхідність продовження їм запобіжного заходу у виді тримання під вартою.

Вказані вище обставини дають достатні підстави вважати про наявність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, які були підставою для обрання запобіжного заходу та на час вирішення питання не зменшилися.

Водночас причини, що дозволяють скасувати тримання під вартою та обрати інший запобіжний захід під час розгляду клопотання прокурора не встановлено.

Враховуючи наведене вище, посилання захисника про продовження запобіжного заходу ОСОБА_10 лише на підставі тяжкості вчинених злочинів, є безпідставним. А наявність малолітньої дитини у обвинуваченого ОСОБА_9 , є явно недостатніми для обрання більш м`якого запобіжного заходу щодо останнього.

Апелянтами в апеляційних скаргах не зазначено вагомих доводів про зменшення чи відсутність ризиків, які б не були предметом розгляду судом під час вирішення питання про продовження запобіжного заходу. Не встановлено таких і під час апеляційного розгляду.

Тобто, захисники не навели переконливих підстав для зміни запобіжного заходу на більш м`який або доказів, які б вказували, що більш м`який запобіжний захід здатний забезпечити належну процесуальну поведінку обвинувачених.

За таких обставин, доводи апеляційних скарг щодо необґрунтованості ухвали є неспроможними.

З огляду на вказане, колегія суддів дійшла висновку, що ухвала суду є законною та обґрунтованою і підстави для її скасування відсутні, а тому у задоволенні апеляційних скарг адвокатів обвинувачених необхідно відмовити.

Керуючись ст. ст. 376, 404, 405, 407, 422-1 КПК України, колегія суддів,-

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу адвоката ОСОБА_8 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_10 та адвоката ОСОБА_7 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_9 залишити без задоволення, а ухвалу Київського районного суду м. Полтави від 19 вересня 2023 року щодо ОСОБА_9 та ОСОБА_10 - без змін.

Ухвала апеляційного суду є остаточною й оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

С У Д Д І :

ОСОБА_2 . ОСОБА_3 ОСОБА_4