Справа №705/1435/23
1-в/705/252/23
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

24 жовтня 2023 року Уманський міськрайонний суд Черкаської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2

з участю прокурора ОСОБА_3

представника органу пробації ОСОБА_4

засудженого ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Умані Черкаської області матеріали подання Уманського районного відділу філії Державної установи «Центр пробації» в Черкаській області про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням і направлення засудженого для відбування призначеного покарання відносно ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , засудженого 22.03.2023 Уманським міськрайонним судом Черкаської області за ч. 1 ст. 164, ст. 75 КК України до покарання у виді 1 року обмеження волі та звільненого від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком на 1 рік,

В С Т А Н О В И В:

До Уманського міськрайонного суду Черкаської області надійшло подання фахівця ІІ категорії Уманського районного відділу філії ДУ «Центр пробації» в Черкаській області про скасування звільнення від відбування покарання ОСОБА_5 , яке мотивовано наступним.

03.05.2023 на виконання до Уманського РВ надійшов вирок Уманського міськрайонного суду відносно ОСОБА_5 .

09.05.2023 ОСОБА_5 поставлений на облік та йому під розписку роз`яснено порядок і умови відбування покарання, обов`язки покладені на нього судом, наслідки ухилення від відбування покарання.

Також із засудженим ОСОБА_5 була проведена профілактична бесіда, під час якої йому роз`яснено, що у випадку невиконання обов`язків покладених на нього судом та систематичного притягнення до адміністративної відповідальності звільнення від відбування покарання з випробуванням може бути скасовано і він буде направлений для відбування призначеного покарання в місця позбавлення волі, що підтверджується поясненням написаним засудженим власноручно.

Враховуючи особу засудженого та високий рівень впливу історії правопорушень на протиправну поведінку періодичність явок для реєстрації засудженому встановлено два рази на місяць.

За час відбування покарання ОСОБА_5 зарекомендував себе з негативної сторони, в період іспитового строку з випробуванням на шлях виправлення не став, порушує порядок та умови відбування покарання.

Так, 20.06.2023 ОСОБА_5 не з`явився для реєстрації до Уманського РВ з питань пробації, за що 29.06.2023 йому було винесено попередження. У своєму поясненні причину неявки засуджений пояснив, що захворів, однак довідки надати не може, оскільки до лікаря не звертався. Інспектору не телефонував, оскільки вирішив з`явитися на наступну реєстрацію. На дзвінки інспектора не відповідач, так як не бере слухавки від незнайомих номерів, а номер інспектора стерли діти.

Але висновків ОСОБА_5 не зробив і знову 04.07.2023 не з`явився до Уманського РВ для реєстрації без поважних причин. У своєму поясненні вказав, що хворів, але довідки надати не може.

Також 29.06.2023 засуджений був притягнутий до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 178 КУпАП з накладенням адміністративного стягнення у виді штрафу у розмірі 51 гривня.

Крім того, оскільки ОСОБА_5 так і не працевлаштувався, хоча йому було видано направлення до Уманської районної філії Черкаського обласного центру зайнятості для допомоги у працевлаштування, куди засуджений звернувся 09.05.2023 та йому надали список документів, які потрібно зібрати. Однак, 19.05.2023 у письмовому поясненні зазначив, що не встиг зібрати відповідні документи. Після чого звернувся до Бабанського комунального господарства щоб надали йому вакантне робоче місце, але у зверненні було відмовлено, оскільки пошкоджений паспорт. 16.06.2023 засуджений взяв талон для відновлення паспорту в Державній міграційній службі України. У письмовому поясненні від 29.06.2023 пояснив, що дату відновлення паспорту перенесли на 11.07.2023 та зобов`язався на наступну реєстрацію надати номер талону.

14.07.2023 у своєму поясненні вказав, що не може працевлаштуватися, оскільки потрібно відновити паспорт, але протягом двох місяців паспорт не відновив, так як у нього не було часу звернутися до паспортного столу. Всупереч обов`язку покладеного судом та передбаченого ч. 2 ст. 76 КК України не працевлаштувався та зареєструвався як безробітний.

Тобто ОСОБА_5 , будучи неодноразово судимим, достовірно знаючи про те, що своїми діями злісно порушує порядок та умови звільнення від покарання з випробуванням, не бажає ставати на шлях виправлення, оскільки порушив п. 1 ч. 1, п. 2 ч. 2, п. 3 ч. 2 ст. 76 КК України, притягувався до адміністративної відповідальності, за місце проживання характеризується посередньо.

У зв`язку із зазначеним представник Уманського РВ філії ДУ «Центр пробації» звернувся до суду та просить, скасувати звільнення від відбування покарання з випробування ОСОБА_5 і направити засудженого для відбування призначеного покарання у виді обмеження волі.

В ході розгляду подання до суду від Уманського РФ філії ДУ «Центр пробації» надійшли додаткові матеріали до подання, згідно якого після звернення до суду поведінка засудженого не змінилася, засуджений знову допустив два порушення порядку та умов відбування покарання.

Так, 01.08.2023 ОСОБА_5 не з`явився на реєстрацію до Уманського РВ, і у своєму поясненні від 15.08.2023 вказав, що 01.08.2023 не з`явився, оскільки його побили і у нього було зламано ребра, однак довідку надати не може, оскільки не перебував на стаціонарному лікуванні.

05.09.2023 ОСОБА_5 знову не з`явився для реєстрації до Уманського РВ. У своєму поясненні від 12.09.2023 причину неявки пояснив тим, що не мав коштів на проїзд, хоча розуміє, що така причина не є поважною.

У зв`язку з цим періодичність явок на реєстрацію було змінено на чотири рази.

Також у своєму поясненні від 12.09.2023 засуджений зазначив, що в порушення обов`язку покладеного на нього судом не працевлаштувався, так як не відновив паспорт через відсутність коштів. Тобто з травня місяця 2023 він вводив в оману інспектора, пояснюючи, що відновлює документи, однак цього не робив, лише 10.10.2023 ОСОБА_6 заплатив кошти за паспорт.

27.09.2023 Уманським міськрайонним судом ОСОБА_5 був визнаний винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 187 КУпАП та на нього накладено адміністративне стягнення у виді штрафу.

Тобто, за час відбування покарання з випробуванням засуджений допустив порушення порядку та умов відбування покарання з випробуванням та обов`язки, покладені на нього судом, а саме: 4 рази не з`явився на реєстрацію до Уманського РВ без поважних причин, 1 раз притягувався до адміністративної відповідальності за появу в громадському місці в нетверезому стані та не працевлаштувався.

Враховуючи особу засудженого, який зловживає алкоголем, ставлення його до відбування покарання з випробуванням, його поведінки, що свідчить про небажання ставати на шлях виправлення, відсутність реакції на зауваження та попередження, тому існує обґрунтований ризик, що засуджений може продовжити свою злочинну діяльність.

У зв`язку з цим просить також направити засудженого ОСОБА_5 до місця відбування призначеного покарання у виді обмеження волі в порядку, встановленому для осіб, засуджених до позбавлення волі.

Прокурор ОСОБА_3 в судовому засіданні вважав, що подання підлягає до задоволення, оскільки засуджений дійсно відбуваючи покарання за вироком суду у виді іспитового строку з випробуванням порушувала умови відбування покарання, чотири рази, із яких двічі поспіль, не з`явився на відмітки до органу пробації без поважних причин, не працевлаштувався та вчиняв адміністративні правопорушення. Така поведінка засудженого, на його думку, вказує на те, що ОСОБА_5 не бажає ставати на шлях виправлення.

В судовому засіданні представник Уманського міськрайонного відділу філії Державної установи «Центр пробації» у Черкаській області ОСОБА_4 подання підтримала та пояснила, що після надходження вироку для його належного виконання засудженому були під розписку роз`яснені його права та обов`язки, але останній належним чином їх не виконував. Не з`являючись на відмітки до Уманського РВ, вказував причини таких неявок без будь-якого документального підтвердження, притягувався до адміністративної відповідальності, не бажає працевлаштуватися та ставати на облік як безробітний. Вважає, що своєю поведінкою ОСОБА_5 не довів, що він став на шлях виправлення, тому просить суд подання задовольнити.

Засуджений ОСОБА_5 в судовому засіданні заперечував проти задоволення подання представника органу пробації та просив не скасовувати іспитовий строк, визначений вироком суду. Пояснив, на його утриманні фактично перебуває п`ятеро дітей, на одного з яких від іншого шлюбу, він зобов`язаний сплачувати аліменти, але в зв`язку з відсутністю роботи та важким матеріальним становищем не може сплачувати наявну заборгованість по сплаті аліментів, за що був засуджений. Намагається працевлаштуватися офіційно, але через незалежні від нього обставини, зокрема через неможливість оформлення нового паспорту, до цього часу офіційну роботу так і не знайшов. При цьому постійно шукає підробіток і неофіційно працює, так як розуміє, що дітей необхідно утримувати на належному рівні. Дійсно тричі не з`являвся на реєстрацію, оскільки хворів, але з`являючись на відмітки на наступний раз, обов`язково надавав як усні, так і письмові пояснення. Крім того, дійсно був двічі протягом року притягнутий до адміністративної відповідальності за правопорушення, що не пов`язані між собою. Зобов`язується в подальшому виконувати свої обов`язки у встановленому порядку та має намір працевлаштуватися.

Суд, вислухавши думку прокурора, заслухавши представника органу пробації та засудженого, дослідивши матеріали подання, приходить до наступного висновку.

Згідно п. 8 ч. 1 ст. 537 КПК України під час виконання вироків суд вирішує питання про направлення звільненого від покарання з випробуванням для відбування покарання, призначеного вироком суду.

Відповідно до п. 10 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 24 жовтня 2003 року №7 «Про практику призначення судами кримінального покарання» суд за поданням органу, який здійснює контроль за поведінкою засудженого, звільненого від відбування покарання з випробуванням, може прийняти рішення про скасування звільнення та про направлення засудженого для відбування призначеного покарання в разі невиконання покладених на нього обов`язків, визначених ст.76 КК України, або систематичного (три і більше разів) вчинення правопорушень, що потягли адміністративні стягнення і свідчать про його небажання стати на шлях виправлення.

Так, судом встановлено, що ОСОБА_5 засуджено 22.03.2023 вироком Уманського міськрайонного суду Черкаської області за ч. 1 ст. 164 КК України до 1 року обмеження волі та звільненого від відбування покарання з випробуванням згідно ст. 75 КК України з іспитовим строком 1 рік, з покладенням на нього обов`язків, передбачених ст. 76 КК України, серед яких періодично з`являтись для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації.

Згідно матеріалів особової справи копія вказаного вироку Уманським РВ ФДУ «Центр пробації» в Черкаській області отримано 03.05.2023 року та для постановлення засудженого ОСОБА_5 на облік його було викликано до Уманського РВ.

09.05.2023 року ОСОБА_5 був поставлений на облік в Уманському міськрайонному відділі філії Державної установи «Центр пробації» у Черкаській області та ознайомлений з порядком та умовами звільнення від відбування покарання з випробуванням та встановлено дні явки на реєстрацію двічі на місяць.

Для реєстрації засуджений ОСОБА_5 не з`явився 20.06.2023, 04.07.2023, 01.08.2023 та 05.09.2023.

При цьому, 29.06.2023 та 14.07.2023 засуджений з`явися до відділу пробації та надав письмові пояснення, про те, що не з`явився на відмітку, оскільки хворів, але до лікаря не звертався, тому надати довідку не має можливості. Крім того, пояснив, що не може працевлаштуватися офіційно, оскільки діти пошкодили його паспорт і він займається питанням відновлення паспорту.

Крім того, з`явившись на відмітку 15.08.2023 надав письмові пояснення про те, що 01.08.2023 не з`явився на відмітку, оскільки його побили і у нього були поламані ребра, але до лікаря не звертався, тому не має довідки з лікувального закладу.

12.09.2023 звернувся до органу пробації, та надав письмові пояснення, згідно яких не з`явився 05.09.2023 на відмітку, оскільки не мав коштів на проїзд, хоча розуміє, що це не поважна причина для неявки.

Крім того, за вказаний період часу засуджений ОСОБА_5 притягувалася до адміністративної відповідальності працівниками Уманського РУП 11.04.2023 за ч. 2 ст. 178 КУпАП, а саме за перебування у стані алкогольного сп`яніння у громадському місці. Також Уманським міськрайонним судом Черкаської області від 27.09.2023 за ч. 1 ст. 187 КУпАП, тобто за порушення встановленого відносно нього адміністративного нагляду, у виді штрафу у розмірі 51 гривня.

Відповідно до ч. ч. 1, 2, 3 ст. 166 КВК України, якщо засуджений не виконує обов`язки, встановлені цим Кодексом, Законом України «Про пробацію», а також покладені на нього судом, або систематично вчиняє правопорушення, що тягнуть за собою адміністративні стягнення і свідчать про його небажання стати на шлях виправлення, уповноважений орган з питань пробації вносить до суду подання про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням і направлення засудженого для відбування призначеного покарання. Подання про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням і направлення засудженого для відбування призначеного покарання вноситься до суду після застосування уповноваженим органом з питань пробації до засудженого письмового попередження про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням і направлення для відбування призначеного покарання.

При скасуванні звільнення від відбування покарання з випробуванням суд зобов`язаний з`ясувати, чи мав засуджений реальні можливості виконати покладені на нього обов`язки і чи можна розглядати факти, викладені у поданні органу, що відає відбуванням покарання, як свідчення небажання засудженого стати на шлях виправлення.

Таким чином, скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням є можливим лише за наявності умислу засудженого на ухилення від відбування покарання з випробуванням та контролю за його поведінкою, а також обставин, які свідчать про небажання засудженого стати на шлях виправлення.

Європейський суд з прав людини у своїх рішеннях притримується позиції того, що суд вправі обґрунтовувати свої висновки лише доказами, що випливають зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумцій факту (рішення Європейського суду з прав людини, справа «Коробов проти України» № 39598/03 від 21.07.2011 року), тобто таких, що не залишать місце сумнівам, оскільки наявність останніх не узгоджується із стандартом доказування «поза розумним сумнівом» (рішення від 18 січня 1978 року у справі «Ірландія проти Сполученого Королівства» (Ireland v. the UnitedKingdom), п. 161, Series A заява № 25).

Поведінку засудженого не можна розцінювати як грубе та систематичне порушення умов звільнення від відбування покарання з випробуванням, а також як невиконання обов`язків, покладених на нього вироком суду, оскільки нових злочинів в період іспитового строку він не вчиняв, притягувалася до адміністративної відповідальності за перебування у стані алкогольного сп`яніння у громадському місці та порушення встановленого відносно нього адміністративного нагляду і таке вчинення правопорушень не має характеру систематичного (три і більше разів). Не з`являвся на реєстрацію в установлені строки, але в подальшому самостійно з`являвся до органу пробації та пояснював причини своєї неявки. При цьому засуджений з об`єктивних причин не мав можливості виконати обов`язок щодо працевлаштування через відсутність у нього паспорту, який був пошкоджений з часу звільнення з місць позбавлення волі, а на даний час вчиняє активні дії щодо отримання відповідних документів та висловлює бажання віднайти роботу.

Також судом враховується характеристика за місцем проживання на ОСОБА_5 , згідно якої засуджений займається підробітком, має певний авторитет серед жителів с.Аполянки, приймає участь в громадському житті та зауваження до поведінки останнього відсутні. Отже, будь-яких відомостей про свідоме ухилення ОСОБА_5 від виконання покладених на нього судом обов`язків матеріали подання та особової справи не містять

Таким чином, в матеріалах справи судом не встановлено достатніх доказів, які б поза розумним сумнівом підтверджували в даному випадку небажання засудженого стати на шлях виправлення та вказували на наявність беззаперечних підстав для направлення звільненого від покарання з випробуванням для відбування покарання, призначеного вироком суду.

На думку суду, викладені у поданні факти неявки на відмітку до органу з питань пробації, самі по собі не можуть розцінюватися як свідчення небажання засудженого стати на шлях виправлення. Адміністративні правопорушення, за які на ОСОБА_5 були накладені адміністративні стягнення, не призвели до негативних наслідків та не свідчать про грубе порушення умов звільнення від відбування покарання з випробуванням, тому допущені ним факти невиконання покладених судом обов`язків суд розцінює як незначні, а пояснення засудженого під час розгляду подання в суді, як підтвердження розуміння необхідності виконувати покладені судом обов`язки, що дає підстави суду розцінити це як намір її подальшого виправлення без ізоляції від суспільства, тобто без скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням та направлення засудженого для відбування покарання у виді обмеження волі.

Аналізуючи суть і причини невиконання обов`язків, покладених на засудженого ОСОБА_5 вироком суду, з урахуванням встановлених при розгляді подання обставин, характеристики особи засудженого, перебування на його утриманні неповнолітніх дітей, необхідність сплати аліментів на утримання одного із них та його ставлення до виконання обов`язків, суд вважає, що викладені в поданні обставини не є достатніми підставами для скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням засудженого, а в матеріалах особової справи відсутні достатні дані, які б безумовно свідчили про небажання засудженого ОСОБА_5 ставати на шлях виправлення, а тому відсутні підстави для скасування звільнення останнього від відбування покарання, у зв`язку з чим суд не вбачає підстав для задоволення подання.

На підставі викладеного, керуючись ст. 78 КК України, ст. ст. 164-166 КВК України, ст. ст. 537, 539 КПК України, суд

У Х В А Л И В:

У задоволенні подання Уманського районного відділу філії Державної установи «Центр пробації» в Черкаській області про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням та направлення засудженого ОСОБА_5 для відбування призначеного покарання відмовити.

Ухвала суду може бути оскаржена до Черкаського апеляційного суду протягом семи днів з дня її оголошення.

Суддя ОСОБА_1