Справа № 346/2754/20
Провадження № 1-кп/346/89/24
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 січня 2024 р.м. Коломия Коломийський міськрайонний суд Івано - Франківської області

у складі головуючого судді ОСОБА_1

з участю секретаря ОСОБА_2

прокурора ОСОБА_3

обвинуваченого ОСОБА_4

захисника ОСОБА_5

представника потерпілого ОСОБА_6

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі Коломийського міськрайонного суду кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_4 у скоєнні кримінальних правопорушень, передбачених за ч.2 ст.185, ч.4 ст.185 КК України, суд, -

ВСТАНОВИВ :

Прокурор ОСОБА_3 подав письмове клопотання про продовження строку запобіжного заходу та просив продовжити запобіжний захід у вигляді тримання під вартою щодо обвинуваченого на строк 60 діб, та з визначенням застави в розмірі 80 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, посилаючись на те, що продовжують бути наявні ризики, передбачені ст.177 КПК України, та зазначив, що ризики не змінились, та продовжують бути. Представник потерпілого підтримав клопотання прокурора. Обвинувачений та захисник щодо клопотання прокурора заперечили, обвинувачений та захисник обвинуваченого в судовому засіданні просили змінити запобіжний захід на запобіжний захід домашній арешт. Згідно ст.177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується. Відповідно до ст.183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст.177 КПК України. Згідно з положеннями п.4 ч.2 ст.183 КПК України запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як до раніше не судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років. Відповідно до практики Європейського суду з прав людини вагомою підставою для вирішення питання про необхідність попереднього ув`язнення особи є ризик перешкоджання встановленню істини у справі та переховування цієї особи від правосуддя. При цьому зазначено, що небезпека перешкоджання встановленню істини у справі та переховування особи від правосуддя може вимірюватися суворістю можливого покарання в сукупності з наявністю даних про її матеріальний та соціальний стан, зв`язками з державою, у якій її переслідують. Одночасно судом враховується практика Європейського суду з прав людини, який у своїх рішеннях неодноразово підкреслював, що тримання особи під вартою завжди може бути виправдано за наявності ознак того, що цього вимагають справжні інтереси суспільства, які, незважаючи на існування презумпції невинуватості, переважають інтереси забезпечення поваги до особистої свободи. Враховуючи викладене, заслухавши учасників судового провадження, дослідивши матеріали кримінального провадження, суд вважає, що клопотання прокурора слід задовольнити частково, виходячи з наступного. Беручи до уваги те, що продовжують бути наявні ризики, зазначені у статті 177 КПК України, такі, як те, що обвинувачений з метою ухилення від притягнення до кримінальної відповідальності може переховуватися від органів досудового розслідування та суду, може незаконно впливати на потерпілих, свідків, у цьому ж кримінальному провадженні, вчинити інше кримінальне правопорушення, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, тому суд вважає, що слід клопотання прокурора задовольнити частково та слід продовжити обвинуваченому строк запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою терміном на 60 днів, оскільки інший запобіжний захід, зокрема більш м`який запобіжний захід, зокрема домашній арешт, про що просили обвинувачений та захисник не забезпечить запобігання ризикам, зазначеним у ст. 177 КПК України та суд приходить до висновку про неможливість застосування до обвинуваченого на даній стадії кримінального провадження інших запобіжних заходів, оскільки вони будуть недостатніми для запобігання вищевказаним ризикам та забезпечення виконанню обвинуваченим процесуальних обов`язків. Застосований запобіжний захід у виді тримання під вартою відносно обвинуваченого ОСОБА_4 кореспондується з характером суспільного інтересу, тобто визначеними КПК України конкретними підставами і метою запобіжного заходу. Тому клопотання прокурора слід задовольнити частково, та слід продовжити щодо обвинуваченого строк запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, на 60 днів, з визначенням відповідно до ч.5 ст.182 КПК України, застави в розмірі 40 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

На підставі наведеного, керуючись ст. ст.177, 178, ч.5 ст.182, 183, 331, 369-372 КПК України, суд -

У Х В А Л И В:

Клопотання прокурора задовольнити частково. Продовжити строк запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , терміном на 60 днів, тобто до 18.03.2024 року. Розмір застави обвинуваченому ОСОБА_4 визначити 40 (сорок) розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 121120 (сто двадцять одна тисяча сто двадцять) гривень, яка може бути внесена як самим обвинуваченим, так і іншою фізичною або юридичною особою (заставодавцем). Обвинувачений або заставодавець мають право у будь-який момент внести заставу в розмірі, визначеному в ухвалі про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, протягом дії ухвали. У разі внесення застави покласти на обвинуваченого наступні обов`язки: 1) прибувати до суду із визначеною періодичністю; 2) не відлучатись із населеного пункту, в якому він зареєстрований, проживає чи перебуває, без дозволу суду; 3) повідомляти суд про зміну свого місця проживання або місця роботи; 4) утримуватись від спілкування з потерпілими, свідками; 5) здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну. Роз`яснити обвинуваченому, що у разі внесення застави, оригінал документу із відміткою банку, який підтверджує внесення на депозитний рахунок суми застави має бути наданий уповноваженій службовій особі місця ув`язнення. Після отримання та перевірки документа, що підтверджує внесення застави, уповноважена службова особа місця ув`язнення має негайно здійснити розпорядження про звільнення з-під варти та повідомити в Коломийський міськрайонний суд Івано-Франківської області. У разі внесення застави та з моменту звільнення з-під варти у зв`язку із внесенням застави обвинувачений вважається таким, до якого застосовано запобіжний захід у виді застави. Ухвала підлягає негайному виконанню після її проголошення. На ухвалу може бути подана апеляційна скарга до Івано-Франківського апеляційного суду протягом семи днів з дня її проголошення.

Головуючий суддя : ОСОБА_1