Справа №589/3210/23 Головуючий у суді у 1 інстанції - ОСОБА_1
Номер провадження 11-сс/816/474/23 Суддя-доповідач - ОСОБА_2
Категорія - тримання під вартою
УХВАЛА

Іменем України

24 листопада 2023 року колегія суддів Сумського апеляційного суду в складі:

судді-доповідача - ОСОБА_2 ,

суддів - ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

з участю секретаря судового засідання - ОСОБА_5 ,

розглянула у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції в залі суду в м. Суми кримінальне провадження № 589/3210/23 за апеляційною скаргою підозрюваного ОСОБА_6 на ухвалу слідчого судді Шосткинського міськрайонного суду Сумської області від 22.06.2023 про застосування до підозрюваного ОСОБА_6 запобіжного заходу у виді тримання під вартою,

учасників кримінального провадження:

прокурора - ОСОБА_7 ,

захисника - адвоката ОСОБА_8 ,

установила:

В поданій апеляційній скарзі підозрюваний ОСОБА_9 просить змінити запобіжний захід з тримання під вартою на домашній арешт, оскільки вину визнав повністю, вжив заходів щодо повернення майна потерпілому, ризики є недоведеними, він має постійне місце проживання, родину, якій допомагає, хоча і не офіційно, але працює, що давало законні підстави для застосування більш м`якого запобіжного заходу, ніж тримання під вартою.

22.06.2023 до Шосткинського міськрайонного суду Сумської області з клопотанням, погодженим із прокурором Шосткинської окружної прокуратури, звернувся слідчий СВ Шосткинського РУП ГУНП в Сумській області, яке обґрунтував тим, що ОСОБА_9 20.06.2023 близько 02:00 у дворі будинку АДРЕСА_1 відкрито, із застосуванням насильства, яке не є небезпечним для життя чи здоров`я потерпілого, в умовах воєнного стану, заволодів майном ОСОБА_10 на загальну суму 88 052 грн, а також привласнив дві банківські картки ОСОБА_10 та незаконно заволодів його паспортом.

20.06.2023 до ЄРДР за № 0000727 внесені відомості про вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 186 КК, 21.06.2023 - ч. 1 ст. 357 і ч. 3 ст. 357 КК, 20.06.2023 ОСОБА_11 було затримано в порядку ст. 208 КПК та 21.06.2023 його повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень.

Зважаючи на те, що існують ризики, передбачені ч. 1 ст. 177 КПК, з метою запобігання спробам підозрюваного переховуватись від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого та свідків у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином та вчинити інше кримінальне правопорушення, слідчий просив застосувати до ОСОБА_11 запобіжний захід у виді тримання під вартою без права внесення застави.

Ухвалою слідчого судді Шосткинського міськрайонного суду Сумської області від 22.06.2023 до підозрюваного ОСОБА_11 застосований запобіжний захід у виді тримання під вартою. Своє рішення слідчий суддя умотивував тим, що слідчим та прокурором доведено наявність обгрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_11 інкримінованих правопорушень, існування ризику, передбаченого п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК, і недостатність застосування до підозрюваного більш м`яких запобіжних заходів з метою забезпечення його належної процесуальної поведінки.

Вислухавши суддю-доповідача про зміст оскарженого рішення слідчого судді, доводи захисника ОСОБА_8 , який підтримав апеляційну скаргу, доводи прокурора ОСОБА_7 про залишення рішення слідчого судді без змін, а апеляційної скарги без задоволення, перевіривши матеріали кримінального провадження та обговоривши доводи поданої апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підозрюваного ОСОБА_11 задоволенню не підлягає з таких підстав.

Зокрема, здійснивши розгляд клопотання слідчого, слідчий суддя суду першої інстанції дійшов правильного висновку про застосування до ОСОБА_11 запобіжного заходу у виді тримання під вартою, а не обрання будь-якого іншого, більш м`якого запобіжного заходу, передбаченого ч. 1 ст. 176 КПК, та дотримався вимог ст. 176, 177, 178, 183 і 194 КПК, з`ясував і дослідив всі ті обставини, з якими кримінальний процесуальний закон пов`язує можливість застосування запобіжного заходу у виді тримання особи під вартою, а саме наявність у органу досудового розслідування щодо ОСОБА_11 обґрунтованої підозри у вчиненні інкримінованих йому правопорушень за ч. 4 ст. 186, ч. 1 ст. 357 і ч. 3 ст. 357 КК, існування ризику переховування від органу досудового розслідування, суду, на який вказував слідчий у своєму клопотанні та недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання цьому ризику.

При встановленні факту наявності обґрунтованої підозри колегія суддів також враховує і усталену судову практику з цього питання ЄСПЛ, який у своїх численних рішеннях (зокрема від 21.04.2011 у справі «Нечипорук і Йонкало проти України» (Nechiporuk and Yonkalo v. Ukraine, п. 175) і від 20.03.1997 у справі «Луканов проти Болгарії» (Lukanov v. Bulgaria) визначив, що слідчий суддя, оцінюючи докази на предмет доведеності обставин, передбачених п. 1 ч. 1 ст. 194 КПК, повинен виходити з того, що підозра визнається обґрунтованою лише у тому випадку, якщо «існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про котру йдеться, могла вчинити правопорушення». «Факти, які є причиною виникнення підозри, не повинні бути такими самими переконливими як ті, що є необхідними для обґрунтування обвинувального вироку чи суто висунення обвинувачення, що здійснюється на наступній стадії процесу» («Джон Мюррей проти Сполученого Королівства» (John Murray v. the United Kingdom), рішення від 28.10.1994, заява № 14310/88). Питання про те, що «тримання під вартою до суду є виправданим тільки тоді, коли доведено факт вчинення та характер інкримінованих правопорушень, ставити не можна, оскільки це є завданням попереднього розслідування, сприяти якому має й тримання під вартою» (п. 3 рішення від 14.03.1984 у справі «Феррарі-Браво проти Італії» (Ferrari-Bravo v. Italy), заява № 9627/81).

Таким чином, наявні у кримінальному провадженні докази для визнання підозри обґрунтованою є достатніми, а доведення факту вчинення ОСОБА_11 кримінальних правопорушень є завданням подальшого досудового розслідування.

Незважаючи на те, що на стадії застосування запобіжного заходу, слідчий суддя зобов`язаний дослідити вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним кримінального правопорушення та інші обставини, передбачені ст. 178 КПК, а також встановити, чи доводять надані стороною обвинувачення докази наявність обставин, зазначених в ч. 1 ст. 194 КПК, але в той же час цей же слідчий суддя позбавлений процесуальної можливості встановлювати будь-які фактичні обставини вчинення кримінального правопорушення та давати безпосередньо оцінку доказам його вчинення.

Висновки про ступінь ризиків та неможливості запобігання їм більш м`якими запобіжними заходами, мають бути зроблені за результатами сукупного аналізу фактичних обставин кримінального правопорушення та обвинуваченої особи (характеру, моральних якостей, способу життя, сімейних зв`язків, постійного місця роботи, утриманців тощо), її поведінки під час досудового розслідування кримінального правопорушення (наявність або відсутність спроб ухилятися від органів влади, способу життя взагалі, способу самозабезпечення, системності злочинної діяльності, наявності злочинних зв`язків тощо).

Має місце і заявлений у клопотанні слідчого ризик того, що ОСОБА_11 із-за тяжкості покарання, що йому загрожує в разі визнання його винуватим у кримінальних правопорушень, у вчиненні яких він підозрюється, може переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду. Врахування тяжкості кримінального правопорушення у даному випадку має свій раціональний зміст, оскільки вона свідчить про ступінь суспільної небезпечності цієї особи та дозволяє спрогнозувати з достатньо високим ступенем імовірності її поведінку, беручи до уваги, що майбутнє покарання за вчинене кримінальне правопорушення підвищує ризик того, що ОСОБА_11 може перешкоджати встановленню істини у кримінальному провадженні, так як небезпека ризику переховування від органів досудового розслідування і суду може вимірюватися суворістю можливого покарання в сукупності з інформацією про матеріальний, соціальний стан особи та інше.

Вирішуючи питання про обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_11 колегія суддів враховує і наявність об`єктивної потреби у цьому, зважуючи на всі обставини, що свідчать «за» і «проти» наявності справжнього публічного інтересу, який, з урахуванням презумпції невинуватості, виправдовує відступ від принципу поваги до особистої свободи. При цьому згідно ст. 5 Конвенції про захист прав та основоположних свобод людини, а також судової практики ЄСПЛ, обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою; суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів.

За таких обставин доводи ОСОБА_11 про відсутність усіх ризиків, передбачених ст. 177 КПК, не знайшли свого підтвердження під час апеляційного розгляду та не можуть бути прийняті до уваги, оскільки не ґрунтуються на наявних матеріалах провадження.

Колегія суддів погоджується з висновками слідчого судді та вважає, що застосування до ОСОБА_11 іншого, менш суворого виду запобіжного заходу, ніж тримання під вартою, як про це ставить питання підозрюваний не буде достатнім для запобігання встановленому ризику.

Доводи апеляційної скарги ОСОБА_11 з приводу того, що він має постійне місце проживання, родину, якій допомагає, хоча і не офіційно, але працює, не спростовують та не мінімізують на даному етапі досудового розслідування ризик переховування від органу досудового розслідування, суду, запобігти якому в даному випадку можливо лише застосуванням такого виняткового запобіжного заходу, як тримання під вартою.

Відтак, зазначені в апеляційній скарзі доводи та підстави, з яких сторона захисту просить скасувати ухвалу слідчого судді, не знайшли свого підтвердження під час апеляційного розгляду і не є визначеними законом підставами для скасування оскаржуваного рішення.

Колегією суддів не встановлено істотних порушень положень КПК при розгляді слідчим суддею суду першої інстанції питання про застосування до ОСОБА_11 запобіжного заходу у виді тримання під вартою, які б були безумовною підставою для скасування оскаржуваної ухвали (п. 3 ч. 1 ст. 409, ч. 2 ст. 412 КПК).

Керуючись ст. 404, 405, 407, 418, 419 і 422 КПК України,

постановила:

Ухвалу слідчого судді Шосткинського міськрайонного суду Сумської області від 22.06.2023 відносно ОСОБА_12 залишити без змін, а його апеляційну скаргу на цю ухвалу - без задоволення.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4