справа № 462/51/24
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

10 січня 2024 року суддя Залізничного районного суду м. Львова ОСОБА_1 , розглянувши у порядку спрощеного провадження без проведення судового розгляду в судовому засіданні за відсутності учасників судового провадження обвинувальний акт у кримінальному провадженні № 0000529 від 08.12.2023 року про обвинувачення

ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Львова, українця, громадянина України, який зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого, востаннє 23.06.2023 року Залізничним районним судом м. Львова за ч. 1 ст. 125 КК України до покарання у виді 200 годин громадських робіт

у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 2 ст. 389 КК України,

встановив:

Вироком Залізничного районного суду м. Львова від 23.06.2023 року ОСОБА_2 визнано винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України та призначено покарання у виді 200 (двісті) годин громадських робіт.

30.08.2023 року ОСОБА_2 з`явився за викликом до Залізничного районного відділу філії Державної установи «Центр пробації» у Львівській області (за адресою м. Львів, вул. Генерала Чупринки, 71), де належним чином був ознайомлений з порядком та умовами відбування покарання у виді громадських робіт, а також письмово попереджений про наслідки за ухилення від відбування покарання у виді громадських робіт на підставі ч. 2 ст. 389 КК України, та цього ж дня він отримав направлення щодо необхідності прибути 01.09.2023 року для відбування покарання в ЛКП «Сигнівка» (за адресою м. Львів, вул. С. Петлюри, 2а).

31.08.2023 року ОСОБА_2 з`явився в ЛКП «Сигнівка» та був ознайомлений з наказом ЛКП «Сигнівка» № 156-к від 31.08.2023 року, яким його прийнято з 01.09.2023 року на відбування громадських робіт 200 годин, з яким він ознайомлений під розпис та цього ж дня складено графік відбування громадських робіт по чотири години на день.

Однак, маючи умисел на ухилення від відбування покарання у виді громадських робіт ОСОБА_2 без поважних причин не з`являвся з 01.09.2023 року в ЛКП «Сигнівка» для відбування вказаного покарання.

15.09.2023 року, 27.09.2023 року працівником Залізничного районного відділу філії Державної установи «Центр пробації» у Львівській області було скеровано виклики ОСОБА_2 з метою встановлення причин не виходу до ЛКП «Сигнівка». Однак на вказані виклики ОСОБА_2 не з`явився, місцезнаходження останнього було не відоме.

23.11.2023 року було встановлено місцезнаходження засудженого ОСОБА_2 і працівником Залізничного районного відділу філії Державної установи «Центр пробації» у Львівській області було відібрано пояснення та винесено письмове попередження про притягнення до кримінальної відповідальності про порушення порядку та умов покарання у виді громадських робіт на підставі ч. 2 ст. 389 КК України.

Однак, маючи умисел на ухилення від відбування громадських робіт, ОСОБА_2 у подальшому без поважних на те причин з 01.09.2023 року до 30.11.2023 року не з`явився в ЛКП «Сигнівка» та не відпрацював 200 годин громадських робіт, чим умисно ухилився від відбування покарання у виді громадських робіт.

Таким чином, ОСОБА_2 обвинувачується в ухиленні від відбування покарання у виді громадських робіт, тобто у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 2 ст. 389 КК України.

Прокурором, у відповідності до вимог ч. 1 ст. 302 КПК України, заявлено про розгляд обвинувального акта у спрощеному порядку за відсутності учасників судового провадження без проведення судового розгляду в судовому засіданні, оскільки обвинувачений беззаперечно визнає свою винуватість, не оспорює встановлені в результаті досудового розслідування обставини і погоджується на розгляд обвинувального акта за його відсутності.

До матеріалів обвинувального акта додано письмову заяву обвинуваченого ОСОБА_2 від 04.01.2024 року, в якій зазначає, що вину у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 2 ст. 389 КК України, визнає беззаперечно, повністю згідний із встановленими досудовим розслідуванням обставинами, просить розгляд обвинувального акта проводити у спрощеному провадженні без проведення судового розгляду у судовому засіданні та вказує, що ознайомлений з обмеженням права на апеляційне оскарження з метою оспорення встановлених у результаті досудового розслідування обставин, недослідження доказів у судовому засіданні чи з підстави розгляду провадження за відсутності учасників судового провадження.

Захисник обвинуваченого ОСОБА_3 підтвердив добровільність беззаперечного визнання обвинуваченим ОСОБА_2 винуватості у вчиненому, його згоду із встановленими в результаті досудового розслідування обставинами та розгляд обвинувального акта за їх відсутності без проведення судового розгляду у судовому засіданні.

Відповідно до ч. 2 ст. 382 КПК України вирок суду за результатами спрощеного провадження ухвалюється в порядку, визначеному КПК України, та повинен відповідати загальним вимогам до вироку суду. У вироку суду за результатами спрощеного провадження замість доказів на підтвердження встановлених судом обставин зазначаються встановлені органом досудового розслідування обставини, які не оспорюються учасниками судового провадження.

Фактичні обставини справи (дата, час, місце, спосіб вчинення кримінального правопорушення, винуватість у вчиненні кримінального правопорушення та його мотиви, розмір заподіяної шкоди, а також інші обставини провадження) встановлені досудовим розслідуванням, учасниками кримінального провадження визнані та не оспорюються, а тому суд вважає їх доведеними.

Суд, вивчивши обвинувальний акт та додані до нього матеріали кримінального провадження, приходить до переконання, що вина ОСОБА_2 доведена повністю, дії обвинуваченого органом досудового слідства кваліфіковано вірно за ч. 2 ст. 389 КК України, так як ОСОБА_2 ухилився від відбування покарання у виді громадських робіт, призначеного 23.06.2023 року вироком Залізничного районного суду м. Львова.

Відповідно до змісту ст. 50, 65 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженими, так і іншими особами. Суд, при призначенні покарання, враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання. Особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначено покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження вчинення нею нових кримінальних правопорушень.

Вирішуючи питання про обрання міри покарання обвинуваченому суд, відповідно до

ст. 65 КК України, враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, яке відноситься до кримінального проступку, особу винного, який раніше судимий, на обліку у лікаря-психіатра (матеріали кримінального провадження, а.с. 62) та лікаря-нарколога (матеріали кримінального провадження, а.с. 63) не перебуває, з місця проживання характеризується задовільно, а також обставини, що пом`якшують та обтяжують його покарання.

Обставинами, що пом`якшують покарання обвинуваченому є його щире каяття та активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення.

Обтяжуючих покарання обставин судом в ході розгляду не встановлено.

Враховуючи наведене, суд приходить до висновку, що для виправлення, перевиховання обвинуваченого і для попередження вчинення ним нових кримінальних правопорушень у майбутньому, справедливим та достатнім буде обрати йому покарання у виді арешту у межах санкції, передбаченої ч. 2 ст. 389 КК України.

Відповідно до ч. 1 ст. 71 КК України якщо засуджений після постановлення вироку, але до повного відбуття покарання вчинив нове кримінальне правопорушення, суд до покарання, призначеного за новим вироком, повністю або частково приєднує невідбуту частину покарання за попереднім вироком.

Вироком Залізничного районного суду м. Львова від 23.06.2023 ОСОБА_2 визнано винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України та призначено покарання у виді 200 (двісті) годин громадських робіт, але покарання не відбув. Отже, невідбутий строк покарання становить 200 годин громадських робіт.

Згідно п. 4 ч. 1 ст. 72 КК України при складанні покарань за сукупністю кримінальних правопорушень та сукупністю вироків менш суворий вид покарання переводиться в більш суворий вид виходячи з такого їх співвідношення: одному дню обмеження волі або арешту відповідають вісім годин громадських робіт.

Враховуючи викладене, остаточне покарання ОСОБА_2 слід призначити відповідно до ст. 71, 72 КК України шляхом повного приєднання до покарання, призначеного за новим вироком, невідбутої частини покарання за попереднім вироком.

Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлено.

Витрати на залучення експерта відсутні.

Речові докази відсутні.

Керуючись ст. 50, 65-67, 71, 72, 73, 75-76, 389 КК України, ст. 368, 373, 374, 382 КПК України, суд

ухвалив:

ОСОБА_2 визнати винним у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 2 ст. 389 КК України та призначити йому покарання у виді арешту строком на 1 (один) місяць.

На підставі ст. 71, 72 КК України до покарання призначеного ОСОБА_2 даним вироком частково приєднати невідбуте ним покарання за попереднім вироком Залізничного районного суду міста Львова від 23.06.2023 року, яким його засуджено за ч. 1 ст. 125 КК України до покарання у виді 200 годин громадських робіт та остаточно за сукупністю вироків призначити покарання у виді 1 (одного) місяця 25 (двадцяти п`яти) днів арешту.

Строк відбуття покарання рахувати з моменту звернення вироку до виконання.

Суд роз`яснює, що вирок суду першої інстанції, ухвалений за результатами спрощеного провадження в порядку, передбаченому статтями 381 та 382 КПК України не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав розгляду провадження за відсутності учасників судового провадження, недослідження доказів у судовому засіданні або з метою оспорити встановлені досудовим розслідуванням обставини.

З інших підстав на вирок може бути подано апеляційну скаргу протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Львівського апеляційного суду через Залізничний районний суд м. Львова.

Вирок суду першої інстанції, набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого цим Кодексом, якщо таку скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції. Якщо строк апеляційного оскарження буде поновлено, вважається, що вирок не набрав законної сили.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку суду.

Відповідно до ч. 4 ст. 382 КПК України копію вироку не пізніше дня, наступного за днем його ухвалення, надіслати учасникам судового провадження.

Суддя: ОСОБА_1 .

Оригінал вироку.