Справа № 202/1745/24
Провадження № 1-кс/202/1036/2024
ІНДУСТРІАЛЬНИЙ РАЙОННИЙ СУД м.ДНІПРОПЕТРОВСЬКА
УХВАЛА

01 лютого 2024 року м. Дніпро

Слідчий суддя Індустріального районного суду міста Дніпропетровська ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши клопотання прокурора Дніпровської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони ОСОБА_3 про арешт майна, яке подане в рамках кримінального провадження № 0000126, внесеного до ЄРДР 29.01.2024, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України,

В С Т А Н О В И В:

Прокурор Дніпровської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони ОСОБА_3 звернувся до слідчого судді з клопотанням про арешт майна, яке подане в рамках кримінального провадження № 0000126, внесеного до ЄРДР 29.01.2024, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України.

В обґрунтування свого клопотання прокурор посилається на те, що 28.01.2024 близько 20 год. 30 хв., водій ОСОБА_4 1991 р.н. керуючи а/м «Volkswagen Transporter» реєстраційний номер НОМЕР_1 рухаючись по автодорозі М-30 Стрий - Тернопіль Кропивницький - Знам?янка - Луганськ - Ізварине, від міста Дніпра у напрямку міста Донецька у Синельниківському районі Дніпропетровської області на 1069 км + 700 м вказаної автодороги, між селом Олефірівка та селом Бажани, виїхав на зустрічну смугу руху, де допустив лобове зіткнення з а/м «Opel Vivaro» реєстраційний номер НОМЕР_2 з причепленим на момент події реєстраційним номером НОМЕР_3 під керуванням водія ОСОБА_5 1977 р.н., який рухався у зустрічному напрямку.

Внаслідок зіткнення водій а/м «Opel Vivaro» реєстраційний номер НОМЕР_4 з причепленим на момент події реєстраційним номером НОМЕР_3 ОСОБА_5 отримав тілесні ушкодження, від яких помер на місці дорожньо-транспортної пригоди, пасажири його автомобіля ОСОБА_6 1976 р.н., ОСОБА_7 1978 р.н., ОСОБА_8 1979 р.н., та водій а/м «Volkswagen Transporter» реєстраційний номер НОМЕР_5 ОСОБА_4 1991 р.н. отримали тілесні ушкодження різного ступеню тяжкості.

28.01.2024 під час проведення огляду місця ДТП було виявлено та вилучено а/м «Volkswagen Transporter» реєстраційний номер НОМЕР_5 , який зберіг на собі сліди вчинення кримінального правопорушення у вигляді механічних пошкоджень.

Згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_6 а/м «Volkswagen Transporter» реєстраційний номер НОМЕР_5 належить ОСОБА_9 ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка зареєстрована у місті Коломия Івано-Франківської області.

29.01.2024 а/м «Volkswagen Transporter» реєстраційний номер НОМЕР_5 визнано речовим доказом у кримінальному провадженні.

Підставою для застосування арешту зазначає п. 1 ч. 2 ст. 170 КПК України.

Слідчий суддя, дослідивши матеріали клопотання, приходить до висновку, що клопотання підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Слідчим суддею встановлено, що 29.01.2024 до ЄРДР були внесені відомості про кримінальне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 286 КК України, за № 0000126.

Згідно витягу з ЄРДР 28.01.2024 близько 20 год. 30 хв., водій ОСОБА_4 1991 р.н. керуючи а/м «Volkswagen Transporter» реєстраційний номер НОМЕР_1 рухаючись по автодорозі М-30 Стрий - Тернопіль Кропивницький - Знам?янка - Луганськ - Ізварине, від міста Дніпра у напрямку міста Донецька у Синельниківському районі Дніпропетровської області на 1069 км + 700 м вказаної автодороги, між селом Олефірівка та селом Бажани, виїхав на зустрічну смугу руху, де допустив лобове зіткнення з а/м «Opel Vivaro» реєстраційний номер НОМЕР_2 з причепленим на момент події реєстраційним номером НОМЕР_3 під керуванням водія ОСОБА_5 1977 р.н., який рухався у зустрічному напрямку. Внаслідок зіткнення водій а/м «Opel Vivaro» реєстраційний номер НОМЕР_4 з причепленим на момент події реєстраційним номером НОМЕР_3 ОСОБА_5 отримав тілесні ушкодження, від яких помер на місці дорожньо-транспортної пригоди, пасажири його автомобіля ОСОБА_6 1976 р.н., ОСОБА_7 1978 р.н., ОСОБА_8 1979 р.н., та водій а/м «Volkswagen Transporter» реєстраційний номер НОМЕР_5 ОСОБА_4 1991 р.н. отримали тілесні ушкодження різного ступеню тяжкості.

Постановою старшого слідчого з ОВС СУ ГУНП в Дніпропетровській області від 29.01.2024 визнано речовим доказом у кримінальному провадженні автомобіль марки «Volkswagen Transporter» реєстраційний номер НОМЕР_1 .

За змістом частини першої статті 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом кримінального правопорушення, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.

Згідно з пунктом 1 частини другої статті 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення, зокрема, збереження речових доказів.

У випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу (частина 3 статті 170 КПК України).

Так, за приписами статті 98 КПК речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

При цьому згідно статті 131 КПК України заходи забезпечення кримінального провадження, до яких у тому числі належить арешт майна, застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження.

Статтею 173 КПК України визначено, що слідчий суддя відмовляє у задоволенні клопотання про арешт майна, якщо особа, що його подала, не доведе необхідність такого арешту, а також наявність ризиків, передбачених абзацом другим частини першої статті 170 цього Кодексу.

Згідно з частиною другою статті 173 КПК України при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати правову підставу для арешту майна, можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу), розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження, наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

У разі задоволення клопотання слідчий суддя, суд застосовує найменш обтяжливий спосіб арешту майна (частина четверта статті 170 КПК України).

Відповідно до частини 11 статті 170 КПК України заборона або обмеження користування, розпорядження майном можуть бути застосовані лише у разі, коли існують обставини, які підтверджують, що їх незастосування призведе до приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі майна.

Слідчий суддя вважає доведеним, що наявні обґрунтовані підстави вважати, що вилучений транспортний засіб є доказом такого злочину, відповідає критеріям, визначеним статтею 98 КПК України, оскільки зберіг на собі його сліди, містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, зокрема за допомогою експертних досліджень.

Отже, матеріали клопотання доводять наявність правових підстав для накладення арешту на вилучений транспортний засіб, який визнано речовим доказом у кримінальному провадженні.

На переконання слідчого судді, на цьому етапі кримінального провадження потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права та інтереси власника або володільця цього майна та не матиме тяжких наслідків. Крім того, арешт майна носить тимчасовий характер та може бути скасований відповідно до статті 174 КПК України.

Тому, з метою збереження речових доказів та запобігання приховуванню, перетворенню, відчуженню майна, на зазначене в клопотанні майно необхідно накласти арешт шляхом заборони їх відчуження, розпорядження та користування ним.

Керуючись ст. ст. 110, 131-132, 170-173, 369-372 КПК України, слідчий суддя,

П О С Т А Н О В И В:

Клопотання прокурора Дніпровської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони ОСОБА_3 про арешт майна, яке подане в рамках кримінального провадження № 0000126, внесеного до ЄРДР 29.01.2024, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України задовольнити.

Накласти арешт на автомобіль марки «Volkswagen Transporter», реєстраційний номер НОМЕР_1 , власником якого є ОСОБА_9 , шляхом заборони відчуження, розпорядження та користування вказаним майном.

Роз`яснити, що відповідно до частини 1 статті 174 КПК України підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до Дніпровського апеляційного суду протягом п`яти днів.

Слідчий суддя ОСОБА_1