Іванівський районний суд Одеської області
Справа № 499/1268/23
Провадження № 1-кс/499/46/23
У Х В А Л А

Іменем України

08 грудня 2023 року смт Іванівка

Слідчий суддя Іванівського районного суду Одеської області судді ОСОБА_1 , за участю учасників кримінального провадження секретаря судового засідання ОСОБА_2 , начальник СД - ОСОБА_3 , власника майна ОСОБА_4 , розглянувши клопотання про арешт майна по кримінальному провадженню від 02.12.2023 за № 0000063 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 239-1 КК України,-

ВСТАНОВИВ:

Начальник СД відділення поліції №1 Березівського районного відділу поліції ГУНП в Одеській області старший лейтенант поліції ОСОБА_3 , звернулась до суду із клопотанням про арешт майна по кримінальному провадженню, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань 02.12.2023 за № 0000063 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 239-1 КК України.

Своє клопотання слідчий обґрунтовує тим, що 02.12.2023 року до чергової частини відділення поліції 1 Березівського РВП ГУНП в Одеській області надійшло повідомлення зі служби 102, про те, що невстановлена особа заволоділа ґрунтовим покривом (поверхневим шаром) землі приблизно 200 квадратних метрів яка розташована за адресою АДРЕСА_1 .

Згідно протоколу огляду місця події від 02.12.2023 з 18:24 по 18:38 за адресою: АДРЕСА_1 було виявлено та вилучено транспортний засіб екскаватор гусеничний марки DOOSAN S255LC-V, 2007 року випуску з об`ємом двигуна 5800 см.куб та масою машини 24500 кг., який зареєстрований на ОСОБА_4 , реєстрація за адресою: АДРЕСА_2 який переміщений на стоянку яка розташована на 400 км траси Київ-Одеса.

За вказаним фактом 02.12.2023 сектором дізнання розпочато кримінальне провадження за №0000063, за ознаками кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 239-1 КК України.

04.12.2023 року сектор дізнання ВП №1 Березівського РВП ГУНП в Одеській області надала в Іванівський районний суд в Одеській області клопотання про арешт майна.

05.12.2023 року Іванівський районний суд повернув клопотання про арешт майна на доопрацювання.

Згідно ч. 2 ст. 167 КПК України, транспортний засіб экскаватор гусеничний марки DOOSAN S 255LC-V, 2007 року випуску з об`ємом двигуна 5800 см.куб та масою машини 24500 кг., який зареєстрований на ОСОБА_4 , реєстрація за адресою: АДРЕСА_2 який залищено на стоянці яка розташована на 400 км. траси Київ-Одеса, є тимчасово вилученим майном, щодо якого є достатні підстави вважати, що воно є предметом кримінального правопорушення та відповідно постановою начальника СД відділення поліції №1 Березівського районного відділу поліції ГУНП в Одеській області від 02.12.2023 його визнано речовим доказам по кримінальному провадженню №000063 від 02.12.2023.

На підставі наведеного орган досудового розслідування просить накласти арешт на транспортний засіб ескаватор гусеничний марки DOOSAN S 255LC-V, 2007 року випуску з об`ємом двигуна 5800 см.куб та масою машини 24500 кг., який зареєстрований на ОСОБА_4 , реєстрація за адресою: АДРЕСА_2 , є тимчасово вилученим майном, щодо якого є достатні підстави вважати, що воно є предметом кримінального правопорушення.

Дізнавач в судовому засіданні просила клопотання задовольнити.

Власник майна, що просять арештувати не погоджується із вказаним клопотанням та просив відмовити у його задоволенні, та його представником в судове засідання надано заперечення. Свої заперечення вони обґрунтовують такими обставинами.

Дійсно, згідно реєстраційного свідоцтва серії НОМЕР_1 , вказаний т/з належить ОСОБА_4 . Вказаний транспортний засіб він надав у тимчасове користування сторонній особі для проведення робіт, що не заборонені законом.

02.12.2023р., особа, в користуванні якої перебував т/з повідомила ОСОБА_4 про те, що його транспортний засіб вилучено працівниками поліції та відправлено на штрафмайданчик. Що саме слугувало підставою такого вилучення, власнику повідомлено не було.

Після з`ясування усіх обставин справи, ОСОБА_4 стало відомо, що його т/з вилучено в рамках кримінального провадження за №0000063 від 02.12.2023р.

Наразі немає достеменних доказів щодо причетності вказаного т/з до вказаного кримінального правопорушення. В самому клопотанні міститься лише формальний перелік підстав, що слугують підставою для накладення арешту, але жодна з них належним чином не обґрунтована та не доведена.

Також у додатках до клопотання не міститься жодних доказів, що інкриміноване правопорушення створило небезпеку для життя, здоров`я людей чи для довкілля, як це передбачено ч.1 ст.239 -1 КК України.

Не містить клопотання і інформації про розмір спричиненої матеріальної шкоди.

А за таких обставин, а також у разі відсутності складу кримінального правопорушення, який передбачений ч.І ст.239- 1 КК України, який включає в собі несанкціоновані дії, які порушують критерії збереження чи зняття родючого земельного шару, відповідальність взагалі наступає за ст.53-4 КУпАП, згідно якій незаконне заволодіння ґрунтовим покривом (поверхневим шаром) земель тягне за собою накладення штрафу на громадян від тридцяти до сімдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян і на посадових осіб - від тридцяти до ста неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Таким чином, за відсутності дійсно підтверджених обставин необхідності застосування арешту майна, вважаю вказане клопотання таким, що не підлягає задоволенню.

Крім того, у разі задоволення клопотання про накладення арешту, т/з буде зберігатися на відкритій місцевості на території відкритої стоянці і на нього будуть впливати зовнішні фактори у вигляді вітру, дощу та снігу, що негативно вплине на його технічний стан. Зберігання т/з на відкритій місцевості може призвести до його суттєвого пошкодження, що матиме негативні наслідки для його власника.

Розглянувши клопотання по суті, заслухавши пояснення учасників процесу, слідчий суддя вважає, що клопотання не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Згідно із ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове позбавлення підозрюваного, обвинуваченого або осіб, які в силу закону несуть цивільну відповідальність за шкоду, завдану діяннями підозрюваного, обвинуваченого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння, можливості відчужувати певне його майно за ухвалою слідчого судді або суду до скасування арешту майна у встановленому цим кодексом порядку.

Судом встановлено, що слідчим в обґрунтування клопотання не надано відомостей та доказів чи є ОСОБА_4 підозрюваним, обвинуваченим або особою, які в силу закону несе цивільну відповідальність за шкоду, завдану діяннями підозрюваного, обвинуваченого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння.

Відповідно до розділу 2.6 Узагальнення Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 07.02.2014 року щодо розгляду слідчим суддею клопотань про застосування заходів забезпечення кримінального провадження передбачено, що щодо осіб, які не є підозрюваними (яким у порядку, передбаченому ст.ст. 276 - 279 КПК, повідомлено про підозру, або яка затримана за підозрою у вчиненні кримінального правопорушення), обвинуваченими (особа, обвинувальний акт щодо якої передано до суду в порядку, передбаченому ст. 291 КПК) або особами, які в силу закону несуть цивільну відповідальність за шкоду, завдану діяннями підозрюваного, обвинуваченого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння, не може бути прийнято ухвалу про арешт майна. Враховуючи наведене, навіть якщо у слідчого судді є достатні підстави вважати, що певною особою було вчинено кримінальне правопорушення, він не має повноважень накладати арешт на майно особи, яка не є підозрюваним. З огляду на наведене правильною є практика, коли слідчі судді визнають клопотання про накладення арешту на майно передчасними та відмовляють у їх задоволенні, оскільки на момент їх розгляду, особам, про майно яких йдеться в клопотанні, не повідомлено про підозру.

Крім того слідчий суддя погоджується із посиланням власника майна, що доказів щодо причетності вказаного т/з до вказаного кримінального правопорушення дізнавачем суду не надано.

Також слідчий суддя бере до уваги ту обставину, що клопотання не містить інформації про розмір спричиненої матеріальної шкоди, тому не можливо встановити співмірність завданої шкоди з вартістю майна, яке просять арештувати.

В судовому засіданні власник майна повідомив, що особа, яка замовила транспортний засіб для експлуатації, вказав, що порушень діючого законодавства не буде, всі роботи погодженні з головою сільської ради та у нього є всі необхідні дозволи для робіт.

Крім того власник майна зазначає, що у разі необхідності проведення у даному кримінальному провадженні судових експертиз чи інших слідчих або процесуальних дій, об`єктом яких є зазначене майно, він зобов`язується негайно його надати для проведення вказаних дій.

Ст.41 Конституції України регламентовано, що кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності.

Згідно ст. 2 КПК України, завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Згідно зі ст. 1 Протоколу №1 до Конвенції з прав людини і основоположних свобод, кожна фізична чи юридична особа має право на повагу до своєї власності. Ніхто не може бути позбавлений свого майна інакше, як в інтересах суспільства та на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.

За таких обставин, накладення арешту на майно ОСОБА_4 матиме характер надмірного тягаря, невиправдано обмежуватиме права власника і порушуватиме справедливий баланс між загальним інтересом суспільства та вимогами захисту основоположних прав конкретної особи.

Зважаючи на викладене, слідчим не доведено необхідність накладення арешту на вказане в клопотанні майно, і правові підстави для накладення арешту на вказане майно відсутні.

Враховуючи вищевикладені встановлені обставини, виходячи з роз`яснень, що викладені в Узагальненні Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 07.02.2014 року щодо розгляду слідчим суддею клопотань про застосування заходів забезпечення кримінального провадження, слідчий суддя приходить до висновку, що в задоволенні клопотання необхідно відмовити.

Керуючись ст. ст. 170-173, 309 КПК України,-

ПОСТАНОВИВ:

В задоволенні клопотання начальника СД відділення поліції №1 Березівського районного відділу поліції ГУНП в Одеській області ОСОБА_5 про арешт майна по кримінальному провадженню, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань 02.12.2023 за № 0000063 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 239-1 КК України - відмовити.

Ухвала слідчого судді набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

Апеляційна скарга, на ухвалу слідчого судді, може бути подана, безпосередньо до суду апеляційної інстанції, протягом п`яти днів з дня її оголошення.

СуддяРуслан ТИМЧУК