Закарпатський апеляційний суд
У Х В А Л А

І м е н е м У к р а ї н и

14.02.2024 м. Ужгород

Закарпатський апеляційний суд у складі :

головуючого - судді ОСОБА_1 ,

суддів - ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

за участю секретарки судових засідань ОСОБА_4 ,

та учасників судового розгляду: прокурора ОСОБА_5 , захисника

підозрюваного ОСОБА_6 , адвоката ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали судового провадження № 11-сс/4806/17/24, за апеляційною скаргою адвоката ОСОБА_7 ,

В С Т А Н О В И В:

Ухвалою слідчого судді Мукачівського міськрайонного суду Закарпатської області від 01 січня 2024 року, задоволено погоджене прокурором клопотання старшого слідчого СВ Мукачівського РУП ГУНП в Закарпатській області ОСОБА_8 (далі - слідчий), у кримінальному провадженні №0001350, відомості про кримінальне правопорушення в якому 21.11.2023 внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань про застосування відносно підозрюваного у вчиненні передбаченого ч. 4 ст. 190 КК України кримінального правопорушення,

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який народився в смт Кольчино Мукачівського району Закарпатської області, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , громадянина України, українця, з вищою освітою, приватного підприємця, розлученого,

запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою строком до 60 (шістдесят) днів, а саме до 28 лютого 2024 року включно.

Цією ухвалою підозрюваному ОСОБА_6 визначено заставу в розмірі трьохсот прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 908 400 (дев`ятсот вісім тисяч чотириста) гривень.

У разі внесення застави на підозрюваного ОСОБА_6 покладені такі процесуальні обов`язки: прибувати за кожною вимогою до слідчого, прокурора чи суду; не відлучатися із місця постійного проживання без дозволу слідчого, прокурора або суду; повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання.

З матеріалів за клопотанням убачається, що 29 грудня 2023 року, до слідчого судді Мукачівського міськрайонного суду Закарпатської області звернувся слідчий з клопотанням про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 190 КК України, ОСОБА_6 . Відповідно до клопотання, ОСОБА_6 обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 190 КК України, - заволодіння шляхом обману майном потерпілих ОСОБА_9 , ОСОБА_10 та ОСОБА_11 , відповідно на суму 1162800 грн, 658080 грн та 732000 грн, діяннях які, відповідно до ст. 12 КК України, віднесено до тяжких злочинів, за які передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від 3 до 8 років. Слідчий у клопотанні вказує на те, що під час досудового розслідування здобуто докази, які свідчать про обґрунтованість підозри, та встановлено наявність ризиків, передбачених ч.1 ст.177 КПК України, які дають достатні підстави вважати, що підозрюваний ОСОБА_6 , перебуваючи на волі, з метою ухилення від кримінальної відповідальності, може: переховуватись від органів досудового розслідування та суду; незаконно впливати на свідків та потерпілих шляхом погроз чи умовлянь з метою надання ними завідомо неправдивих показів чи відмови від них; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, які органом досудового розслідування ще не вилучені. Окрім того, слідчий вважає, що існує ризик вчинення ОСОБА_6 іншого кримінального правопорушення, при цьому посилаючись на вирок Мукачівського міськрайонного суду Закарпатської області від 11.08.2021, яким ОСОБА_6 визнано винуватим за ч.4 ст.358 та ч.3 ст.190 КК України і йому призначено покарання у виді позбавлення волі на строк три роки (вирок не набув законної сили у зв`язку з поданням апеляційних скарг). Окрім того, 09.02.2023 Мукачівським міськрайонним судом Закарпатської області ОСОБА_6 визнано винуватим за ч. 2,3 ст.190 КК України і йому призначено покарання у виді позбавлення волі на строк п`ять років, та на підставі ст. 75 КК України звільнено від відбування покарання з іспитовим строком два роки (вирок не набрав законної сили у зв`язку з поданням апеляційних скарг). У клопотанні також вказується на те, що 28.09.2023 слідчим відділом Мукачівського РУП ГУНП в Закарпатській області обвинувальний акт відносно ОСОБА_6 за обвинуваченням у скоєнні кримінальних правопорушень (злочинів), передбачених ч.2,3 ст.190, ч.2 ст.192, ч.4 ст.358 КК України скеровано до Мукачівського міськрайонного суду Закарпатської області. Вказані обставини, свідчать про неможливість застосування щодо підозрюваного ОСОБА_6 іншого запобіжного заходу - особистого зобов`язання, особистої поруки, домашнього арешту, оскільки такі підозрюваним дотримані не будуть та будуть недостатньо ефективними запобіжними заходами для запобігання ризикам порівняно з запобіжним заходом у вигляді тримання під вартою. З огляду на викладене, слідчий просить застосувати щодо ОСОБА_6 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на 60 днів та визначити заставу у розмірі - 300 прожиткових мінімумів для працездатних осіб.

В ухвалі слідчий суддя зазначив, що у провадженні Мукачівського РУП ГУНП в Закарпатській області знаходиться кримінальне провадження за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 190 КК України, в якому ОСОБА_6 обґрунтовано підозрюється у вчиненні передбачених цією нормою матеріального права кримінальних правопорушень, за скоєння яких може бути призначено покарання у виді позбавлення волі строком до восьми років. Слідчий суддя вважає, що під час досудового розслідування здобуто докази, які свідчать про обґрунтованість підозри, що ризики, передбачені ст. 177 КПК України, на які посилається слідчий, підтверджені належними доказами. При вирішенні питання про обрання запобіжного заходу відносно підозрюваного ОСОБА_6 , крім наявності ризиків, передбачених п. п. 1,2, 3, 5 ч.1 статті 177 КПК України, слідчий суддя взяв до уваги характеризуючі відомості про особу підозрюваного, який не одружений, офіційного заробітку та стабільного доходу не має, дітей чи непрацездатних осіб на утриманні не має, сталі соціальні зв`язки відсутні, раніше неодноразово обвинувачувався у вчиненні аналогічних кримінальних правопорушень та визнавався винуватим, однак вироки не набрали законної сили. Приймаючи судове рішення, слідчий суддя взяв до уваги і те, що на розгляді Мукачівського міськрайонного суду Закарпатської області перебуває кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_6 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2,3 ст. 190, ч.2 ст. 192, ч.4 ст. 358 КК України, що додатково підтверджує ризик вчинення ОСОБА_6 інших кримінальних правопорушень. При цьому, слідчим суддею взято до уваги і те, що після отримання та ознайомлення 29 грудня 2023 року о 14.20 годині з клопотанням про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, ОСОБА_6 цього ж дня о 18.45 годині був затриманий прикордонним нарядом на території міжнародного пункту пропуску «Лужанка» в напрямку виїзду з України, при цьому не реагував на неодноразові вимоги військовослужбовців ДПСУ зупинитися та повернутися до зони прикордонного контролю, вдався до втечі в напрямку виїзду з пункту пропуску, що підтверджує ризик ухилення ОСОБА_6 від органу досудового розслідування та/або суду. Беручи до уваги конкретні обставини кримінальних правопорушень, у вчиненні яких обґрунтовано підозрюється ОСОБА_6 , кількість потерпілих, розмір завданої їм шкоди, дані про особу підозрюваного ОСОБА_6 , який намагався ухилитися від органу досудового розслідування та суду, слідчий суддя дійшов висновку про те, що інший, більш м`який запобіжний захід ніж тримання під вартою, буде недостатнім для запобігання вказаним вище ризикам, а тому для забезпечення належної процесуальної поведінки щодо підозрюваного необхідно застосувати запобіжний захід у вигляді тримання під вартою в межах строку досудового розслідування, з визначенням застави у розмірі, що становить 300 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, оскільки саме такий розмір застави, в даному випадку, здатний забезпечити виконання підозрюваним ОСОБА_6 покладених на нього обов`язків.

В апеляційній скарзі захисник підозрюваного ОСОБА_6 , адвокат ОСОБА_7 , вказує на незаконність та необґрунтованість ухвали слідчого судді, вважає, що така підлягає скасуванню. Стверджує, що стороною обвинувачення не доведено існування жодного ризику, передбаченого ст. 177 КПК України, на який слідчий вказує у клопотанні, оскільки наміру переховуватись від органу досудового розслідування та суду ОСОБА_6 не має, зі свідками та потерпілими не спілкується, при цьому, інші ризики, а саме: знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення та вчинення ОСОБА_6 іншого кримінального правопорушення, є виключно припущенням органу досудового розслідування. Адвокат вважає, що слідчим суддею необґрунтовано застосовано відносно його підзахисного запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, та визначено заставу, розмір якої є явно непомірним для підозрюваного. На переконання апелянта, слідчий суддя не взяв до уваги відомості про особу підозрюваного ОСОБА_6 , який проживає разом з батьками похилого віку із незадовільним станом здоров`я, які перебувають на постійному утриманні сина. Просить ухвалу слідчого судді скасувати, постановити нову, якою щодо підозрюваного ОСОБА_6 обрати запобіжний захід домашній арешт у нічний час доби з 22 год 00 хв по 06 год 00 хв, або зменшити розмір застави, визначивши її у меншому розмірі у сумі від 20 до 80 прожиткових мінімумів для працездатних осіб.

Апеляційна скарга розглядається за відсутності підозрюваного, неявка якого, з огляду на положення ст. 405 КПК України, не перешкоджає її розгляду. При цьому береться до уваги, що: про час та місце розгляду апеляційної скарги підозрюваний повідомлений належним чином; в апеляційній скарзі не порушується питання про погіршення становища підозрюваного й від нього не надходили клопотання про бажання брати участь у розгляді апеляційної скарги; в ході апеляційного розгляду брав участь адвокат ОСОБА_7 , який подав апеляційну скаргу в інтересах підозрюваного, і який не заперечував щодо її розгляду без участі підозрюваного.

Заслухавши доповідь судді про суть ухвали слідчого судді, повідомлення про те, ким і в якому обсязі вона оскаржена, пояснення адвоката ОСОБА_7 , який підтримав доводи апеляційної скарги, прокурора ОСОБА_5 , який заперечив щодо задоволення апеляційної скарги, перевіривши матеріали судового провадження, колегія суддів вважає, що підстав для задоволення апеляційної скарги не має.

Доводи апеляційної скарги про незаконність та необґрунтованість судового рішення колегія суддів відхиляє з таких підстав.

Так, відповідно до ст. 177 КПК України запобіжні заходи застосовуються з метою забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобіганню спробам: переховуватись від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку з речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста в цьому ж кримінальному провадженні: перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, в якому підозрюється, обвинувачується. Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою статті 177 КПК України. Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності передбачених Кримінальним процесуальним кодексом України для цього підстав.

Відповідно до ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно в разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти передбаченим статтею 177 цього Кодексу ризикам, крім випадків, передбачених частиною п`ятою ст. 176 цього ж Кодексу.

Колегія суддів вважає, що висновок слідчого судді місцевого суду про те, що клопотання про застосування запобіжного заходу щодо підозрюваного ОСОБА_6 подано до суду в межах територіальної юрисдикції якого здійснюється досудове розслідування й відповідає вимогам ст. ст. 177, 183, 184 КПК України, ґрунтується на вимогах закону та змісті викладених у ньому доводів.

З ухвали слідчого судді та журналу судового засідання вбачається, що у розгляді клопотання про застосування запобіжного заходу брали участь підозрюваний ОСОБА_6 та його захисник адвокат ОСОБА_7 , що свідчить про дотримання слідчим суддею і вимог передбачених ст. 193 КПК України.

Обґрунтованим є й висновок слідчого судді про те, що надані органом досудового розслідування докази доводять обставини, що свідчать про обґрунтованість підозри ОСОБА_6 у вчиненні передбачених ч. 4 ст. 190 КК України кримінальних правопорушень. Указаний висновок підтверджується приєднаними до клопотання матеріалами (доказами), зокрема: заявами потерпілих ОСОБА_9 , ОСОБА_10 та ОСОБА_11 , про вчинення кримінальних правопорушень, протоколами допиту цих потерпілих та даними про розмір завданих збитків потерпілим ОСОБА_9 , ОСОБА_10 та ОСОБА_11 , відповідно на суму 1162800 грн, 658080 грн та 732000 грн, на підставі яких слідчий виніс повідомлення ОСОБА_6 про підозру. Дослідивши вищевказані докази, колегія суддів вважає, що у них містяться відомості про діяння, які підпадають під ознаки передбаченого ч. 4 ст. 190 КК України кримінального правопорушення, до якого може бути причетний ОСОБА_6 . Приймаючи судове рішення колегія суддів також враховує позицію Європейського суду з прав людини, відображену в п. 175 рішення від 21.04.2011 у справі «Нечипорук і Йонкало проти України», відповідно до якої термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення (рішення у справі «Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства» від 30.08.1990, п. 32, Series A, N 182). При цьому, колегія суддів доходить висновку про те, що додані до клопотання матеріали (докази) підтверджують обґрунтованість підозри ОСОБА_6 у скоєнні інкримінованих йому кримінальних правопорушень, а також підтверджують існування фактів та інформації, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що підозрюваний міг учинити вищевказані кримінальні правопорушення. Погоджуючись з указаним висновком та оцінюючи доводи апеляційної скарги колегія суддів вважає за необхідне зазначити, що обґрунтованість підозри ОСОБА_6 сторонами кримінального провадження не оспорюється.

Разом із тим, колегія суддів зазначає, що висловлені в ухвалі слідчого судді, суду за результатами розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу висновки щодо будь-яких обставин, які стосуються суті підозри, обвинувачення, не мають преюдиціального значення для суду під час судового розгляду або для слідчого чи прокурора під час цього або іншого кримінальних проваджень.

Обґрунтованим, на думку колегії суддів, є й висновок слідчого судді про існування передбачених п. п. 1, 3 - 5 ч. 1 ст. 177 КПК України ризиків, а саме: можливого переховування ОСОБА_6 від органу досудового розслідування та суду; незаконного впливу на свідків та потерпілих; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, які органом досудового розслідування ще не вилучені чи вчинення іншого кримінального правопорушення. Погоджуючись з указаним висновком, колегія суддів вважає, що наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_6 кримінальних правопорушень та фактичні обставини їх вчинення, у своїй сукупності з їх тяжкістю (вчинені кримінальні правопорушення віднесені до особливо тяжких злочинів, за які може бути призначено покарання у виді позбавлення волі на строк від 5 до 12 років із конфіскацією майна), повністю підтверджують наявність вищевказаних ризиків та висновок слідчого судді й у цій частині.

При цьому, колегія суддів вважає, що підозрюваний ОСОБА_6 , перебуваючи на волі, усвідомлюючи тяжкість покарання, яке загрожує йому в разі визнання його винним, не буде виконувати покладені на нього обов`язки та може переховуватись від органу досудового розслідування та суду, з метою уникнення від кримінальної відповідальності, що підтверджується і тим, що ОСОБА_6 29 грудня 2023 року о 14.20 годині після ознайомлення із клопотанням про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, цього ж дня о 18.45 годині був затриманий прикордонним нарядом на території міжнародного пункту пропуску «Лужанка» в напрямку виїзду з України, при цьому не реагував на неодноразові вимоги військовослужбовців ДПСУ зупинитися та повернутися до зони прикордонного контролю, вдався до втечі в напрямку виїзду з пункту пропуску. Також апеляційний суд вважає, що підозрюваний ОСОБА_6 , перебуваючи на волі, може незаконно впливати на свідків та потерпілих, зокрема, шляхом їх залякування чи будь-яким іншим чином, задля зміни ними показів або ж відмови від вже наданих, тим самим вчинивши інше (нове) кримінальне правопорушення, перебуваючи на волі, може знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, які органом досудового розслідування ще не вилучені.

Про наявність вищевказаних ризиків, на переконання апеляційного суду, свідчать і відомості про особу підозрюваного ОСОБА_6 вироком Мукачівського міськрайонного суду Закарпатської області від 11.08.2021, ОСОБА_6 визнано винуватим за ч.4 ст.358 та ч.3 ст.190 КК України і йому призначено покарання у виді позбавлення волі на строк три роки (вирок не набув законної сили у зв`язку з поданням апеляційних скарг) ; вироком Мукачівського міськрайонного суду Закарпатської області від 09.02.2023 ОСОБА_6 визнано винуватим за ч. 2,3 ст.190 КК України і йому призначено покарання у виді позбавлення волі на строк п`ять років, та на підставі ст. 75 КК України звільнено від відбування покарання з іспитовим строком два роки (вирок не набрав законної сили у зв`язку з поданням апеляційних скарг) ; 28.09.2023 слідчим відділом Мукачівського РУП ГУНП в Закарпатській області обвинувальний акт відносно ОСОБА_6 за обвинуваченням у скоєнні кримінальних правопорушень (злочинів), передбачених ч.2,3 ст.190, ч.2 ст.192, ч.4 ст.358 КК України скеровано до Мукачівського міськрайонного суду Закарпатської області, не має постійного місця роботи та офіційних джерел доходів.

З ухвали слідчого судді та журналу судового засідання також убачається, що слідчий та прокурор під час розгляду клопотання посилалися на вищенаведені обставини, і що слідчим суддею таким дана належна оцінка.

Доводи апеляційної скарги про те, що слідчим не додано жодних доказів на підтвердження наявності ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, - апеляційний суд, з огляду на наведене вище, відхиляє як такі, що не знайшли свого підтвердження та спростовуються вищенаведеним.

Вищенаведені обставини свідчать і про обґрунтованість висновку слідчого судді про те, що інші, більш м`які, запобіжні заходи ніж тримання під вартою, можуть бути недостатніми для запобігання вищенаведеним ризикам, у зв`язку із чим, доводи апеляційної скарги про можливість застосування щодо ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту, апеляційний суд відхиляє як такі, що не знайшли свого підтвердження в ході розгляду апеляційної скарги та жодним чином не спростовують указаного висновку слідчого судді.

Із цих підстав, як такі, що не спростовують висновків слідчого судді про наявність передбачених п. п. 1, 3-5 ч. 1 ст. 177 КПК України ризиків апеляційний суд відхиляє і доводи апеляційної скарги про те, що ОСОБА_6 жодним чином не вчиняв тиск на свідків чи потерпілого, доказів впливу на таких у органу досудового розслідування також немає.

У зв`язку з наведеним вище, як такі, що не впливають на висновки слідчого судді, апеляційний суд не бере до уваги і доводи апеляційної скарги про те, що ОСОБА_6 раніше не судимий, має постійне місце проживання, проживає разом з батьками похилого віку із незадовільним станом здоров`я, які перебувають на постійному утриманні сина, визнаючи їх такими, що не дають підстав для зміни щодо ОСОБА_6 запобіжного заходу на більш м`який, у тому числі й домашній арешт.

Відхиляючи доводи апеляційної скарги, колегія суддів враховує і те, що навіть якщо підозрюваний і не має на меті ухилятися від органу досудового розслідування або суду, впливати на інших учасників кримінального провадження, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, однак, обставини, за яких вчинено кримінальне правопорушення, його тяжкість та інші наведені вище обставини, у тому числі й дані про особу підозрюваного, дають обґрунтовані підстави вважати, що такі ризики мають місце, і їх запобіганню буде достатнім лише запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

Крім того, колегія суддів вважає, що, постановляючи ухвалу про застосування щодо підозрюваного ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, слідчий суддя, врахував і положення ст. ст. 182, 183 КПК України, та визначив розмір застави, який, у разі внесення, буде достатньою мірою гарантувати виконання підозрюваним покладених на нього обов`язків та не буде завідомо непомірним для нього, оскільки такі відомості в матеріалах судового провадження відсутні.

Виходячи з вищенаведеного, колегія суддів дійшла висновку про те, що слідчим суддею щодо підозрюваного ОСОБА_6 обґрунтовано обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, так як існують ризики невиконання ним своїх процесуальних обов`язків, переховування від органів досудового розслідування та суду, незаконного впливу на інших учасників кримінального провадження, знищення, сховання або спотворення будь-яку із речей, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, які органом досудового розслідування ще не вилучені чи вчинення іншого кримінального правопорушення, а також про те, що інший, менш суворий, запобіжний захід не зможе запобігти вищевказаним ризикам перешкоджати кримінальному провадженню.

При оцінці доводів апеляційної скарги та прийнятті судового рішення враховується і те, що сторона захисту як у суді першої інстанції, так і під час розгляду апеляційної скарги, не посилалась на наявність у ОСОБА_6 захворювань, які перешкоджають триманню його під вартою, що підозрюваний із урахуванням захворювань не може триматися під вартою, що тримання ОСОБА_6 під вартою може негативно відобразитись на стані його здоров`я.

Окрім того, колегія суддів вважає, що слідчим суддею обґрунтовано визначено початок та кінець строку перебування підозрюваного ОСОБА_6 під вартою.

На інші доводи в обґрунтування незаконності судового рішення в апеляційній скарзі не вказується, і таких даних у ході розгляду апеляційної скарги колегією суддів не встановлено.

Процесуальних порушень, які б могли слугувати підставами для скасування ухвали слідчого судді, колегією суддів не встановлено.

На підставі наведеного, колегія суддів доходить висновку, що підстав для задоволення апеляційної скарги не має, а ухвала слідчого судді, відповідно до п. 1 ч. 3 ст. 407 КПК України, як законна та обґрунтована, підлягає залишенню без зміни.

Приймаючи рішення колегія суддів також бере до уваги положення ст. 26 КПК України, зокрема, те, що сторони кримінального провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та в спосіб, передбачених цим Кодексом; положення ст. 404 цього Кодексу в частині перегляду судового рішення в межах апеляційної скарги; що під час апеляційного розгляду не встановлено фактів, які б істотно могли вплинути на висновки слідчого судді чи спростувати їх, і на такі сторона захисту не вказувала.

Керуючись ст. ст. 177, 183, 199, 376, 404, 405, 407, 419, 422 КПК України, апеляційний суд

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу, яку подав адвокат ОСОБА_7 , залишити без задоволення.

Ухвалу слідчого судді Мукачівського міськрайонного суду Закарпатської області від 01 січня 2024 року, якою задоволено погоджене прокурором клопотання слідчого у кримінальному провадженні №0001350, відомості про кримінальне правопорушення в якому 21.11.2023 внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань та обрано відносно підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 190 КК України, ОСОБА_6 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком до 60 (шістдесят) днів, а саме до 28 лютого 2024 року включно та визначено заставу у розмірі трьохсот прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 908 400 (дев`ятсот вісім тисяч чотириста) гривень, - залишити без зміни.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення, є остаточною й оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді: