КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа №355/505/23 Головуючий у І інстанції: ОСОБА_1
Провадження №11-кп/824/3777/2023
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

10 жовтня 2023 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду в складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

секретаря ОСОБА_5 ,

учасників судового провадження:

прокурора ОСОБА_6 ,

захисника ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Київського апеляційного суду матеріали кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000019, по обвинуваченню:

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрованого та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.15 ч.1 ст.190 КК України, за апеляційною скаргою прокурора у кримінальному провадженні ОСОБА_9 на вирок Баришівського районного суду Київської області від 11 квітня 2023 року,

В С Т А Н О В И Л А:

Вироком Баришівського районного суду Київської області від 11 квітня 2023 року ОСОБА_8 визнано винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.15 ч.1 ст.190 КК України та призначено покарання у виді обмеження волі строком на 1 рік.

На підставі ст.75 КК України ОСОБА_8 звільнено від відбування покарання з випробування з іспитовим строком 1 рік та покладено на нього обов`язки, передбачені ст.76 КК України.

За вироком суду ОСОБА_8 визнаний винуватим у тому, що він вчинив закінчений замах на заволодіння чужим майном шляхом обману та зловживання довірою (шахрайство).

За встановленими судом обставинами ОСОБА_8 22.01.2023 року близько 07 години, перебуваючи на АДРЕСА_2 , на узбіччі дороги знайшов чотири сувенірні купюри, схожі на банкноти Національного банку України номіналом двісті гривень кожна.

Того ж дня у ОСОБА_8 виник умисел, спрямований на заволодіння чужим майном шляхом використання чотирьох сувенірних купюр номіналом по 200 гривень кожна.

Реалізовуючи свій злочинний умисел, переслідуючи корисливий мотив, ОСОБА_8 запропонував ОСОБА_10 придбати для нього товар у магазині «Анюта» в с.Сезенків Броварського району Київської області, власником якого є ОСОБА_11 , за грошові кошти, які надасть ОСОБА_8 .

В подальшому, ОСОБА_8 шляхом зловживання довірою надав ОСОБА_10 дві сувенірні купюри номіналом 200 гривень кожна, які не перебувають в офіційному обігу, видаючи їх за справжні.

У свою чергу, ОСОБА_10 будучи введеним в оману щодо справжності переданих йому грошових коштів, перебуваючи у магазині«Анюта», здійснив оплату за придбаний товар двома сувенірними купюрами номіналом 200 (двісті) гривень кожна, які не перебувають в офіційному обігу.

В подальшому, ОСОБА_8 надав ОСОБА_12 одну сувенірну купюру номіналом 200 гривень, яка не перебуває в офіційному обігу, видаючи її за справжню.

У свою чергу ОСОБА_12 будучи введеним в оману щодо справжності переданих йому грошових коштів, перебуваючи у магазині «Анюта», здійснив оплату за придбаний товар сувенірною купюрою номіналом 200 (двісті) гривень, яка не перебуває в офіційному обігу.

Продовжуючи свою злочинну діяльність, спрямовану на заволодіння чужим майном, ОСОБА_8 , 23.03.2023 близько 09 години, прийшов до магазину «Анюта», де шляхом обману здійснив оплату за придбаний товар сувенірною купюрою номіналом 200 (двісті) гривень, яка не перебуває в офіційному обігу, таким чином виконав всі дії, які вважав необхідними для доведення кримінального правопорушення до кінця, але кримінальне правопорушення не було закінчено з причин, що не залежали від його волі, оскільки продавець магазину виявила, що купюра номіналом 200 (двісті) гривень, яку надав ОСОБА_8 , є несправжньою.

Своїми умисними протиправними діями ОСОБА_8 завдав потерпілій ОСОБА_11 майнової шкоди на загальну суму 600 грн.

В поданій апеляційній скарзі зі змінами прокурор у кримінальному провадженні, не оспорюючи встановлені судом фактичні обставини справи та правову кваліфікацію дій обвинуваченого, просить вирок суду змінити через неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність та невідповідність призначеного покарання ступеню тяжкості вчиненого кримінального правопорушення та особі винного.

В обґрунтування апеляційних вимог зазначає, що обвинувачений ОСОБА_8 є пенсіонером, а тому відповідно до вимог ч.3 ст.61 КК України, суд першої інстанції неправомірно призначав останньому покарання у виді обмеження волі, чим допустив неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність.

За результатами апеляційного перегляду просить вирок судузмінити та призначити ОСОБА_8 за ч.2 ст.15 ч.1 ст.190 КК України покарання у виді штрафу в розмірі 2 000 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 34000 грн.

В решті вирок суду просить залишити без змін.

У відповідності до ч. 4 ст. 401 КПК України обвинувачений підлягає обов`язковому виклику в судове засідання для участі в апеляційному розгляді, якщо в апеляційній скарзі порушується питання про погіршення його становища або якщо суд визнає обов`язковою його участь.

Оскільки з огляду на апеляційні вимоги прокурора про зміну вироку, шляхом призначення більш м`якого покарання, участь обвинуваченого в даному провадженні не є обов`язковою, при цьому в суді апеляційної інстанції бере участь захисник і не наполягає на обов`язковій участі обвинуваченого, колегія суддів вважає за можливе здійснити апеляційний перегляд за відсутності обвинуваченого ОСОБА_8 .

Заслухавши суддю - доповідача, пояснення прокурора, яка підтримала подану апеляційну скаргу, захисника, яка не заперечувала проти апеляційних вимог прокурора, провівши судові дебати, колегія суддів приходить до наступних висновків.

Встановлені судом першої інстанції фактичні обставини вчиненого кримінального правопорушення та правова кваліфікація дій обвинуваченого ОСОБА_8 за ч.2 ст.15 ч.1 ст.190 КК України учасниками судового провадження не оспорюються та не оскаржуються, а тому у відповідності до положень ст.404 КПК України апеляційною інстанцією не перевіряються.

Відповідно до вимог ст.370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим та вмотивованим. Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом.

Згідно положень ст.65 КК України суд призначає покарання у межах, установлених у санкції статті (частини статті) Особливої частини цього Кодексу, що передбачає відповідальність за вчинений злочин; відповідно до положень Загальної частини цього Кодексу; враховуючи ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання. Особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне та достатнє для її виправлення та попередження вчинення ним нових злочинів.

Вироком Баришівського районного суду Київської області від 11 квітня 2023 року ОСОБА_8 визнано винуватим у вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.15 ч.1 ст.190 КК України та призначено покарання у виді обмеження волі строком на 1 рік.

Як встановлено судом першої інстанції, ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , є особою, яка досягла пенсійного віку

Частиною 3 статті 61 КК України визначено, що обмеження волі не застосовується до неповнолітніх, вагітних жінок і жінок, що мають дітей віком до чотирнадцяти років, до осіб, що досягли пенсійного віку, військовослужбовців строкової служби та до осіб з інвалідністю першої і другої групи.

Отже, як вірно посилається прокурор у поданій апеляційній скарзі, законом не допускається призначення особам, що досягли пенсійного віку, покарання у виді обмеження волі. Таким чином судом неправильно застосовано закон України про кримінальну відповідальність щодо призначення ОСОБА_8 покарання у виді обмеження волі.

Згідно положень п.1 ч.1 ст.408 КПК України суд апеляційної інстанції змінює вирок у разі пом`якшення призначеного покарання, якщо визнає, що покарання за своєю суворістю не відповідає тяжкості кримінального правопорушення та особі обвинуваченого.

У відповідності до ч.1 ст.409 КПК України неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність є підставою для зміни судового рішення судом апеляційної інстанції.

За таких обставин, колегія суддів вважає за необхідне змінити вирок в частині призначеного обвинуваченому покарання.

Діючи у відповідності до положень ст.65 КК України, враховуючи ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, яке згідно ст.12 КК України відносяться до категорії кримінальних проступків, дані про особу винного, наявність обставин, що пом`якшують покарання, - щире каяття та активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення, та відсутність обставин, що обтяжують покарання, колегія суддів вважає за необхідне пом`якшити ОСОБА_8 покарання по ч.2 ст.15 ч.1 ст.190КК України до штрафу в розмірі 2000 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 34 000 грн.

З цих підстав апеляційна скарга прокурора підлягає задоволенню.

Керуючись ст.ст.404, 405, 407, 409, 413, 418, 420 КПК України, колегія суддів,-

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу прокурора у кримінальному провадженні ОСОБА_9 задовольнити.

Вирок Баришівського районного суду Київської області від 11 квітня 2023 року, ухвалений щодо ОСОБА_8 в частині призначеного покарання, змінити.

Пом`якшити призначене ОСОБА_8 по ч.2 ст.15, ч.1 ст.190 КК України покарання з обмеження волі до штрафу в розмірі 2000 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 34 000 грн.

В решті вирок суду залишити без змін.

Ухвала суду може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом трьох місяців з дня її проголошення судом апеляційної інстанції.

Судді:

________________ ________________ _____________

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4