У Х В А Л А

Іменем України

15 січня 2024 року м. Вінниця

Вінницький міський суд Вінницької області в складі:

слідчого судді: ОСОБА_1

секретар судового засідання: ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі Вінницького міського суду Вінницької області подання начальника ДУ «Вінницька установа виконання покарань (№1)» полковника внутрішньої служби ОСОБА_3 про передачу мобільного телефону в дохід держави, -

ВСТАНОВИВ:

Начальник ДУ «Вінницька установа виконання покарань (№1)» полковник внутрішньої служби ОСОБА_3 звернувся до суду з поданням про передачу мобільного телефону марки «Nokia», ІМЕІ: не встановлений, з пошкодженим корпусом, без сім-карти та мобільний телефон марки «Nokia», ІМЕІ: не встановлений, без сім-карти, в дохід держави.

Подання мотивовано тим, що 24.05.2023 близько 16 год. 50 хв., під час реалізації оперативної інформації, було проведено догляд посилки, яку згідно експрес-накладної №3600001 громадянка ОСОБА_4 відправила з відділення Нової пошти №1, яке знаходиться в місті Нова Одеса, ув`язненому ОСОБА_5 , 1995 року народження, який утримується в державній установі «Вінницька УВП (№1)» у камерному приміщенні №78.

В ході проведення догляду даної посилки, було виявлено та вилучено, приховані в продуктах харчування, а саме в квашеній капусті, два мобільних телефони марки «Nokia», ІМЕІ: не встановлений, з пошкодженим корпусом, без сім-карти та марки «Nokia», ІМЕІ: не встановлений, без сім-карти.

Під час проведення перевірки було опитано ув`язненого ОСОБА_5 , який у письмовому поясненні зазначив, що йому нічого не було відомо з приводу знаходження в даній продуктовій посилці заборонених речей та предметів та він нікого не просив щоб йому передали їх.

Також було направлено запит, для встановлення та опитування особи, яка відправила вищевказану посилку, відповідно до Наказу Міністерства юстиції України №1674/5 від 08.09.2015, проте відповідь на запит не надійшла.

На підставі викладеного начальник Державної установи «Вінницька установа виконання покарань (№1)» звернувся до суду з даним клопотанням та просив його задовольнити.

Представник ДУ «Вінницька установа виконання покарань (№1)» в судове засідання не з`явився, однак просив розгляд подання проводити у відсутність представника установи, у якій також зазначено, що вищевказане подання останній підтримує в повному обсязі.

ОСОБА_5 в судове засідання не доставлявся, однак про час та місце розгляду подання повідомлявся належним чином, при цьому бажання приймати участь в судовому засідання не виявив.

Дослідивши матеріали подання, оцінивши докази в їх сукупності, слідчий суддя дійшов висновку про наявність підстав для задоволення подання, з огляду на таке.

Абзацом сьомим частини першої статті 107 Кримінально-виконавчого кодексу України передбачено, що засудженні, які відбувають покарання у виді позбавлення волі, мають право в порядку, встановленому цим Кодексом і нормативно-правовим актами Державного департаменту України з питань виконання покарань здійснювати листування з особами, які знаходяться за межами колоній, вести з ними телефонні розмови, у тому числі у мережах рухомого (мобільного) зв`язку, користуватися глобальною мережею Інтернет.

Порядок здійснення телефонних розмов передбачений вказівками Державної пенітенціарної служби України № 9/3388 від 19.05.2014, з яких вбачається, що у разі відсутності в установі стаціонарного телефону із виходом на міжміський зв`язок чи таксофонного апарату засудженому дозволяється здійснювати телефоні розмови у мережах рухомого (мобільного) зв`язку за участю представника установи.

Враховуючи те, що у Державній установі «Вінницька установа виконання покарань (№1)» наявні як стаціонарні телефони із виходом на міжміський зв`язок та таксофоні апарати, а тому у вищевказаній установі телефоні розмови засуджених з особами, які знаходяться за межами місць позбавлення волі здійснюється за допомогою стаціонарних телефонів та таксофонних апаратів, тобто без використання мереж рухомого (мобільного) зв`язку.

Відповідно до абзацу четвертого частини четвертої статті 107 КВК України засудженим забороняється придбавати, виготовляти, зберігати і використовувати гроші, цінності, предмети, речі, речовини і вироби, заборонені до використання в колонії.

З додатку 9 до пункту 29 «Правил внутрішнього розпорядку установ виконання покарань», затвердженого наказом ДДУПВП № 275 від 25.12.2003 вбачається, що засудженим в колоніях забороняється зберігати мобільні телефони.

Як слідує з висновку від 25.10.2023 року, що 24.05.2023 близько 16 год. 50 хв., під час реалізації оперативної інформації, було проведено догляд посилки, яку згідно експрес-накладної №3600001 громадянка ОСОБА_4 відправила з відділення Нової пошти №1, яке знаходиться в місті Нова Одеса, ув`язненому ОСОБА_5 , 1995 року народження, який утримується в державній установі «Вінницька УВП (№1)» у камерному приміщенні №78.

В ході проведення догляду даної посилки, було виявлено та вилучено, приховані в продуктах харчування, а саме в квашеній капусті, два мобільних телефони марки «Nokia», ІМЕІ: не встановлений, з пошкодженим корпусом, без сім-карти та марки «Nokia», ІМЕІ: не встановлений, без сім-карти.

Під час проведення перевірки було опитано ув`язненого ОСОБА_5 , який у письмовому поясненні зазначив, що йому нічого не було відомо з приводу знаходження в даній продуктовій посилці заборонених речей та предметів та він нікого не просив щоб йому передали їх.

Також було направлено запит, для встановлення та опитування особи, яка відправила вищевказану посилку, відповідно до Наказу Міністерства юстиції України №1674/5 від 08.09.2015, проте відповідь на запит не надійшла.

Наведене свідчить про те, що вищевказаний мобільний телефон відноситься до предметів і речей, які заборонено зберігати при собі засудженим до позбавлення волі.

Відповідно до частини сьомої статті 102 КВК України перелік і кількість предметів і речей, які засуджені можуть мати при собі, визначається нормативно-правовими актами Міністерства юстиції України. Зберігання засудженими при собі речей, а також предметів, які заборонено використовувати в колоніях, не допускається. Виявлені у засуджених речі та предмети, які заборонено використовувати в колоніях, вилучаються, про що посадовою особою колонії складається протокол. За клопотанням установи виконання покарання слідчий суддя розглядає питання про конфіскацію таких речей та предметів або про передачу їх на зберігання до звільнення засудженого відповідно до положень розділу VIII Кримінального процесуального кодексу України.

Статтею 41 Конституції України закріплено, що конфіскація майна може бути застосована виключно за рішенням суду у випадках, обсязі та порядку, встановлених законом.

Враховуючи вищевикладені обставини, суд вважає за необхідне подання задовольнити, а мобільний телефон передати в дохід держави.

Враховуючи викладене, керуючись ст. 41 Конституції України, ст.ст. 102, 107 КВК України, п. 29 «Правил внутрішнього розпорядку установ виконання покарань», затвердженого наказом ДДУПВП № 275 від 25.12.2003 року, слідчий суддя, -

УХВАЛИВ:

Подання начальника ДУ «Вінницька установа виконання покарань (№1)» полковника внутрішньої служби ОСОБА_3 про передачу мобільного телефону в дохід держави задовольнити.

Мобільний телефон марки «Nokia», ІМЕІ: не встановлений, з пошкодженим корпусом, без сім-карти та мобільний телефон марки «Nokia», ІМЕІ: не встановлений, без сім-карти, передати в дохід держави.

Ухвала слідчого судді є остаточною та оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя