УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10.11.2023 року м.Одеса

Слідчий суддя Київського районного суду міста Одеси ОСОБА_1 , при секретарі судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши у судовому засіданні в місті Одесі клопотання старшого слідчого другого слідчого відділу (з дислокацією у м.Одесі) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м.Миколаєві ОСОБА_3 погоджене з прокурором Біляївської окружної прокуратури Одеської області ОСОБА_4 про арешт майна в рамках кримінального провадження №0000304 від 19.09.2023 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.369-2 КК України,

ВСТАНОВИВ:

Другим слідчим відділом (з дислокацією у м.Одеса) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м.Миколаєві здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000304 від 19.09.2023 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.369-2 КК України. Процесуальне керівництво у кримінальному провадженні здійснює Одеська обласна прокуратура.

З матеріалів кримінального провадження вбачається, що згідно наказу Управління Державного агентства рибного господарства у Одеській області за № 246 від 02.08.2023 ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , є громадським інспектором рибоохорони Управління Державного агентства рибного господарства у Одеській області.

Відповідно до Наказу № 83 Міністерства аграрної політики та продовольства України від 24.02.2012 «Про затвердження Положення про громадських інспекторів рибоохорони», громадський контроль у галузі охорони,використання і відтворення водних біоресурсів здійснюють громадські інспектори рибоохорони. Вони призначаються центральним органом виконавчої влади у галузі рибного господарства України та його територіальними органами.

Громадські інспектори відповідно до поданої заяви призначаються спеціально уповноваженою особою центрального органу виконавчої влади у галузі рибного господарства, керівниками територіальних органів рибоохорони після проходження ними співбесіди та отримують посвідчення громадського інспектора рибоохорони встановленого зразка.

Кожний громадський інспектор працює у взаємодії з державним інспектором рибоохорони (за яким він закріплений) і під його керівництвом у межах відповідного територіального органу рибоохорони.

Крім того, установлено, що ОСОБА_5 до 29.06.2023, тобто до досягнення ним 65 річного віку, працював на посаді інспектора Управління Державного агентства рибного господарства у Одеській області.

Також під час досудового розслідування установлено, що рідний син ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , працює на посаді інспектора Нижньодністровського національного природного парку.

Тобто, ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , має міцні та сталі зв`язки зі службовими особами Управління Державного агентства рибного господарства у Одеській області та Нижньодністровського національного природного парку, які уповноважені на здійснення державного нагляду (контролю) у галузі охорони, використання і відтворення водних біоресурсів у водних об`єктах та їх частинах в зоні діяльності Чорноморського басейнового управління, у тому числі на території Дністровського лиману та в зоні Нижньодністровського національного природного парку, тим самим за рахунок раніше займаної посади, напрацьованого авторитету, виконання громадських обов`язків, особистого знайомства та родинних зв`язків має вплив на вказаних вище службових осіб.

У той же час, ОСОБА_5 , будучи громадським інспектором рибоохорони Управління Державного агентства рибного господарства у Одеській області, діяльність якого спрямована на контроль за дотриманням правил рибальства та дотриманням правил використання об`єктів тваринного світу в частині водних біоресурсів, нехтуючи покладеними на нього обов`язками, незважаючи на обізнаність з вимогами наведених нормативно-правових актів, всупереч обов`язку їх неухильного дотримання, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, тобто діючи умисно, з корисливих мотивів, з метою особистого збагачення став на шлях злочинної діяльності та умисно вчинив злочинне діяння, яке дискредитує його, як члена громадського формування, що набуло негативного суспільного резонансу на території Одеської області, за наступних обставин.

Установлено, що у зв`язку з необхідністю заробітку на початку серпня 2023 року, мешканець с.Молога Білгород-Дністровського району Одеської області ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , прийняв рішення займатись виловом водних живих ресурсів у акваторії Дністровського лиману на території Білгород-Дністровського району Одеській області.

Розуміючи, що здійснювати вилов риби та інших водних живих ресурсів із акваторії Дністровського лиману без повного пакету документів, що дозволяють відповідний вилов, ОСОБА_6 не може, оскільки постійно наражатиметься на реагування правоохоронних органів шляхом вилучення знарядь лову та виловлених водних живих ресурсів, а також притягнення до адміністративної відповідальності, ОСОБА_6 вирішив звернутись за консультацією до ОСОБА_5 , який був відомий останньому як інспектор Управління Державного агентства рибного господарства у Одеській області, що обізнаний про необхідний перелік та порядок оформлення дозвільних документів для вилову риби на території Дністровського лиману.

З цією метою на початку вересня 2023 року, більш точну дату та час встановити у ході досудового розслідування не виявилось можливим, ОСОБА_6 прибув до місця мешкання ОСОБА_5 за адресою: АДРЕСА_1 , де у ході розмови запитав про необхідний перелік документів та порядок їх оформлення.

Не пізніше вказаного часу у ОСОБА_5 виник злочинний умисел, направлений на особисте протиправне збагачення, який полягав у вимаганні від ОСОБА_6 неправомірної вигоди за здійснення останнім безперешкодного вилову риби та інших водних живих ресурсів у акваторії Дністровського лиману, при цьому ОСОБА_5 , за рахунок раніше займаної посади, напрацьованого авторитету, виконання громадських обов`язків, особистого знайомства та родинних зв`язків здійснював би вплив на службових осіб Управління Державного агентства рибного господарства у Одеській області та Нижньодністровського національного природного парку, спонукаючи їх жодним чином не реагувати в межах покладених на них обов`язків на вилов ОСОБА_6 риби та інших водних живих ресурсів.

З цією метою, ОСОБА_5 повідомив ОСОБА_6 , що зібрати повний належний пакет дозвільних документів він не зможе, оскільки це складний та довготривалий процес. При цьому, ОСОБА_5 наголосив, що є лише один варіант при якому ОСОБА_6 може здійснювати безперешкодно діяльність пов`язану з виловом рибних та інших живих ресурсів у акваторії Дністровського лиману, а саме, за умови надання йому грошових коштів у розмірі 4000 гривень за тиждень.

Крім того, ОСОБА_5 запевнив ОСОБА_6 про те, що він, у силу особистого знайомства та родинних зв`язків здійснюватиме вплив на службових осіб Управління Державного агентства рибного господарства у Одеській області та Нижньодністровського національного природного парку щодо не реагування компетентними органами в межах покладених обов`язків на вилов ОСОБА_6 риби та інших водних живих ресурсів.

Розуміючи, що без надання ОСОБА_5 неправомірної вигоди ОСОБА_6 не зможе безперешкодно займатись бізнесом у сфері добування водних живих ресурсів, останній вимушено погодився на незаконні умови ОСОБА_5 .

Однак, обміркувавши у подальшому незаконні умови ОСОБА_5 , вирішивши для себе не виконувати неправомірні дії щодо надання неправомірної вигоди, ОСОБА_6 звернувся до правоохоронних органів з відповідною заявою про злочин.

У подальшому, 10.10.2023 приблизно о 11 год. 30 хв. у ході чергової зустрічі ОСОБА_6 з ОСОБА_5 , останній підтвердив раніше оголошену вимогу щодо надання йому неправомірної вигоди та наголосив про необхідність щотижневої сплати грошових коштів у сумі 4000 гривень, за здійснення впливу на службових осіб Управління Державного агентства меліорації та рибного господарства у Одеській області, Нижньодністровського національного природного парку та Державної екологічної інспекції, у тому числі, шляхом надання цим службовим особам частини неправомірної вигоди.

Надалі, 14.10.2023 приблизно о 10 год. 30 хв., за попередньою домовленістю ОСОБА_6 прибув за місцем мешкання ОСОБА_5 за адресою: АДРЕСА_1 , де у ході розмови ОСОБА_5 надав ОСОБА_6 інформацію про місця здійснення контролю за рибалками з боку службових осіб правоохоронних органів, місця вилову риби породи кефалевих, а також вказав на місця в акваторії Дністровського лиману, де вилов за допомогою сіток буде більш ефективний.

Крім того, у ході вказаної розмови, ОСОБА_5 , продовжуючи реалізовувати свій злочинний умисел, спрямований на одержання неправомірної вигоди, з корисливих мотивів, з метою особистого незаконного збагачення, одержав від ОСОБА_6 неправомірну вигоду у розмірі 8000 гривень за 2 відпрацьовані тижні з вилову риби в межах Дністровського лиману на території Білгород-Дністровського району, якою у подальшому розпорядився на власний розсуд.

Далі, 02.11.2023, попередньо узгодивши у телефонній розмові дату та час зустрічі, близько 14 год. 35 хв. ОСОБА_6 прибув до с. Сухолужжя Білгород-Дністровського району Одеської області, де на розі вулиць Кутузова та Затишна його очікував ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який перебував спільно зі своїм сином ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_2 . на автомобілі ВАЗ 2121 «Нива» реєстраційний номер НОМЕР_1 .

У ході зустрічі ОСОБА_5 , продовжуючи реалізовувати свій злочинний умисел, спрямований на одержання неправомірної вигоди, з корисливих мотивів, з метою особистого незаконного збагачення, перебуваючи на пасажирському сидінні зазначеного автомобілю, одержав від ОСОБА_6 неправомірну вигоду у розмірі 14000 гривень за черговий період вилову водних живих ресурсів на території Дністровського лиману в межах

Білгород-Дністровського району Одеської області.

Загальна сума одержаної ОСОБА_5 від ОСОБА_6 у період з 14.10.2023 по 02.11.2023 неправомірної вигоди складає 22 000 (двадцять дві тисячі) гривень.

Таким чином, з метою виявлення та фіксації відомостей про обставини вчинення кримінального правопорушення, уникнення негативних наслідків для кримінального провадження, тобто знищення слідів кримінального правопорушення, об`єктів, які можуть бути речовими доказами, виникла необхідність у проведенні обшуку.

З цією метою, 02.11.2023 старшим слідчим Другого слідчого відділу (з дислокацією у м. Одесі) Територіального управління Державного Бюро Розслідувань, розташованого у м. Миколаєві ОСОБА_7 , на підставі ухвали слідчого судді Київського районного суду м.Одеси було проведено обшук за адресою: АДРЕСА_2 .

У ході проведення обшуку було виявлено та вилучено наступне майно: мобільний телефон марки Redmi 9, із сім картою НОМЕР_2 , який поміщено до сейф-пакету № 600378176.

Того ж дня вищевказане майно визнано речовим доказом у кримінальному провадженні.

Слідчий звертається з клопотання з метою збереження речових доказів.

Слідчий в судове засідання не з`явився, надав до суду заяву в якій клопотання підтримав, просив розглянути у його відсутності.

Представник особи, щодо майна якої вирішується питання про накладення арешту адвокат ОСОБА_8 направив на адресу суду заяву про розгляд клопотання у його відсутності та відсутності ОСОБА_5 , просив відмовити у задоволенні клопотання слідчого.

Вивчивши клопотання та матеріали, які обґрунтовують доводи клопотання, заяву представника власника майна, слідчий суддя вважає, що клопотання слідчого підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до п.1, п.2 ст.131 КПК України заходи забезпечення кримінального провадження застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження. Заходом забезпечення кримінального провадження є, зокрема, арешт майна.

Згідно з ч.1 ст.170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи.

У відповідності до ч.2 ст.170 КПК України, арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Відповідно до ч.10 ст.170 КПК України, арешт може бути накладений у встановленому цим Кодексом порядку на рухоме чи нерухоме майно, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковій формі, в тому числі кошти та цінності, що знаходяться на банківських рахунках чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах, видаткові операції, цінні папери, майнові, корпоративні права, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна.

Не може бути арештовано майно, якщо воно перебуває у власності добросовісного набувача, крім арешту майна з метою забезпечення збереження речових доказів.

В судовому засіданні встановлено, що вилучене в ході обшуку майно відповідає критеріям ч.1 ст.98 КПК України, оскільки вилучене майно могло зберегти на собі сліди вчинення зазначеного у клопотанні кримінального правопорушення, що в свою чергу свідчить про наявність необхідності в забезпеченні збереження вилученого майна.

Викладене в повній мірі підтверджується долученою до матеріалів клопотання постановою від 03.11.2023 року про визнання та залучення в якості речових доказів, згідно якої вищезазначене вилучене майно визнано речовими доказами у кримінальному провадженні.

Крім того, накладення арешту необхідне для проведення огляду мобільного телефону з метою встановлення наявності електронних доказів, що можуть мати суттєве значення для кримінального провадження.

Таким чином, враховуючи наявність правових підстав для накладення арешту на вилучене майно, оскільки існує необхідність в забезпеченні його збереження, слідчий суддя приходить до переконання, що клопотання слідчого підлягає задоволенню, й, відповідно захід забезпечення кримінального провадження у вигляді арешту майна підлягає застосуванню.

Керуючись ст.ст.170, 171, 172, 173, 309, 395 КПК України, слідчий суддя,-

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання старшого слідчого другого слідчого відділу (з дислокацією у м.Одесі) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м.Миколаєві ОСОБА_3 погоджене з прокурором Біляївської окружної прокуратури Одеської області ОСОБА_4 про арешт майна в рамках кримінального провадження №0000304 від 19.09.2023 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.369-2 КК України - задовольнити.

Накласти арешт на вилучений під час обшуку 02.11.2023 за адресою: АДРЕСА_2 : мобільний телефон марки Redmi 9, із сім картою НОМЕР_2 .

Виконання ухвали про арешт майна покласти на старшого слідчого другого слідчого відділу (з дислокацією у м.Одесі) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м.Миколаєві ОСОБА_3 .

Відповідно до ст.175 КПК України ухвала про арешт майна виконується негайно слідчим, прокурором.

Роз`яснити, що відповідно до ч.1 ст.174 КПК України, підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження - судом. Арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

Ухвала може бути оскаржена протягом п`яти діб з дня її проголошення до Одеського апеляційного суду.

Слідчий суддя ОСОБА_1