Провадження № 1-кс/554/1653/2024
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

29 січня 2024 року м. Полтава

Слідчий суддя Октябрського районного суду м. Полтави ОСОБА_1 , при секретарі судового засідання ОСОБА_2 , за участю прокурора ОСОБА_3 , слідчої ОСОБА_4 , підозрюваної ОСОБА_5 , захисника ОСОБА_6 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Полтави клопотання слідчого СВ Відділу поліції № 2 Полтавського РУП ГУНП в Полтавській області капітана поліції ОСОБА_4 , погоджене прокурором Полтавської окружної прокуратури ОСОБА_3 , за матеріалами досудового розслідування, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0001152 від 07.12.2023 за ч.4 ст. 185 КК України про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки с. Гожули, Полтавського району, Полтавської області, українки, громадянки України, з середньою освітою, заміжньої, малолітніх дітей на утриманні не, працюючої фахівцем ТОВ «Споживчий центр» (з 26.06.2023 року перебуває у відпустці по догляду за дитиною), проживаючої та зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимої, -

В С Т А Н О В И В:

Слідча звернулася до суду із зазначеним клопотанням, в обґрунтування якого зазначила, що 29.11.2023 року о 18:56 год., ОСОБА_7 , перебуваючи за адресою свого проживання: АДРЕСА_1 , діючи умисно, в умовах воєнного стану, усвідомлюючи протиправність своїх дій, передбачаючи суспільно-небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, попередньо правомірно отримавши дозвіл на користування мобільним телефоном «Redmi 9c», що належить її матері потерпілій ОСОБА_8 , де був встановлений додаток «Ощад 24/7», пароль до якого їй був відомий, отримала доступ до карти «Ощадбанку», що належать потерпілій, а саме: карти для виплат № НОМЕР_1 , після чого шляхом здійснення банківських операцій за допомогою мобільного додатку «Ощад 24/7», діючи таємно, без відома потерпілої, здійснила переказ коштів з карти для виплат потерпілої ОСОБА_8 на власну карту «Ощадбанку» № НОМЕР_2 , платіж на суму 600 грн., тим самим заволоділа грошовими коштами ОСОБА_8 на суму 600 грн.

Таким чином, ОСОБА_7 підозрюється у таємному викраденні чужого майна (крадіжка), вчиненому в умовах воєнного стану, тобто у скоєнні злочину, передбаченого ч.4 ст. 185 КК України.

Після чого продовжуючи свою, злочинну діяльність ОСОБА_7 30.11.2023 о 11:53 год., перебуваючи за адресою свого проживання: АДРЕСА_1 , діючи умисно, повторно, в умовах воєнного стану, усвідомлюючи протиправність своїх дій, передбачаючи суспільно-небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, попередньо правомірно отримавши дозвіл на користування мобільним телефоном «Redmi 9c», що належить її матері потерпілій ОСОБА_8 де був встановлений додаток «Ощад 24/7», пароль до якого їй був відомий, отримала доступ до карти «Ощадбанку», що належать потерпілій, а саме: карти для виплат № НОМЕР_1 , після чого шляхом здійснення банківських операцій за допомогою мобільного додатку «Ощад 24/7» здійснила переказ коштів з карти для виплат потерпілої ОСОБА_8 на власну карту «Ощадбанку» № НОМЕР_2 на суму 700 грн., тим самим заволоділа грошовими коштами ОСОБА_8 на суму 700 грн.

Таким чином, ОСОБА_7 підозрюється у таємному викраденні чужого майна (крадіжка), вчиненому повторно, в умовах воєнного стану, тобто у скоєнні злочину, передбаченого ч.4 ст. 185 КК України.

26.01.2024 слідчим за погодженням з прокурором, згідно вимог ст. 276-278 КПК України, ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженку с. Гожули, Полтавського району, Полтавської області, громадянку України, українку, з середньою освітою, заміжню, малолітніх дітей на утриманні не маючу (на даний час на розгляді в Полтавському районному суді розглядається позов про позбавлення її батьківських прав та стягнення аліментів на утримання дітей), не працюючу, проживаючу та зареєстровану за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судиму:

-19.07.2022 Октябрським районним судом м. Полтава за ст. 126 1 КК України до одного року обмеження волі, на підставі ст. 75 КК України, від відбування покарання звільнена з іспитовим строком 1 рік;

-на розгляді Полтавського районного суду Полтавської області перебуває обвинувальний акт у кримінальному провадженні відносно ОСОБА_7 за ч. 1 ст. 390 -1 КК України та ст. 126 1 КК України.

-28.12.2023 повідомлена про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 126-1 КК України, повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.4 ст.185 КК України.

Вина підозрюваної у вчиненні кримінального правопорушення повністю підтверджується наступними зібраними у кримінальному провадженні доказами, а саме: протоколом допиту потерпілої ОСОБА_8 , протоколами допиту свідків, протоколами огляду, протоколом тимчасового доступу, іншими матеріалами кримінального провадження в їх сукупності.

Відтак, ОСОБА_7 обґрунтовано підозрюється у вчиненні тяжкого злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк до 8 років, і вважаю, що стосовно підозрюваного необхідно застосувати виключно запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, оскільки існують ризики, передбачені ст. 177 КПК України без застосування вказаного запобіжного заходу підозрюваний може: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; продовжувати вчиняти злочин відносно потерпілої особи, незаконно впливати на потерпілого, свідків, у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення.

Вказані ризики підтверджується такими фактами: злочин, у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_7 в аспекті кримінально-правової кваліфікації відноситься до категорії тяжких, разом з тим, як ризики, які дають підстави вважати, що підозрюваний може здійснити дії, передбачені частиною першої статті 177 КПК України, варто розцінювати ту обставину, що ОСОБА_7 постійно вчиняє протиправні дії домашнє насильство відносно потерпілої, незважаючи на те, що неодноразово притягалась до адміністративної та кримінальної відповідальності за аналогічні правопорушення та притягується на даний час Полтавським районним судом.

Перебуваючи на волі, підозрювана може перешкодити встановленню істини у справі, впливати на потерпілого та свідків у цьому кримінальному провадженні з метою спонукання останніх до зміни раніше наданих показань або до відмови від їх надання.

Таким чином, у разі застосування запобіжного заходу, не пов`язаного з тримання під вартою, підозрювана зможе застосувати заходи фізичного або психічного впливу до потерпілої та свідків з метою спонукання останніх до зміни раніше наданих показань або до відмови від їх надання, що унеможливить якісне проведення досудового розслідування.

Підозрювана може вчинити інше кримінальне правопорушення. Так, як зі слів потерпілої, підозрювана поводить себе агресивно по відношенню до неї, що свідчить, про те, що підозрювана має агресивний характер і є суспільно небезпечною особою, зловживає алкоголем, неодноразово проходила лікування від алкогольної залежності, однак позитивного результату вказане лікування не надало, про що свідчить систематичне вчинення нею домашнього насильства над потерпілою протягом тривалого часу.

Сторона обвинувачення вважає, що без застосування вказаного запобіжного заходу запобігти настанню ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, неможливо.

При цьому, більш м`який запобіжний захід ніж тримання під вартою застосувати не можливо, з огляду на те, що:

1)особисте зобов`язання занадто м`який запобіжний захід, який не можна застосувати враховуючи особу підозрюваного, наявні ризики, та тяжкість вчиненого;

2)особиста порука не можливо застосувати, оскільки жодна особа не звернулась до органу досудового розслідування з метою поручитись за підозрюваного та такого прохання від нього самого не надходило;

3)застава слідчому чи прокурору не надходили заяви або клопотання від підозрюваного, рідних або інших осіб про врахування можливостей внесення грошових коштів на спеціальний рахунок, визначений у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України при звернені слідчого, прокурора до слідчого судді з клопотанням про застосування до підозрюваної запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

4)домашній арешт не можливо застосувати у зв`язку з тим, що

підозрювана проживає у будинку з потерпілою.

Таким чином, беручи до уваги, що ОСОБА_7 є раніше судимою особою, яка підозрюється у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк до 8 років, за наявності підстав, передбачених статтею 177 КПК України, вчинення нею раніше домашнього насильства над потерпілою, можливий подальший незаконний вплив на потерпілу та свідків, враховуючи наявність обставин передбачених ст. 178 КК України і приймаючи до уваги, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не може запобігти вищевказаним ризикам, слідча прохала Застосувати запобіжний захід у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваної ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 строком на 60 днів, з можливістю альтернативного запобіжного заходу в вигляді застави, в розмірі 20 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Прокурор у судовому засіданні підтримала клопотання та просила його задовольнити з підстав, викладених у клопотанні.

Слідча клопотання підтримала, прохала клопотання задовольнити.

Підозрювана та захисник в судовому засіданні проти задоволення клопотання заперечували. Просили застосувати запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання чи домашнього арешту.

Заслухавши пояснення прокурора, слідчої, підозрюваної та захисника дослідивши матеріали клопотання, суд вважає, що клопотання підлягає задоволенню з наступних підстав.

Згідно ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: переховуватись від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому же кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

26.01.2024 року ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 185 КК України.

Статтею 183 КПК України визначено, що тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбачених ст.177 цього Кодексу.

При цьому, згідно ст.178 КПК України, крім наявності ризиків, слідчий суддя на підставі наданих сторонами матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності інші обставини, що стосуються тяжкості покарання та вагомості доказів вчинення кримінального правопорушення, особу підозрюваного.

У обґрунтування клопотання, як на підставу застосування вказаного запобіжного заходу, слідчий посилається на наявність ризиків, передбачених п.п.1,3,4,5 ч.1 ст.177 КПК України, тобто запобігання спробам підозрюваного переховуватися від органу досудового розслідування та суду, незаконно впливати на потерпілих та свідків у кримінальному провадженні, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, вчинити інше кримінальне правопорушення.

Проаналізувавши доводи прокурора в обґрунтування обрання такого запобіжного заходу, як тримання під вартою відносно ОСОБА_5 слідчий суддя вважає, що ризики, визначені п.п. 1,3,5 ч.1 ст. 177 КПК України, знайшли своє підтвердження в судовому засіданні, а саме: через усвідомлення втрати свободи, за скоєння нею злочину підозрювана може переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; може незаконно впливати на потерпілого та свідків, кримінального правопорушення; може вчинити інше кримінальне правопорушення, крім того слідчий суддя бере до уваги те, що остання, підозрюється у вчиненні тяжкого злочину, за який передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк від п`яти до десяти років.

Європейський суд з прав людини неодноразово підкреслював, що наявність підстав для тримання особи під вартою та продовження строку тримання під вартою має оцінюватися в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин. Тримання під вартою та продовження строку тримання під вартою може бути виправдано за наявності того, що його вимагають справжні інтереси суспільства, які не зважаючи на презумпцію невинуватості, переважають над принципом поваги до особистої свободи. При розгляді питання про доцільність тримання особи під вартою судовий орган повинен брати до уваги фактори, які можуть мати відношення до справи: характер (обставини) і тяжкість передбачуваного злочину; обґрунтованість доказів того, що саме ця особа вчинила злочин; покарання, яке можливо буде призначено в результаті засудження; характер, минуле, особисті та соціальні обставини життя особи, його зв`язки з суспільством.

Аналогічне відображення принципів вирішення питання застосування щодо особи запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою міститься і в положеннях ст.ст.177, 178, 183 КПК України.

Згідно ч. 1 ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Разом із тим, слідчий суддя вважає, що в клопотанні слідчого в повному обсязі необґрунтована неможливість застосування більш м`яких запобіжних заходів, ніж тримання під вартою, для запобігання встановлених ризиків та належної процесуальної поведінки підозрюваного.

Зокрема, у клопотанні слідчий в обґрунтування неможливості застосування більш м`якого запобіжного заходу посилається на тяжкість та характер інкримінованого підозрюваній кримінального правопорушення.

При цьому, Європейський суд з прав людини неодноразово підкреслював, що сама по собі тяжкість покарання, що загрожує підозрюваному чи обвинуваченому у разі визнання його вини не може бути підставою для застосування до нього найбільш суворого запобіжного заходу у виді тримання під вартою.

В рішенні «Мамедова проти Росії» (Mamedova v Russia) 7064/05 від 01.06.2006 Європейський Суд з прав людини зазначив, що, хоча суворість покарання є визначальним елементом при оцінці ризику переховуватися від правосуддя чи вчинення нових злочинів, потребу позбавлення когось волі не можна оцінювати з винятково абстрактного погляду, беручи до уваги тільки тяжкість злочину.

Сам по собі характер інкримінованого підозрюваній кримінального правопорушення, на переконання слідчого судді, також не є підставою для застосування до неї найсуворішого запобіжного заходу у виді тримання під вартою.

В судовому засіданні прокурор не зміг обґрунтувати, чому інші більш м`які запобіжні заходи, ніж тримання під вартою, не зможуть забезпечити належну поведінку підозрюваної під час досудового розслідування та спростувати доводи сторони захисту.

Слідчим суддею враховується, що підозрювана ОСОБА_5 є має стійкі соціальні зв`язки та постійне місце проживання.

Зазначені обставини значно зменшують існування встановлених ризиків, передбачених п. п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України.

З огляду на наведене, слідчий суддя приходить до висновку про застосування до підозрюваної більш м`якого запобіжного заходу, ніж той, який зазначено у клопотанні, а також покласти на неї обов`язки, передбачені ч. 5 статті 194 КПК України.

З урахуванням наявності ризиків, передбачених п.п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України та зазначених даних щодо особи підозрюваної, які значно зменшують існування встановлених ризиків, слідчий суддя вважає можливим до ОСОБА_5 застосувати запобіжний захід у вигляді домашнього арешту у нічний час доби, із покладенням обов`язків, передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України, що буде достатнім для забезпечення її належної процесуальної поведінки та запобігання названих вище ризиків.

Керуючись ст.ст. 176-178, 182-184, 186, 193-194, 196, 197, 376 КПК України, суд,-

У Х В А Л И В:

Клопотання слідчої задовольнити частково.

Застосувати щодо підозрюваної ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді домашнього арешту у нічний час доби, з 22 години до 06 години ранку, у межах строку досудового розслідування.

Покласти на підозрюваного ОСОБА_5 наступні обов`язки:

?прибувати до слідчого, прокурора або суду за викликами у встановлений строк, за першою вимогою, у тому числі шляхом телефонного дзвінка;

?не відлучатися із населеного пункту, в якому він зареєстрований, проживає чи перебуває, без дозволу слідчого, прокурора або суду;

?повідомляти слідчого, прокурора, суд про зміну місця свого проживання;

?утримуватися від спілкування з потерпілою та свідками у кримінальному провадженні, за виключенням як за ініціативою слідчого чи прокурора в їх присутності;

?здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон.

Виконання ухвали покласти на слідчого у кримінальному провадженні.

Строк дії ухвали до 25.03.2024 року.

Ухвала слідчого судді підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Ухвала може бути оскаржена до Полтавського апеляційного суду протягом 5 діб з моменту оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1