печерський районний суд міста києва
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 грудня 2023 року слідчий суддя Печерського районного суду м. Києва ОСОБА_1 , за участю секретаря судових засідань ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суді в м. Києві скаргу ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_4 на постанову тимчасово виконуючого обов`язки керівника Підрозділу детективів (на правах Управління) Територіального управління БЕБ у м. Києві ОСОБА_5 від 07.08.2023 року про утворення міжвідомчої слідчої групи, у рамках кримінального провадження № 0000001,

ВСТАНОВИВ:

25.12.2023 до Печерського районного суду м. Києва надійшла скарга адвоката ОСОБА_3 , який діє в інтересах ФОП ОСОБА_4 , на бездіяльність начальника відділу нагляду за додержанням законів органами БЕБ України Київської міської прокуратури ОСОБА_6 , яка полягає у нездійсненні процесуальних дій щодо розгляду поданого ним клопотання від 27.11.2023 у кримінальному провадженні №0000001.

Адвокат в судове засідання не з`явився, подав заяву про розгляд справи без його участі, скаргу підтримав і просив її задовольнити в повному обсязі.

В обґрунтування доводів скарги адвокат ОСОБА_3 зазначив, що 27.11.2023 ним на адресу Київської міської прокуратури подано клопотання про скасування постанови т.в.о. керівника Підрозділу детективів ТУ БЕБ у м. Києві ОСОБА_5 від 07 серпня 2023 року про утворення міжвідомчої слідчої групи у кримінальному провадженні №0000001 від 11.11.2022, оскільки на думку адвоката така постанова в силу ч. 4 ст. 39 КПК України, мала бути погоджена із начальниками слідчих відділів територіальних підрозділів ГУНП у м. Києві, або їх заступниками. Проте, всупереч положень ст. 220 КПК України його клопотання не було розглянуто, оскільки уповноваженою особою не прийняте процесуальне рішення з огляду на ст. 110 КПК України, що свідчить про вчинення цією особою бездіяльності. Також, у своїй скарзі адвокат просить зобов`язати уповноважених осіб Київської міської прокуратури розглянути його клопотання від 27.11.2023, і за результатом розгляду скасувати постанову т.в.о. керівника Підрозділу детективів ТУ БЕБ у м. Києві ОСОБА_5 від 07 серпня 2023 року.

Прокурор Київської міської прокуратури в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду скарги повідомлявся належним чином.

До суду надійшли заперечення детектива ОСОБА_7 про розгляд скарги за його відсутності, щодо задоволення скарги заперечує, просить відмовити.

Згідно норми ч. 4 ст. 107 КПК України фіксація за допомогою технічних засобів під час розгляду скарги слідчим суддею не здійснювалась.

Частиною 3 статті 306 КПК України передбачено, що відсутність слідчого чи прокурора не є перешкодою для розгляду скарги.

У відповідності до положень ст. 26 КПК України, сторони кримінального провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та спосіб, передбачених цим Кодексом.

Зважаючи на ці положення закону та враховуючи принцип диспозитивності, суд визнав можливим прийняти рішення по суті скарги у відсутність прокурора, на підставі наявних доказів.

Вивчивши скаргу та дослідивши її матеріали, слідчий суддя за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінивши кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення, приходить до наступного висновку.

Інститут оскарження рішень, дій чи бездіяльності слідчого чи прокурора є одним з елементів судового контролю за стадією досудового розслідування кримінальних проваджень.

Завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Згідно з п. 18 ч. 1 ст. 3 КПК України, до повноважень слідчого судді належить здійснення у порядку, передбаченому цим Кодексом, судового контролю за дотриманням прав, свобод та інтересів осіб у кримінальному провадженні під час проведення досудового розслідування в кримінальному провадженні.

Основним завданням суду, слідчого судді при виконанні функцій судового контролю є встановлення факту, чи дійсно права і свободи людини було порушено або вони порушуються; чи було створено або створюються перешкоди для їх реалізації; чи має місце інше ущемлення прав і свобод; які перешкоди він зобов`язаний поновити або усунути для їх реалізації.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Статтею 13 Конвенції про захист прав і основоположних свобод людини визначено, що кожен, чиї права та свободи було порушено, має право на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі.

Вказана норма знайшла своє втілення і в національному законодавстві, як на конституційному рівні, а саме в ст. 55 Конституції України, так і на рівні кримінального процесуального Закону, в статті в 24 КПК України, якою законодавцем кожному гарантується право на оскарження процесуальних рішень, дій чи бездіяльності суду, слідчого судді, прокурора, слідчого в порядку, передбаченому цим Кодексом.

Так, порядок оскарження рішень, дій, бездіяльності слідчого, прокурора під час досудового розслідування чітко визначено та регламентовано Главою 26 КПК України.

Вичерпний перелік рішень, дій чи бездіяльності слідчого або прокурора, які можуть бути оскаржені під час досудового розслідування, визначений частиною 1 ст. 303 КПК України.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 303 КПК України, на досудовому провадженні може бути оскаржена бездіяльність слідчого, прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення, у неповерненні тимчасово вилученого майна згідно з вимогами статті 169 цього Кодексу, а також у нездійсненні інших процесуальних дій, які він зобов`язаний вчинити у визначений цим Кодексом строк.

Таким чином, на досудовому провадженні може бути оскаржена бездіяльність слідчого, прокурора, яка полягає у нездійснені інших процесуальних дій, які він зобов`язаний вчинити у визначений КПК України строк, зокрема такий строк визначений ст. 220 КПК України.

За наявними матеріалами скарги вбачається, що детективами Підрозділу детективів (на правах Управління) Територіального управління БЕБ у м. Києві здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000001 від 11.11.2022 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 203-2 КК України.

07.08.2023 тимчасово виконуючим обов`язки керівника Підрозділу детективів (на правах Управління) ТУ БЕБ у м. Києві ОСОБА_5 на підставі ст. ст. 2, 9 ,28, 39, 110 КПК України прийнята постанова про утворення міжвідомчої слідчої групи, яка погоджена т.в.о. заступника начальника Головного управління - начальником слідчого управління ГУ НП у м. Києві ОСОБА_8 . До складу міжвідомчої слідчої групи було включено слідчих СВ Дарницького УП ГУНП у м. Києві, слідчих СВ Оболонського УП ГУНП у м. Києві, слідчих СВ Печерського УП ГУНП у м. Києві, слідчих СВ Подільського УП ГУНП у м. Києві, слідчих СВ Святошинського УП ГУНП у м. Києві, слідчих СВ Солом`янського УП ГУНП у м. Києві, слідчих СВ Голосіївського УП ГУНП у м. Києві, слідчих СВ Деснянського УП ГУНП у м. Києві, слідчих СВ Дніпровського УП ГУНП у м. Києві та слідчих СВ Шевченківського УП ГУНП у м. Києві.

В силу приписів статті 39 КПК України керівник органу досудового розслідування організовує досудове розслідування та під час дії воєнного стану має право своєю вмотивованою постановою, погодженою з керівниками відповідних органів досудового розслідування, утворювати міжвідомчі слідчі групи та визначати у їх складі старшого слідчого, який керуватиме діями інших слідчих.

Водночас п. 8 ч. 1 ст. 3 КПК України визначено, що керівником органу досудового розслідування є начальник Головного слідчого управління, слідчого управління, відділу, відділення органу Національної поліції, органу безпеки та заступники зазначених посадових осіб, які діють у межах своїх повноважень, перший заступник або заступник Директора Державного бюро розслідувань, заступник директора територіального управління Державного бюро розслідувань, керівник Головного слідчого управління, слідчого управління, відділу органу Державного бюро розслідувань, керівник Головного підрозділу детективів, підрозділу детективів, відділу детективів органу Бюро економічної безпеки України, керівник Головного підрозділу детективів, підрозділу детективів, відділу детективів, підрозділу внутрішнього контролю Національного антикорупційного бюро України, а також заступники зазначених посадових осіб, які діють у межах своїх повноважень.

За таких обставин, повноваження погоджувати постанову т.в.о. керівника Підрозділу детективів ТУ БЕБ у м. Києві ОСОБА_5 про утворення міжвідомчої слідчої групи від 07.08.2023 мали начальники відповідних слідчих відділів територіальних підрозділів Головного управління Національної поліції у місті Києві, які зазначені у постанові, або їх заступники, що є прямою вказівкою норми ч. 4 ст. 39 КПК України.

Ч. 1 ст. 36 та ч. 5 ст. 40 КПК України визначено, що прокурор та слідчий, здійснюючи свої повноваження відповідно до вимог цього Кодексу, є самостійним у своїй процесуальній діяльності, втручання в яку осіб, що не мають на те законних повноважень, забороняється, внаслідок чого слідчий суддя наділений лише правом судового контролю та оцінки зібраних слідством доказів на етапі розслідування, однак він не може переймати на себе функції слідства (п. 18 ч. 1 ст. 3, ч. 3 ст. 22 КПК України).

Згідно ч. 6 ст. 36 КПК України Генеральний прокурор, керівник регіональної прокуратури, керівник місцевої прокуратури, їх перші заступники та заступники при здійсненні нагляду за додержанням законів під час проведення досудового розслідування мають право скасовувати незаконні та необґрунтовані постанови слідчих та прокурорів нижчого рівня у межах строків досудового розслідування, передбачених статтею 219 цього Кодексу. Скасування незаконних та необґрунтованих постанов детективів Національного антикорупційного бюро України та прокурорів Спеціалізованої антикорупційної прокуратури може бути здійснено Генеральним прокурором або особою, яка виконує його обов`язки, чи керівником Спеціалізованої антикорупційної прокуратури.

Таким чином, скануванню підлягають незаконні та необґрунтовані постанови слідчих та прокурорів при здійсненні нагляду за додержанням законів у кримінальному провадженні.

У той же час, постанова про утворення міжвідомчої слідчої групи від 07.08.2023 прийнята т.в.о. керівника Підрозділу детективів ТУ БЕБ у м. Києві ОСОБА_5 як керівником органу досудового розслідування, а тому здійснюючи судовий контроль в даному кримінальному провадженні та одночасно визначивши, що зазначена постанова є незаконною слідчий суддя керується приписами ст. 39 КПК України.

Так, згідно ч. 1 ст. 39 КПК керівник органу досудового розслідування організовує досудове розслідування.

У відповідності до ч. 2 цієї статті керівник органу досудового розслідування уповноважений, у тому числі, відсторонювати слідчого від проведення досудового розслідування вмотивованою постановою за ініціативою прокурора або з власної ініціативи з наступним повідомленням прокурора та призначати іншого слідчого за наявності підстав, передбачених цим Кодексом, для його відводу або у разі неефективного досудового розслідування; вживати заходів щодо усунення порушень вимог законодавства у випадку їх допущення слідчим; здійснювати інші повноваження, передбачені цим Кодексом.

Частиною 3 статті 39 КПК України визначено, що керівник органу досудового розслідування зобов`язаний виконувати доручення та вказівки прокурора, які даються у письмовій формі. Невиконання керівником органу досудового розслідування законних вказівок та доручень прокурора, наданих у порядку, передбаченому цим Кодексом, тягне за собою передбачену законом відповідальність.

Згідно п. 15 ч. 1 ст. 3 КПК України прокурором є особа, яка обіймає посаду, передбачену ст. 15 ЗУ «Про прокуратуру» де визначено, що прокурори в Україні мають єдиний статус незалежно від місця прокуратури в системі прокуратури України чи адміністративної посади, яку прокурор обіймає у прокуратурі.

Зі змісту статті 9 КПК України випливає, що під час кримінального провадження прокурор та керівник органу досудового розслідування зобов`язані неухильно додержуватися вимог Конституції України, цього Кодексу, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, вимог інших актів законодавства. Прокурор та керівник органу досудового розслідування зобов`язані забезпечувати прийняття законних процесуальних рішень. Кримінальне процесуальне законодавство України застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини та у випадках, коли положення цього Кодексу не регулюють або неоднозначно регулюють питання кримінального провадження, застосовуються загальні засади кримінального провадження, визначені частиною першою статті 7 цього Кодексу.

Серед таких засад, слідчий суддя бере до уваги законність, забезпечення права на оскарження процесуальних рішень, дій чи бездіяльності, а також диспозитивність (ст. ст. 9, 24, 26 КПК).

У п. 134 Рішення ЄСПЛ у справі «Генадій Науменко проти України», п. 168 рішення у справі «Айдин проти Туречинни», п. 75 «Афанасьев проти України», п. 207 рішення у справі «Nada проти Швейцарії» та багатьох інших рішеннях ЄСПЛ встановлено, що засіб правового захисту відповідно до статті 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод («Право на ефективний засіб правового захисту») повинен бути ефективним на практиці, як і в теорії, у тому сенсі, що користуванню засобами захисту не повинно чинитися перешкод діями або бездіяльністю органів влади держави.

Відповідно до ч. 1 ст. 110 КПК України процесуальними рішеннями є всі рішення органів досудового розслідування, прокурора, слідчого судді, суду.

Згідно з ч. 3 ст. 110 КПК України рішення слідчого, прокурора приймається у формі постанови. Постанова виноситься у випадках, передбачених цим Кодексом, а також коли слідчий, прокурор визнає це за необхідне.

Статтею 220 КПК України передбачено, що клопотання сторони захисту, потерпілого і його представника чи законного представника, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, про виконання будь-яких процесуальних дій слідчий, прокурор зобов`язані розглянути в строк не більше трьох днів з моменту подання і задовольнити їх за наявності відповідних підстав. Про результати розгляду клопотання повідомляється особа, яка заявила клопотання. Про повну або часткову відмову в задоволені клопотання виноситься вмотивована постанова, копія якої вручається особі, яка заявила клопотання, а у разі неможливості вручення з об`єктивних причин надсилається їй.

Як було встановлено, 27.11.2023 адвокат ОСОБА_3 на адресу Київської міської прокуратури надіслав клопотання про скасування постанови т.в.о. керівника Підрозділу детективів ТУ БЕБ у м. Києві ОСОБА_5 від 07 серпня 2023 року про утворення міжвідомчої слідчої групи у кримінальному провадженні №0000001.

25.12.2023 адвокатом отримано повідомлення від Київської міської прокуратури про відсутність підстав у задоволенні клопотання із роз`ясненням права на оскарження відповіді в порядку статей 303 -308 КПК України, однак відповідної постанови не прийнято.

На переконання слідчого судді, уповноваженою особою, а саме прокурором відділу нагляду за додержанням законів органами Бюро економічної безпеки України Київської міської прокуратури, який здійснює процесуальне керівництво у кримінальному провадженні №0000001 не виконано вимог ст. 220 КПК України щодо розгляду клопотання адвоката.

Таким чином, сукупність зазначеного переконує слідчого суддю в бездіяльності уповноважених осіб Київської міської прокуратури, що пов`язано з не розглядом поданого адвокатом клопотання із прийняттям відповідного процесуального рішення.

З огляду на викладене, в силу встановленого слідчим суддею порушення вимог ч. 4 ст. 39 КПК України щодо погодження постанови т.в.о. керівника Підрозділу детективів ТУ БЕБ у м. Києві ОСОБА_5 про утворення міжвідомчої слідчої групи від 07.08.2023, існують підстави для частково задоволення скарги адвоката ОСОБА_3 із зобов`язанням компетентного прокурора у кримінальному провадженні №0000001 здійснити розгляд поданого ним клопотання в інтересах ФОП ОСОБА_4 від 27.11.2023 у відповідності до вимог КПК України та одночасно вжити всіх необхідних заходів щодо скасування постанови від 07.08.2023 про утворення міжвідомчої слідчої групи.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 22, 24, 42, 36, 40, 46, 303, 306, 307, 309 Кримінального процесуального кодексу України, слідчий суддя, -

ПОСТАНОВИВ:

Скаргу ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_4 на постанову тимчасово виконуючого обов`язки керівника Підрозділу детективів (на правах Управління) Територіального управління БЕБ у м. Києві ОСОБА_5 від 07.08.2023 року про утворення міжвідомчої слідчої групи, у рамках кримінального провадження № 0000001 - задовольнити частково.

Зобов`язати компетентного прокурора у кримінальному провадженні № 0000001 вирішити питання щодо скасування постанови тимчасово виконуючого обов`язки керівника Підрозділу детективів (на правах Управління) Територіального управління БЕБ у м. Києві ОСОБА_5 від 07.08.2023 року про утворення міжвідомчої слідчої групи, у рамках кримінального провадження № 0000001.

В задоволенні решти вимог скарги відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1