Справа № 495/5714/19
№ провадження 1-кс/495/2476/2023
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 листопада 2023 року м. Білгород - Дністровський

Слідчий суддя Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області ОСОБА_1 , при секретарі - ОСОБА_2 ,

розглянувши у судовому засіданні в залі суду м.Білгород-Дністровському клопотання власника майна ОСОБА_3 про скасування арешту майна,

В С Т А Н О В И В:

15 листопада 2023 року до Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області надійшло клопотання власника майна ОСОБА_3 про скасування арешту майна, яке було подано в рамках кримінального провадження №0001560 від 06.07.2019 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.286 КК України.

Виклад обставин, зазначених у клопотанні.

В провадженні Білгород-Дністровського ВП ГУНП в Одеській області перебували матеріали досудового розслідування, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0001560 від 06.07.2019 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст.286 КК України.

Встановлено, що 06.07.2019 приблизно о 15 годині, на автодорозі Т-1610 в районі с. Біленьке Білгород-Дністровського району Одеської області мало місце ДТП, в ході якої сталося зіткнення мотоциклу "Honda" реєстраційний номер НОМЕР_1 , під керуванням ОСОБА_4 з автомобілем "Mercedes-Benz", реєстраційний номер НОМЕР_2 , під керуванням ОСОБА_5 , внаслідок чого ОСОБА_4 отримав тілесне ушкодження у вигляді закритого перелому лівої ключиці.

3 метою проведення необхідних судових експертиз з місця події ДТП слідчим було вилучено транспортний засіб - мотоцикл марки HONDA CBR 1000RR, реєстраційний номер НОМЕР_3 , свідоцтво про реєстрацію НОМЕР_4 видане ТСЦ 5142 від 13.07.2017 року, в подальшому до Білгород-Дністровського міськрайонного суду подано клопотання слідчим про накладення арешту на мотоцикл до проведення необхідних експертиз.

В рамках досудового розслідування по зазначеному кримінальному провадженню були проведені усі судові авто технічні, транспортно-трасологічні експертизи по дослідженню обставин зіткнення, до яких були залучені експерти Одеського науково-дослідного інституту судових експертиз (ОНДІСЕ) МЮ України.

04.07.2020 постановою заступника начальника СВ Білгород-Дністровського ВП ГУНП в Одеській області прийнято рішення про закриття матеріалів кримінального провадження №0001560 від 06.07.2019, однак на мотоцикл і досі накладено арешт, не зважаючи на те, що вказаний захід забезпечення втратив свою мету.

Обґрунтування клопотання.

Постановою заступника начальника СВ Білгород-Дністровського ВП ГУНП в Одеській області прийнято рішення про закриття матеріалів кримінального провадження №0001560 від 06.07.2019 на підставі п. 2 ч. 1 ст. 284 КПК України.

Попри закриття кримінального провадження рішення щодо скасування арешту на мотоцикл "Honda" реєстраційний номер НОМЕР_1 не прийнято, що обмежує права. Постанова про закриття кримінального провадження винесена слідчим , а тому питання про скасування арешту майна вирішено не було.

Подальше застосування заходу забезпечення кримінального провадження у вигляді арешту зважаючи на закриття кримінального провадження, піддає власника майна необґрунтованому процесуальному примусу, порушує право власності на майно.

На підставі викладеного, керуючись положеннями Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, Конституції України представник просив клопотання арешт.

Позиції сторін.

В судовому засіданні прокурор проти задоволення клопотання не заперечував, підтвердив факт закриття кримінального провадження.

Заявник в судове засідання не з`явився, надав заяву за вхідним 32895/23-Вх від 16.11.2023 про розгляд клопотання за його відсутністю.

Мотивація суду.

Згідно зі ст.2 КПК України завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Відповідно до змісту ст. 41 Конституції України, кожен має право володіти, користуватися й розпоряджатися своєю власністю за винятком обмежень, установлених законом.

Зазначений принцип відображено та конкретизовано в ч.1 ст.321 Цивільного кодексу, згідно з якою право власності є непорушним і ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Одним зі способів захисту права власності є гарантована в ст.391 цього кодексу можливість власника вимагати усунення перешкод у здійсненні права користування та розпорядження своїм майном.

Одним із методів державної реакції на порушення, що носять кримінально-правовий характер, є заходи забезпечення кримінального провадження, передбачені ст.131 КПК України, які виступають важливим елементом механізму здійснення завдань кримінального провадження при розслідуванні злочинів, одним з яких є арешт майна у кримінальному провадженні.

Частиною 3 ст.132 КПК України застосування заходів забезпечення кримінального провадження не допускається, якщо слідчий, прокурор не доведе, що: 1) існує обґрунтована підозра щодо вчинення кримінального правопорушення такого ступеня тяжкості, що може бути підставою для застосування заходів забезпечення кримінального провадження; 2) потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи особи, про який ідеться в клопотанні слідчого, прокурора; 3) може бути виконане завдання, для виконання якого слідчий, прокурор звертається із клопотанням.

Частиною 2 ст.170 КПК України встановлено, що арешт майна допускається з метою забезпечення, зокрема, збереження речових доказів.

Порядок скасування арешту майна визначений ст.174 КПК України, якою передбачено, що підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею. Арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

Відповідно до копії свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_4 мотоцикл "Honda" реєстраційний номер НОМЕР_1 належить на праві власності ОСОБА_3 (адреса реєстрації: АДРЕСА_1 ).

Дослідивши надані до суду матеріали слідчий суддя приходить до висновку, що клопотання про скасування арешту майна у кримінальному провадженні №0001560 надано належним заявником.

Досудове розслідування у кримінальному провадженні здійснювалось за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1ст. 286 КК України.

Розглядаючи клопотання про скасування арешту, слідчий суддя встановлює обґрунтованість (необґрунтованість) накладеного арешту та наявність (відсутність) підстав для його подальшого застосування в залежності від того, на яку підставу вказує заявник. У клопотанні власник вказує на втрату потреби застосування арешту майна, що обумовлює межі дослідження і оцінки обставин справи слідчим суддею у цьому провадженні.

Так, згідно наданої постанови заступника начальника СВ Білгород-Дністровського ВП ГУНП в Одеській області 04.07.2020 прийнято рішення про закриття матеріалів кримінального провадження №0001560 від 06.07.2019 на підставі п. 2 ч. 1 ст. 284 КПК України. Разом з тим, подальшу долю майна, стосовно якого в рамках досудового розслідування накладено арешт вирішено не було.

Відповідно до ст.7 КПК України в якості загальної засади кримінального провадження проголошено змагальність сторін та свобода в поданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості. Факт перебування майна під арештом тривалий час фактично позбавляє конституційного права власника на законних підставах розпоряджатися своєю власністю.

Стаття 1 Першого протоколу до Європейської конвенції з прав людини передбачає, що кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений свого майна інакше, як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом або загальними принципами міжнародного права.

Будь-яке втручання державного органу у право на мирне володіння майном повинно забезпечити "справедливий баланс" між загальним інтересом суспільства та вимогами захисту основоположних прав конкретної особи. Необхідність досягнення такого балансу відображена в цілому в структурі статті 1 Першого протоколу. Необхідного балансу не вдасться досягти, якщо на відповідну особу буде покладено індивідуальний та надмірний тягар (рішення від 23 вересня 1982 року у справі "Спорронг та Льонрот проти Швеції", пп. 69 і 73, Series A N 52). Іншими словами, має існувати обґрунтоване пропорційне співвідношення між засобами, які застосовуються, та метою, яку прагнуть досягти (рішення від 21 лютого 1986 року у справі "Джеймс та інші проти Сполученого Королівства", n. 50, Series A N 98).

У рішенні Європейського суду з прав людини від 07 червня 2007 року у справі «Смирнов проти України» було висловлено правову позицію про те, що при вирішенні питання про можливість утримання державою речових доказів належить забезпечувати справедливу рівновагу між, з одного боку, суспільним інтересам та правомірною метою, а з іншого боку - вимагати охорони фундаментальних прав особи. Для утримання речей державою у кожному випадку має існувати очевидна істотна причина.

З урахуванням викладеного слідчий суддя дійшов висновку, що на даний час таке втручання держави не відповідає принципам пропорційності, справедливої рівноваги між інтересами суспільства і правом особи на мирне володіння своїм майном та призводить до невиправданого обмеження права власності ОСОБА_3 .

З огляду на вищенаведене, враховуючи встановлені в судовому засіданні обставини щодо закриття кримінального провадження в рамках якого було накладено арешт, слідчий суддя дійшов обґрунтованого висновку, що клопотання про скасування арешту майна підлягає задоволенню, оскільки потреба у застосуванні такого заходу забезпечення відпала через закриття кримінального провадження.

Керуючись ст.174 КПК України, слідчий суддя, -

У Х В А Л И В:

Клопотання власника майна ОСОБА_3 про скасування арешту майна, яке було подано в рамках кримінального провадження №0001560 від 06.07.2019 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.286 КК України - задовольнити.

Скасувати арешт, накладений відповідно до ухвали слідчого судді Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 12.07.2019 по справі № 487/5714/19 (провадження № 1-кс/487/3631/2019) на мотоцикл "Honda" реєстраційний номер НОМЕР_1 .

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1