Справа № 296/9734/23
УХВАЛА

Іменем України

29 вересня 2023 року м.Житомир

Слідчий суддя Корольовського районного суду м. Житомира ОСОБА_1 ,

при секретарі судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

слідчого ОСОБА_4 ,

підозрюваної ОСОБА_5 ,

захисника ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання старшого слідчого СУ ГУНП в Житомирській області майора поліції ОСОБА_4 за матеріалами досудового розслідування, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000488 від 14 вересня 2023 року, про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки с. Самчики Старокостянтинівського району Хмельницької області, українки, громадянки України, зареєстрованої та проживаючої за адресою: АДРЕСА_1 , голови Благодійної організації «Благодійний фонд «Банк Добра», підозрюваної у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 369-2, ч. 3 ст. 332 КК України

ВСТАНОВИВ:

Слідчий звернувся до суду з клопотанням, в якому просить застосувати щодо підозрюваної ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 (шістдесят) діб.

Досудовим розслідуванням встановлено, що у червні 2023 року, точний час в ході досудового розслідування не встановлено, ОСОБА_7 познайомився з ОСОБА_5 з питань передачі гуманітарної допомоги до Херсонської області через Благодійну організацію «Благодійний фонд «Банк Добра». В кінці серпня 2023 року при спільній розмові ОСОБА_5 повідомила ОСОБА_7 , що може організувати для останнього перетин державного кордону України та вказані послуги будуть коштувати близько 1500 доларів США.

Надалі, 14.09.2023 в обідній час, зустрівшись поблизу місця знаходження Благодійної організації «Благодійний фонд «Банк Добра» за адресою: м. Житомир, вул. Лесі Українки, 48, з метою досягнення злочинного умислу, направленого на одержання неправомірної вигоди для себе та третіх осіб, за організацію перетину ним державного кордону України у період дії воєнного стану, ОСОБА_5 висловила ОСОБА_7 пропозицію щодо надання пакету копій його особистих документів та вимогу надання неправомірної вигоди в розмірі 1 500 (тисячу п`ятсот) доларів США. В свою чергу ОСОБА_7 , розуміючи протиправність дій ОСОБА_5 та усвідомлюючи, що у разі відмови виконати вищевказану умову для нього можуть бути створені перепони у подальшій роботі у вказаній благодійній організації, а тому з метою викриття злочинної діяльності ОСОБА_5 , погодився на запропоновані останньою умови.

У послідуючому, реалізуючи свій злочинний умисел, спрямований на одержання неправомірної вигоди, 19.09.2023 приблизно о 12 год. 00 хв., ОСОБА_5 умисно, з корисливих мотивів, перебуваючи в приміщенні Благодійної організації «Благодійний фонд «Банк Добра» за адресою: м. Житомир, вул. Лесі Українки, 48, достовірно знаючи, що громадянин України ОСОБА_7 є військовозобов`язаним та на час дії правового режиму воєнного стану не має права на перетин державного кордону України, отримала від останнього фотокопії особистих документів, які на ряду з іншими документами дадуть можливість включити ОСОБА_7 до телекомунікаційної системи «Шлях», що надасть право на перетин державного кордону України у період дії правового режиму воєнного стану.

Після чого, у невстановлений достовірно день та час, але не пізніше 26.09.2023 ОСОБА_5 надала невстановленій службовій особі Житомирської ОВА необхідний пакет документів, який став підставою для розгляду комісією при Житомирській обласній військовій адміністрації для розгляду звернень організацій, фондів, установ про виїзд за межі України водіїв, які здійснюють перевезення гуманітарної допомоги автомобільними транспортними засобами, питання щодо включення ОСОБА_7 до телекомунікаційної системи «Шлях».

У подальшому, 27.09.2023, близько о 15 год. 00 хв. ОСОБА_5 при особистій зустрічі з ОСОБА_7 перебуваючи біля приміщення Благодійної організації «Благодійний фонд «Банк Добра» за адресою: м. Житомир, вул. Лесі Українки, 48, реалізуючи злочинний умисел, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій та передбачаючи їх суспільно-небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, умисно, з корисливих мотивів, змінила вимогу надання неправомірної вигоди у розмірі 1500 доларів США на надання їй неправомірної вигоди у вигляді комп`ютерної техніки, а саме 2-х ноутбуків та 1-го комп`ютерного моноблоку, на яку ОСОБА_7 , діючи під контролем правоохоронних органів, погодився.

Доводячи злочинний умисел до кінця, 28.09.2023 близько 13 год. 00 хв., ОСОБА_5 , перебуваючи у приміщенні Благодійної організації «Благодійний фонд «Банк Добра» за адресою: м. Житомир, вул. Лесі Українки, 48, з метою організації та сприяння ОСОБА_7 , будучи обізнаною, що ОСОБА_7 не має наміру повертатися на територію України, усвідомлюючи протиправні наміри останнього, передала ОСОБА_7 копію Наказу №148 від 26.09.2023, що дає право на перетин державного кордону України на період дії правового режиму воєнного стану, взамін на яку одержала для себе та невстановленої службової особи Житомирської ОВА від ОСОБА_7 , який діяв під контролем правоохоронних органів, неправомірну вигоду у вигляді 2-х ноутбуків та 1-го комп`ютерного моноблоку, вартість яких складає 51 000 гривень.

28.09.2023 СУ ГУНП в Житомирській області о 13 год. 10 хв., у порядку ст. 208 КПК України, за підозрою у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 369-2, ч. 3 ст. 332 КК України, затримано ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ,

У подальшому, 29.09.2023 у відповідності до вимог ст.ст.276-278 УКПК України ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 369-2, ч. 3 ст. 332 КК України, а саме в одержанні неправомірної вигоди для себе та третьої особи за вплив на прийняття рішення особою, уповноваженою на виконання функцій держави, поєднане з вимаганням такої вигоди та в організації та сприянні в незаконному переправленні особи через державний кордон України шляхом наданням засобів, вчиненому з корисливих мотивів, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 332 КК України.

Слідчий вказує, що метою застосування стосовно ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою є необхідність запобігання наявних ризиків, передбачених п.п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України.

В судовому засіданні прокурор ОСОБА_3 клопотання підтримав та просив його задовольнити. Вказав, що під час проведення контролю за вчинення злочину було зафіксовано передачу речей та задокументовано одержання неправомірної вигоди. На думку прокурора підозрювана може здійснити повторний злочин та впливати на свідків. Також повідомив, що ОСОБА_5 має можливість виїхати за кордон. Не заперечував щодо застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою з можливістю внесення застави.

Захисник ОСОБА_6 щодо застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою заперечила. В судовому засіданні вказала, що ОСОБА_5 є інвалідом 2 групи, хворіє на онкологічне захворювання та проходить реабілітацію, одружена, чоловік є інвалідом 3 групи. Адвокат повідомила, що перебування підозрюваної під вартою буде мати негативні наслідки щодо подальшої допомоги Збройним Силам України. На думку захисника, ризики, на які вказує прокурор, не підтверджуються доказами. З огляду на зазначене, захисник просила відмовити у задоволенні клопотання слідчого та застосувати щодо підозрюваної запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання.

Підозрювана ОСОБА_5 повідомила, що з 2014р. є волонтером, допомагає Збройним Силам України, є співзасновником та керівником благодійного фонду. Заперечила щодо задоволення клопотання слідчого.

Заслухавши прокурора, захисника, підозрювану, дослідивши матеріали справи, слідчий суддя приходить до висновку, що докази та обставини, на які посилається слідчий у клопотанні, дають підстави вважати, що дане клопотання про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою відносно ОСОБА_5 не підлягає задоволенню за наступних підстав.

Тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частиною п`ятою статті 176 цього Кодексу (ч.1 ст.183 КПК України).

Частиною 1 статті 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про:

1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення;

2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор;

3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Якщо при розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу прокурор доведе обставини, передбачені пунктами 1 та 2 частини першої цієї статті, але не доведе обставини, передбачені пунктом 3 частини першої цієї статті, слідчий суддя, суд має право застосувати більш м`який запобіжний захід, ніж той, який зазначений у клопотанні, а також покласти на підозрюваного, обвинуваченого обов`язки, передбачені частинами п`ятою та шостою цієї статті, необхідність покладення яких встановлена з наведеного прокурором обґрунтування клопотання (ч.4 ст.194 КПК України).

З огляду на матеріали клопотання ОСОБА_5 обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 369-2, ч. 3 ст. 332 КК України, що підтверджується доказами долученими до матеріалів клопотання.

Обґрунтовуючи необхідність застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою слідчий вказує на можливість підозрюваної ОСОБА_5 переховуватися від органів досудового розслідування та суду з метою ухилення від кримінальної відповідальності, незаконно впливати на свідків кримінального провадження, вчинити інше кримінальне правопорушення.

При встановленні наявності ризику того, що підозрювана може переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду, слідчий суддя не може орієнтуватися лише на суворість можливого вироку.

Оцінка такого ризику має проводитись з посиланням на низку інших факторів, які можуть або підтвердити існування ризику втечі, або вказати, що вона маловірогідна і необхідність в утриманні під вартою відсутня (Panchenko проти Росії, § 106). Ризик втечі має оцінюватися у світлі факторів, пов`язаних з характером особи, її моральністю, місцем проживання, родом занять, майновим станом, сімейними зв`язками та усіма видами зв`язку з країною, в якій така особа піддається кримінальному переслідуванню (Becciev проти Молдови, § 58).

Відповідно до рішення ЄСПЛ у справі «Клішин проти України», наявність кожного ризику повинна носити не абстрактний, а конкретний характер та доводитися відповідними доказами. Як зазначено в п.111-112 Рішення ЄСПЛ «Белеветський проти Росії» - обмеження розгляду клопотання про обрання, продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою лише переліком законодавчих (стандартних) підстав для його застосування без встановлення їх наявності та обґрунтованості до конкретної особи є порушенням п.4 ст.5 Конвенції.

Однак, слідчий суддя приймає до уваги доводи сторони обвинувачення, з яких вбачається, що ОСОБА_5 має можливість безперешкодно виїхати за кордон.

Відповідно до матеріалів клопотання слідчого, ОСОБА_5 являючись керівником Благодійної організації «Благодійний фонд «Банк Добра» та може як у спосіб погроз, підкупу, психологічного впливу, так і в інший спосіб незаконно впливати на осіб, у т.ч. із числа працівників Фонду, які ще не були допитані в якості свідків у кримінальному провадженні, а також осіб, які безпосередньо можуть бути причетними до вчинення кримінального правопорушення, пов`язаного з корупцією, а отже ризик визначений п. 3 ч. 1 ст. 177 КПК України є реальним.

Слідчим в клопотанні, а прокурором в судовому засіданні доведено, що ОСОБА_5 вживала конспіративні заходи, спрямовані на приховування своєї протиправної діяльності. Враховуючи характер та послідовність протиправних дій, у вчиненні яких ОСОБА_5 обґрунтовано підозрюється, корисливий мотив кримінального правопорушення, слід прийняти до уваги, що така діяльність є способом отримання джерел доходів, що підтверджує ризик визначений п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України.

Згідно ч.1 ст.183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частиною пятою статті 176 цього Кодексу. При цьому, у п.52 рішення Європейського суду з прав людини у справі «Ливада проти України» від 26 червня 2014 року за заявою № 21262/06 суд вказує, що аргументи «за» і «проти» звільнення, включаючи ризик того, що обвинувачений (підозрюваний) може перешкоджати належному здійсненню провадження, не мають прийматися абстрактно (in abstracto), а повинні підтверджуватися фактичними доказами. Зазначена небезпека не може оцінюватися виключно за ступенем тяжкості ймовірного покарання. Вона має оцінюватися з урахуванням низки інших відповідних факторів, які можуть або підтвердити існування вказаної небезпеки, або зробити її на стільки незначною, що вона не зможе обґрунтовувати досудове тримання під вартою (див. також рішення у справі «Доронін проти України» (Doronin v. Ukraine), пп. 63-64, рішення у справах «Осипенко проти України» (Osypenko v. Ukraine), заява № 4634/04, пп. 76-80, від 9 листопада 2010 року, та «Харченко проти України» (Kharchenko v. Ukraine), заява № 40107/02, пп. 79-81, 99 та 101, від 10 лютого 2011 року).

Відповідно до ч.1 ст.178 КПК України визначено, що при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, слідчий суддя, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі: 1) вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного, обвинуваченого винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється, обвинувачується; 3) вік та стан здоров`я підозрюваного, обвинуваченого; 4) міцність соціальних звязків підозрюваного, обвинуваченого в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини й утриманців; 5) наявність у підозрюваного, обвинуваченого постійного місця роботи або навчання; 6) репутацію підозрюваного, обвинуваченого; 7) майновий стан підозрюваного, обвинуваченого; 8) наявність судимостей у підозрюваного, обвинуваченого; 9) дотримання підозрюваним, обвинуваченим умов застосованих запобіжних заходів, якщо вони застосовувалися до нього раніше; 10) наявність повідомлення особі про підозру у вчиненні іншого кримінального правопорушення; 11) розмір майнової шкоди, у завданні якої підозрюється, обвинувачується особа, або розмір доходу, в отриманні якого внаслідок вчинення кримінального правопорушення підозрюється, обвинувачується особа, а також вагомість наявних доказів, якими обґрунтовуються відповідні обставини.

Оцінюючи в сукупності тяжкість та обставини вчинення інкримінованого ОСОБА_5 кримінального правопорушення, дані про особу підозрюваної, яка є уродженкою с. Самчики Старокостянтинівського району Хмельницької області, українкою, громадянкою України, головою Благодійної організації «Благодійний фонд «Банк Добра», сталі соціальні зв`язки, позитивну характеристику, а також беручи до уваги стан здоров`я підозрюваної, яка є інвалідом 2 групи, проходить реабілітацію та хворіє на онкологічне захворювання, слідчий суддя вважає, що застосування відносно ОСОБА_5 запобіжного заходу у виді тримання під вартою не викликано об`єктивною необхідністю і не виправдовує такий ступінь втручання у права і свободи підозрюваної.

На переконання слідчого судді прокурором не доведено неможливість застосування до підозрюваної більш м`яких запобіжних заходів.

Згідно ч. ч. 1, 2 ст. 181 КПК України, домашній арешт полягає в забороні підозрюваному, обвинуваченому залишати житло цілодобово або у певний період доби. Домашній арешт може бути застосовано до особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за вчинення якого законом передбачено покарання у виді позбавлення волі.

Враховуючи зазначені вище обставини, на думку слідчого судді наявні підстави вважати, що запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту відповідає особі підозрюваної, буде співмірним з існуючими ризиками і зможе забезпечити належне виконання останньою процесуальних обов`язків, передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України.

На викладеного, керуючись ст.ст. 181, 183, 184, 193, 194, 196, 376 Кримінального процесуального кодексу України, слідчий суддя, -

ПОСТАНОВИВ:

В задоволенні клопотання слідчого - відмовити.

Застосувати щодо підозрюваної ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту строком до 29.11.2023 включно.

Покласти на підозрювану ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , процесуальні обов`язки:

1) заборонити цілодобово залишати житло, за адресою проживання: АДРЕСА_1 ;

2) прибувати по першому виклику до слідчого, прокурора або суду;

3) повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та/або місця роботи;

4) утримуватись від спілкування зі свідками у кримінальному провадженні;

5) у разі наявності, здати на зберігання до відповідних органів державної влади, зокрема до управління Державної міграційної служби України або до органу досудового розслідування, свій паспорт для виїзду закордон та інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.

Роз`яснити підозрюваній, що відповідно до ч.5 ст.181 КПК України, працівники органу Національної поліції з метою контролю за поведінкою підозрюваного, який перебуває під домашнім арештом, мають право з`являтися в житло цієї особи, вимагати надати усні чи письмові пояснення з питань, пов`язаних із виконанням покладених на неї зобов`язань, використовувати електронні засоби контролю.

Виконання ухвали доручити органу Національної поліції за місцем проживання підозрюваного.

Контроль за виконанням ухвали покласти на слідчих у провадженні яких перебуває дане кримінальне провадження.

Визначити строк дії обов`язків з моменту оголошення ухвали до 29.11.2023 включно.

Ухвала підлягає негайному виконанню з моменту її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1