УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20.10.2023 рокуслідчий суддя Київського районного суду м. Одеси ОСОБА_1 , при секретарі судового засідання ОСОБА_2 , за участю прокурора ОСОБА_3 , захисника підозрюваного адвоката ОСОБА_4 , підозрюваного ОСОБА_5 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Одесі клопотання слідчого Другого слідчого відділу (з дислокацією у м. Одеса) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м. Миколаєві, ОСОБА_6 , яке погоджено прокурором відділу Одеської обласної прокуратури ОСОБА_7 , про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою в рамках кримінального провадження №0000220 від 28.06.2023 року відносно:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, українця, неодруженого, з вищою освітою, зареєстрованого та фактично мешкаючого за адресою: АДРЕСА_1 , непрацюючого, раніше не судимого,

підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 369 КК України,-

ВСТАНОВИВ:

1. Короткий виклад фактичних обставин даного кримінального провадження та відповідного обґрунтування з боку сторони обвинувачення.

Другим слідчим відділом (з дислокацією у м. Одесі) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м. Миколаєві, проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000220 від 28.06.2023 за ознаками злочинів, передбачених ч. 3 ст. 368, ч. 2 ст. 364, ч. 3 ст. 369 КК України.

Процесуальне керівництво у кримінальному провадженні здійснюється групою прокурорів Одеської обласної прокуратури.

Досудовим розслідуванням встановлено, що громадянин України ОСОБА_5 перебуває на посаді агента ТОВ «StellaMaris», яке в тому числі надає послуги с суднового агентування.

Крім того, відповідно до наказу начальника ПДРУ ДПС України від 22.02.2023 № 50-ОС підполковника ОСОБА_8 , призначено на посаду начальника ВПС «Ізмаїл» (тип Б) 17 Прикз. імені полковника Олександра Жуковського ПДРУ ДПС України з 27.03.2023.

Таким чином, під час проходження служби та безпосереднього виконання обов`язків на посаді начальника відділу прикордонної служби « ІНФОРМАЦІЯ_2 » (тип Б) НОМЕР_1 прикордонного загону Державної прикордонної служби України, підполковник ОСОБА_8 , відповідно до приписів та повноважень визначених ст. ст. 19, 20, 23, 24 Закону України «Про державну прикордонну службу України» є представником влади, законні вимоги і розпорядження якого є обов`язковими для виконання громадянами України, іноземцями, особами без громадянства, посадовими і службовими особами, обіймає посаду керівника структурного підрозділу органу державної влади, і відповідно до примітки 1 до ст. 364 КК України, примітки 2 до ст. 368 КК України є службовою особою, яка займає відповідальне становище.

Органом досудового розслідування встановлено, що ОСОБА_5 , достовірно розуміючи суть кримінального правопорушення та передбачену за його скоєння кримінальну відповідальність, незважаючи на обізнаність з вимогами наведених нормативно-правових актів, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, тобто діючи умисно, з метою надання неправомірної вигоди службовій особі, яка займає відповідальне становище, став на шлях злочинної діяльності за наступних обставин.

Так, під час виконання своїх службових обов`язків в невстановлений досудовому розслідуванні час та місці, але не пізніше 28.06.2023 року у ОСОБА_5 виник злочинний умисел, направлений на надання неправомірної вигоди керівництву ВПС «Ізмаїл» в особі начальника ОСОБА_8 за безперешкодне здійснення прикордонного контролю та оформлення кожного судна та членів екіпажу, якому надавались агентські послуги, пов`язані з приходом, перебуванням, а також з відходом суден з порту в зоні діяльності ВПС «Ізмаїл».

ОСОБА_5 , діючи умисно, з метою надання неправомірної вигоди службовій особі, яка займає відповідальне становище, 07.08.2023, приблизно о 14:36 год., перебуваючи на паркінгу біля «Діорама» за адресою: Одеська обл., м. Ізмаїл, вул. Фортецька, передав ОСОБА_9 , якого для вказаної діяльності залучив ОСОБА_8 , 100 (сто) доларів США для передачі їх ОСОБА_8 за безперешкодне проходження прикордонного контролю та оформлення кожного судна та членів екіпажу, котрим надавались агентські послуги, пов`язані з приходом, перебуванням, а також з відходом судна з порту в зоні діяльності ВПС «Ізмаїл».

За вищевикладених обставин, 16.10.2023 року ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 369 КК України, за кваліфікуючими ознаками: надання неправомірної вигоди службовій особі, яка займає відповідальне становище, за невчинення службовою особою в інтересах того, хто пропонує, обіцяє чи надає таку вигоду, чи в інтересах третьої особи будь-якої дії з використанням наданої їй влади чи службового становища.

Посилаючись на існування ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України, наявність обґрунтованої підозри за фактом можливого вчинення ОСОБА_5 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 369 КК України, а також беручи до уваги неможливість запобігання вищезазначеним ризикам застосуванням більш м`яких запобіжних заходів, слідчий за погодженням з прокурором звертаються до слідчого суді з клопотанням про застосування відносно підозрюваного ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

2. Позиції учасників судового засідання.

Прокурор вимоги поданого клопотання підтримав у повному обсязі, просив його задовольнити та застосувати відносно підозрюваного ОСОБА_5 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою. В судовому засіданні прокурор долучив копію повідомлення про підозру ОСОБА_5 від 16.10.2023 року та копію ухвали слідчого судді Київського районного суду м. Одеси від 10.10.2023 року про продовження строку досудового розслідування кримінального провадження №0000220 від 28.06.2023 року до 18.12.2023 року.

Захисник вказав на необґрунтованість повідомленої підозри ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 369 КК України, оскільки, на думку сторони захисту, до матеріалів клопотання не долучено належних доказів, які б вказували на причетність останнього до вчинення інкримінованого йому кримінального правопорушення. Крім того, адвокат ОСОБА_4 посилався на наявність у його підзахисного міцних соціальних зв`язків, а саме: ОСОБА_5 має на утриманні трьох осіб батьків, які є інвалідами 2 групи, бабусю, що хворіє на невиліковну хворобу та обмежена у вільному пересуванні, у зв`язку із чим потребує постійної допомоги ОСОБА_5 . Захисник підозрюваного також звернув увагу на те, що він має постійне місце проживання, за яким характеризується виключно позитивно. З огляду на що, адвокат ОСОБА_4 просив відмовити у задоволенні клопотання сторони обвинувачення у повному обсязі.

Підозрюваний з підозрою не згоден, підтримав думку свого захисника щодо забіжного заходу.

3. Норми законодавства, якими керується слідчий суддя при вирішенні питання міри запобіжного заходу в рамках даного кримінального провадження.

Згідно ч. 1 ст. 177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Відповідно до ч. 1, ч. 4 ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Частиною 4 статті 194 КПК України передбачено, що якщо при розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу прокурор доведе обставини, передбачені пунктами 1 та 2 частини першої цієї статті, але не доведе обставини, передбачені пунктом 3 частини першої цієї статті, слідчий суддя, суд має право застосувати більш м`який запобіжний захід, ніж той, який зазначений у клопотанні, а також покласти на підозрюваного, обвинуваченого обов`язки, передбачені частиною п`ятою цієї статті, необхідність покладення яких встановлена з наведеного прокурором обґрунтування клопотання.

4. Відомості, які свідчать про наявність в рамках даного кримінального провадження обґрунтованої підозри за фактом можливого вчинення ОСОБА_5 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 369 КК України.

При розгляді зазначеного кримінального провадження у відповідності до ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» слідчий суддя застосовує Конвенцію «Про захист прав людини і основоположних свобод» (далі «Конвенція») та практику Європейського суду з прав людини (далі ЄСПЛ), як джерело права.

Європейський суд з прав людини неодноразово підкреслював, що наявність підстав для тримання особи під вартою має оцінюватись в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин. Тримання особи під вартою завжди може бути виправдано, за наявності ознак того, що цього вимагають справжні інтереси суспільства, які, незважаючи на існування презумпції невинуватості, переважають інтереси забезпечення поваги до особистої свободи.

Розглядаючи клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою для прийняття законного і обґрунтованого рішення, суд, відповідно до ст.178 КПК України та практики Європейського суду з прав людини, повинен врахувати тяжкість кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється особа та особисті обставини життя особи, які можуть свідчити на користь збільшення (зменшення) ризику переховування від правосуддя чи інших способів неналежної процесуальної поведінки.

Як вбачається з матеріалів клопотання, 16.10.2023 року ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 369 КК України.

Вимога розумної підозри передбачає наявність доказів, які об`єктивно зв`язують підозрюваного з певним злочином і вони не повинні бути достатніми, щоб забезпечити засудження, але мають бути достатніми, щоб виправдати подальше розслідування або висунення звинувачення (рішення у справі «Мюррей проти Об`єднаного Королівства» від 28 жовтня 1994 року, «Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства» від 30 серпня 1990 року, п. 32, Series A, № 182), (Erdagoz v. Turkey (Ердагоз проти Туреччини).

Європейський суд з прав людини в своєму рішенні у справі "Мюррей проти Сполученого Королівства", зазначив що факти, які викликають підозру, не обов`язково мають бути встановлені до ступеня, необхідного для засудження або навіть для пред`явлення обвинувачення, що являється завданням наступних етапів кримінального процесу.

Так, обґрунтованість підозри у вчиненні ОСОБА_5 інкримінованого йому кримінального правопорушення підтверджується наступними матеріалами кримінального провадження: матеріалами оперативного підрозділу УСБУ в Одеській області, заявою про вчинення злочину ОСОБА_9 , протоколом допиту свідка ОСОБА_9 протоколами НСРД та іншими зібраними у кримінальному провадженні доказами у їхній сукупності.

Слідчий суддя суд вважає, що вищевказані стороною обвинувачення матеріали, які долучені до клопотання, на даній стадії досудового розслідування доводять обґрунтованість підозри у вчиненні ОСОБА_5 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 369 КК України.

При цьому, слідчий суддя акцентує увагу, що відповідно до статей 89, 94 КПК України та Глави 28 КПК України питання про встановлення вини ОСОБА_5 у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення, оцінка зібраних доказів на предмет їх достовірності і допустимості відноситься до компетенції суду за наслідками судового розгляду кримінального провадження по суті обвинувачення. На даній стадії кримінального провадження, слідчий суддя не вирішує питання винуватості особи у вчиненні тих чи інших кримінальних правопорушень, а лише на підставі наявних у слідчого судді матеріалів, вирішує питання доведеності існування обґрунтованої підозри за фактом можливого вчинення таких кримінально-протиправних дій.

5. Відомості, які свідчать про наявність в рамках даного кримінального провадження ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України.

На думку сторони обвинувачення в рамках даного кримінального провадження наявні ризики, передбачені п. п. 1-5 ч. 1 ст. 177 КПК України.

Так, враховуючи обґрунтованість підозри у вчинені ОСОБА_5 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 369 КК України, тяжкість покарання, що загрожує підозрюваному у разі визнання його винуватим у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення, слідчий суддя приходить до переконання, що в рамках означеного кримінального провадження наявний ризик, передбачений п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме ризик у вигляді можливого переховування підозрюваного від органу досудового розслідування та суду.

Слідчий суддя враховує, що в рамках даного кримінального провадження наявна особа свідка ОСОБА_9 , який є заявником у даному кримінальному провадженні. Протоколи допиту такої особи, в якому зазначені його анкетні дані, долучені до матеріалів даного клопотання. На теперішній час в значній мірі, обґрунтованість пред`явленої ОСОБА_5 підозри за фактом можливого вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 369 КК України, у тому числі, підтверджується саме показаннями такого свідка.

При цьому, слідчий суддя зазначає, що на теперішній час вказаний свідок допитаний. Між тим, враховує слідчий суддя також й відомості в частині того, що за винятком випадків, передбачених ст. 225 КПК України, суд не може обґрунтовувати свої судові рішення показаннями, отриманими стороною обвинувачення на стадії досудового розслідування. Відтак, у випадку подальшого направлення обвинувального акту відносно ОСОБА_5 до суду, слідчий суддя не може виключати допиту таких осіб безпосередньо судом, в зв`язку з чим, слідчий суддя не може виключати можливого незаконного впливу з боку підозрюваної особи на такого свідка, що в свою чергу свідчить про наявність в рамках такого кримінального провадження ризику, передбаченого п. 3 ч. 1 ст. 177 КПК України.

Водночас, слідчий суддя вважає, що запобігти вказаному ризику можливо шляхом покладення на підозрюваного ОСОБА_5 обов`язку утримуватися від спілкування зі свідками у даному кримінальному провадженні.

Щодо посилання сторони обвинувачення на існування ризиків, передбачених п. п. 2, 4, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, слідчий суддя вважає, що стороною обвинувачення не доведено ані в клопотанні, ані в судовому засіданні існування вказаних ризиків, так сторона клопотання формально зазначає, що підозрюваний може знищити, сховати або спотворити будь яку річ, чи документи, так як відомості по вказаному кримінальному проваджені внесено ще 28.06.2023 року, за цей час сторона обвинувачення проводила певні слідчі дії, в тому числі і обшуки та вилучила всі необхідні документи. Також жодним чином стороною обвинувачення не доведений ризик можливості перешкоджання підозрюваним кримінальному провадженню.

З приводу доводів сторони обвинувачення, про існування ризику, передбаченого п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме вчинення підозрюваним іншого кримінального правопорушення, слідчий суддя також вважає, що зазначений ризик є не обґрунтованим, так як ОСОБА_5 раніше до кримінальної відповідальності не притягувався та стороною обвинувачення не надано будь-яких доказів того, що є підстави вважати, що на даний час перевіряється обставини того, що ОСОБА_5 може мати відношення до скоєння ще інших кримінальних правопорушень.

6. Вирішення питання можливості застосування в рамках даного кримінального провадження більш м`якого запобіжного заходу.

Згідно ч. 1 ст. 183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частиною п`ятою статті 176 цього Кодексу.

Разом з тим, попри вищевказані встановлені в судовому засіданні ризики, передбачені ст. 177 КПК України, сторона обвинувачення, всупереч п. 6 ч. 1 ст. 184 КПК України, жодним чином не обґрунтовує неможливість запобігання таким ризикам шляхом застосування більш м`якого запобіжного заходу для запобігання встановленим ризикам та забезпечення належної процесуальної поведінки останнього впродовж досудового розслідування кримінального провадження, натомість, одна лише тяжкість кримінального правопорушення, у якому підозрюється особа, та тяжкість покарання, що загрожує їй у разі визнання винуватою у вчиненні інкримінованого злочину, не можуть бути єдиною підставою для застосування відносно ОСОБА_5 виняткового та найсуворішого запобіжного заходу у виді тримання під вартою.

Так слідчий суддя враховує вимоги п.п. 3 і 4 ст.5 Конвенції про захист прав людини та практику Європейського суду з прав людини, згідно з якими обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою. При цьому, ризик переховування обвинуваченого від правосуддя не може оцінюватися виключно на підставі суворості можливого судового рішення, а це слід робити з урахуванням низки відповідних фактів, які можуть підтверджувати існування такого ризику, або свідчити про такий його незначний ступінь, який не може служити підставою для запобіжного ув`язнення.

Як вбачається з п. 62 рішення ЄСПЛ у справі «Боротюк проти України», у всіх випадках, коли ризику ухилення обвинуваченого від слідства можна запобігти за допомогою застави чи інших запобіжних заходів, обвинуваченого має бути звільнено, і в таких випадках національні органи завжди мають належним чином досліджувати можливість застосування таких альтернативних запобіжних заходів.

Так, слідчий суддя надає належну правову оцінку обставинам ймовірного вчинення підозрюваним інкримінованого йому кримінального правопорушення, а також відомостей щодо його особи, а саме як встановлено в судовому засіданні підозрюваний має на утриманні батьків, які є інвалідами 2 (другої) групи, а також бабусю, яка страждає на невиліковну хворобу та обмежена у вільному пересуванні, крім того, підозрюваний має постійне місце проживання, за яким характеризується виключно позитивно, раніше до кримінальної відповідальності не притягувався, що в сукупності, на думку слідчого судді, свідчить про можливість запобігання встановленим ризикам та забезпечення належної процесуальної поведінки підозрюваного шляхом застосування запобіжного заходу у вигляді застави.

Відповідно до ч. 1 ст. 182 КПК України, застава полягає у внесенні коштів у грошовій одиниці України на спеціальних рахунок, визначений в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України, з метою забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього обов`язків, під умовою звернення внесених коштів у доход держави в разі невиконання цих обов`язків.

Згідно ч. 4 ст. 182 КПК України, розмір застави визначається слідчим суддею, судом з урахуванням обставин кримінального правопорушення, майнового та сімейного стану підозрюваного, обвинуваченого, інших даних про його особу та ризиків, передбачених ст. 177 цього Кодексу. Розмір застави повинен достатньою мірою гарантувати виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього обов`язків та не може бути завідомо непомірним для нього.

Зокрема, відповідно до п. 2 ч. 5 ст. 182 КПК України, розмір застави щодо особи, підозрюваної чи обвинуваченої у вчиненні тяжкого злочину (до даної категорії належить підозрюваний), складає від двадцяти до вісімдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб. Вказаний розмір застави, на думку слідчого судді, в повному обсязі здатний забезпечити виконання підозрюваним покладених на нього обов`язків з огляду на наступне.

Так, враховуючи наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_5 тяжкого кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 369 КК України, обставини інкримінованого кримінального правопорушення, встановлені в ході розгляду даного клопотання ризики, передбачені ст. 177 КПК України, також враховуючи встановлений в судовому засіданні матеріальний стан підозрюваного, його відношення до скоєного, пояснення в судовому засіданні, щодо обставин злочину, знаходження на утриманні батьків та бабусі, слідчий суддя вважає, що у даному випадку доцільним є застосування до підозрюваного ОСОБА_5 запобіжного заходу з призначенням застави у розмірі 80 (двадцяти) розмірів прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що складає 214 720 гривень.

На думку слідчого судді, саме вказаний розмір застави буде в повній мірі гарантувати належну процесуальну поведінку підозрюваного, у випадку її внесення, під загрозою звернення вказаного розміру застави в дохід держави за наявності відповідних для цього підстав (ч. 8 ст. 182 КПК України).

Керуючись ст. ст. 176-178, 181, 183, 194, 376 КПК України, слідчий суддя,

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні клопотання слідчого Другого слідчого відділу (з дислокацією у м. Одеса) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м. Миколаєві, ОСОБА_6 , яке погоджено прокурором відділу Одеської обласної прокуратури ОСОБА_7 , про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою в рамках кримінального провадження №0000220 від 28.06.2023 року відносно ОСОБА_5 відмовити.

Застосувати до ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді застави у розмірі 80 (вісімдесяти) розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 214 720 (двісті чотирнадцять тисяч сімсот двадцять) гривень.

Застава може бути внесена підозрюваним або іншою фізичною або юридичною особою (заставодацем) на розрахунковий рахунок UA0005435, код отримувача (ЄДРПОУ) - 26302945, банк отримувача ДКСУ м. Київ, МФО 820172, отримувач - Територіальне управління Державної судової адміністрації України в Одеській області.

Покласти на підозрюваного ОСОБА_5 строком до 18.12.2023 року, в межах строку досудового розслідування, наступні процесуальні обов`язки, передбачені ст. 194 КПК України, а саме:

1. прибувати до органу досудового розслідування та/або суду за першою вимогою;

2. не відлучатися із населеного пункту, в якому він проживає без дозволу слідчого, прокурора та/або суду;

3. повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та/або місця роботи;

4. утримуватися від спілкування зі свідками, іншими підозрюваними та іншими особами з приводу обставин кримінального правопорушення в рамках даного кримінального провадження;

5. здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.

Роз`яснити підозрюваному ОСОБА_5 , що він не пізніше п`яти днів з дня обрання запобіжного заходу у вигляді застави зобов`язаний внести кошти на відповідний рахунок або забезпечити їх внесення заставодавцем та надати документ, що це підтверджує, слідчому, прокурору, суду. Зазначені дії можуть бути здійснені пізніше п`яти днів з дня обрання запобіжного заходу у вигляді застави, якщо на момент їх здійснення не буде прийнято рішення про зміну запобіжного заходу. З моменту обрання запобіжного заходу у вигляді застави щодо особи, яка не тримається під вартою, в тому числі до фактичного внесення коштів на відповідний рахунок, а також з моменту звільнення підозрюваного, обвинуваченого з-під варти внаслідок внесення застави, визначеної слідчим суддею, судом в ухвалі про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, підозрюваний, обвинувачений, заставодавець зобов`язані виконувати покладені на них обов`язки, пов`язані із застосуванням запобіжного заходу у вигляді застави.

Роз`яснити підозрюваному ОСОБА_5 , що відповідно до ч. ч. 8, 10, 11 ст. 182 КПК України, у разі невиконання обов`язків заставодавцем, а також, якщо підозрюваний, обвинувачений, будучи належним чином повідомлений не з`явився за викликом до слідчого, прокурора, слідчого судді, суду без поважних причин чи не повідомив про причини своєї неявки, або якщо порушив інші покладені на нього при застосуванні запобіжного заходу обов`язки, застава звертається в дохід держави та зараховується до спеціального фонду Державного бюджету України й використовується у порядку, встановленому законом для використання коштів судового збору. У разі звернення застави в дохід держави слідчий суддя, суд вирішує питання про застосування до підозрюваного, обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді застави у більшому розмірі або іншого запобіжного заходу з урахуванням положень ч. 7 ст. 194 КПК України. Застава внесена підозрюваним, обвинуваченим, може бути повністю або частково звернена судом на виконання вироку в частині майнових стягнень. Застава внесена заставодавцем, може бути звернена судом на виконання вироку в частині майнових стягнень тільки за його згодою.

Апеляційна скарга, на ухвалу слідчого судді може бути подана протягом п`яти днів з дня її оголошення безпосередньо до Одеського апеляційного суду.

Ухвала підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Подання апеляційної скарги зупиняє набрання ухвалою законної сили, але не зупиняє її виконання.

Слідчий суддя ОСОБА_1