ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
Справа № 953/6950/23 (1-кс/953/281/24) Головуючий суддя І інстанції ОСОБА_1
Провадження № 11-сс/818/164/24 Суддя доповідач ОСОБА_2
Категорія: продовження строків тримання під вартою
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 січня 2024 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Харківського апеляційного суду у складі:

головуючого судді - ОСОБА_2

суддів: - ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарі - ОСОБА_5 ,,

прокурора - ОСОБА_6 ,

захисника - ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Харкові кримінальне провадження за апеляційною скаргою захисника ОСОБА_7 в інтересах підозрюваної ОСОБА_8 на ухвалу слідчого судді Київського районного суду міста Харкова від 08 грудня 2023 року про продовження строку тримання під вартою відносно ОСОБА_8 , у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000179 від 27.01.2023, підозрюваної у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 28 ч. 1 ст. 114-1, ч. 2 ст. 28 ч. 3 ст. 332 КК України,-

УСТАНОВИЛА:

Вказаною ухвалою слідчого судді було задоволено клопотання слідчого.

Продовжено відносно підозрюваної строку тримання під вартою в Державній установі «Харківський слідчий ізолятор» в межах строку досудового розслідування на 40 (сорок) днів - до 16 лютого 2024 року включно, без визначення застави.

В обґрунтування прийнятого рішення слідчим суддею зазначено, що враховуючи існування ризиків доведених прокурором, передбачених п. 1, п. 2, п. 3 ч. 1 ст. 177 КПК України, а також оцінюючи сукупність обставин, а саме: вагомість наявних доказів про вчинення ОСОБА_8 тяжких кримінальних правопорушень в сфері злочинів проти основ національної безпеки України, вчинене в умовах воєнного стану, тяжкість покарання, що загрожує йому в разі визнання винуватим у кримінальних правопорушеннях, у вчиненні яких підозрюється, слідчий суддя прийшов до висновку про наявність підстав до задоволення клопотання. Більш того, за час тримання підозрюваної під вартою зазначені ризики не зменшилися та не втратили своєї актуальності. З вказаних підстав, суд приходить до висновку про необхідність продовження строку тримання під вартою ОСОБА_8 в межах строку досудового розслідування, на 40 днів, до 16.02.2024 включно

В апеляційній скарзі захисник просить скасувати оскаржувану ухвалу та визначити підозрюваній запобіжний захід не пов`язаний з триманням під вартою, а в разі продовження строку тримання під вартою визначити розмір застави від 20 до 80 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Зазначає про те, що жоден з встановлених ризиків, які зазначив слідчий суддя, не підтверджені.

Підозрювана не має наміру переховуватися, а закордонний паспорт можливо передати слідчому на зберігання в разі встановлення такого обов`язку.

Більш того, підозрювана проживає в місті Харкові, нікуди не виїжджала, сім`я також в Харкові, має постійне місце роботи лаборант в Харківській науково-педагогічній академії.

При цьому майнове становище підозрюваної є посереднім, має батьків, цивільного чоловіка, з яким проживає веде спільний побут більш ніж 3 роки.

Щодо ризику спотворення або знищення речей, які мають значення у справі, вказує, що у справі проведено ряд обшуків, були вилучені ряд речей та документів на які в подальшому було накладено арешт, жодних нових обшуків не проводилось, а тому вказаний ризик неактуальний.

Підозрювана не знає коло осіб, яких вважає за необхідне допитати слідчий, а тому ризик впливу виключається.

Також наголошує, що визначення застави це є дискрецією суду.

Тому вважає, що застава, в разі якщо суд дійде до висновку про необхідність продовження запобіжного заходу, може бути застосована у цьому провадженні.

Заслухавши доповідь судді, думку захисника, яка просила задовольнити апеляційну скаргу, думку прокурора, який заперечував проти задоволення апеляційної скарги, дослідивши матеріали провадження, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Відповідно до положень ст. 177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь - яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України.

Відповідно до положень статті 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним засобом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу.

Мотиви прийнятого слідчим суддею рішення викладені в ухвалі, яка в цілому відповідає вимогам ст. 196 КПК України.

Слідчий обгрунтовує підозру наступними доказами матеріалами НСРД; показаннями свідків, які містяться в протоколах їх допитів відповідно.

Так з матеріалів провадження вбачається, що 18.11.2023 ОСОБА_8 повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 28 ч. 1 ст. 114-1 КК України, тобто у вчиненні за попередньою змовою групою осіб в період часу з травня по листопад 2023 року із корисливих мотивів, умисних протиправних дій, що виразились у перешкоджанні законній діяльності збройних сил України та інших військових формувань шляхом організації незаконного переправлення через державний кордон України осіб, які підлягають призову на військову службу під час проведення мобілізації в умовах дії воєнного стану; ч. 2 ст. 28, ч. 3 ст. 332 КК України, тобто у вчиненні за попередньою змовою групою осіб з корисливих мотивів, в період часу з травня по листопад 2023 року, в умовах дії воєнного стану умисних протиправних дій, що виразились в організації незаконного переправлення осіб через державний кордон України, а також сприянні його вчинення шляхом надання засобів та вказівок.

Ухвалою слідчого судді Київського районного суду м. Харкова від 19.11.2023 застосовано відносно ОСОБА_8 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою в Державній установі «Харківський слідчий ізолятор» в межах строку досудового розслідування на 60 (шістдесят) днів - до 17.01.2024 включно, без визначення розміру застави.

Постановою заступника керівника Харківської обласної прокуратури від 05.01.2024 продовжено строк досудового розслідування у даному кримінальному провадженні, до 3 (трьох) місяців, тобто до 17.02.2024.

Кримінальні правопорушення, які інкримінується підозрюваній відносяться до категорії тяжких та мають підвищену суспільну небезпеку, вчинені в умовах воєнного стану.

У розумінні практики Європейського суду з прав людини, тяжкість покарання не є самостійною підставою для утримання особи під вартою, проте таке обвинувачення у сукупності з іншими обставинами збільшує ризик втечі настільки, що його неможливо відвернути,не взявши особу під варту.

У справі «Ілійков проти Болгарії» № 33977/96 від 25.07.2001 Європейський суд з прав людини зазначив, що «суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризику повторного вчинення злочинів».

Також, як вбачається з оскаржуваної ухвали слідчим суддею вивчалась можливість застосування відносно підозрюваної більш м`якого запобіжного заходу для запобігання встановлених ризиків.

Так, при розгляді даного клопотання слідчим суддею встановлено, що підозрювана має вищу освіту, працює лаборантом Комунального закладу «Харківська педагогічна академія», раніше не судима, до кримінальної відповідальності притягується вперше, зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 , мешкає за адресою: АДРЕСА_2 .

.

В той же час враховуючи існування ризиків, передбачених п.п. 1,2,3 ч.1ст.177КПК України, наявність яких не спростовано захисником, а також оцінюючи сукупність обставин, а саме: тяжкість покарання, що загрожує їй в разі визнання винним у кримінальних правопорушень, у вчиненні яких підозрюється, враховуючи ,що дії ОСОБА_8 , за вчинення яких їй повідомлено підозру, носять характер тяжких кримінальних правопорушень, застосування більш м`яких запобіжних заходів, за таких обставин є неможливим.

Даних які б вказували на неможливість підозрюваної за станом здоров`я перебувати в умовах СІЗО станом як на час розгляду клопотання так і під час апеляційного розгляду не надано.

Правильними є і висновки суду щодо наявності обґрунтованої підозри, оскільки у п. 48 рішення «Чеботарь проти Молдови» № 35615/06 від 13.11.2007 Європейський Суд з прав людини зазначив «Суд повторює, що для того, щоб арешт по обґрунтованій підозрі був виправданий у відповідності з статтею 5 & 1 (с), поліція не зобов`язана мати докази, достатні для пред`явлення обвинувачення, ні в момент арешту, ні під час перебування заявника під вартою. Метою попереднього тримання під вартою є подальше розслідування кримінальної справи, яке повинно підтвердити або розвіяти підозру, яка є підставою для затримання».

У розумінні положень, що наведені у численних рішеннях Європейського суду з прав людини («Нечипорук, Йонкало проти України» № 42310/04 від 21.04.2011, «Фокс, Кемпбелл і Харті проти Сполученого Королівства» №№ 12244/86, 12245/86, 12383/86 від 30.08.1990, «Мюррей проти Сполученого Королівства» № 14310/88 від 28.10.1994 та ін.), термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення. Матеріали кримінального провадження, на які посилалися прокурор, слідчий у клопотанні, дають підстави вважати підозру ОСОБА_8 , у вчиненні кримінальних правопорушень обґрунтованою, а обставини здійснення підозрюваною конкретних дій та доведеність його вини, як на те посилається сторона обвинувачення, потребують перевірки та оцінки у сукупності з іншими доказами у кримінальному провадженні під час подальшого досудового розслідування, що не виключає можливості застосування до підозрюваного запобіжного заходу. Такий висновок цілком узгоджується із правовими позиціями, наведеними у рішеннях ЄСПЛ. Так, у справі «Феррарі-Браво проти Італії» №9627/81 від 14.03.1984 Суд зазначив, що «питання про те, що арешт або тримання під вартою до суду є виправданими тільки тоді, коли доведено факт вчинення та характер інкримінованих правопорушень, ставити не можна, оскільки це є завданням попереднього розслідування, сприяти якому має й тримання під вартою»; у справі «Мюррей проти Сполученого Королівства» №14310/88 від 23.10.1994 «факти, які є причиною виникнення підозри не повинні бути такими ж переконливими, як ті, що є необхідними для обґрунтування вироку чи й просто висунення обвинувачення, черга якого надходить на наступній стадії процесу кримінального розслідування».

Колегія суддів також погоджується з рішення слідчого судді щодо рішення в порядку ч.4 ст. 183 КПК України та не визначення розміру застави.

За таких обставин, ухвала слідчого судді винесена обґрунтовано, належним чином мотивована, відповідає вимогам КПК України, а тому підстав для її скасування або зміни з підстав зазначених в апеляційній скарзі колегія суддів не вбачає.

Керуючись ст. ст. 392, 404, 405, 406, 407, 418, 419, 423 КПК України, колегія суддів, -

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_7 в інтересах підозрюваної ОСОБА_8 залишити без задоволення.

Ухвалу слідчого судді Київського районного суду міста Харкова від 08 грудня 2023 року про продовження строку тримання під вартою відносно ОСОБА_8 , у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000179 від 27.01.2023, підозрюваної у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 28 ч. 1 ст. 114-1, ч. 2 ст. 28 ч. 3 ст. 332 КК України залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та касаційному оскарженню не підлягає.

Головуючий

Судді