Провадження № 1-кп/337/105/2024
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 січня 2024 року місто Запоріжжя

Хортицький районний суд міста Запоріжжя в складі:

головуючого судді ОСОБА_1

за участю:

секретаря судового засідання ОСОБА_2

прокурора ОСОБА_3

обвинуваченої ОСОБА_4

захисника ОСОБА_5

законного представника обвинуваченої ОСОБА_6

потерпілої ОСОБА_7

законного представника потерпілої ОСОБА_8

представника потерпілої ОСОБА_9

розглянувши у закритому судовому засіданні кримінальне провадження №0000053 за обвинуваченням неповнолітньої:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка народилась в м. Запоріжжі, громадянки України, учениці 9 класу Запорізької гімназії №49 Запорізької міської ради, зареєстрованої та проживаючої за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимої,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.122 КК України,

ВСТАНОВИВ:

Формулювання обвинувачення, визнаного судом доведеним.

05 лютого 2023 року приблизно о 17 годині 20 хвилин біля кіоску «Хліб», розташованого по вулиці Хортицьке Шосе, 28 у м. Запоріжжі між неповнолітніми ОСОБА_4 і ОСОБА_7 , на ґрунті раптово виниклих неприязних відносин відбувся конфлікт, в ході якого вони перемістилися на ділянку, розташовану неподалік будинку АДРЕСА_2 , де неповнолітня ОСОБА_4 діючи умисно, з метою заподіяння неповнолітній ОСОБА_7 тілесних ушкоджень, користуючись тим, що остання знаходиться в лежачому положенні на ґрунтовому покритті та прикривала голову та обличчя руками, підійшла та нанесла потерпілій ОСОБА_7 кулаком своєї правої руки не менше п`ятнадцяти ударів в область лівої руки, внаслідок чого заподіяла останній, згідно з висновком експерта закритий перелом дистального метафазу лівої променевої кістки, що кваліфікуються як тілесне ушкодження середньої тяжкості, що не є небезпечним для життя, але спричинило тривалий розлад здоров`я, строком понад 21 день.

Стаття (частина статті) закону України про кримінальну відповідальність, що передбачає відповідальність за кримінальне правопорушення, винним у вчиненні якого визнається обвинувачений.

Дії обвинуваченої ОСОБА_4 суд кваліфікує за ч.1 ст.122 КК України як умисне середньої тяжкості тілесне ушкодження, тобто умисне ушкодження, яке не є небезпечним для життя і не потягло за собою наслідків, передбачених у статті 121 цього Кодексу, але таке, що спричинило тривалий розлад здоров`я.

Позиція сторони захисту.

Неповнолітня обвинувачена ОСОБА_4 свою вину у вчиненні кримінального правопорушення визнала повністю та пояснила суду, що 05.02.2023 року вона була в компанії подруг ОСОБА_10 та ОСОБА_11 , з якими підійшла до кіоску «Хліб», який розташований позаду супермаркету «Сільпо». Біля кіоску стояла раніше незнайома їй неповнолітня потерпіла ОСОБА_12 , в компанії хлопців. Настя сказала, що ОСОБА_13 їй погрожувала та попросила вдарити за це потерпілу. Вона підійшла до ОСОБА_7 та вдарила її двічі кулаком правої руки в обличчя. ОСОБА_7 почала телефонувати матері, ОСОБА_11 побігла за нею та повалила потерпілу на підлогу. Вона з ОСОБА_14 наздогнали ОСОБА_7 та вона почала бити потерпілу кулаком правої руки. Перший удар вона нанесла в обличчя, після чого ОСОБА_7 виставила перед собою руку, захищаючись від ударів. Вона нанесла ще близько 14 ударів рукою по руці ОСОБА_7 . Далі вона пішла з місця пригоди. Також пояснила суду про умови свого життя. Зазначила, що навчається у 9 класі школи №49, успішність задовільна. Проживає разом із батьками, сестрою та двома братами, дідом та бабою в трикімнатній квартирі. Її родина малозабезпечена, батьки не працюють. Вона має намір продовжити навчання у навчальному закладі №31 за спеціальністю повара. До свого вчинку ставиться критично, жаліє про вчинене, їй шкода ОСОБА_7 , яка отримала тілесні ушкодження внаслідок її дій, обіцяла більше такого не вчиняти, вибачилась в судовому засіданні перед потерпілою. Просила суворо її не карати, дати можливість виправити свою поведінку.

Законний представник обвинуваченої ОСОБА_6 суду пояснила, що дізналась про вчинок своєї дочки ОСОБА_4 від поліції, куди її запросили. Вона ставиться критично до вчинку ОСОБА_4 , покарала її тим, що заборонила виходити на вулицю гуляти, сильно сварила дочку, несильно вдарила. Батько не знає про кримінальне правопорушення, дочка боїться свого батька. Пояснила, що сім`я опинилась у складних життєвих обставинах, вона не працює, доходу не має. Обіцяла слідкувати за поведінкою ОСОБА_4 . Просила суворо не карати обвинувачену.

Захисник обвинуваченої адвокат ОСОБА_5 просив суд застосувати до обвинуваченої заходи виховного характеру. Пояснив, що ОСОБА_4 проживає в сім`ї, яка опинилась у складних життєвих обставинах, не має доходу. Проте ОСОБА_4 зробила для себе належні висновки, нових порушень не вчинила, доводить своєю поведінкою, що виправилась.

Докази на підтвердження встановлених судом обставин, а також мотиви неврахування окремих доказів.

Показання неповнолітньої потерпілої ОСОБА_7 , відповідно яких вона раніше не була знайома із ОСОБА_4 05.02.2023 року вона гуляла з друзями ОСОБА_15 та ОСОБА_16 . Їй треба було зустрітись із ОСОБА_11 , з якою у неї раніше виник конфлікт. Настя прийшла разом із ОСОБА_4 та ОСОБА_14 . Обвинувачена сказала, що поб`є її, якщо вона скаже щось погане про Настю. ОСОБА_4 підійшла до неї та вдарила кулаком по обличчю, після другого удару вона впала. Вона встала, зателефонувала матері, повідомила де вона, сказала, що її побили. Настя вихопила телефон з її рук та її повалили на землю. ОСОБА_4 підійшла до неї, нахилилась над нею, вдарила кулаком в обличчя. Вона захищалась від удару рукою. Обвинувачена біли її кулаком по руці. Вона втратила свідомість. Коли прийшла до тями, її тримав чоловік, всі інші розбіглись. Внаслідок дії ОСОБА_4 , вона отримала перелом руки, у неї досі болить спина, отримала черепно-мозкову травму голови. Лікувалась в п`ятій дитячий лікарні.

Висновок експерта №192п судово-медичної експертизи, відповідно висновків якого:

1. Закритий перелом дистального метафізу лівої променевої кістки (за даними консультативного висновку лікаря-рентгенолога-консультанта КУ «ЗОБ СМЕ» ЗОР) у неповнолітньої ОСОБА_7 кваліфікується як тілесне ушкодження середньої тяжкості, що не є небезпечним для життя, але спричинило тривалий розлад здоров`я строком понад 21 день (п. 2.2.2 «Правила судово-медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень, 1995р.»).

2. Дане ушкодження утворилося від дії тупого (их) предмета (ів).

3. Давність утворення тілесного ушкодження не суперечить строку вказаному освідуваною та в наданій медичній документації.

4. Для визначення можливості утворення тілесних ушкоджень за певним механізмом, необхідне надання в розпорядження експерта матеріалів, де зафіксований досліджуваний механізм травмування (протокол слідчого експерименту, допити, пояснення тощо). Можливість визначення обставин травмування потерпілої особи до компетенції судово-медичного експерта не належить.

5. Взаєморозташування неповнолітньої ОСОБА_7 і нападаючого в момент спричинення тілесного ушкодження могло бути будь-яким при умові доступності відповідної ділянки тіла для нанесення удару.

Висновок експерта №949/к судово-медичної експертизи, відповідно висновків якого:

«У ОСОБА_7 , 2008 р.н. був встановлений закритий перелом дистального метафізу лівої променевої кістки.

Морфологічні характеристики виявленого перелому за давністю виникнення не суперечать терміну травмування постраждалої вказаному у постанові слідчого.

Тілесне ушкодження у ОСОБА_7 утворилося за механізмом тупої травми, тобто від дії тупого предмета (предметів) у ділянку травмованої кінцівки.

Перелом даної ділянки кістки зазвичай виникає внаслідок травматичного впливу за віссю кістки, тобто у ділянку кисті. За своїм характером перелом є конструкційним, тобто таким, що виникає на певному віддаленні від місця безпосереднього травматичного впливу (впливів).

Виявлений у постраждалої перелом локалізується у зоні дистальної пластинки росту -це смуга гіалінового хряща між дистальним епіфізом та метафізом, за рахунок якого у дітей та підлітків променева кістка росте у довжину. Переломи даної ділянки класифікуються за системою Салтера-Харриса та виникають через те, що безпосередньо пластинка росту та ділянки кістки, що її оточують у дітей та підлітків є більш крихкими аніж навколишні стабілізуючи зв`язки та кісткові утворення.

Можливість виникнення вищевказаного перелому за механізмом викладеним під час проведення допиту в якості потерпілої ОСОБА_7 та слідчого експерименту з останньою, а саме: при нанесенні близько 20-ти ударів кулаками обох рук по лівій руці потерпілої, не виключається за умови достатньої для виникнення даної травми кінетичної енергії, що розповсюджувалася вздовж вісі променевої кістки та локалізації травматичного впливу (впливів) у ділянки лівої кисті та/чи відповідного променево-зап`ясткового суглобу.

Можливість виникнення вищевказаного перелому при нанесені одного удару обутою (у зимове взуття (берци)) ногою по лівій руці потерпілої - не виключається за умови достатньої для виникнення даної травми кінетичної енергії, що розповсюджувалася вздовж вісі променевої кістки та локалізації травматичного впливу у ділянки лівої кисті та/чи відповідного променево-зап`ясткового суглобу.

Виходячи із вищевикладеного комбінація обох вищерозглянутих механізмів травмування також не суперечить можливості виникнення виявленого у потерпілої перелому.

В момент перелому постраждала особа може відмічати наступні клінічні прояви травми: сильний, раптовий біль в ділянці перелому, запаморочення, пришвидшене серцебиття та дихання, мерехтіння «мушок» чи «потемніння» перед очима, порушення рухової функції травмованої ділянки тіла, з часом зазвичай виникає та підсилюється набряк м`яких тканин в зоні перелому».

На підставі ч.3 ст.349 КПК України, за згодою учасників процесу, судом визнано недоцільним дослідження доказів, стосовно тих фактичних обставин провадження, які ніким з учасників процесу не оспорюються. При цьому судом з`ясовано, що обвинувачений та інші учасники правильно розуміють зміст цих обставин, сумніву у добровільності та істинності їх позицій немає, судом роз`яснено про позбавлення права на оскарження цих обставин в апеляційному порядку.

При встановлених обставинах, оцінивши зібрані докази, суд вважає, що винуватість обвинуваченої у вчиненні кримінальних правопорушень в судовому засіданні доведена повністю і зібраних доказів достатньо для визнання її винуватою.

Обставини, які пом`якшують або обтяжують покарання.

Обставиною, які пом`якшує покарання, є вчинення кримінального правопорушення неповнолітньою. Обставин, що обтяжують покарання, судом не встановлено.

Мотиви призначення покарання.

Згідно статті 103 КК України суд враховує умови життя та виховання ОСОБА_4 , вплив дорослих, рівень розвитку та інші особливості особи неповнолітнього.

ОСОБА_4 є ученицею Запорізької гімназії №49 Запорізької міської ради. За місцем навчання характеризується посередньо, рівень навченості низький, має порушення уваги, низький рівень концентрації. За характером добродушна, товариська, активна, до конфліктів не схильна. Легко піддається негативному впливу інших осіб.

ОСОБА_4 проживає за адресою: АДРЕСА_1 , в ході відвідування квартири було з`ясовано, що квартира потребує косметичного ремонту та ретельного прибирання, ОСОБА_17 має окреме є місце для сну, стіл для навчання, забезпечена одягом та взуттям за сезоном, засобами особистої гігієни, продуктами харчування.

ОСОБА_4 пройшла медичне обстеження, згідно результатів якого серйозних хронічних захворювань не має, розвинута відповідно свого віку.

Раніше до кримінальної відповідальності не притягувалась. На обліку у лікаря нарколога не перебуває.

ОСОБА_4 проживає у багатодітній сім`ї, має сестру та двох братів.

Згідно матеріалів досудової доповіді щодо неповнолітньої обвинуваченої, у неповнолітньої ОСОБА_4 середній рівень ризику вчинення повторного кримінального правопорушення, можливе виправлення без ізоляції від суспільства.

З матеріалів досудової доповіді видно, що в сім`ї ОСОБА_4 склались погані стосунки, має місце зневажливе ставлення, байдужість до обвинуваченої, наявні проблеми з контролем поведінки, виховання є неналежним. З боку ОСОБА_4 є негативне ставлення до навчального закладу та навчання, низька успішність, часта відсутність. У ОСОБА_4 недостатньо організоване дозвілля, вона не залучена до просоціальних видів діяльності, у неї відсутні особисті інтереси. Деякі друзі з антисоціальною поведінкою. Дефіцит когнітивних навичок, імпульсивність, фізична агресія, вербальна агресія. ОСОБА_4 заперечує серйозність своєї поведінки, применшує її наслідки, не має почуття провини.

При призначенні покарання суд враховує думку прокурора, яка просила суд призначити обвинуваченій покарання у вигляді позбавлення волі з іспитовим строком, думку потерпілої та її представників, позицію сторони захисту.

Суд вважає, що підстави для звільнення ОСОБА_4 від покарання із застосуванням примусових заходів виховного характеру відсутні з наступних причин.

Незважаючи на те, що ОСОБА_4 в суді пояснила, що вона щиро розкаялась у вчиненому, її поведінка після вчинення кримінального правопорушення не є бездоганною.

Згідно матеріалів досудової доповіді, 06.08.2023 року ОСОБА_4 самовільно залишила місце проживання, вживала алкогольні напої у компанії друзів. Обвинувачена надає перевагу бродяжницькому способу життя, гуляючи з друзями, вживаючи алкогольні напої. Не навчається, не намагається наздогнати втрачений освітній матеріал.

У зв`язку із цим та іншими встановленими судом обставинами, обвинувачена потребує застосування покарання у вигляді позбавлення волі.

При вирішенні питання про можливість звільнення обвинуваченої від відбування з випробовуванням, суд керується наступним.

В досудовій доповіді органу пробації зазначено, що виправлення неповнолітньої ОСОБА_4 можливе без позбавлення волі. Суд приймає до уваги умови її життя та рівень її розвитку. Рівень ризику повторно вчинити кримінальне правопорушення є середнім.

Судом встановлено, що обвинувачена та її законний представник не вжили жодних заходів для оплати лікування потерпілої, або відшкодування завданої шкоди в інший спосіб.

Суд переконаний, що призначення показання із його реальним відбуванням є невиправдано суворим заходом примусу, який не може вважатись справедливим, пропорційним і співрозмірним ступеню тяжкості вчиненого злочину та його наслідкам, особі неповнолітньої обвинуваченої.

Із врахуванням викладеного, суд дійшов висновку про можливість виправлення обвинуваченої без відбування покарання, призначивши їй покарання у вигляді позбавлення волі, звільнивши її від відбування покарання з випробовуванням, що буде достатнім для її виправлення та попередження вчиненню нею нових злочинів.

Суд вирішив призначити ОСОБА_4 пробаційну програму, спрямовану на відновлення основних соціальних функцій ОСОБА_4 , її психологічного, морального та фізичного здоров`я, соціального статусу та повернення її до повноцінного правослухняного життя.

На обвинувачену доцільно покласти обов`язок виконати заходи, передбачені пробаційною програмою для неповнолітніх «Подолання агресивної поведінки» з метою розвитку навичок саморегуляції психоемоційних станів, управління гнівом та агресивною поведінкою, розширення інструментів ефективної взаємодії, формування готовності дотримуватися соціально прийнятних норм та ненасильницьких моделей поведінки.

Мотиви ухвалення інших рішень щодо питань, які вирішуються судом при ухваленні вироку, та положення закону, якими керувався суд.

В матеріалах справи наявний цивільний позов про стягнення з ОСОБА_6 матеріальної та моральної шкоди, заявлений законним представником потерпілої ОСОБА_8 . В судовому засіданні потерпіла, її законний представник ОСОБА_8 та представник потерпілої адвокат ОСОБА_9 при з`ясуванні майнових вимог до потерпілої, пояснили, що будуть вирішувати питання про звернення до суду із цивільним позовом після ухвалення вироку.

У зв`язку із тим, що цивільний позивач не підтримала свої позовні вимоги, суд не досліджував позовні вимоги та залишає позов без розгляду, що не позбавляє можливості звернутись із позовними вимогами в порядку цивільного судочинства.

Речові докази суд у справі відсутні.

На підставі викладеного, керуючись ст. 370, 371, 374 КПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Визнати винуватою ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.122 КК України, та призначити їй покарання у вигляді 1 року позбавлення волі.

На підставі ст.75, 104 КК України звільнити ОСОБА_4 від призначеного покарання з випробовуванням, встановивши їй іспитовий строк тривалістю 1 (один) рік.

На підставі ст.76 КК України покласти на засуджену ОСОБА_4 обов`язки періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання; виконувати заходи, передбачені пробаційною програмою для неповнолітніх «Подолання агресивної поведінки».

Цивільний позов ОСОБА_8 залишити без розгляду.

Копію вироку після проголошення негайно вручити учасникам розгляду справи.

Вирок може бути оскаржений до Запорізького апеляційного суду протягом тридцяти діб з дня його проголошення через Хортицький районний суд м. Запоріжжя.

Суддя: ОСОБА_1