Справа № 307/4497/23
Провадження № 1-кс/307/890/23
У Х В А Л А

про застосування запобіжного заходу

26 грудня 2023 року м. Тячів

Слідчий суддя Тячівського районного суду Закарпатської області ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , з участю прокурора ОСОБА_3 , слідчого ОСОБА_4 , захисника ОСОБА_5 , розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання слідчого СВ Тячівського РВП ГУНП в Закарпатській області про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та мешканця АДРЕСА_1 , громадянина України, з повною загальною середньою освітою, не одруженого, не працюючого, ранішене судимого, підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.286-1 КК України, відомості про яке 02 жовтня 2023 року внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000691,

В С Т А Н О В И В:

Слідчий СВ Тячівського РВП ГУНП в Закарпатській області ОСОБА_4 за погодженням з прокурором Тячівської окружної прокуратури ОСОБА_3 звернувся до суду з клопотанням про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_6 .

В обґрунтування клопотання посилається на те, що в провадженні СВ Тячівського РВП ГУНП в Закарпатській області знаходяться матеріали досудового розслідування, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000691 від 02 жовтня 2023 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ст.286-1 ч.1 КК України.

Вказує на те, що водій ОСОБА_6 підозрюється в тому, що він, 01 жовтня 2023 року, близько 19 години 25 хвилин, перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, керуючи технічно справним мотоциклом марки «Geon», без державної реєстрації, проїжджаючи по вулиці Народній в с. Крива, Тячівського району, по правій смузі руху, у напрямку смт. Тересва, Тячівського району, не забезпечив безпеку дорожнього руху, проявив неуважність до дорожньої обстановки що склалася, порушуючи вимоги п.п.1.5, 2.3, 12.1, 12.4, 12.9 «б», та 1.10 (в частині поняття «безпечна швидкість») Правил дорожнього руху України, маючи можливість оцінити дорожні умови та дорожню обстановку, не вибрав безпечну швидкість руху, при цьому застосував різкий поворот керма, який не відповідав вибраній швидкості руху, що призвело до заносу мотоцикла і втрати ним керованості, та наступному виїзду мотоцикла на узбіччя, зіткненню з насипом піщано-гравійної суміші на правому узбіччі та перекиданню. Таким чином своїми діями ОСОБА_6 грубо порушив вимоги п. п. 1.5, 2.3, 12.1, 12.4, 12.9 «б», та 1.10 Правил дорожнього руху України в яких сказано: п. 1.5. : « Дії або бездіяльність учасників дорожнього руху та інших осіб не повинні створювати небезпеку чи перешкоду для руху, загрожувати життю або здоров`ю громадян, завдавати матеріальних збитків»; п.2.3: « Для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов`язаний: б) бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, відповідно реагувати на її зміну... і не відволікатися від керування транспортним засобом у дорозі...»; п.12.1. : «Під час вибору в установлених межах безпечної швидкості руху водій повинен ураховувати дорожню обстановку, а також особливості вантажу, що перевозиться, і стан транспортного засобу, щоб мати змогу постійно контролювати його рух та безпечно керувати ним »; п. 12.4: « У населених пунктах рух транспортних засобів дозволяється із швидкістю не більше 50 км/год.» ; 12.9. « Водієві забороняється: б) перевищувати максимальну швидкість, зазначену в пунктах 12.4-12.7, на ділянці дороги, де встановлено дорожні знаки 3.29,3.31». Внаслідок даної дорожньо-транспортної пригоди пасажир мотоциклу марки «Geon», ОСОБА_7 , отримала тілесні ушкодження у вигляді забою правої половини грудної клітки, перелому 3-го ребра справа, які відносяться до тілесних ушкоджень середнього ступеню тяжкості, так-як подібного характеру тілесні ушкодження викликають розлад здоров`я більше 21-го дня. Вказані тілесні ушкодження, отримані потерпілою ОСОБА_7 , характерні для даної дорожньо-транспортної події, вкладаються у час пригоди, яка мала місце 01.10.2023 року та знаходяться у причинному зв`язку з фактом даної ДТП. Отже, невиконання водієм ОСОБА_6 вказаних вимог п.п.1.5, 2.3, 12.1, 12.4, 12.9«б», та 1.10 (в частині поняття «безпечна швидкість») ПДРУ знаходиться в прямому причинному зв`язку з наслідками, а саме: отриманням тілесних ушкоджень ОСОБА_7 .

У вчиненні зазначеного кримінального правопорушення підозрюється ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянин України, уродженець та мешканець АДРЕСА_1 .

30 листопада 2023 року повідомлення про підозру ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженцю та мешканцю АДРЕСА_1 , у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч.1 ст.286-1 КК України, вручено для передачі останньому його доньці ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , мешканці АДРЕСА_2 .

Вина ОСОБА_6 повністю підтверджується зібраними в кримінальному провадженні доказами, а саме: протоколом огляду місця події дорожньо-транспортної пригоди від 01.10.2023 року, схемою місця ДТП від 01.10.2023 року, протоколом огляду місця події від 01.10.2023 року, протоколом огляду предмету та перегляду відеозапису від 03.10.2023 року та фото-таблицями місця події, протоколами допиту свідків від 28.11.2023 року та 29.11.2023 року, протоколом допиту потерпілого від 08.11.2023 року, висновком експерта №1973 від 12.10.2023 року, висновком експерта №250 від 02.10.2023 року, висновком № 190/11 судової інженерно-транспортної авто-технічної експертизи від 22.11.2023 року та іншими матеріалами кримінального провадження.

Згідно вимоги про судимість встановлено, що підозрюваний ОСОБА_6 до кримінальної відповідальності не притягувався.

Беручи до уваги те, що підозрюваний ОСОБА_6 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, санкція за вчинення якого, згідно ч.1 ст.286-1 КК України, передбачає покарання у виді позбавлення волі на строк до трьох років, таким чином, існують ризики того, що ОСОБА_6 , розуміючи усю тяжкість покарання, що йому загрожує у випадку визнання його судом винним, може переховуватися від органів досудового розслідування. ОСОБА_6 , перебуваючи на волі, може перешкоджати встановленню істини у кримінальному провадженні, розуміючи, яке покарання йому загрожує, може незаконно впливати на свідків з метою зміни ними показань на його користь, зможе ухилятися від органів досудового розслідування та суду. Вказані ризики наразі залишаються реальними і триваючими, продовжують об`єктивно існувати, тому тримання під вартою підозрюваного буде виправданим та необхідним.

Інший запобіжний захід, окрім тримання під вартою, не зможе забезпечити належну процесуальну поведінку підозрюваного, оскільки альтернативні запобіжні заходи не забезпечують належний рівень гарантії доброчесної поведінки підозрюваного, тому наявна необхідність у збереженні такої міри запобіжного заходу.

Таким чином, з урахуванням характеру та тяжкості діяння, яке інкримінується підозрюваному, тяжкості покарання, що йому загрожує у разі визнання його винуватим у кримінальному правопорушенні, сторона обвинувачення вважає, що запобіжний захід у вигляді тримання під вартою відповідає меті, з якою він застосовується. Даний запобіжний захід позбавляє можливості підозрюваного перешкодити кримінальному провадженню, ухилитися від органів досудового розслідування та суду, а також мати можливість незаконно впливати на учасників провадження.

З наведених обставин випливає, що застосування більш м`яких запобіжних заходів не дозволить запобігти зазначеним ризикам, а тому просить застосувати запобіжний захід у вигляді тримання під вартою до ОСОБА_6 , підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.286-1 Кримінального кодексу України.

В судовому засіданні слідчий та прокурор клопотання підтримали з викладених у ньому обставин та просили його задовольнити.

Підозрюваний ОСОБА_6 та захисник ОСОБА_5 в судовому засіданні просили застосувати більш м`який запобіжний захід, а саме домашній арешт в нічний час доби.

Вивчивши клопотання, заслухавши учасників провадження, суд дійшов наступного висновку.

Однією із гарантій забезпечення законних інтересів осіб, які залучаються до участі в кримінальному провадженні (п.18 ст.3 КПК України) є саме судовий контроль законності обмеження конституційних прав і свобод людини при здійсненні кримінального провадження, який на досудовому розслідуванні здійснюється слідчим суддею.

У відповідності до ст. 131 КПК України одним із заходів забезпечення кримінального провадження з метою досягнення його дієвості є запобіжні заходи.

Згідно до ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується. Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті. Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності для цього підстав, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до ч. 1, 2, 4, ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні. Слідчий суддя, суд зобов`язаний постановити ухвалу про відмову в застосуванні запобіжного заходу, якщо під час розгляду клопотання прокурор не доведе наявність всіх обставин, передбачених частиною першою цієї статті. Якщо при розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу прокурор доведе обставини, передбачені пунктами 1 та 2 частини першої цієї статті, але не доведе обставини, передбачені пунктом 3 частини першої цієї статті, слідчий суддя, суд має право застосувати більш м`який запобіжний захід, ніж той, який зазначений у клопотанні, а також покласти на підозрюваного, обвинуваченого обов`язки, передбачені частиною п`ятою цієї статті, необхідність покладення яких встановлена з наведеного прокурором обґрунтування клопотання.

Крім того, згідно з положеннями ст. 178 КПК України при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у ст. 177 КПК України, слідчий суддя, суд зобов`язанні оцінити, в тому числі вагомість доказів про вчинення підозрюваним кримінального правопорушення, тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного, обвинуваченого винуватим у кримінальному правопорушенні, розмір майнової шкоди, а також дані, що характеризують особу підозрюваного, обвинуваченого.

Встановлено, що 30 листопада 2023 року слідчим ОСОБА_4 було складено повідомлення про підозру ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення за ст.286-1 ч.1 КК України та в порядку, визначеному ст.ст.135, 278 КПК України його було вручено ОСОБА_6 цього ж дня через його доньку ОСОБА_8 .

Також встановлено, що ОСОБА_6 підозрюється у вчинені злочину, санкція статті якого передбачає покарання у виді позбавлення волі на строк до 3-ох років, і за матеріалами провадження підозра ОСОБА_6 обґрунтовано підтверджується зібраними по кримінальному провадженню доказами.

Крім того, досудовим слідством встановлено наявність ризиків, передбачених пунктами 1, 3, 4 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме встановлено, що ОСОБА_6 може переховуватися від органів досудового розслідування та суду; може незаконно впливати на свідків, з метою можливої зміни показів на його користь,може перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином.

Відповідно до ч. 1 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу.

Беручи до уваги те, що прокурором в судовому засіданні не доведено, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів щодо підозрюваного ОСОБА_6 не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, суд вважає, що відносно підозрюваного ОСОБА_6 слід застосувати більш м`який запобіжний захід.

У відповідності до ч. 2 ст. 181 КПК України домашній арешт може бути застосовано до особи, яка підозрюється у вчиненні злочину, за вчинення якого законом передбачено покарання у виді позбавлення волі.

Відповідно до ст.181 КПК України домашній арешт полягає в забороні підозрюваному залишати житло цілодобово або у певний період доби. Домашній арешт може бути застосовано до особи, яка підозрюється у вчиненні злочину, за вчинення якого законом передбачено покарання у виді позбавлення волі.

Орган Національної поліції повинен негайно поставити на облік особу, щодо якої застосовано запобіжний захід у вигляді домашнього арешту, і повідомити про це слідчому або суду. Працівники органу Національної поліції з метою контролю за поведінкою підозрюваного, який перебуває під домашнім арештом, мають право з`являтися в житло цієї особи, вимагати надати усні чи письмові пояснення з питань, пов`язаних із виконанням покладених на неї зобов`язань, використовувати електронні засоби контролю.

Таким чином, беручи до уваги наведене, вважаю, що відносно підозрюваного ОСОБА_6 є достатнім застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту в нічний час доби, який забезпечить належну процесуальну поведінку підозрюваного та виконання ним покладених на нього процесуальних обов`язків, а тому клопотання підлягає частковому задоволенню.

Визначаючи адресу, за якою обирається домашній арешт, слідчий суддя виходить із того, що згідно матеріалів клопотання та пояснення ОСОБА_6 він на даний час фактично проживає в АДРЕСА_1 .

Разом з цим, при обранні запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту, вважаю за необхідне покласти на підозрюваного ОСОБА_6 обов`язки, визначені ч. 5 ст. 194 КПК України.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 131-132, 176-178, 181, 183, 193-194, 196 КПК України, слідчий суддя,

У Х В А Л И В:

Клопотання слідчого про застосування запобіжного заходу задовольнити частково.

Застосувати до підозрюваного ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та мешканця АДРЕСА_1 , запобіжний захід у вигляді домашнього арешту, заборонивши йому залишати місце проживання за адресою: АДРЕСА_1 ,у період з 22 години по 6 годину наступного дня.

Покласти на підозрюваного ОСОБА_6 процесуальні обов`язки:

1) прибувати до слідчого, прокурора, слідчого судді або суду за першою вимогою, у разі неможливості прибути через поважні причини, завчасно повідомити про це;

2) у період з 22 по 6 годину не залишати місце проживання за адресою: АДРЕСА_1 , без дозволу слідчого, прокурора, або суду;

3) повідомляти слідчого, прокурора, або суд про зміну місця свого проживання;

4) носити електронний засіб контролю.

В задоволенні клопотання слідчого СВ Тячівського РВП ГУНП в Закарпатській області щодо застосування відносно підозрюваного ОСОБА_6 запобіжного заходу у виді триманні під вартою, - відмовити.

Роз`яснити підозрюваному ОСОБА_6 , що в разі невиконання покладених на нього обов`язків, до нього може бути застосований більш жорсткий запобіжний захід.

Контроль за виконанням ухвали про застосування запобіжного заходу у виді домашнього арешту покласти на прокурора Тячівської окружної прокуратури ОСОБА_3 .

Встановити строк дії ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту строком до 24 години 28 січня 2024 року.

Ухвала підлягає негайному виконанню органом Національної поліції після її оголошення.

Копію ухвали для контролю за поведінкою ОСОБА_6 направити до Тячівського РВП ГУНП в Закарпатській області.

Копію ухвали про застосування запобіжного заходу вручити підозрюваному ОСОБА_6 після її оголошення.

Ухвала слідчого судді може бути оскаржена до Закарпатського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Повний текст ухвали складено та оголошено 26 грудня 2023 року.

Слідчий суддя: ОСОБА_1