справа № 563/125/24
провадження № 1-кп/563/29/24
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18.01.2024 року м. Корець

Корецький районний суд Рівненської області

у складі:

головуючого судді ОСОБА_1

секретар судового засідання ОСОБА_2

розглянувши у спрощеному провадженні, без проведення судового розгляду в судовому засіданні, за відсутності учасників судового провадження, обвинувальний акт у кримінальному провадженні №0000001 від 04.01.2024 року по обвинуваченню ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українця, громадянина України, уродженця м. Корець Рівненської області, зареєстрованого та фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , неодруженого, із середньою освітою, не депутата, офіційно непрацюючого, перебуваючого на обліку в п`ятому відділі ІНФОРМАЦІЯ_2 , раніше не судимого

- у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч.1 ст.164 КК України, -

встановив:

Судовим наказом Корецького районного суду Рівненської області від 27 вересня 2017 року, ОСОБА_3 зобов`язано сплачувати на користь ОСОБА_4 аліменти на утримання їхньої спільної неповнолітньої дитини: ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , у розмірі 1/4 частини його заробітку (доходу), але не менше 50 % від прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з 18 вересня 2017 року і до досягнення нею повноліття.

Так, в період часу з 18 вересня 2017 року по 12 січня 2024 року, ОСОБА_3 , маючи умисел на ухилення від сплати встановлених рішенням суду коштів на утримання дітей (аліментів), ігноруючи рішення суду, став ухилятись від його виконання не сплачуючи аліменти та порушуючи ст. 21, ч. З ст. 51 Конституції України, ст. 180 Сімейного кодексу України, відповідно до положень яких, усі люди є вільні і рівні у своїй гідності та правах, права і свободи людини є невідчужуваними та непорушними, та що батьки зобов`язані утримувати дітей до їх повноліття.

ОСОБА_3 з моменту призначення рішенням суду обов`язку сплачувати кошти (аліменти) на утримання дитини, з 31.12.2020 по 16.07.2021 року перебував на обліку в Корецькій районній філії Рівненського обласного центру зайнятості у якості безробітного та отримував допомогу по безробіттю, однак з 16.07.2021 повторно до Корецької районної філії Рівненського обласного центру зайнятості у якості безробітного не звертався та допомогу по безробіттю не отримував, обмежень до фізичної праці та протипоказань по стану здоров`я ОСОБА_3 не має, офіційно ніде не працевлаштувався до теперішнього часу, заходів до працевлаштування не вживав, таким чином умисно, злісно ухилився від сплати встановлених рішенням суду коштів на утримання малолітньої дитини ОСОБА_5 , що призвело до виникнення заборгованості за період часу з 18.09.2017 по 12.01.2024 в сумі 39756,38 грн., що сукупно складає суму виплат більше, ніж за три місяці відповідних платежів.

Вищезазначені обставини, які встановлені органом досудового розслідування, у відповідності до ч.2 ст.382 КПК України судом не досліджувались з огляду на те, що такі обставини не оспорюються учасниками судового провадження.

Обвинувальний акт відносно ОСОБА_3 , в порядку ст. 302 КПК України, надійшов до суду з клопотанням прокурора про його розгляд у спрощеному провадженні без проведення судового розгляду в судовому засіданні.

Обвинувачений ОСОБА_3 у присутності адвоката ОСОБА_6 надав письмову заяву, відповідно до якої він беззаперечно визнав свою винуватість у вчиненні інкрімінованого йому кримінального проступку, передбаченого ч.1 ст.164 КК України, згоден із встановленими досудовим розслідуванням обставинами та розглядом обвинувального акта у спрощеному провадженні, ознайомлений з обмеженнями права апеляційного оскарження вироку, передбаченими ч.2 ст.302 КПК України.

Потерпілою ОСОБА_4 надано заяву, в якій вона погодилася із встановленими досудовим розслідуванням обставинами, зазначивши, що вона ознайомлена з обмеженнями права апеляційного оскарження вироку, передбаченими ч.2 ст.302 КПК України, та погодилася з розглядом обвинувального акту у спрощеному провадженні.

Умисні дії ОСОБА_3 суд кваліфікує як кримінальне правопорушення (проступок), передбачене ч.1 ст.164 КК України, а саме злісне ухилення від сплати, встановлених рішенням суду, коштів на утримання дітей, і вважає вину ОСОБА_3 у вчиненні зазначеного кримінального правопорушення (проступку) встановленою.

Вирішуючи питання про призначення покарання ОСОБА_3 суд виходить із встановленої ст.50 КК України мети покарання, якою є не лише кара, а й виправлення особи і запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень, що заснована на вимогах виваженості та справедливості.

При призначенні обвинуваченому покарання суд у відповідності до ст.65 КК України враховує сукупність обставин, при яких вчинено кримінальне правопорушення, характер і ступінь суспільної небезпечності вчиненого, особу обвинуваченого, обставини, що обтяжують та пом`якшують покарання.

Відповідно до ст.12 КК України дане кримінальне правопорушення відноситься до категорії кримінальних проступків.

Обставинами, які пом`якшують покарання обвинуваченому, відповідно до ст.66 КК України, суд визнає повне визнання вини та щире каяття.

Обставин, які б обтяжували покарання обвинуваченого відповідно до ст.67 КПК України, судом не встановлено.

Суд враховує особу обвинуваченого, який є раніше не судимим, його посередню характеристику по місцю проживання, а також те, що ОСОБА_3 на обліку у лікаря психіатра та лікаря нарколога не перебуває, офіційно не працевлаштований, водночас за віком та станом здоров`я є працездатним.

З урахуванням викладених обставин, суд приходить до висновку, що покарання обвинуваченому ОСОБА_3 необхідно призначити у виді громадських робіт в межах санкції, передбаченої ч. 1 ст. 164 КК України.

Процесуальні витрати на залучення експерта та речові докази по кримінальному провадженню - відсутні.

Підстав для обрання запобіжного заходу ОСОБА_3 судом не встановлено.

Цивільний позов не заявлявся.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 368-371, 373-374, 381-382 КПК України, суд -

ухвалив:

ОСОБА_3 визнати винним у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч.1 ст.164 КК України та призначити йому покарання - громадські роботи строком на 80 (вісімдесят) годин.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Вирок суду, ухвалений за результатами спрощеного провадження в порядку, передбаченому статями 381 та 382 КПК України, не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав розгляду провадження за відсутності учасників судового провадження, недослідження доказів у судовому засіданні або з метою оспорити встановлені досудовим розслідуванням обставини.

З інших підстав вирок може бути оскаржений до Рівненського апеляційного суду через Корецький районний суд Рівненської області протягом 30 (тридцяти) днів з дня його проголошення.

Відповідно до ч.2 ст.382 КПК України копію вироку не пізніше дня, наступного за днем його ухвалення, надіслати учасникам судового провадження.

На вирок учасниками кримінального провадження протягом тридцяти днів з дня отримання копії вироку, ухваленого за результатами спрощеного провадження, може бути подана апеляційна скарга з урахуванням особливостей, передбачених ст.394 КПК України.

Суддя: