Справа № 462/9888/23
провадження 1-кс/462/2413/23
У Х В А Л А

19 грудня 2023 року слідчий суддя Залізничного районного суду м. Львова ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши клопотання прокурора Франківської окружної прокуратури міста Львова Львівської області ОСОБА_3 , про арешт майна, подане в рамках кримінального провадження за №0002112 від 21.12.2022 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 15, ч. 2 ст. 190, ч. 2 ст. 190 КК України,

встановив:

Прокурор Франківської окружної прокуратури міста Львова Львівської області ОСОБА_3 звернулась до слідчого судді із клопотанням про накладення арешту на речовий доказ у кримінальному провадженні №0002112 від 21.12.2022, а саме на об`єкт нерухомого майна - квартиру АДРЕСА_1 (РНОНМ:101) шляхом заборони її відчуження.

В обґрунтування клопотання прокурор посилається на те, що у провадженні відділу поліції № 1 Львівського районного управління поліції № 2 Головного управління Національної поліції у Львівській областізнаходяться матеріали кримінального провадження за № 0002112 від 21.12.2022 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 15, ч. 2 ст. 190, ч. 2 ст. 190 КК України.

Відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань у вказаному провадженні внесено за фактом вчинення невстановленими особами, шляхом обману, заволодіння майна на АДРЕСА_2 та надання державному нотаріусу на АДРЕСА_3 відповідних заяв про прийняття спадщини з метою протиправного заволодіння нерухомим майном на АДРЕСА_2 .

Досудовим розслідуванням, зокрема згідно інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, встановлено, що 19.06.2020 нотаріус П`ятої Львівської державної нотаріальної контори ОСОБА_4 , внесла до Реєстру відомості про РНОНМ 101, згідно якого власником квартири АДРЕСА_2 , стала ОСОБА_5 , РНОКПП: НОМЕР_1 .

Підстава виникнення права власності: свідоцтво про право на спадщину, за законом, серія та номер: 3-899, виданий 19.06.2020, видавник: П`ята Львівська державна нотаріальна контора.

Свідоцтво про право на спадщину видано із врахуванням рішення Миколаївського районного суду Львівської області у справі № 447/3005/19 від 23.01.2020, згідно якого судом встановлено родинні зв`язки ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (дівоче прізвище ОСОБА_7 ) із ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , котрий помер ІНФОРМАЦІЯ_3 , та ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , котра померла ІНФОРМАЦІЯ_5 .

Рішенням суду встановлено «факт батьківства ОСОБА_8 ,

ІНФОРМАЦІЯ_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_3 відносно дитини ОСОБА_10 , яка народилася ІНФОРМАЦІЯ_6 ».

Зобов`язати Львівський міський відділ державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Львівській області внести зміни до актового запису про народження № 4668 від 30.07.1968 року, складений міським відділом держаної реєстрації актів цивільного стану Львівського міського управління юстиції, на ОСОБА_10 ІНФОРМАЦІЯ_1 , а саме у графі відомості про батька « ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , України» а в графі по батькові дитини змінити з « ОСОБА_11 » на « ОСОБА_12 ».

У суді покази ОСОБА_6 підтвердили свідки ОСОБА_13 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , АДРЕСА_4 та ОСОБА_14 , ІНФОРМАЦІЯ_8 , АДРЕСА_5 .

Досудовим розслідуванням встановлено, що ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , надала неправдиві свідчення в суді для встановлення родинних зв`язків з ОСОБА_8 , з метою отримання спадщини та заволодіння квартирою АДРЕСА_2 .

09 лютого 2021 року колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Львівського апеляційного суду винесла Постанову, згідно якої Рішення Миколаївського районного суду Львівської області від 23 січня 2020 року та додаткове рішення цього ж суду від 12 травня 2020 року - скасовано.

20.05.2021 Касаційний цивільний суд Верховного Суду розглянув касаційну скаргу ОСОБА_15 та залишив її без розгляду.

Окрім того встановлено, що із заявами про прийняття спадщини після смерті ОСОБА_5 звернулися ОСОБА_16 ( АДРЕСА_6 ) та ОСОБА_17 ( АДРЕСА_7 ), останній спільно проживав із ОСОБА_18 .

Також відповідно до витягу №3 від 23.07.2020 з Державного реєстру цивільного стану громадян щодо актового запису про шлюб № 1218 від 26.11.1950, ОСОБА_8 , 1924 р.н. з 26.11.1950 та до своєї смерті у 1994 році був одружений зі ОСОБА_19 , 1928 р.н., що виключає можливість проживання із матір`ю ОСОБА_5 .

23.06.2020 приватним нотаріусом Львівського міського нотаріального округу ОСОБА_20 , посвідчено договір купівлі продажу квартири, серія ат номер: 848, за яким ОСОБА_5 продала ОСОБА_21 , РНОКПП: НОМЕР_2 , квартиру АДРЕСА_8 .

Таким чином, встановлено, що ОСОБА_6 (вона ж ОСОБА_5 ) скориставшись встановленням фіктивного факту родинних відносин, незаконно заволоділа квартирою за адресою: АДРЕСА_2 , та здійснила її продаж з метою отримання матеріальної вигоди.

Необхідність накладення арешту на квартиру АДРЕСА_8 прокурор обґрунтовує потребами забезпечення проведення досудового розслідування з метою повного, всебічного та неупередженого дослідження всіх обставин справи, унеможливленням подальшого відчуження такого майна третім особам, його переобладнання чи знищення, а також захисту прав потерпілого.

Квартира АДРЕСА_8 є безпосереднім об`єктом кримінально протиправних дій, оскільки існують обґрунтовані підстави вважати, що саме з метою отримання права на таке майно вчинено шахрайські дії, що є предметом досудового розслідування у даному кримінальному провадженні.

Зазначена квартира за адресою на АДРЕСА_9 визнана речовим доказом у вказаному кримінальному провадженні, тому наявність її арешту надасть можливість для збереження такої як важливого доказу у кримінальному провадженні.

Зважаючи на те, що арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому КПК України порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна, з метою недопущення відчуження квартири АДРЕСА_8 , яка визнана речовим доказом, та є обєктом кримінально протиправних дій, з метою встановлення всіх обставин події просить клопотання задовольнити та накласти арешт на визнану речовим доказом у кримінальному провадженні №0002112 від 21.12.2022 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 15, ч. 2 ст. 190, ч. 2 ст. 190 КК України квартиру АДРЕСА_8 .

Прокурор в судове засідання не з`явилась, при цьому належним чином повідомлена про дату, час і місце розгляду клопотання, у відповідності до вимог ч. 1 ст. 172 КПК неприбуття цих осіб у судове засідання не перешкоджає розгляду клопотання.

Дослідивши матеріали клопотання та докази, додані до такого, слідчий суддя приходить до наступного висновку.

Згідно витягу з Єдиного реєстру досудових розслідувань 21.12.2022 року за

№ 0002112 внесено відомості за фактом вчинення кримінального правопорушення за ознаками ч. 1 ст. 15, ч. 2 ст. 190 КК України, а саме невстановленими особами за попередньою змовою групою осіб, шляхом надання державному нотаріусу на АДРЕСА_3 відповідних заяв про прийняття спадщини з метою протиправного заволодіння нерухомим майном на АДРЕСА_2 ; а також за фактом вчинення кримінального правопорушення за ознаками ч. 2 ст. 190 КК України, а саме невстановленими особами шляхом обману вчинено заволодіння майном на АДРЕСА_2 , чим спричинено матеріальну шкоду

ОСОБА_22 .

Згідно Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, право власності на квартиру

АДРЕСА_8 неодноразово переходило до різних власників та станом на 21.11.2023 належить

ОСОБА_23 .

Постановою заступника керівника Львівської обласної прокуратури від 20.10.2023 здійснення досудового розслідування у кримінальному провадженні за №0002112 від 21.12.2022 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 15, ч. 2 ст. 190, ч. 2

ст. 190 КК України доручено слідчому відділу Відділу поліції № 1 Львівського районного управління поліції № 2 Головного управління Національної поліції у Львівській області.

Крім того, в межах кримінального провадження № 0002112 від 21.12.2022 постановою слідчого ВП № 1 ЛРУП № 2 ГУ НП України у Львівській області ОСОБА_24 від 15.12.2023 квартиру АДРЕСА_8 визнано речовим доказом у кримінальному провадженні № 0002112 від 21.12.2022.

Згідно з ч. 1 ст. 167, ч. 5 ст. 171 КПК України тимчасовим вилученням майна є фактичне позбавлення підозрюваного або осіб, у володінні яких перебуває зазначене у частині другій цієї статті майно, можливості володіти, користуватися та розпоряджатися певним майном до вирішення питання про арешт майна або його повернення. Клопотання слідчого, прокурора про арешт тимчасово вилученого майна повинно бути подано не пізніше наступного робочого дня після вилучення майна, інакше майно має бути негайно повернуто особі, у якої його було вилучено. У разі тимчасового вилучення майна під час обшуку, огляду, здійснюваних на підставі ухвали слідчого судді, передбаченої статтею 235 цього Кодексу, клопотання про арешт такого майна повинно бути подано слідчим, прокурором протягом 48 годин після вилучення майна, інакше майно має бути негайно повернуто особі, в якої його було вилучено.

Речовими доказами, відповідно до ст. 98 КПК України, є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

У відповідності до ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом кримінального правопорушення, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна.

Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів.

Частиною 3 ст. 170 КПК України визначено, що у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

З огляду на положення ч. 2 ст. 167, п. 1 ч. 2, ч. 3 ст. 170 КПК України передбачено, що майно, яке має ознаки речового доказу, повинно вилучатися та арештовуватися незалежно від того, хто є його власником, у кого і де воно знаходиться, незалежно від того чи належить воно підозрюваному чи іншій зацікавленій особі, оскільки в протилежному випадку не будуть досягнуті цілі застосування цього заходу - запобігання можливості протиправного впливу (відчуження, знищення, приховання) на певне майно, що, як наслідок, перешкодить встановленню істини у кримінальному провадженні.

Враховуючи вищевикладене та беручи до уваги, що вказане у клопотанні майно є об`єктом кримінального правопорушення, має статус речового доказу у кримінальному провадженні, відповідає критеріям, визначеним у ч. 2 ст. 167 КПК України, а також враховуючи необхідність збереження у межах здійснення досудового розслідування у кримінальному провадженні № 0002112 від 21.12.2022 речового доказу, слідчий суддя приходить до висновку, що клопотання прокурора про арешт згаданого об`єкта нерухомості є обґрунтованим і таке слід задоволити.

Керуючись ст. 131, 132, 167, 170-173, 236, 309 КПК України, -

постановив:

Клопотання прокурора Франківської окружної прокуратури міста Львова Львівської області ОСОБА_3 , про арешт майна, подане в рамках кримінального провадження за №0002112 від 21.12.2022 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 15, ч. 2 ст. 190, ч. 2 ст. 190 КК України задоволити.

Накласти арешт на речовий доказ у кримінальному провадженні №0002112 від 21.12.2022, а саме на: квартиру АДРЕСА_10 , шляхом заборони її відчуження.

Відповідно до ч. 1 ст. 174 КПК України власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково.

Апеляційна скарга на ухвалу може бути подана протягом п`яти днів з дня її оголошення безпосереднього до Львівського апеляційного суду.

Слідчий суддя: (підпис) ОСОБА_1

З оригіналом згідно.

Оригінал ухвали знаходиться в матеріалах справи № 462/9888/23.

Слідчий суддя: ОСОБА_1