Справа № 639/3869/21
Провадження № 1-кп/639/112/23
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

07 листопада 2023 року м. Харків

Жовтневий районний суд м. Харкова у складі колегії суддів:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

за участю: секретарів судового засідання ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_4 , ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду в м. Харкові кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000247 від 14.03.2021, за обвинуваченням:

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки міста Єнісейськ Красноярського краю, громадянки України, з середньо-спеціальною освітою, офіційно не працевлаштованої, незаміжньої, яка зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 , фактично мешкає за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимої,

у вчиненні кримінального правопорушення злочину, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України,

за участю сторін кримінального провадження:

прокурорів ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 ,

ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 ,

потерпілої ОСОБА_15 ,

обвинуваченої ОСОБА_7 ,

захисника адвоката ОСОБА_16 , який здійснює захист у кримінальному провадженні на підставі доручення Регіонального центру з надання безоплатної вторинної правової допомоги у Луганській та Харківській областях № 1547 від 14.03.2021,

у с т а н о в и в:

І. Формулювання обвинувачення, визнане судом доведеним

14.03.2021 приблизно о 09 годині ОСОБА_7 перебувала за місцем свого фактичного мешкання, а саме: у приміщенні будинку АДРЕСА_3 , разом із своїм співмешканцем ОСОБА_17 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Після спільного вживання спиртних напоїв між ОСОБА_7 та ОСОБА_17 , на ґрунті раптово виниклих неприязних стосунків, стався конфлікт, обумовлений зловживанням ОСОБА_17 алкогольними напоями, в ході якого у ОСОБА_7 виник злочинний умисел, направлений на протиправне заподіяння смерті своєму співмешканцю, тобто умисел на вбивство ОСОБА_17 .

Реалізуючи свій злочинний умисел, ОСОБА_7 , усвідомлюючи суспільну небезпечність своїх протиправних дій, передбачаючи його суспільно небезпечні наслідки у вигляді смерті ОСОБА_17 , і хоча не бажала, але свідомо припускала можливість настання таких суспільно-небезпечних наслідків, діючи з непрямим умислом, використовуючи у якості знаряддя злочину кухонний ніж, який знаходився у приміщенні кімнати будинку, тобто предмет, небезпечний для життя людини, перебуваючи у стані алкогольного сп?яніння, взяла в праву руку кухонний ніж з гострокінцевим клинком, довжиною леза 21 см, із ріжучім краєм з одного боку та обушком з П-подібним поперечним перерізом з іншого. Після цього ОСОБА_7 , будучи розлюченою на ОСОБА_17 , перебуваючи обличчям до останнього, який у свою чергу був повернутий до неї лівою бічною частиною тулубу, діючи зненацька та несподівано для ОСОБА_17 , тримаючи в правій руці зазначений кухонний ніж, зі значною силою нанесла один удар кухонним ножем в область верхньої частини спини зліва потерпілого ОСОБА_17 .

Наслідком таких злочинних дій ОСОБА_7 стала травматизація особливо важливих життєвих органів ОСОБА_17 , що призвело до розвитку небезпечного для життя стану та його смерті на місці.

Таким чином, у вищевказаний період часу в результаті протиправних дій ОСОБА_7 потерпілому ОСОБА_17 спричинено проникаюче колото-різане ушкодження задньої поверхні грудної клітини зліва, в ділянці проекції нижнього куту лопатки, з ушкодженням шкіри, підшкірно-жирової клітковини, м?язів грудної клітини, плеври, лівої легені, з приблизною довжиною ранового каналу 10 см, що призвело до розвитку крововтрати, що і стало причиною смерті останнього та носить ознаки ТЯЖКИХ тілесних ушкоджень за критерієм небезпеки для життя (згідно пункту 2.1.3.й. Правил судово-медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень).

Вказані підсумки підтверджено висновками судово-медичних експертиз № 10-12/855-ДМ/21 від 21.04.2021 та № 10-12/22/855-ДМ/21 від 01.06.2021.

Таким чином, ОСОБА_7 довела до кінця свій злочинний умисел, направлений на умисне протиправне заподіяння смерті ОСОБА_17 (вбивство).

ІІ. Надані обвинуваченою ОСОБА_7 покази та позиція сторони захисту щодо пред`явленого обвинувачення

Під час судового розгляду обвинувачена ОСОБА_7 вину у вчиненні інкримінованого злочину, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України, визнала частково, не погоджується із правовою кваліфікацією кримінального правопорушення, оскільки вона не мала умислу на вбивство потерпілого ОСОБА_17 , перебувала в стані сильного душевного хвилювання та діяла з метою самозахисту, захищаючись від побиття та застосування фізичного насильства зі сторони загиблого ОСОБА_17 .

Допитана у судовому засіданні обвинувачена ОСОБА_7 надала показання, що протягом 4 років вона проживала спільно із ОСОБА_17 у домоволодінні за адресою: АДРЕСА_3 . Спочатку між ними були гарні стосунки, позитивно охарактеризувала ОСОБА_17 , який працював, утримував сім`ю, не ображав її та насильства не застосовував. Однак, останнім часом ОСОБА_17 почав зловживати спиртними напоями. 13.03.2021 вона перебувала вдома разом із ОСОБА_17 , до них прийшли ОСОБА_18 та сусідка ОСОБА_19 , які допомогли їм прибирати у дворі та обрізати дерева. У вечірній час, приблизно о 18:00 18:30, після завершення роботи вони вчотирьох сіли повечеряти, під час вечері розпивали алкогольні напої. В ході бесіди у неї із ОСОБА_20 виникла сварка через те, що останній зізнавався, що у належній їй квартирі, де ОСОБА_20 мав проводити ремонтні роботи, він проживав спільно із колишньою дівчиною її сина ОСОБА_21 . У зв`язку з цим ОСОБА_7 дуже розлютилася. Приблизно о 22-23 годині додому повернувся її син ОСОБА_22 та пішов спати. Приблизно о 01 чи 02 годині ночі вони завершили вечерю, ОСОБА_19 пішла до себе додому, а ОСОБА_18 залишився ночувати в їх будинку. 14.03.2021 приблизно о 06 годині вони всі прокинулися та поснідали, після чого ОСОБА_17 пішов із дому, оскільки він мав їхати до своєї першої дружини, щоб допомогти їй з ремонтом квартири, в якій раніше була пожежа. Однак, як стало відомо пізніше, ОСОБА_17 того дня на зустріч так і не приїхав. Після цього ОСОБА_20 вибачився перед нею ( ОСОБА_7 ) за інцидент, який трапився раніше, вони сіли з ним в кухні та випили алкогольні напої, вона перебувала в стані алкогольного сп`яніння середнього ступеня. Зранку, після 08 години, її син ОСОБА_23 виходив із дому на роботу, в цей час додому повернувся ОСОБА_24 , він перебував у стані сильного алкогольного сп`яніння та був неадекватним. У неї із ОСОБА_17 виникла сварка через те, що останній зловживав алкоголем та не хотів лікуватися від алкогольної залежності. Сварка між ними відбувалася у коридорі, потім вони продовжили сваритися у кухні. Під час сварки вона почала кидати об стіни різні предмети (чарки та чашки), вона робила ОСОБА_17 зауваження та сказала на його адресу щось образливе, після чого він дуже розлютився. Потім ОСОБА_17 схватив її руками за одяг в області грудей та почав застосовувати до неї фізичне насильство, бив її долонею по голові, при цьому, по обличчю їй удари він не наносив. Вона відштовхувала ОСОБА_17 та намагалася захищатися. В цей момент вона переживала, що він може спричинити їй побої на обличчі, переживала за своє життя та здоров`я. Далі ОСОБА_17 пішов та переодягнувся, він зайшов до кухні у трусах і майці, знову почав хватати її за одяг, словесно погрожував та ображав її, він намагався долонею наносити удари їй по голові, вона кричала та захищалася. При цьому ОСОБА_17 не намагався її душити. Далі ОСОБА_17 схопив дерев`яний кухонний табурет, яким можна було нанести серйозні ушкодження, оскільки він є досить важким, після чого вона відштовхнула ОСОБА_17 та він упав із цим табуретом біля холодильника. В цей момент вона стояла у кухні, між кухонною стільницею та столом. Потім ОСОБА_17 попросив її приготувати йому поїсти, вона відвернулась та почала готувати, в цей час ОСОБА_17 перебував ліворуч від неї. Потім вона відчула різкий біль в області спини та шиї, в очах потемніло та у вухах шуміло, далі вона почула звук падіння якогось важкого предмета об підлогу. Як вона вважає, в цей момент ОСОБА_17 наніс їй удар кухонним табуретом по плечі та шиї, табурет впав на підлогу та розбився. Потім ОСОБА_17 знову її схопив, у руці у нього вона бачила частину кухонного табурета, втекти нікуди не мала можливості, оскільки була затиснутою між стільницею та кухонним столом. Факт спричинення ножового поранення ОСОБА_17 вона не заперечує, однак його механізм пояснити не може. Зазначає, що в цей момент окрім неї та ОСОБА_17 в приміщенні кухні більше нікого не було. Після цього до кухні забіг ОСОБА_20 та почав запитувати, що у них відбувається. Потім ОСОБА_17 вийшов у іншу кімнату та упав на підлогу, після цього вона побачила на підлозі пляму крові. Далі вони із ОСОБА_25 почали надавати ОСОБА_17 медичну допомогу, після чого ОСОБА_20 викликав швидку медичну допомогу.

Обвинувачена ОСОБА_7 зазначає, що в момент конфлікту вона не могла вийти із будинку, оскільки не хотіла залишати ОСОБА_17 одного у такому стані. Крім цього, ОСОБА_17 затиснув її біля кухонного столу та не давав їй можливості вийти. Чому вона не покликала на допомогу ОСОБА_20 , який в цей час спав у сусідній кімнаті, вона пояснити не може. Поранення на тілі ОСОБА_17 вона побачила вже після того, як приїхали медичні працівники та встановили його смерть.

Стороною захисту зазначається, що органом досудового розслідування неправильно кваліфіковано дії ОСОБА_7 за ч. 1 ст. 115 КК України, як умисне вбивство, оскільки у обвинуваченої не було умислу на вбивство ОСОБА_17 та не було мотиву на вчинення цього злочину, вона діяла з метою самозахисту від неправомірних дій та побиття зі сторони загиблого, який наносив їй тілесні ушкодження, наніс їй удар кухонним табуретом, тому її дії, на думку захисту, підлягають кваліфікації за ст. 118 КК України як вбивство, вчинене при перевищенні меж необхідної оборони.

ІІІ. Досліджені докази на підтвердження встановлених судом обставин та висновки суду

Незважаючи на часткове визнання обвинуваченою ОСОБА_7 своєї вини, її винуватість у вчиненні інкримінованого злочину за обставин, визнаних судом доведеними, підтверджується показаннями потерпілої ОСОБА_15 , свідків ОСОБА_20 , ОСОБА_26 , ОСОБА_27 , ОСОБА_28 та ОСОБА_29 , які були допитані під час судового розгляду, сукупністю досліджених письмових та речових доказів, а також висновками експертів за результатами проведення судових експертиз.

Так, під час судового розгляду потерпіла ОСОБА_15 надала показання, що з 2003 року вона перебувала в зареєстрованому шлюбі з ОСОБА_17 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , однак із ним вони фактично не проживали протягом останніх 4 років до моменту його загибелі. Під час їх спільного проживання ОСОБА_17 останнім часом зловживав спиртними напоями, однак у стані алкогольного сп`яніння ніколи фізичного насильства до неї не застосовував та не провокував бійки. Причиною розриву їх відносин було те, що ОСОБА_17 почав приводити додому своїх знайомих, з якими він розпивав алкогольні напої, у зв`язку з чим вона прийняла рішення про їх окреме проживання. Після їх розставання, приблизно протягом останніх 3 років, ОСОБА_17 почав проживати разом із ОСОБА_30 убудинку за адресою: АДРЕСА_3 . Зі слів ОСОБА_17 їй було відомо, що спочатку із ОСОБА_7 у них були нормальні відносини, однак потім відносини погіршилися, по телефону він їй розповідав, що хоче вигнати ОСОБА_7 зі свого дому.

Потерпіла ОСОБА_15 надала показання, що 14.03.2021 їй зателефонували працівники поліції та повідомили, що ОСОБА_31 вбили. Після 10 години вона приїхала до домоволодіння за адресою: АДРЕСА_3 . У дворі домоволодіння вона побачила ОСОБА_7 , яка перебувала в стані сильного алкогольного сп`яніння. Також у дворі того дня знаходився ОСОБА_20 . У будинку між двома кімнатами вона побачила тіло чоловіка, на підлозі була пляма крові, в кухні на стінах та холодильнику також були сліди крові, обстановка в кухні була порушена. Біля дверей у кухні вона бачила розбитий дерев`яний кухонний табурет, який був зламаний навпіл, зі слідами крові. В подальшому вказаний розбитий табурет вона винесла до літньої кухні та залишила там. Під час проведення слідчого експерименту працівники поліції вилучили вказаний кухонний табурет.

Допитаний у судовому засіданні свідок ОСОБА_20 надав показання, що в березні 2021 року його товариш ОСОБА_24 запросив його до себе додому, щоб він допоміг їм пообрізати гілки на деревах у дворі. Того дня у дворі працювали він, ОСОБА_24 , його співмешканка ОСОБА_32 , а також сусідка ОСОБА_33 . Після роботи вони вчотирьох сіли повечеряти, випивали та спілкувались, за вечір випили 2-3 пляшки горілки. Ввечері між ним та ОСОБА_7 відбулась неприємна розмова, оскільки ОСОБА_34 дізналася, що раніше він ( ОСОБА_20 ) зустрічався із колишньою дівчиною її сина ОСОБА_21 . Того дня він залишився ночувати у будинку ОСОБА_35 , а сусідка ОСОБА_33 пішла до себе додому. Також у будинку цієї ночі ночував син обвинуваченої ОСОБА_23 . Зранку наступного дня його розбудила ОСОБА_7 , на кухні із нею вони випили приблизно по 2 чарки горілки, потім сиділи та розмовляли. До цього зранку ОСОБА_17 пішов із дому, оскільки йому треба було їхати до свого сина, щоб допомогти йому з ремонтом квартири після пожежі. Приблизно о 09 годині ОСОБА_23 вийшов із будинку та пішов на роботу. У цей же час ОСОБА_17 повернувся додому, він перебував у стані алкогольного сп`яніння. Далі між ОСОБА_17 та ОСОБА_30 виникла словесна сварка через те, що ОСОБА_17 не поїхав допомагати синові, потім сварка завершилась. Після цього ОСОБА_20 пішов спати в прихожу кімнату, в якій розташований котел. Через деякий час він прокинувся від шуму та гуркоту в кухні, почув бій посуду, звук падіння предметів та крики, хто і чого кричав він не зрозумів. Чому відбувалась сварка і що відбувалось в цей момент на кухні він не знає. Він не чув, щоб ОСОБА_7 кричала про допомогу. Коли він забіг у кухню, то побачив, що ОСОБА_17 перебував біля дверей із кухні у спальну кімнату, в області його спини було видно кухонний ніж, який був ввіткнутий у спину ОСОБА_35 з лівого боку. В цей момент ОСОБА_36 сказав йому: «Подивись, що вона зробила». ОСОБА_7 нічого йому не пояснювала, вона стояла біля кухонної плити та просто дивилась на нього. Далі ОСОБА_17 вийшов у іншу кімнату, потім ОСОБА_17 правою рукою сам витягнув зі спини кухонний ніж, у нього почалася кровотеча, після чого він поклав ОСОБА_35 на підлогу. Разом із ОСОБА_7 намагалися зупинити кровотечу, потім він викликав швидку медичну допомогу. В розмові ОСОБА_7 йому не пояснювала, що між ними відбулося у кухні. Швидка медична допомога приїхала приблизно через 30 хвилин, після чого медичні працівники констатували смерть ОСОБА_17 .

Під час допиту у судовому засіданні свідок ОСОБА_26 надала показання, що вона проживає за адресою: АДРЕСА_4 . Про конфлікти чи сварки між ОСОБА_17 та ОСОБА_30 їй нічого не відомо. Очевидцем події кримінального правопорушення вона не була, по обставинам справи їй нічого не відомо.

Допитаний у судовому засіданні свідок ОСОБА_27 надав показання, що він є сином обвинуваченої ОСОБА_7 . Протягом 1 року 6 місяців він проживав разом із матір`ю та ОСОБА_17 у домоволодінні за адресою: АДРЕСА_3 . 13.03.2021 приблизно о 22-23 годині він повернувся додому після роботи, вдома були його мати ОСОБА_37 , ОСОБА_17 та ОСОБА_20 , вони сиділи на кухні, розпивали алкогольні напої та гучно слухали музику. Ввечері відбулася сварка між матір`ю та ОСОБА_20 , оскільки останній затягував із ремонтом в їх квартирі. Під час розмови також стало відомо, що ОСОБА_20 зустрічався із колишньою дівчиною ОСОБА_27 , що сильно розлютило його матір. Через деякий час вони всі полягали спати. Зранку наступного дня, приблизно о 06 годині, мати та ОСОБА_20 прокинулись, вони перебували в кухні та розпивали алкогольні напої, потім вони знову почали розмовляти на підвищених тонах. Як він зрозумів, вони продовжили ту розмову, яка відбувалась ввечері напередодні. Він намагався заспокоїти їх, однак вони продовжили сваритися між собою. В цей час ОСОБА_17 перебував у себе в кімнаті. Зранку між ОСОБА_38 та його матір`ю сварок не було. Потім ОСОБА_17 пішов із будинку, оскільки йому до 09 години необхідно було поїхати на вулицю ОСОБА_39 , щоб допомогти його синові з ремонтом квартири. Приблизно о 08:45 08:50 він виходив із дому, щоб поїхати на роботу. В цей час додому повернувся ОСОБА_17 , останній перебував у стані алкогольного сп`яніння. Між ОСОБА_17 та його матір`ю виникла сварка через те, що він повернувся додому п`яним. Під час сварки мати кинула кружку в напрямку ОСОБА_17 , у відповідь на це він вдарив її долонею по обличчю. ОСОБА_27 намагався зупинити їх, на що ОСОБА_20 сказав йому, що вони самі розберуться. Після цього він поїхав на роботу. Цього ж дня, приблизно о 16 годині, йому зателефонував адвокат та повідомив про загибель ОСОБА_17 . Раніше між його матір`ю та ОСОБА_17 виникали сварки через те, що останній зловживав алкогольними напоями, це сильно турбувало його матір, вони хотіли йому допомогти та намагалися умовити його лікуватися від алкогольної залежності, однак, ОСОБА_36 категорично відмовлявся. Сварки виникли на побутовому ґрунті, однак йому не відомі факти, щоб ОСОБА_17 спричиняв матері тілесні ушкодження. Через декілька днів після цієї події, перебуваючи у дворі домоволодіння, біля крильця він побачив розбитий кухонний табурет, на якому були сліди крові, який він зберіг та переніс у літню кухню. У подальшому працівники поліції вилучили вказаний кухонний табурет.

Під час допиту у судовому засіданні свідок ОСОБА_28 надав показання, що в березні 2021 року він проживав у домоволодінні за адресою: АДРЕСА_5 , вказаний будинок розділений на двох власників, в іншій частині будинку проживав ОСОБА_24 разом зі своєю співмешканкою ОСОБА_30 , до них навідувався її син ОСОБА_23 . В один із днів у березні 2021 року він бачив, що на сусідньому подвір`ї знаходились ОСОБА_24 та ОСОБА_32 , сусідка ОСОБА_33 та ще один чоловік на ім`я ОСОБА_40 , вони разом обрізали дерева. Наступного дня зранку, приблизно о 08:30 09:00, він чув якісь розмови у будинку ОСОБА_35 та чув як грала музика. При цьому, в іншій сусідній частині будинку не було шуму, сварок чи крику про допомогу. Потім він почув сильний гуркіт у сусідів, нібито обірвалась та впала на підлогу полиця, після чого там стало тихо. Приблизно через 20 хвилин до домоволодіння прибула швидка медична допомога, працівників поліції того дня він не бачив. У подальшому йому стало відомо, що загинув ОСОБА_17 . Щодо взаємовідносин між ОСОБА_17 та ОСОБА_7 , свідок зазначив, що в їх сім`ї часто були сварки та скандали, ОСОБА_17 сильно зловживав алкогольними напоями, але в стані алкогольного сп`яніння він не був агресивним. Про факти застосування ОСОБА_17 фізичного насильства йому нічого не відомо.

Допитана у судовому засіданні свідок ОСОБА_29 надала показання, що в березні 2021 року ОСОБА_32 запросила її до себе додому, щоб вона допомогла їм пообрізати дерева на подвір`ї. Того дня вдома були ОСОБА_32 , ОСОБА_24 та малознайомий чоловік на ім`я ОСОБА_40 . Після обрізки дерев вони вчотирьох сіли повечеряти, випивали та слухали музику. За вечір всі разом випили приблизно 2 пляшки горілки. Будь-яких скандалів чи сварок не було. Приблизно о 23 годині вони пішли додому. Зранку наступного дня вона прийшла до будинку ОСОБА_17 , біля входу її зустрів ОСОБА_23 , який сказав, що вдома відбувається сварка, він сказав, що туди краще не йти, після чого вона пішла звідти. Останнім часом ОСОБА_17 зловживав алкогольними напоями, у стані алкогольного сп`яніння він не був агресивним, однак він був жорсткою та емоційною людиною, міг психологічно тиснути на ОСОБА_41 . Однак, ОСОБА_7 ніколи не розповідала їй про те, щоб ОСОБА_17 застосовував до неї фізичне насильство.

Крім цього, судом досліджено письмові докази, висновки судових експертиз та речові докази у кримінальному провадженні № 0000247 від 14.03.2021, якими підтверджується винність обвинуваченої ОСОБА_7 у вчиненні інкримінованого злочину.

Протоколом огляду місця події від 14.03.2021 разом із додатками (фототаблицею та відеозаписом до протоколу), який проведено на території домоволодіння за адресою: АДРЕСА_3 , підтверджується, що в ході проведення огляду зафіксована обстановка на місці події. При огляді будинку встановлено, що в приміщенні кухні обстановка порушена, під столом на кухні вилучено кухонний предмет, схожий на ніж, довжина ножа 32 см, довжина леза 21 см, довжина рукоятки приблизно 11 см. На підлозі в коридорі та кухні, а також на холодильнику, наявні плями бурого кольору. При виході з кухні в іншу кімнату на підлозі виявлено труп ОСОБА_17 . На задній поверхні грудної клітини в п`ятому міжребер`ї по лопаточній лінії мається рана з рівним краями, розміром 3х1 см. В ході проведення огляду вилучено: змив речовини бурого кольору з предмета, схожого на кухонний ніж; змив речовини бурого кольору з підлоги коридору; змив речовини бурого кольору з поверхні двері холодильника; майку сірого кольору з плямами речовини бурого кольору; предмет, схожий на кухонний ніж; паспорт на ім`я ОСОБА_7 , НОМЕР_1 ; 2 (два) мобільних телефони марки «Samsung» (матеріали кримінального провадження (далі за текстом - к. п.) арк. 23 - 31).

Ухвалою слідчого судді Жовтневого районного суду м. Харкова від 15.03.2021 у справі № 639/1727/21 (провадження № 1-кс/639/547/21) надано дозвіл на проведення огляду домоволодіння, розташованого за адресою: АДРЕСА_3 (к. п. арк. 20-21).

Постановою слідчого СВ ВП № 1 ХРУП № 3 ГУНП в Харківській області ОСОБА_42 від 15.03.2021 вищевказані речі та предмети, вилучені під час проведення огляду місця події за адресою: м. Харків, вул. Конотопська, 75 визнано речовими доказами у кримінальному провадженні (к. п. арк. 33-34).

Під час судового розгляду судом досліджено речовий доказ кухонний ніж, довжина ножа складає 32 см, довжина леза 21 см, який був вилучений 14.03.2021 в ході проведення огляду місця події за адресою: м. Харків, вул. Конотопська, 75.

Висновком експерта ХОБСМЕ № 14/673-Дм/21 від 22.04.2021 за результатами проведення судово-медичної експертизи підтверджується, що на фрагменті марлевого бинта зі змивом з предмета схожого на кухонний ніж (об`єкт № 1), знайдена кров людини групи А з ізогемаглютиніном анти-В, походження якої від потерпілого ОСОБА_17 не виключається (к. п. арк. 65-66).

Висновком експерта ХОБСМЕ № 15-12/350-Ц/Дм2021р. від 19.05.2021 за результатами проведення судово-медичної експертизи підтверджується, що сліди крові на клинку ножа могли походити під чоловіка з групою крові А(ІІ) з ізогемаглютиніном анти-В, в тому числі і від потерпілого ОСОБА_43 . Від громадянки ОСОБА_7 сліди крові походити не могли (к. п. арк. 52-58).

Протоколом затримання особи від 14.03.2021 підтверджується, що 14 березня 2021 року о 10 годині за адресою: м. Харків, вул. Конотопська, 75, була затримана ОСОБА_7 як особа, яку застали безпосередньо після вчинення злочину. Під час затримання в порядку ст. 208 КПК України у ОСОБА_7 було вилучено належні їй речі: кофту рожевого кольору, лосини чорного кольору, чоботи чорного кольору із видимими плямами речовини бурого кольору, футболку сірого кольору з плямами РБК (к.п. арк. 109-111).

Висновками експертів ХОБСМЕ № 14/672-Дм/21 від 26.04.2021, № 14/671-Дм/21 від 16.04.2021 підтверджується, що на светрі жіночому яскраво-рожевого кольору з чорним візерунком (об`єкти №№ 1-15), на футболці (об`єкти №№ 1, 2, 6, 7), які були вилучені 14.03.2021 у підозрюваної ОСОБА_7 виявлена кров людини групи А з ізогемаглютиніном анти-В, походження якої від потерпілого ОСОБА_17 не виключається (к. п. арк. 141-143, 150-152).

Висновком судово-медичного експерта ХОБСМЕ № 10-12/855-Дм/21 від 21.04.2021 (к. п. арк. 90-94) підтверджується, що при проведенні судово-медичної експертизи трупа ОСОБА_17 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , встановлені наступні ушкодження:

-голови: поверхнева різана рана на обличчі;

-тулуба: проникаюче колото-різане ушкодження задньої поверхні грудної клітини зліва, в ділянці проекції нижнього куту лопатки, з ушкодженням шкіри, підшкірно-жирової клітковини, м`язів грудної клітини, плеври, лівої легені, з приблизною довжиною ранового каналу 10 см.;

-кінцівок: синці.

Проникаюче колото-різане ушкодження задньої поверхні грудної клітини зліва з ушкодженням м`яких тканин, м`язів, плеври, легені, утворилось за життя, незадовго до настання смерті, від однократної дії плаского гострокінцевого клинка колюче-ріжучого знаряддя, який мав з одного боку ріжучий край, а з іншого обушок з п-подібним поперечним перерізом.

Таким чином, проникаюче колото-різане ушкодження задньої поверхні грудної клітини зліва з ушкодженням м`яких тканин, м`язів, плеври, лівої легені, призвело до розвитку крововтрати, на що вказує: нерясні трупні плями, малокрів`я внутрішніх органів, наявність крововиливів у внутрішню оболонку серця; наявність рідкої крові у лівій плевральній порожнині, що і стало причиною смерті гр-на ОСОБА_17 .

За ступеням тяжкості проникаюче колото-різане ушкодження задньої поверхні грудної клітини зліва з ушкодженням м`яких тканин, м`язів, плеври, легені, що призвело до розвитку крововтрати, що і стало причиною смерті гр-на ОСОБА_17 , мають ознаки ТЯЖКИХ тілесних пошкоджень, за критерієм небезпеки для життя (згідно пункту 2.1.3.й. Правил судово-медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень).

Поверхнева різана рана на обличчі утворилась за життя незадовго до настання смерті від одноразової дії, при натиску і поступальних рухах гострого краю або леза якогось предмету по прямій, і за ступенем тяжкості це ЛЕГКІ тілесні ушкодження (згідно пункту 2.3.5. Правил судово-медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень).

Синці на кінцівках утворились за життя незадовго до настання смерті, від травматичної дії-удару тупих твердих предметів з обмеженою травмуючою поверхнею, і за ступенем тяжкості це ЛЕГКІ тілесні ушкодження (згідно пункту 2.3.5. Правил судово-медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень).

Після нанесення проникаючого колото-різаного ушкодження задньої поверхні грудної клітини зліва з ушкодженням м`яких тканин та внутрішніх органів, смерть гр-на ОСОБА_17 настала в короткий проміж часу, який обчислюється першими хвилинами, протягом яких мала вірогідність здійснення потерпілим будь-яких самостійних дій у повному обсязі.

Проникаюче колото-різане ушкодження задньої поверхні грудної клітини зліва з ушкодженням м`яких тканин, м`язів, плеври, легені, що призвело до розвитку крововтрати, що і стало причиною смерті гр-на ОСОБА_17 , знаходиться в прямому причинному зв`язку зі смертю.

Враховуючі дані з протоколу огляду місця події та трупа, експерт вважає, що смерть гр-на ОСОБА_17 настала за 2-4 години до огляду трупу на місці події.

Проникаюче колото-різане ушкодження на задній поверхні грудної клітини зліва з ушкодженням м`яких тканин, м`язів, плеври, легені, розташоване так, що неможливо само нанесення.

Враховуючи розташування проникаючого колото-різаного ушкодження на задій поверхні грудної клітини зліва з ушкодженням м`яких тканин, м`язів, плеври, легені, дає можливість припустити, що в процесі його нанесення потерпілий міг знаходитися у вертикальному та наближеному до нього положенні та був обернений до клинка лівою задньою поверхнею грудної клітини, з дією клинка ножа у напрямку ззаду наперед знизу догори.

Будь-яких ушкоджень, що свідчили б про їх утворення при падінні з висоти власного зросту з наданням та без надання тілу прискорення, при судово-медичній експертні трупу гр-на ОСОБА_17 не встановлено.

Будь-яких ознак переміщення трупу при судово-медичній експертизі гр-на ОСОБА_17 не виявлено

Група крові від трупу А(II).

При судово-токсикологічної експертизі згортка крові з лівої плевральної порожнини виявлено етиловий спирт у кількості 3,68‰, що відповідає його вмісту при тяжкій алкогольній інтоксикації.

Протоколом проведення слідчого експерименту від 23.04.2021 та відеозаписом слідчої дії підтверджується, що підозрювана ОСОБА_7 розповіла про обставини події та показала, яким чином було спричинено ножове поранення потерпілому ОСОБА_17 , а саме: 14.03.2021 близько 09:00 ОСОБА_17 повернувся додому дуже п`яним, він не тримався на ногах, після цього між ними у дворі відбувся словесний конфлікт. Надалі ОСОБА_17 зайшов у приміщення кухні, він шатався, падав, почав роздягатися та намагався зняти штани, після чого між ними відбулася словесна сварка. ОСОБА_20 в цей час спав у сусідній кімнаті. Далі ОСОБА_17 почав її «мотузити», схватив її за одяг, повалив на стіл, потім схватив рукою за волосся та наніс не менше 5 сильних ударів долонею правої руки по голові зверху. Далі він її відпустив, вона почала кричати йому, щоб він її не чіпав, потім вона кинула у нього чарку. Після цього ОСОБА_17 схопив табурет, почав замахуватися на неї табуретом, вона прикривалась, піднявши ліву руку над головою, перший раз табурет у нього упав та вона відштовхнула його від себе. Далі ОСОБА_17 , знаходячись на відстані приблизно 1 метра напроти ОСОБА_7 , утримуючи в правій руці табурет, наніс їй удар в область лівого плеча (показує на ліву руку в області трохи нижче лівого плеча). В ході нанесення ударів табуретом ОСОБА_17 утримував її лівою рукою за ділянку шиї, намагаючись повалити на поверхню столу, розміщеного по лівий бік від підозрюваної. В результаті нанесення ударів табурет розламався на декілька фрагментів. Також ОСОБА_7 показала, що ОСОБА_17 , розташовуючись навпроти неї (по відношенню до ОСОБА_7 трохи ліворуч), лівою рукою тримав її за одяг в області шиї, а в правій руці утримував фрагмент табурету, замахнувся вказаним фрагментом табурету на неї, з метою заподіяти їй ушкодження. Надалі ОСОБА_7 , захищаючись, утримуючи в правій руці предмет, схожий на ніж, нанесла бічний удар, який прийшовся у ділянку спини зліва від хребта, через те, що останній при своїх діях злегка нахилився вперед та розвернувся спиною при замаху для удару. Після цього до кухні зайшов ОСОБА_20 та запитав, що вони роблять. В цей час ОСОБА_17 вийшов в іншу кімнату та впав на підлогу. Після цього вони почали надавати йому допомогу (к. п. арк. 182-195).

Висновком експерта ХОБСМЕ № 10-12/22/855-ДМ/21 від 01.06.2021 підтверджується, що при проведенні слідчого експерименту за участю підозрюваної ОСОБА_7 , в ході якого вона вказує локалізацію проникаючого колото-різаного ушкодження, що відповідає даним судово-медичної експертизи трупу гр-на ОСОБА_17 , але без уточнення як у руці був розташований ніж, куди було звернутим лезо ножа, та напрямок дії ножа у руці підозрюваної при нанесенні ушкодження. Також підозрювана ОСОБА_7 не вказує в ході проведення слідчого експерименту механізм ушкодження поверхневої різаної рани на обличчі та синців на кінцівках (к. п. арк. 257-261).

Під час допиту у судовому засіданні судово-медичний експерт ОСОБА_44 підтримала висновки судових експертиз № 10-12/855-Дм/21 від 21.04.2021 та № 10-12/22/855-ДМ/21 від 01.06.2021, які нею були складені під час проведення досудового розслідування.

Протоколом огляду місця події від 23.04.2021 підтверджується, що під час проведення слідчої дії в приміщенні будинку АДРЕСА_3 , виявлено та вилучено п`ять фрагментів табурету, які постановою слідчого від 23.04.2021 визнано речовими доказами у кримінальному провадженні (к. п. арк. 196-198, 199-200).

Висновком експерта ХОБСМЕ №15-12/409-Ц/Дм2021р. від 01.06.2021 підтверджується, що при проведенні судово-медичної експертизи плям на фрагменті табурету (в об`єктах №№ 1, 3, 7, 8), знайдені сліди крові людини. Сліди крові могли походити від людини з групою крові А (ІІ) з ізогемаглютиніном анти-В, в тому числі і від потерпілого громадянина ОСОБА_17 . Проте, враховуючи групову характеристику крові громадянки ОСОБА_7 , можна припустити походження слідів крові і від неї, якщо на момент скоєння злочину у неї були травми, які супроводжувалися зовнішньою кровотечою (к. п. арк. 210-214).

Разом із цим, в ході судового розгляду було досліджено медичну документацію з КНП «Міська клінічна лікарня швидкої та невідкладної медичної допомоги О. І. Мещанінова» ХМР, Журнал первинного обстеження осіб, які утримувались в Ізоляторі тимчасового тримання № 1 ГУНП в Харківській області, а також відомості з Харківської міської медичної частини № 27 Філії ЦОЗ ДКВС України у Харківській та Луганській областях, з яких не встановлено будь-яких об`єктивних відомостей про те, що після події кримінального правопорушення у ОСОБА_7 були видимі тілесні ушкодження (гематоми чи синці в області лівого плеча, шиї чи спини), а також не встановлено наявність у неї будь-яких травм, які б супроводжувалися кровотечою (к. п. арк. 175, 231-235, судова справа т. 2 арк. 105-125).

Висновком судово-психіатричного експерта № 257 від 24.05.2021 (к. п. арк. 228-230) підтверджується, що ОСОБА_7 на теперішній час хронічного психічного захворювання, тимчасового розладу психічної діяльності, недоумства або іншого хворобливого стану психіки не виявляє. Відповідно до свого психічного стану може усвідомлювати свої дії та керувати ними.

У період часу, якому відповідає правопорушення, ОСОБА_7 перебувала у стані гострої неускладненої алкогольної інтоксикації, поза хронічного психічного захворювання, тимчасового розладу психічної діяльності, недоумства або іншого хворобливого стану психіки. Могла усвідомлювати свої дії та керувати ними.

На теперішній час ОСОБА_7 відповідно до свого психічного стану застосування примусових заходів медичного характеру не потребує.

Достовірність та об`єктивність наведених доказів у суду сумніву не викликає, адже вони отримані без порушення закону, узгоджуються один з одним, є допустимими та достатніми для встановлення обставин кримінального провадження, у зв`язку з чим суд вважає можливим прийняти вказані докази.

Оцінюючи відповідно до вимог ст. 94 КПК України кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів з точки зору достатності та взаємозв`язку, колегія суддів приходить до висновку, що вина ОСОБА_7 у вчиненні інкримінованого злочину доведена поза розумним сумнівом, підтверджується частково показаннями самої обвинуваченої ОСОБА_7 , показаннями потерпілої ОСОБА_15 , показаннями свідків ОСОБА_20 , ОСОБА_27 , ОСОБА_28 та ОСОБА_29 ,які були безпосередньо допитані під час судового розгляду, а також сукупністю досліджених письмових доказів, висновками судових експертиз та речовими доказами у кримінальному провадженні.

ІV. Кваліфікація кримінального правопорушення, винною у вчиненні якого визнається обвинувачена ОСОБА_7 .

Умисне вбивство, передбачене в ч. 1 ст. 115 КК України, з об`єктивної сторони характеризується дією або бездіяльністю у виді протиправного посягання на життя людини, наслідками у виді смерті та причинним зв?язком між зазначеними діяннями та наслідками, а з суб`єктивної сторони - умисною формою вини, коли винний усвідомлює суспільну небезпечність конкретної своєї дії, а отже, і достатню вірогідність або високу вірогідність, що наближається до неминучості, заподіяння смерті особі внаслідок вчиненого ним діяння, передбачає можливість настання таких наслідків і бажає або свідомо припускає їх настання.

Під час судового розгляду стороною захисту було заявлено про те, що обвинувачена ОСОБА_7 в момент події кримінального правопорушення перебувала в стані сильного душевного хвилювання.

Статтею 116 КК України передбачено кримінальну відповідальність за умисне вбивство, вчинене в стані сильного душевного хвилювання, зумовленому жорстоким поводженням, або таким, що принижує честь і гідність особи, а також за наявності системного характеру такого поводження з боку потерпілого.

Встановлення фактичних даних, які б свідчили про наявність обставин, передбачених ст. 116 КК України, і які могли б викликати у винного стан сильного душевного хвилювання, є компетенцією суду.

Ухвалою Жовтневого районного суду м. Харкова від 19.09.2022, за клопотанням сторони захисту, було призначеносудово-психологічну експертизу у кримінальному провадженні №0000247 від 14.03.2021, проведення якої доручено експертам Національного наукового центру «Інститут судових експертиз ім. Засл. проф. М. С. Бокаріуса» Міністерства юстиції України.

Висновком експерта за результатами проведення судово-психологічної експертизи № 21912 від 28.07.2023 (судова справа т. 3 арк. 45-69) підтверджується, що ОСОБА_7 при скоєнні інкримінованого їй діяння перебувала у стані емоційного збудження, який за своєю динамікою та ознаками інтенсивності не набув ступеня емоційного стану, який би міг суттєво деструктивно вплинути на свідомість та поведінку ОСОБА_7 у ситуації, яка розглядається за матеріалами кримінального провадження.

ОСОБА_7 при скоєнні інкримінованого їй діяння у стані вираженого емоційного збудження (фрустрації або вираженого емоційного напруження (стресу), що може розглядатися як психологічна підстава стану сильного душевного хвилювання, не перебувала.

ОСОБА_7 при скоєнні інкримінованого їй діяння у стані фізіологічного афекту як психологічної підстави сильного душевного хвилювання не перебувала.

Таким чином, доводи сторони захисту про те, що ОСОБА_7 вчинила вбивство потерпілого ОСОБА_17 в стані сильного душевного хвилювання, були повністю спростовані в ході судового розгляду.

Надаючи оцінку версії сторони захисту про те, що ОСОБА_7 вчинила вбивство при перевищенні меж необхідної оборони, колегія суддів виходить з таких обставин.

Згідно з ч. 1 ст. 36 КК України необхідною обороною визнаються дії, вчинені з метою захисту охоронюваних законом прав та інтересів особи, яка захищається, або іншої особи, а також суспільних інтересів та інтересів держави від суспільно небезпечного посягання шляхом заподіяння тому, хто посягає, шкоди, необхідної і достатньої в даній обстановці для негайного відвернення чи припинення посягання, якщо при цьому не було допущено перевищення меж необхідної оборони.

Перевищенням меж необхідної оборони визнається умисне заподіяння тому, хто посягає, тяжкої шкоди, яка явно не відповідає небезпечності посягання або обстановці захисту (частина третя статті 36 КК).

Згідно з висновком, викладеним в постанові Касаційного кримінального суду Верховного Суду від 30 червня 2021 року в справі № 682/3280/19, для вирішення питання про кваліфікацію складу злочину, пов`язаного із перебуванням особи в стані необхідної оборони, суд повинен врахувати конкретні обставини справи, здійснити порівняльний аналіз та оцінити наявність чи відсутність акту суспільно небезпечного посягання й акту захисту, встановити їх співвідношення, відповідність чи невідповідність захисту небезпечності посягання.

У разі, коли визначальним у поведінці особи було не відвернення нападу та захист, а бажання спричинити шкоду потерпілому (розправитися), такі дії за своїми ознаками не становлять необхідної оборони, вони набувають протиправного характеру і мають розцінюватись на загальних підставах (постанова ККС ВС від 01.07.2021 в справі № 663/2520/16-к, провадження № 51-1449км21, постанова ККС ВС від 17.11.2021 в справі № 722/654/19, провадження № 51-4041км21.

В ході судового розгляду перевірено покази обвинуваченої ОСОБА_7 про те, що під час події кримінального правопорушення ОСОБА_17 спричиняв їй тілесні ушкодження та наносив їй удари табуретом в область лівого плеча, лівої руки та шиї.

Так, з медичної документації КНП «Міська клінічна лікарня швидкої та невідкладної медичної допомоги О. І. Мещанінова» ХМР, яка була отримана на підставі ухвали Жовтневого районного суду м. Харкова від 25.07.2022, встановлено, що 14.03.2021 при огляді у лікаря-терапевта ОСОБА_7 на момент огляду активних кардіальних та респіраторних скарг не висуває, потреби у госпіталізації немає (судова справа т. 2 арк. 124).

З Журналу первинного обстеження осіб, які поміщаються в ІТТ № 1 ГУНП в Харківській області, встановлено, що 14.03.2021 о 19:10 при поміщенні ОСОБА_7 до установи вона скарг не висловлювала, під час обстеження тілесних ушкоджень не зафіксовано. 15.03.2021 у останньої були виявлені синці та подряпини на правій нозі, подряпина на лівій нозі нижче коліна, садно на лівому лікті, які проявилися у неї під час утримання в установі (к. п. арк. 175, судова справа т. 2 арк. 125).

З довідки Харківської міської медичної частини № 27 Філії ЦОЗ ДКВС України у Харківській та Луганській областях № 1452/13ХК-21 від 24.05.2021 встановлено, що ОСОБА_7 , 1970 р.н., прибула до Державної установи «Харківський слідчий ізолятор» 16.03.2021. По прибуттю до установи була оглянута черговим медичним працівником. На час огляду скарг на стан здоров`я не пред`являла. Загальний стан здоров`я на час огляду був задовільний. При тілесному огляді видимих тілесних ушкоджень не виявлено. За час перебування в установі згідно Журналу обліку виявлених тілесних ушкоджень у осіб, які прибули до ДУ «Харківський слідчий ізолятор» та Журналу обліку звернення засуджених (осіб, взятих під варту) з тілесними ушкодженнями до медичної частини, тілесних ушкоджень не було (к. п. арк. 231-235).

При проведенні первинного огляду 16.03.2021, проведенні оглядів лікарем-терапевтом та лікарем-невропатологом 17.03.2021, ОСОБА_7 висказувала скарги на біль у шийному відділі хребта, однак за результатами проведеного огляду було встановлено діагноз: остеохондроз шийного відділу хребта, гіпертонічна хвороба ІІ ст. І ст. (к. п. арк. 232-233, судова справа т. 2 арк. 111, 118-119).

Таким чином, з дослідженої медичної документації не було встановлено будь-яких об`єктивних відомостей про те, що після цієї події у ОСОБА_7 були зафіксовані тілесні ушкодження у вигляді гематоми чи синців в області лівого плеча, спини чи шиї, хоча за обставин, як повідомляє обвинувачена ОСОБА_7 про нанесення їй удару кухонним табуретом, такі тілесні ушкодження на її тілі мали б залишитися.

Посилання обвинуваченої ОСОБА_7 на той факт, що ОСОБА_17 спричиняв їй тілесні ушкодження, наносив удари по голові, наносив удари кухонним табуретом по лівому плечу та в області шиї, об`єктивно не підтверджені.

Будь-яких об`єктивних доказів, які б свідчили про наявну реальну загрозу для життя і здоров`я ОСОБА_7 з боку ОСОБА_17 , матеріали кримінального провадження не містять.

З показів свідка ОСОБА_20 , який спав у прихожій кімнаті, що розташована неподалік від кухні, де відбувався конфлікт, встановлено, що в цей момент ОСОБА_7 не кликала про допомогу та не кричала про те, що ОСОБА_17 нібито спричиняє їй тілесні ушкодження.

У своїх показах обвинувачена ОСОБА_7 не може пояснити, чому вона не звернулася за допомогою до ОСОБА_20 , який в цей час спав у сусідній кімнаті, чому вона не відштовхнула від себе ОСОБА_17 та не вийшла із будинку, чому не викликала працівників поліції, у разі, якщо б її життю та здоров`ю справді б загрожувала небезпека зі сторони ОСОБА_17 .

Судом встановлено, що визначальним у цій справі є поведінка ОСОБА_7 , дії якої були направлені не на захист від протиправного посягання, а на умисне вбивство потерпілого ОСОБА_17 .

Враховуючи всі обставини кримінального провадження, тривалість та інтенсивність конфлікту, знаряддя злочину, спосіб нанесення ножового поранення, характер і локалізацію ножового поранення, яке було спричинено потерпілому, колегія суддів приходить до висновку про направленість умислу ОСОБА_7 саме на вбивство ОСОБА_17 , оскільки вона безсумнівно усвідомлювала суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачала суспільно-небезпечні наслідки у вигляді заподіяння смерті потерпілого ОСОБА_17 , і хоча не бажала, але свідомо припускала їх настання, тобто ОСОБА_7 діяла з непрямим умислом.

Надаючи оцінку фактичним обставинам кримінального правопорушення, колегія суддів приходить до висновку, що в даному випадку в обвинуваченої ОСОБА_7 не було стану необхідної оборони, вона вчинила умисне вбивство не з перевищенням меж необхідної оборони, а тому її протиправні дії мають розцінюватись судом на загальних підставах.

Таким чином, колегія суддів приходить до висновку, що своїми умисними та протиправними діями обвинувачена ОСОБА_7 вчинила кримінальне правопорушення злочин, передбачений ч. 1 ст. 115 КК України, а саме: умисне вбивство, тобто умисне протиправне заподіяння смерті іншій людині.

V. Мотиви суду при призначенні покарання

Обставин, які пом`якшують покарання обвинуваченої ОСОБА_7 відповідно до вимог, передбачених ч. 1 ст. 66 КК України, не встановлено.

Згідно з п. 13 ч. 1 ст. 67 КК України обставиною, яка обтяжує покарання обвинуваченої ОСОБА_7 , є вчинення кримінального правопорушення особою, що перебуває в стані алкогольного сп`яніння.

Вивченням особи обвинуваченої ОСОБА_7 встановлено, що вона раніше не судима, на обліку у лікаря психіатра та лікаря нарколога не перебуває, тяжких захворювань чи інвалідності не має, офіційно не працевлаштована, неодружена, здійснює догляд за матір`ю ОСОБА_45 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , яка є особою пенсійного віку та потребує стороннього догляду (к. п. арк. 99-108, судова справа т. 3 арк. 93).

Відповідно до вимог статей 50, 65 КК України, покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а при його призначенні суд повинен ураховувати ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, які пом`якшують та обтяжують покарання. Особі, яка вчинила злочин, має бути призначено покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження вчинення нових злочинів. Згідно з принципами співмірності та індивідуалізації покарання за своїм видом та розміром повинно бути адекватним (відповідним) характеру вчинених дій.

Виходячи з указаної мети й вищезазначених принципів, покарання повинно бути адекватним характеру вчинених дій, їх небезпечності та даним про особу винного.

Призначаючи покарання обвинуваченій ОСОБА_7 , суд виходить із положень ст. ст. 50, 65 КК України, враховує принципи законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання, характер і ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, яке є особливо тяжким умисним злочином, дані про особу винної, відсутність по справі обставин, які пом`якшують покарання обвинуваченої, наявність обтяжуючої покарання обставини вчинення кримінального правопорушення особою, яка перебуває в стані алкогольного сп`яніння, у зв`язку з чим колегія суддів вважає необхідним і достатнім призначити обвинуваченій ОСОБА_7 покарання в межах санкції, передбаченої ч. 1 ст. 115 КК України, у виді позбавлення волі на строк 8 (вісім) років.

На переконання суду, саме таке покарання відповідає загальним засадам його призначення, визначеним у статтях 50, 65 КК України, є справедливим та співмірним протиправному діянню, необхідним та достатнім для виправлення обвинуваченої ОСОБА_7 та попередження вчинення нею нових кримінальних правопорушень.

VI. Інші питання, які вирішуються судом при ухваленні вироку

Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлено.

На підставі ч. 2 ст. 124 КПК України суд стягує з обвинуваченої ОСОБА_7 на користь держави процесуальні витрати за проведення у кримінальному провадженні судово-психологічної експертизи № 21912 від 28.07.2023 у розмірі 23898,00 грн. (судова справа т. 3 арк. 44).

Долю речових доказів суд вирішує відповідно до вимог ст. 100 КПК України.

До набрання вироком законної сили стосовно обвинуваченої ОСОБА_7 необхідно продовжити дію запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту за місцем фактичного проживання, строком на 2 (два) місяці.

На підставі викладеного, керуючись вимогами ст. ст. 369 371, 373, 374, 376, 392 395 КПК України, колегія суддів,

у х в а л и л а:

ОСОБА_7 визнати винуватою у вчиненні кримінального правопорушення злочину, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України, та призначити їй покарання у виді позбавлення волі на строк 8 (вісім) років.

До набрання вироком законної сили продовжити стосовно ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , дію запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту, а саме: заборонити обвинуваченій ОСОБА_7 в період доби з 21 години 00 хвилин до 06 години 00 хвилин наступного дня залишати житло за адресою: АДРЕСА_2 , строком на 2 (два) місяці, тобто до 07 січня 2024 року включно.

На підставі ч. 5 ст. 194 КПК України покласти на обвинувачену ОСОБА_7 наступні обов`язки, а саме:

- прибувати до суду за першою вимогою, а у разі неможливості прибути - завчасно повідомити про це суд;

- не відлучатися з міста Харкова, в якому вона зареєстрована та фактично проживає, без дозволу прокурора, суду;

- повідомляти прокурора та суд про зміну свого місця проживання;

- здати на зберігання до ГУДМС України в Харківській області свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну (у разі отримання обвинуваченою таких документів).

Після набрання вироком законної сили обвинувачену ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , затримати та направити до виправної колонії для відбування призначеного покарання.

Початок строку відбування покарання ОСОБА_7 рахувати з дня затримання на виконання вироку суду.

На підставі ч. 5 ст. 72 КК України (в редакції Закону України № 2046-VIII від 18.05.2017) зарахувати ОСОБА_7 в строк покарання попереднє ув`язнення з 14.03.2021 (дата фактичного затримання згідно протоколу затримання) по 26.02.2022 включно (дата звільнення з під варти у зв`язку із закінченням строку дії ухвали про продовження дії запобіжного заходу), із розрахунку, що одному дню попереднього ув`язнення відповідає один день позбавлення волі.

Стягнути з ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , на користь держави процесуальні витрати за проведення судово-психологічної експертизи № 21912 від 28.07.2023 у розмірі 23898,00 грн. (двадцять три тисячі вісімсот дев`яносто вісім гривень 00 копійок).

Скасувати арешт майна, накладений ухвалою слідчого судді Жовтневого районного суду м. Харкова від 17.03.2021 у справі № 639/1727/21 (провадження № 1-кс/639/546/21) на майно, вилучене 14.03.2021 у ході огляду місця події за адресою: м. Харків, вул. Конотопська, 75 (к.п. т. 1 арк. 38-39).

Скасувати арешт майна, накладений ухвалою слідчого судді Жовтневого районного суду м. Харкова від 28.04.2021 у справі № 639/2581/21 (провадження № 1-кс/639/755/21) на майно, вилучене 23.04.2021 у ході огляду місця події за адресою: м. Харків, вул. Конотопська, 75 (к.п. т. 1 арк. 204).

Речові докази у кримінальному провадженні, а саме:

- речі та предмети, вилучені під час проведення огляду місця події 14.03.2021 за адресою: м. Харків, вул. Конотопська, 75, а саме: змив речовини бурого кольору з предмета, схожого на ніж кухарський, змив речовини бурого кольору з підлоги коридору, змив речовини бурого кольору з поверхні двері холодильника, майку сірого кольору з плямами речовини бурого кольору знищити як речі, які не мають ніякої цінності (к. п. арк. 33-34);

- кухонний ніж загальною довжиною 32 см, довжина леза 21 см, довжина рукоятки приблизно 11 см знищити як знаряддя злочину;

- кофту рожевого кольору, лосини чорного кольору, чоботи чорного кольору із видимими плямами РБК, футболку сірого кольору з плямами РБК, які було вилучено під час затримання ОСОБА_7 в порядку ст. 208 КПК України повернути ОСОБА_7 , а у разі її відмови від їх отримання знищити (к. п. арк. 109-111);

- мобільний телефон «Samsung» сенсорного типу чорного кольору, в пластиковому чохлі, ІМЕІ: НОМЕР_2 , що належить ОСОБА_7 , повернути останній як законному володільцеві;

- мобільний телефон «Samsung» сенсорного типу синього кольору, в чохлі книжка, ІМЕІ 1: НОМЕР_3 , ІМЕІ 2: НОМЕР_4 , що належав ОСОБА_17 , який передано на відповідальне зберігання потерпілій ОСОБА_15 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , вважати повернутим останній як законному володільцеві (к. п. арк. 268);

-п`ять фрагментів табурета, що були вилучені 23.04.2021 у ході огляду місця події за адресою: м. Харків, вул. Конотопська, 75 знищити як речі, які не мають ніякої цінності (к. п. арк. 199-200).

Вирок може бути оскаржений в апеляційному порядку до Харківського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги через Жовтневий районний суд м. Харкова протягом 30 (тридцяти) днів з дня його оголошення.

Роз`яснити обвинуваченій право подати клопотання про помилування, право ознайомитися із журналом судового засідання і подати на нього письмові зауваження.

Головуючий суддя ОСОБА_1

Суддя ОСОБА_2

Суддя ОСОБА_3