Справа № 645/4559/23
Провадження № 1-кс/645/1197/23
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 жовтня 2023 року місто Харків

Слідчий суддя Фрунзенського районного суду м. Харкова ОСОБА_1

за участю секретаря судових засідань ОСОБА_2

сторін кримінального провадження:

прокурора ОСОБА_3 ,

підозрюваного ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Харкові клопотання слідчого СВ ВП № 2 Харківського районного управління поліції № 2 ГУНП в Харківській області лейтенанта поліції ОСОБА_5 , погоджене з прокурором Немишлянської окружної прокуратури ОСОБА_3 про застосування запобіжного заходу по кримінальному провадженню № 0001183 від 28.08.2023 року у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваного:

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Лисичанськ, Луганської області, громадянина України, українця з середньою освітою, офіційно не працюючого, не одруженого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше неодноразово судимого, останній раз 13.02.2020 року Лисичанським міським судом Луганської області за ч. 2 ст. 15, ч. 1 ст. 185, ч. 2 ст. 15 ч. 2 ст. 185 КК України до 2 років 6 місяців позбавлення волі, звільнений від відбування покарання 12.09.2022 року по відбуттю строку покарання, фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15, ч. 4 ст. 186 КК України, -

в с т а н о в и в:

Слідча СВ ВП № 2 Харківського районного управління поліції № 2 ГУНП в Харківській області лейтенант поліції ОСОБА_5 23.10.2023 року звернулася до Фрунзенського районного суду м. Харкова з клопотанням, погодженим з прокурором Немишлянської окружної прокуратури ОСОБА_3 по кримінальному провадженню 0001183 від 28.08.2023 року за ознаками кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 2 ст. 15, ч. 4 ст. 186 КК України про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Виклад змісту поданого клопотання

27.08.2023 року, надійшло повідомлення зі служби 102 із заявою від ОСОБА_7 , про те, що приблизно о 12:30 год. за адресою: м. Харків, пр-т Героїв Харкова, 190/2, в магазині "Аврора" невстановлена особа намагалась здійснити крадіжку товару на суму 800,00 грн., однак була зупинена працівниками магазину.

Так, досудовим розслідуванням встановлено, що 27.08.2023 року о 12:21 год. ОСОБА_6 зайшов до приміщення магазину «Аврора», який розташований за адресою: м. Харків, пр-т Героїв Харкова, 190/2. Після чого, ОСОБА_6 направився до торгівельного залу, де побачив на полицях товар і в нього виник злочинний умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна, а саме: навушники WIRELESS PRO 18 у кількості двох одиниць, що належить ТОВ «Вигідна покупка». Реалізуючи свій раптово виниклий злочинний умисел, направлений на таємне викрадення майна, що належить ТОВ «Вигідна покупка», ОСОБА_6 , діючи умисно, повторно, в умовах воєнного стану, з корисливих мотивів, маючи на меті незаконне збагачення, переконавшись в тому, що за його діями ніхто не спостерігає, шляхом вільного доступу, взяв з торгівельних стелажів: навушники WIRELESS PRO 18 у кількості двох одиниць загальна вартість яких згідно висновку судово-товарознавчої експертизи № СЕ-19/121-23/21627-ТВ від 28.09.2023 року становить 798,00 грн. після чого почав їх ховати за чорну сумку, яка була на ньому вдягнута. В цей час незаконні дії ОСОБА_6 були помічені ОСОБА_8 , і в цей момент ОСОБА_6 розуміючи, що його дії були помічені працівником вказаного магазину різко почав бігти в напрямку виходу. Свідок ОСОБА_8 намагалася зупинити ОСОБА_6 однак не зважаючи на це відштовхнув ОСОБА_8 та вибіг на вулицю з магазину з викраденими навушниками, проте був затриманий покупцями магазину. Таким чином, ОСОБА_6 виконав усі дії, які вважав необхідним для доведення кримінального правопорушення до кінця, але кримінальне правопорушення не було закінчено з причин, які не залежали від його волі, оскільки був затриманий покупцями магазину.

19.10.2023 року слідчим СВ ВП № 2 ХРУП № 2 ГУНП в Харківській області ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 2 ст. 15, ч. 4 ст. 186 КК України тобто закінчений замах на відкрите викрадення чужого майна, (грабіж), вчинений повторно, в умовах воєнного стану.

Обґрунтованість підозри ОСОБА_6 у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення, згідно зі змістом клопотання, повністю підтверджується зібраними у ході досудового розслідування доказами, перелік яких доданий до клопотання.

Звернення із клопотанням слідчий обґрунтовує наявністю ризиків, передбачених п.п. 1, 3, 4, 5 ч. 1 ст. 177 КПК, а саме, що ОСОБА_6 може переховуватись від органу досудового розслідування, може перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, може продовжити займатись злочинною діяльністю, незаконно впливати на свідків у даному кримінальному провадженні.

Позиції учасників провадження, висловлені в судовому засіданні.

Прокурор підтримав доводи клопотання та просив застосувати до підозрюваного запобіжний захід у вигляді тримання під вартою без визначення розміру застави.

Підозрюваний просив обрати відносно нього запобіжний захід у вигляді домашнього арешту, посилаючись на те, що він мав намір вчинити крадіжку, а не грабіж. Також, вважав, що ризики прокурором не доведені. Наміру впливати на свідків він не має. Переховуватися від органу досудового розслідування чи суду також не має.

Мотиви, з яких виходив слідчий суддя при вирішенні клопотання.

За результатами дослідження матеріалів клопотання та з урахуванням думки учасників кримінального провадження, слідчий суддя вважає необхідним зазначити наступне.

Стаття 29 Конституції України гарантує кожному право на свободу та особисту недоторканність. Ніхто не може бути заарештований або триматися під вартою інакше як за вмотивованим рішенням суду і тільки на підставах та в порядку, встановлених законом.

У разі нагальної необхідності запобігти злочинові чи його перепинити уповноважені на те законом органи можуть застосувати тримання особи під вартою як тимчасовий запобіжний захід, обґрунтованість якого протягом сімдесяти двох годин має бути перевірена судом. Затримана особа негайно звільняється, якщо протягом сімдесяти двох годин з моменту затримання їй не вручено вмотивованого рішення суду про тримання під вартою.

Із вказаними положеннями Основного Закону України кореспондується стаття 12 КПК, відповідно до якої під час кримінального провадження ніхто не може триматися під вартою, бути затриманим або обмеженим у здійсненні права на вільне пересування в інший спосіб через підозру або обвинувачення у вчиненні кримінального правопорушення інакше як на підставах та в порядку, передбачених цим Кодексом.

Розділ ІІ Кримінального процесуального кодексу України визначає, що з метою досягнення дієвості кримінального провадження застосовуються заходи його забезпечення. До них, згідно з п. 9 ч. 2 ст. 131 КПК, віднесені також запобіжні заходи. Статтею 132 КПК України встановлені загальні правила застосування заходів забезпечення кримінального провадження - вони не допускаються, якщо слідчий, прокурор не доведе, що:

- існує обґрунтована підозра щодо вчинення кримінального правопорушення такого ступеня тяжкості, що може бути підставою для застосування заходів забезпечення кримінального провадження;

- потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи особи, про який ідеться в клопотанні слідчого, прокурора;

- може бути виконане завдання, для виконання якого слідчий, прокурор звертається із клопотанням.

Порядок застосування до особи запобіжних заходів визначений главою 18 КПК.

Згідно з ч. 1 ст. 176 КПК запобіжними заходами, а тому числі, є тримання під вартою.

Частина третя ст. 176 КПК встановлює, що слідчий суддя відмовляє у застосуванні запобіжного заходу, якщо слідчий, прокурор не доведе, що встановлені під час розгляду клопотання про застосування запобіжних заходів обставини, є достатніми для переконання, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів, передбачених частиною першою цієї статті, не може запобігти доведеним під час розгляду ризику або ризикам. При цьому найбільш м`яким запобіжним заходом є особисте зобов`язання, а найбільш суворим - тримання під вартою.

Відповідно до ч. 1 ст. 177 КПК метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам:

1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду;

2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення;

3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні;

4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином;

5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді вважати, що підозрюваний може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті (ч. 2 ст. 177 КПК).

При вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, слідчий суддя на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності інші обставини, перелік яких визначено частиною першою статті 178 КПК.

Згідно з вимогами ч. 1 ст. 183 КПК тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу.

Відповідно до п. 4 ч. 2 ст. 183 КПК запобіжний захід у вигляді тримання під вартою може бути застосований до раніше не судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років.

Частина 4 цієї ж статті визначає, що слідчий суддя при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, враховуючи підстави та обставини, передбачені статтями 177 та 178 цього Кодексу, має право не визначити розмір застави у кримінальному провадженні, зокрема, щодо злочину, вчиненого із застосуванням насильства або погрозою його застосування.

Стаття 184 КПК визначає вимоги до змісту клопотання слідчого, прокурора про застосування запобіжних заходів. Крім цього стаття 192 КПК встановлює, що у разі подання клопотання про застосування запобіжного заходу після затримання особи без ухвали про дозвіл на затримання, до такого клопотання має бути доданий протокол затримання підозрюваного.

Згідно з положеннями статті 194 КПК під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним кримінального правопорушення, наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор, недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Клопотання, подане слідчим, за погодженням з прокурором про застосування запобіжного заходу, відповідає вимогам, визначеним у ст. 184 та 192 КПК України.

Зміст клопотання містить усі необхідні відомості, що визначені ч. 1 ст. 184 КПК. Виконано вимоги ч. 2 ст. 184 КПК, а саме копію клопотання та матеріалів, якими воно обґрунтовується, надано підозрюваному та його захиснику за три години до початку його розгляду. До клопотання додано документи, визначені ч. 3 ст. 184 та ч. 2 ст. 192 КПК.

Запобіжні заходи можуть застосовуватися, зокрема, до підозрюваного. Підозрюваним є особа, якій у порядку, передбаченому статтями 276-279 цього Кодексу, повідомлено про підозру, особа, яка затримана за підозрою у вчиненні кримінального правопорушення (ч. 1 ст. 42 КПК).

19.10.2023 року ОСОБА_6 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 2 ст. 15, ч. 4 ст. 186 КК України.

Слідчий в клопотанні зазначив, що ОСОБА_6 обґрунтовано підозрюється у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 15, ч. 4 ст. 186 КК України.

Поняття обґрунтованої підозри та чіткі критерії її оцінки у національному законодавстві не визначені.

Проте, воно висвітлено у практиці Європейського суду з прав людини, що підлягає застосуванню українськими судами. Термін обґрунтована підозра означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення (пункт 175 рішення Європейського суду з прав людини від 21.04.2011 у справі «Нечипорук і Йонкало проти України»). Обґрунтованість підозри - це певний стандарт доказування, який означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення (рішення у справі «Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства»).

Отже, обґрунтована підозра не передбачає наявності достовірного знання про вчинення особою кримінального правопорушення. Однак, вона повинна бути заснована на об`єктивних фактах, наданих суду стороною обвинувачення.

Цей стандарт переконання є нижчим, ніж стандарт переконання «поза розумним сумнівом», та вимагає меншої ваги доказів, ніж для вирішення судом питання про винуватість чи невинуватість особи на стадії судового розгляду.

Таким чином, слідчому судді необхідно оцінити відповідність підозри цій правовій кваліфікації лише для встановлення її обґрунтованості (тобто, чи є підстави обґрунтовано вважати, що ОСОБА_6 міг вчинити саме цей злочин). При цьому, остаточна оцінка та кваліфікація здійснюється судом під час розгляду справи по суті.

В цьому кримінальному провадженні йдеться про можливе вчинення ОСОБА_6 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15, ч. 4 ст. 186 КК України.

Наведена в клопотанні фабула в сукупності з наданими прокурором поясненнями та представленими матеріалами кримінального провадження дає слідчому судді можливість дійти висновку про наявність ознак кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15, ч. 4 ст. 186 КК України.

Слід зауважити, що на цьому етапі провадження слідчий суддя не вирішує ті питання, які повинен вирішувати суд під час розгляду кримінального провадження по суті, зокрема, винуватість чи невинуватість особи у вчиненні кримінального правопорушення. Слідчий суддя на підставі оцінки сукупності отриманих відомостей лише визначає, що причетність особи до вчинення кримінального правопорушення є вірогідною та достатньою (за стандартом «обґрунтованої підозри») для застосування щодо нього запобіжного заходу.

Слідчий суддя вважає доведеним існування ризиків вчинення підозрюваним дій, визначених статтею 177 КПК.

Ризики вчинення підозрюваним дій, передбачених частиною першою статті 177 КПК, вважаються наявними за умови встановлення судом обґрунтованої ймовірності реалізації ним таких дій. При цьому КПК не вимагає доказів того, що підозрюваний обов`язково (поза всяким сумнівом) здійснюватиме відповідні дії, однак вимагає доказів того, що він має реальну можливість їх здійснити у цьому кримінальному провадженні в майбутньому.

В клопотанні слідчий вказує на ризики переховування від органу досудового розслідування, перешкоджання кримінальному провадженню іншим чином, продовження злочинної діяльності, незаконного впливу на свідків у даному кримінальному провадженні.

Слідчий суддя вважає, що ризик переховування від органу досудового розслідування та суду є реальним з огляду на тяжкість злочину, у вчиненні яких підозрюється ОСОБА_6 суворістю можливого покарання, пов`язаними із цим негативними для особи наслідками та іншими обставинами.

Очікування можливого суворого покарання має значення під час оцінки ризику переховуватися від органів досудового розслідування та суду. Зазначена обставина на перших етапах притягнення особи до кримінальної відповідальності сама по собі може бути мотивом та підставою для підозрюваного переховуватися від органів досудового розслідування чи суду. При цьому, ризик втечі повинен оцінюватися й у світлі інших факторів, а тому слідчий суддя, вирішуючи питання щодо застосування запобіжного заходу, враховує тяжкість злочину, в скоєнні якого підозрюється ОСОБА_6 в сукупності з іншими обставинами.

В засіданні також встановлено, що існує ризик незаконного впливу на свідків.

Такий ризик, як вплив на свідків існує не лише на початковому етапі кримінального провадження при зібранні доказів, а й на стадії судового розгляду до моменту безпосереднього отримання судом показань від свідків та дослідження їх судом.

На даний момент підозрюваному стали відомі матеріали кримінального провадження, зокрема, протоколи допиту свідків, а тому, підозрюваному відомі зміст наданих свідками свідчень. Вказані обставини дають підстави обґрунтовано припускати ймовірну можливість здійснення на свідка впливу з метою їх спонукання до ненадання показань, перекручування або спотворення обставин, які їм відомі.

Щодо посилання слідчого в клопотанні та прокурора в судовому засіданні на існування ризику перешкоджання ОСОБА_6 кримінальному провадженню іншим чином та вчинення іншого кримінального правопорушення, слід зазначити, що органом досудового розслідування не наведено чітких аргументів в обґрунтування клопотання в цій частині, у зв`язку з чим слідчий суддя відхиляє вказане посилання.

В зв`язку з вищевикладеним, слідчий суддя приходить до висновку про наявність ризиків, передбачених статтею 177 КПК, а саме - переховуватися від органів досудового розслідування та суду, незаконно впливати на свідка, вчинити інше кримінальне правопорушення. Отже, на даному етапі кримінального провадження застосування запобіжного заходу є об`єктивно необхідним з метою дієвості відповідного кримінального провадження.

При вирішенні питання про обрання запобіжного заходу слідчим суддею враховуються обставини, визначені ч. 1 ст. 178 КПК України, а саме: 1) вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним ОСОБА_6 кримінальних правопорушень (злочинів); 2) тяжкість покарання, що загрожує підозрюваному; 3) вік та стан здоров`я підозрюваного, який не має тяжких захворювань чи інвалідність; 4) репутацію підозрюваного; 5) особу підозрюваного ОСОБА_9 .

Слідчим суддею встановлено, що ОСОБА_6 не має постійного місця реєстрації в м. Харкові, фактично мешкає за адресою: АДРЕСА_2 у гуртожитку. Пояснив, що з цією адресою мешкає мати його друга. Підозрюваний не працює, не має стійких соціальних зв`язків, раніше неодноразово засуджений.

Під час розгляду клопотання слідчим суддею вивчалась можливість застосування відносно ОСОБА_6 більш м`якого запобіжного заходу, однак, з урахуванням встановлених судом обставин, менш суворі запобіжні заходи не зможуть запобігти ризикам, передбаченим п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, не зможуть забезпечити належну процесуальну поведінку підозрюваного ОСОБА_6 та виконання покладених на нього процесуальних обов`язків.

Враховуючи викладене, слідчий суддя приходить до висновку про необхідність обрання стосовно підозрюваного ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Відповідно до сформованої практики Європейського суду з прав людини, тримання особи під вартою може бути виправдане, якщо існують реальні ознаки наявності справжнього суспільного інтересу, який не зважаючи на презумпцію невинуватості, переважає принцип поваги до особистої свободи. Застосовуючи запобіжний захід у виді тримання під вартою, необхідно виходити із того, що судове рішення повинно забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони прав і інтересів як суспільства так і потерпілого. Визначення таких прав, як підкреслює Європейський суд з прав людини, вимагає від суспільства більшої суворості в оцінці цінностей суспільства («Летельє проти Франції»).

Частиною 3 ст. 183 КПК України передбачено, що слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим обов`язків, передбачених цим Кодексом, крім випадків, передбачених частиною четвертою ст. 183 КПК України.

Враховуючи підстави та обставин, передбачені ст.ст.177, 178 КПК України, слідчий суддя визначає розмір застави у даному кримінальному провадженні, відповідно до положень п.1 ч.4 ст.183 КПК України, у розмірі двадцяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 53680,00 грн. (2684,00 грн. x 20 = 53680,00 грн.).

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 177, 178, 182, 183, 193, 194, 196, 197, 206, 211, 372, 395 КПК України, слідчий суддя, -

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання слідчого про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою задовольнити.

Застосувати відносно ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою в Державній установі «Харківський слідчий ізолятор» строком на 60 (шістдесят) днів - до 20 грудня 2023 року включно.

Зобов`язати слідчого СВ ВП № 2 Харківського районного управління поліції № 2 ГУНП в Харківській області лейтенанта поліції ОСОБА_5 повідомити членів сім`ї підозрюваного щодо обрання відносно ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Визначити ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , суму застави у розмірі 20 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що складає 53680,00 грн. (2684,00 грн. x 20 = 53680,00 грн.), яка може бути внесена як самим підозрюваним, так і іншою фізичною або юридичною особою на спеціальний рахунок ТУ ДСА України у Харківській області до сплину терміну тримання під вартою.

Підозрюваний або заставодавець мають право у будь-який момент внести заставу у розмірі, визначеному в ухвалі про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, протягом дії ухвали або у разі продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

При внесенні визначеної суми застави ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з-під варти звільнити.

У разі внесення застави та звільнення підозрюваного з-під варти покласти на ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , наступні обов`язки:

1) прибувати до слідчого, який здійснює досудове розслідування у даному кримінальному провадженні, прокурора або суд за першою вимогою;

2) не відлучатися із населеного пункту, в якому він проживає чи перебуває, без дозволу слідчого, прокурора або суду;

3) повідомляти слідчого, прокурора та суд про зміну свого місця проживання та/або роботи.

Відповідно до вимог ст. 182 КПК України роз`яснити підозрюваному, що в разі невиконання покладених на нього обов`язків, застава буде звернена в дохід держави та зарахована до спеціального фонду Державного бюджету України, та до підозрюваного може бути застосовано інший запобіжний захід.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Харківського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення, а підозрюваним в той же строк з моменту вручення йому копії ухвали слідчого судді.

Слідчий суддя ОСОБА_1