Справа № 496/3813/20
Провадження № 1-в/496/134/23
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 грудня 2023 року м. Біляївка

Біляївський районний суд Одеської області у складі:

головуючого судді - ОСОБА_1

за участю секретаря - ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду подання начальника Одеського районного відділу №1 філії Державної установи «Центр пробації» в Одеській області ОСОБА_3 про звільнення від відбування покарання у зв`язку із закінченням строків давності обвинувального вироку засудженого:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , засудженого 23.09.2020 року Біляївським районним судом Одеської області за ч.1 ст. 310, ч. 1 ст. 309 КК України до покарання у вигляді штрафу, у розмірі 1 (однієї) тисячі неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 гривень,

В С Т А Н О В И В:

До Біляївського районного суду Одеської області надійшло подання начальника Одеського районного відділу №1 філії Державної установи «Центр пробації» в Одеській області ОСОБА_3 про звільнення від відбування покарання в зв`язку із закінченням строків давності обвинувального вироку Біляївського районного суду Одеської області від 23.09.2020 року відносно засудженого ОСОБА_4 , який набрав законної сили 22.10.2020 року.

В обґрунтування подання зазначає, що засуджений ОСОБА_4 перебуває на обліку Одеського РВ №1 філії Державної установи «Центр пробації» в Одеській області з 24.12.2020 року за вироком Біляївського районного суду Одеської області від 23.09.2020 року, відповідно до якого, його визнано винним у скоєнні злочину, передбаченого ч.1 ст. 310, ч. 1 ст. 309 КК України та призначено покарання у виді 1 (однієї) тисячі неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 гривень. Обвинувальний вирок Біляївського районного суду Одеської області від 23.09.2020 року відносно ОСОБА_4 набрав законної сили 22.10.2020 року, а строк його виконання у відповідності до п.1 ч.1 ст. 80 КК України сплив через два роки, а саме 22.10.2022 року. 24.12.2020 року за вих. № 28/6/4786/Ср-20 засудженому ОСОБА_4 було направлено повідомлення про необхідність сплати штрафу згідно вироку суду. 28.12.2020 року Одеським РВ №1 філії ДУ «Центр пробації» в Одеській області на підставі ч.3 ст. 26 КВК України було скеровано подання для розгляду питання про розстрочку виплати суми штрафу або заміни несплаченої суми штрафу покаранням у виді громадських, виправних робіт або позбавлення волі. Згідно ухвали Біляївського районного суду Одеської області від 03.03.2021 року, яка надійшла до Одеського РВ №1 філії ДУ «Центр пробації» в Одеській області 10.03.2021 року, в задоволенні подання було відмовлено. 12.03.2021 року Одеським РВ №1 філії ДУ «Центр пробації» в Одеській області на підставі ч.3 ст. 26 КВК України було скеровано подання для розгляду питання про розстрочку виплати суми штрафу. Згідно ухвали Біляївського районного суду Одеської області від 04.06.2021 року, яка надійшла до Одеського РВ №1 філії ДУ «Центр пробації» в Одеській області 10.06.2021 року, подання було задоволено, несплачену суму штрафу розстрочено на 10 місяців. 27.10.2021 року Одеським РВ №1 філії ДУ «Центр пробації» в Одеській області на підставі ч.4 ст. 26 КВК України було скеровано подання для розгляду питання заміни несплаченої суми штрафу покаранням у виді громадських, виправних робіт або позбавлення волі. Згідно ухвали Біляївського районного суду Одеської області від 10.10.2022 року, яка надійшла до Одеського РВ №1 філії ДУ «Центр пробації» в Одеській області 19.10.2022 року в задоволенні подання було відмовлено. Відповідно до ч. 3 ст. 62 Конституції України усі сумніви щодо доведеності вини особи (в даному випадку відсутність доказів щодо ухилення засудженого ОСОБА_4 від відбування покарання у вигляді штрафу) тлумачаться на його користь. Посилаючись на ч.1 ст. 80 КК України, начальник Одеського РВ №1 філії ДУ «Центр пробації» в Одеській області ОСОБА_3 звернулася до суду з вказаним поданням.

Представник Одеського районного відділу №1 філії Державної установи «Центр пробації» в Одеській області в судове засідання не з`явилася, але надала до суду заяву, в якій просила подання розглянути за її відсутності, подання підтримала в повному обсязі.

Прокурор в судове засідання не з`явився, але надав до суду заяву, в якій просив розгляд подання здійснити за його відсутності, заперечував щодо задоволення подання через його необґрунтованість.

ОСОБА_4 в судове засідання не з`явився, був повідомлений належним чином про дату, час та місце розгляду подання, про причини неявки суд не повідомив.

Дослідивши матеріали справи, суд дійшов наступного висновку.

Відповідно до подання Одеського районного відділу №1 філії Державної установи «Центр пробації» в Одеській області, підставою для звільнення від відбування покарання засудженого ОСОБА_4 є закінчення строків давності виконання обвинувального вироку.

Вироком Біляївського районного суду Одеської області від 23.09.2020 року, який набрав законної сили 22.10.2020 року, ОСОБА_4 визнано винним у вчиненні кримінальних проступків, передбачених ч.1 ст. 310, за ч.1 ст. 309 КК України та призначено йому покарання, на підставі ч.1 ст. 70 КК України, у вигляді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 17000 гривень.

Відповідно до копії вимоги УІАП ГУНП в Одеській області ОСОБА_4 до адміністративної та кримінальної відповідальності не притягувався після винесення вироку.

Ухвалою Біляївського районного суду Одеської області від 03.03.2021 року у задоволенні подання начальника Біляївського міськрайонного відділу філії ДУ «Центр пробації» в Одеській області стосовно ОСОБА_4 , про розстрочку виплати несплаченої суми штрафу або заміну несплаченої суми штрафу покаранням у виді громадських, виправних робіт або позбавлення волі відмовлено.

Ухвалою Біляївського районного суду Одеської області від 04.06.2021 року розстрочено ОСОБА_4 , який засуджений вироком Біляївського районного суду Одеської області від 23.09.2020 року за ч.1 ст. 310, ч. 1 ст. 309 КК України до штрафу в розмірі 17000 грн., несплачену суму штрафу в розмірі 17000 грн. на десять місяці зі сплатою: в липні 2021 року - 1700 гривень, у серпні 2021 року - 1700 гривень, у вересні 2021 року - 1700 гривень, у жовтні 2021 року 1700 гривень, у листопаді 2021 року - 1700 гривень, у грудні 2021 року - 1700 гривень, у січні 2022 року - 1700 гривень, у лютому 2022 року - 1700 гривень, у березні 2022 року -1700 гривень, у квітні 2022 року - 1700 гривень.

Ухвалою Біляївського районного суду Одеської області від 10.10.2022 року відмовлено у задоволенні подання начальника Біляївського МРВ філії ДУ «Центр пробації» в Одеській області про заміну несплаченої суми штрафу покаранням у виді громадських, виправних робіт або позбавлення волі стосовно засудженого ОСОБА_4

06.09.2023 року на адресу суду надійшло повідомлення начальника Одеського районного відділу №1 філії Державної установи «Центр пробації» в Одеській області ОСОБА_3 про те, що станом на 04.09.2023 року ОСОБА_4 сплатив штраф у сумі 8500 грн.

Відповідно квитанції № 0.0..1 від 04.08.2023 року ОСОБА_4 сплатив штраф у розмірі 8500 грн.

Частиною 1 ст. 26 КВК України визначено, що засуджений зобов`язаний сплатити штраф у місячний строк після набрання вироком суду законної сили і повідомити про це кримінально-виконавчій інспекції за місцем проживання шляхом пред`явлення документа про сплату штрафу.

Згідно до п. 1 ч. 1 ст. 80 КК України, особа звільняється від відбування покарання, якщо з дня набрання чинності обвинувальним вироком його не було виконано в такі строки: два роки - у разі засудження до покарання менш суворого, ніж обмеження волі.

Відповідно до ч.3 ст. 80 КК України перебіг давності зупиняється, якщо засуджений ухиляється від відбування покарання. У цих випадках перебіг давності відновлюється з дня з`явлення засудженого від відбування покарання або з дня його затримання. У цьому разі строки давності, передбачені п.п. 1-3 ч. 1 цієї статті, подвоюються.

Перебіг давності переривається, якщо до закінчення строків, зазначених у частинах першій та третій цієї статті, засуджений вчинить новий злочин. Обчислення давності в цьому випадку починається з дня вчинення нового злочину (ч.4 ст. 80 КК України).

Отже, ст. 80 КК України застосовується у разі, якщо у встановлений законом строк вирок суду не був виконаний за умови, що засуджений не ухилявся від відбування покарання, що є підставою для зупинення перебігу такого строку давності, та до закінчення строку виконання вироку не вчинив нового злочину, що є підставою для переривання строку давності.

Стаття 80 КК України передбачає нормативне регулювання інституту звільнення від відбування покарання у зв`язку із закінченням строків давності виконання обвинувального вироку та встановлює імперативні строки, сплив яких є безумовною підставою для звільнення засудженого від відбування призначеного йому покарання.

Положення ст. 80 КК України свідчать, що держава втрачає право на виконання призначеного засудженому покарання лише у тих випадках, коли засуджений своєю поведінкою не перешкоджав процедурі його виконання.

За таких обставин застосування ст. 80 КК України передбачає дослідження та встановлення судом терміну, протягом якого обвинувальний вирок не виконувався, збігу строку давності його виконання та факту ухилення засудженим від його відбування, що є підставою для зупинення перебігу такого строку давності.

Відповідно до правового висновку Верховного Суду України, викладеного у постанові від 24.12.2015 року у справі №5-324кс15, ухилення від відбування покарання, як підстава для зупинення строків давності виконання обвинувального вироку, є особливим юридичним фактом, який може бути підтверджений лише обвинувальним вироком суду, що набрав законної сили, яким особа буде визнана винною в ухиленні від відбування покарання.

Редакція ч.3 ст. 80 КК України певним чином співвідноситься зі статтями 389 та 390 цього Кодексу, оскільки ухилення від відбування покарання, про яке йдеться у ч. 3 ст.80 Загальної частини КК України, у своєму конкретному прояві відповідає складу одного із злочинів, передбачених зазначеними статтями Особливої частини КК України. Отже, роблячи висновок про ухилення особи від відбування покарання при застосуванні ч. 3 ст.80 КК України, суд тим самим фактично визнає її винною у вчиненні нового злочину. Таке правозастосування суперечить ч.1 ст.62 Конституції України, згідно з якою особа вважається невинуватою у вчиненні злочину і не може бути піддана кримінальному покаранню, доки її вину не буде доведено в законному порядку та встановлено обвинувальним вироком суду.

Таким чином, вирішувати питання про зупинення строків давності виконання обвинувального вироку суду можливо лише після набрання законної сили обвинувальним вироком суду, яким особа буде визнана винною в ухиленні від відбування покарання.

Під ухиленням від відбування покарання розуміють умисні дії або бездіяльність засудженого, спрямовані на невиконання покарання.

Наявність лише факту невиконання засудженим сплати штрафу в повному обсязі сам по собі не свідчить про ухилення від відбування цього покарання.

Оскільки в матеріалах справи відсутні дані про ухилення засудженого від відбування покарання, зокрема притягнення його до кримінальної відповідальності за ст. 389 КК України, та про вчинення ним нового злочину до закінчення строку давності, то немає підстав вважати, що перебіг строку давності зупинявся чи переривався.

Відповідно до приписів ст. 152 КВК України закінчення строків давності виконання обвинувального вироку є підставою для звільнення від відбування покарання.

Підстава для звільнення від відбування покарання у відповідності до положень ст.80 КК України складається з трьох обов`язкових елементів: закінчення (сплив) строків давності виконання обвинувального вироку; не ухилення особи від відбування призначеного їй покарання; не вчинення нею нового злочину.

Враховуючи вищенаведене, а також те, що на даний час закінчився визначений у п.1 ч.1 ст. 80 КК України дворічний строк давності виконання обвинувального вироку Біляївського районного суду Одеської області від 23.09.2020 року щодо ОСОБА_4 , факт ухилення ОСОБА_4 від відбування покарання не встановлений вироком суду, нового злочину останній не вчиняв, суд вважає, що подання підлягає задоволенню, оскільки наявні підстави для звільнення засудженого від відбування покарання на підставі п.1 ч.1 ст. 80 КК України.

Тому, подання начальника Одеського районного відділу №1 філії Державної установи «Центр пробації» в Одеській області ОСОБА_3 про звільнення від відбування покарання у зв`язку із закінченням строків давності обвинувального вироку засудженого ОСОБА_4 підлягає задоволенню.

Керуючись ст. 537 КПК України, ст. 26, 152 КВК України, ст. 80 КК України, суд,

П О С Т А Н О В И В:

Подання начальника Одеського районного відділу №1 філії Державної установи «Центр пробації» в Одеській області ОСОБА_3 про звільнення від відбування покарання у зв`язку із закінченням строків давності обвинувального вироку засудженого ОСОБА_4 - задовольнити.

Звільнити ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , від відбування покарання, призначеного вироком Біляївського районного суду Одеської області від 23.09.2020 року, за вчинення кримінальних проступків, передбачених ч.1 ст. 310, ч. 1 ст. 309 КК України, у вигляді штрафу, у розмірі 1 (однієї) тисячі неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 гривень, у зв`язку із закінченням строку давності виконання обвинувального вироку.

На ухвалу може бути подана апеляційна скарга до Одеського апеляційного суду протягом семи днів з моменту її проголошення через Біляївський районний суд Одеської області.

Суддя ОСОБА_1