Провадження № 1-кп/554/958/2023
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

02.11.2023 р. м.Полтава

Октябрський районний суд м.Полтави у складі

Головуючого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

за участю прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження за обвинуваченням:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець м. Харкова, громадянин України, українець, з середньою освітою, не одружений, офіційно не працюючий, зареєстрований та фактично мешкає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимий,

- 12.08.2022 р. Леннінським районним судом м. Полтави за ч. 3 ст. 15 ч. 4 ст. 185 КК України до 5 років позбавлення волі, на підставі ст.. 75 КК України звільнений від відбування покарання з іспитовим строком на 1 рік;

- 14.12.2022 р. Ленінським районним судом м. Полтави за ч. 4 ст. 186 КК України до 8 років позбавлення волі;

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_4 10.10.2021 у період приблизно з 17 год. 30 хв. по 18 год. 00 хв., точний час не встановлено, проходячи біля житлового будинку АДРЕСА_2 , побачив на лавці, яка була розташована на дитячому майданчику, раніше незнайомих йому малолітніх ОСОБА_5 , ОСОБА_6 та ОСОБА_7 , які сиділи на вказаній лавці та грали в мобільний телефон, який знаходився в руках у малолітнього ОСОБА_5 , та на праві приватної власності належав його матері ОСОБА_8 . В цей момент у ОСОБА_4 раптово виник злочинний умисел, спрямований на відкрите викрадення чужого майна, а саме, мобільного телефону, який знаходився в руках у ОСОБА_5 . Після цього ОСОБА_4 , реалізуючи свій злочинний умисел, спрямований на відкрите викрадення чужого майна, керуючись корисливим мотивом, з метою особистого незаконного збагачення, відкрито, без застосування насильства, підійшов до ОСОБА_5 впритул та діючи відкрито в присутності малолітніх ОСОБА_9 та ОСОБА_7 шляхом ривку вихопив з рук малолітнього ОСОБА_10 мобільний телефон марки Redmi Note 9 Forest Green, який на праві власності належить ОСОБА_8 , вартістю 5050 гривень.

Після цього ОСОБА_4 з місця вчинення кримінального правопорушення зник, розпорядився викраденим на власний розсуд, а саме, уклав договір надання ломбардом фінансового кредиту під заставу викраденого майн, чим спричинив потерпілій ОСОБА_8 матеріальний збиток на суму 5050 гривень.

Таким чином, ОСОБА_4 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 186 КК України, тобто відкрите викрадення чужого майна (грабіж).

Доказом на підтвердження встановлених судом обставин є показання обвинуваченого, які надані ним в судовому засіданні, під час яких останній свою вину у скоєнні інкримінованому йому злочині визнав у повному обсязі та показав про обставини злочину, як вони зазначені вище у вироку суду.

Відповідно до вимог ч. 3 ст. 349 КПК України суд за згодою всіх учасників судового провадження визнав недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються, та обмежився допитом обвинуваченого та дослідженням документів, які характеризують особу обвинуваченого.

Вивченням особи обвинуваченого встановлено, що він раніше судимий, але даний злочин вчинив до ухвалення попередніх вироків, на обліку у лікаря нарколога та лікаря психіатра не перебуває.

Обставиною, яка пом`якшує покарання, є щире каяття.

Обставин, які обтяжують покарання, не встановлено,

При призначенні покарання суд враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, вищезазначені данні щодо особи обвинуваченого, обставину, що пом`якшує покарання, та відсутність обтяжуючих покарання обставин. За зазначених обставин, суд дійшов до висновку про призначення покарання у межах, встановлених санкцією статті КК України, що передбачає відповідальність за вчинений злочин, у виді позбавлення волі. Та враховуючи, що даний злочини був вчинений обвинуваченим до постановлення вироку Ленінського районного суду м. Полтави від 14.12.2022 р., суд застосовує положення ч. 4 ст. 70 КК України та визначає за сукупності кримінальних правопорушень остаточне покарання шляхом поглинання покарання менш суворого, призначеного за даним вироком, більш суворим покаранням, призначеним вироком Ленінського районного суду м. Полтави від 14.12.2022 р. У цьому випадку в строк покарання, остаточно призначеного за сукупністю кримінальних правопорушень, суд зараховує частково відбуте покарання за попереднім вироком Ленінського районного суду м. Полтави від 14.12.2022 р.

Судом також розглянуто цивільний позов ОСОБА_8 , у якому вона просила стягнути з ОСОБА_4 матеріальну шкоду, завдану кримінальним правопорушенням в розмірі 5050 грн., та моральну шкоду, завдану кримінальним правопорушенням, у розмірі 10 000 грн. Матеріальна шкода потерпілою була оцінена у розміні вартості телефону марки Redmi Note 9 Forest Green, встановленою висновком товарознавчої експертизи. Моральну шкоду потерпіла обґрунтувала тим, що після вчинення кримінального правопорушення у неї почалися нервові зриви та моральні страждання, відбулося порушення сну, що супроводжувалися переживаннями за дітей, які були налякані діями ОСОБА_4 .

Згідно ч. 2 ст. 127 КПК України, шкода завдана кримінальним правопорушенням або іншим суспільно небезпечним діянням, може бути стягнута судовим рішенням за результатами розгляду цивільного позову в кримінальному провадженні.

У відповідності до ч. 1 ст. 128 КПК України, особа, якій кримінальним правопорушенням або іншим суспільно небезпечним діянням завдано майнової та/або моральної шкоди, має право під час кримінального провадження до початку судового розгляду пред`явити цивільний позов до підозрюваного, обвинуваченого або до фізичної чи юридичної особи, яка за законом несе цивільну відповідальність за шкоду, завдану діяннями підозрюваного, обвинуваченого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння.

Відповідно до ч. 1 ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Аналогічні роз?яснення викладені у пункті 2 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику розгляду судами цивільним справ за позовами про відшкодування шкоди» № 6 від 27.03.1992 року. Так, розглядаючи позови про відшкодування шкоди, суди повинні мати на увазі, що шкода, заподіяна особі і майну громадянина або заподіяна майну юридичної особи, підлягає відшкодуванню в повному обсязі особою, яка її заподіяла, за умови, що дії останньої були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний зв?язок та є вина зазначеної особи.

Таким чином, суд вважає, що з обвинуваченого необхідно стягнути на відшкодування матеріальної шкоди сумму у розмірі 5050 грн., а саме, вартість мобільного телефону марки Redmi Note 9 Forest Green, яка доведена в рамках кримінального провадження.

Стаття 1167 ЦК України передбачає, що моральна шкода, завдана фізичній особі неправомірними діями, відшкодовується особою, яка ї завдала за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті. Пунктом 1 Постанови Пленуму Верховного суду України «Про судову практику у справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» від 31 березня 1995 року за № 4 звернуто увагу судів на те, що встановлене Конституцією та законами України право на відшкодування моральної (немайнової) шкоди є важливою гарантією захисту прав і свобод громадян та законних інтересів юридичних осіб. Тому суди повинні забезпечити своєчасне, у повній відповідності із законом, вирішення справ, пов?язаних з відшкодуванням такої шкоди. Крім цього, у п. 3 вказаної Постанови Пленуму Верховного суду України зазначено, що під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб.

Між тим, суд вважає недоведеними моральні страждання потерпілої ОСОБА_8 , і як наслідок відмовляє у задоволенні позову у цій частині.

Судові витрати по справі відсутні.

Долю речових доказів суд вирішує відповідно до ст.100 КПК України.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.369-374 КПК України,

УХВАЛИВ:

ОСОБА_4 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 186 КК України, та призначити йому покарання у виді позбавлення волі строком на 3 (три) роки.

Відповідно до ч. 4 ст. 70 КК України остаточно призначити ОСОБА_4 покарання за сукупністю кримінальних правопорушень у виді позбавлення волі строком на 8 (вісім) років, шляхом поглинання покарання менш суворого, призначеного за даним вироком, більш суворим покаранням, призначеним вироком Ленінського районного суду м. Полтави від 14.12.2022 р.

У строк покарання, остаточно призначеного за сукупністю кримінальних правопорушень, зарахувати частково відбуте покарання за попереднім вироком Ленінського районного суду м. Полтави від 14.12.2022 р. з 26.08.2022 р.

Строк відбуття покарання рахувати з 26.08.2022 р.

Запобіжний захід в данному кримінальному провадженню не обирався.

Речовий доказ по справі, визназний відповідно до постанови слідчого СВ Харківського РУП №2 ГУНП в Харківській області від 09.11.2021 р., повернути законному володільцю.

Речовий доказ по справі, визнаний відповідно до постанови слідчого СВ Харківського РУП №2 ГУНП в Харківській області від 18.11.2021 р., зберігати у матеріалах кримінального провадження.

Цивільний позов ОСОБА_8 задовольнити частково. Стягнути з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_8 матеріальну шкоду, завдану кримінальним правопорушенням, у розмірі 5050 (п`яти тисяч п`ятдесяти) грн.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. Апеляційна скарга подається через суд, який ухвалив судове рішення, протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору.

Суддя ОСОБА_1