СВЯТОШИНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М. КИЄВА
пр. № 1-кс/759/5848/23
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 жовтня 2023 року cлідчий суддя Святошинського районного суду м. Києва ОСОБА_1 , за участі секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві клопотання представника потерпілого адвоката ОСОБА_3 , який діє в інтересах потерпілого ОСОБА_4 у кримінальному провадженні, внесеного до ЄРДР за №0003826 від 02.10.2023 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 190 КК України про накладеня арешту на майно,

В С Т А Н О В И В :

04.10.2023 року до слідчого судді Святошинського районного суду м. Києва ОСОБА_1 надійшло вказане клопотання, в якому представник потерпілого просить накласти арешт арешт на квартиру яка розташована за адресою: АДРЕСА_1 , заборонивши будь-яким державним реєстраторам юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, які уповноважені відповідно до законодавства України здійснювати будь-які реєстраційні дії в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань, державним реєстраторам відділів Державної реєстрації юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців, в тому числі, але не виключно Міністерству юстиції України та його територіальним органам, Департаменту державної реєстрації Міністерства юстиції України, Головному територіальному управлінню юстиції у місті Києві, нотаріусам, акредитованим суб`єктам проводити реєстраційні дії по внесенню записів та змін, в тому числі здійснювати реєстрацію, перереєстрацію, скасування реєстрації та вносити будь-яку інформацію до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб та громадських формувань щодо об`єкта нерухомості - квартиру яка розташована за адресою: АДРЕСА_1 .

Клопотання обґрунтоване тим, що слідчим відділом Святошинського УП ГУНП у м. Києві проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні внесеного до ЄРДР за №0003826 від 02.10.2023 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 190 КК України.

У провадженні слідчого Святошинського УП ГУ НП в місті Києві, ОСОБА_5 , знаходиться кримінальне провадження внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0003826 від 02.10.2023 року, відкрите за заявою ОСОБА_4 з приводу неправомірних дій ОСОБА_6 , яка за попередньою змовою із ОСОБА_7 та іншими невстановленими особами вчинили дії на заволодіння особистими коштами та майном ОСОБА_4 шляхом зловживання довірою, що на даний момент призвело до тяжких наслідків, за ознаками кримінального правопорушення передбаченого ч. 2 ст. 190 КК України за фактом

Відповідно до ч. 2 ст. 58 КПК України, 02.10.2023 року ОСОБА_4 допитано як потерпілого у кримінальному провадженні внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0003826 від 02.10.2023 року, за ознаками кримінального правопорушення передбаченого ч. 2 ст. 190 КК України.

Під час досудового розслідування встановлено, будучи допитаним в якості потерпілого ОСОБА_4 повідомив наступне: ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , приватний виконавець виконавчого округу м. Києва ОСОБА_8 без дозволу суду (постановлення ухвали суду про зміну порядку та способу виконання рішення суду) змінили в протизаконний спосіб порядок та спосіб виконання Мирової угоди від 26.10.2021 р., затвердженої ухвалою суду 20.01.202 у справі № 752/12890/21 вчинили шахрайські діїта позбавили мене законного права на житлову нерухомість по АДРЕСА_1 .

ОСОБА_6 , будучи з потерпілим у шлюбі (2011-2022 рр.) неодноразово пропонувала продати придбану в особисту власність квартиру АДРЕСА_2 , 6 кв. м. з 2020 року., при цьому, 100% виручених коштів передати їй особисто, або перерахувати їй на банківський рахунок.

З 2014 року ОСОБА_6 фактично не працює, не отримує жодних доходів, перебувала на утриманні потерпілого.

У 2018 році ОСОБА_6 продала свою особисту квартиру в АДРЕСА_3 , де ми спільно проживали до з 2013 по 2017 рік, кошти, отримані від продажу квартири (приблизно 40000 доларів США, сорок тисяч доларів США) частково передала своїм батькам, а також родичам у рф через системи швидких банківських переказів (використовувала переважно російські платіжні системи миттєвих (швидких) переказів для переказу коштів родичам в рф).

З 2018 року проживаючи із потерпілим у квартирі по АДРЕСА_1 ОСОБА_6 регулярно спілкувалась та зустрічалась із ОСОБА_7 , який проживав у сусідньому будинку із другою офіційною дружиною по АДРЕСА_4 ( ОСОБА_9 , телефон № НОМЕР_1 ).

На переконання потерпілого, протягом 2020 року ОСОБА_7 та ОСОБА_6 розробили план заволодіння моєю квартирою та особистими коштами наступним чином.

Спочатку ОСОБА_6 повпливала на нього розмістити значні кошти його батьків на її особистих банківських рахунках, що і було зроблено ( у сумі 500000 грн п`ятсот тисяч гривень), які вона зняла у січні 2021 року (в касі банку) та пізніше під час розірвання шлюбу у позовній заяві по справі № 752/12890/21 заявила, що це її особисті грошові кошті (що є обманом).

ОСОБА_6 отримала кошти в розмірах 400 000 грн., 269 000 грн. у 2020 році на свій рахунок в АТ «Універсал Банк» (згідно платіжних квитанцій) та в подальшому залишок коштів, 500 000 грн. зняла в касі АТ «Універсал Банк» (11.01.2021 о 14:41 в касі АТ «Універсал Банк» знято 502 500 грн.).

Ці кошти були в тому числі заощадженнями ОСОБА_10 ..

ОСОБА_10 мала певні грошові заощадження після продажу квартири по АДРЕСА_5 у 2013 році та невеликого садового участку в мікрорайоні «Лезнево» у 2013 році.

ОСОБА_10 маючи добрі наміри припинити будь-які претензії на моє майно по АДРЕСА_1 перерахувала на банківський рахунок ОСОБА_6 грошові кошти.

В подальшому, ОСОБА_6 реалізуючи разом із ОСОБА_7 та третіми особами свої злочинні умисли, отримали уошти (зняли готівкою 500000 грн. в касі АТ «УніверсалБанк») та знову організували шахрайську схему, що частково відображено в зустрічному позові до ОСОБА_6 у 2021 році. по цивільній справі № 752/12890/21 ( ОСОБА_6 на шкоду інтересам сім`ї почала здійснювати інтенсивні витрати з особистих банківських кредитних карт потерпілого).

ОСОБА_6 у 2020 та на початку 2021 року почала інтенсивно витрачати кошти з особистих банківських кредитних карт потерпілого для придбання різноманітних речей (одягу, техніки, дорогоцінностей) для себе, про що є відповідні банківські виписки та чеки, це спричинило значні борги по банківським кредитним картках (рахунках), які необхідно було повертати самому потерпілому, про що в подальшому зазначено в зустрічному позові до ОСОБА_6 у 2021 році.

ОСОБА_6 після планування організації спільних злочинних намірів із ОСОБА_7 протягом 2020 року постійно примушувала продати квартиру потерпілого по АДРЕСА_6 і кошти від продажу розмістити на її банківському рахунку в об`ємі 100% від вартості квартири, про що є відповідні переписки між ними.

У 2021 році ОСОБА_6 ,проживаючи ще з потерпілим, почала інтенсивно вивозити цінні речі з квартири, де вони спільно проживали, використовуючи при цьому допомогу ОСОБА_7 . Під час однієї із спроб незаконного вивозу речей із квартири в 2021 році, був викликаний наряд поліції, що перехопив транспортний засіб, що вивозив спільні цінні речі. (Є відповідні показання свідків, відеодокази та заяви в Голосіївське УП ГУНП м. Києва).

У 2021 році ОСОБА_6 проживаючи ще із потерпілим вчинила психологічний та фізичний тиск з метою примушення продати квартиру по АДРЕСА_1 , придбану потерпілим раніше у 2017 році за особисті кошти.

ОСОБА_6 маючи доступ до особистої електроніки потерпілого (мобільних телефонів, ноутбуків) постійно моніторила особисту та робочу фінансову інформацію, здійснювала перекази коштів на свої особисті банківські рахунки.

Під час виявлення одного із таких фактів (несанкціонованого доступу до персональної фінансової інформації потерпілого) ОСОБА_6 влаштувала скандал і йому довелось терміново вивезти з квартири: 1) корпоративний телефон, 2) ноутбук 3) особисту паперову фінансову документацію, щоб уникнути подальших шахрайських дій з боку ОСОБА_6 .

Після того як ОСОБА_6 заволоділа коштами та усіма цінними речами, вона переїхала із ОСОБА_7 на іншу квартиру по АДРЕСА_7 , де вонипочали спільно проживати, при цьому ОСОБА_7 також був у цей час офіційно у шлюбі з дружиною ОСОБА_11 .

Надалі ОСОБА_12 та ОСОБА_7 залучили інших осіб та розробили подальший план шахрайського заволодіння квартирою потерпілого. Так, злочинному плані були задіяні ОСОБА_8 , приватний виконавець, рнокпп: НОМЕР_2 , тел. НОМЕР_3 , його помічники ОСОБА_13 ; ОСОБА_14 ; ОСОБА_15 ; ОСОБА_16 , уродж. м. Вороніж, рф., батько ОСОБА_6 .

ОСОБА_6 після консультацій зі своїм адвокатом підписує підготовлену обома сторонами 26.10.2021 мирову угоду, погоджується здійснити взаємні поступки щоб отримати компенсацію частки майна, набутого під час проживання у шлюбі. Однак уже в цей період (26.10.2021-20.01.2022) ОСОБА_6 прекрасно розуміє, що ОСОБА_17 угоду виконувати не буде, взаємні поступки виконувати з метою врегулювання поділу майна також не буде.

У вересні 2022 року ОСОБА_6 та майбутній чоловік ОСОБА_7 добре розуміючи, що взаємні поступки на виконання Мирової угоди від 26.10.2021 не виконані, звертаються до приватного виконавця виконавчого округу м. Києва ОСОБА_8

Приватним виконавцем виконавчого округу м. Києва ОСОБА_8 в рамках виконавчого провадження № 69819773 примусово стягнуто ряд грошових сум з ОСОБА_4 , РНОКПП: НОМЕР_4 (з 09.2022 року по 02.2023 року).

Відповідно до пункту 14 розділу VII Інструкції, перерахування коштів з рахунків органів державної виконавчої служби чи приватного виконавця здійснюється на підставі платіжних інструкцій.

Платіжна інструкція підписується начальником органу державної виконавчої служби та відповідальною особою органу державної виконавчої служби або приватним виконавцем.

Копії платіжних інструкцій (реєстри до платіжних інструкцій) про перерахування коштів стягувачам долучаються до матеріалів виконавчого провадження, яким визначено належність указаних коштів стягувачам.

Під час ознайомлення з матеріалами виконавчого провадження № 69819773 (грудень 2022 року, січень 2023 року) потерпілим не було виявлено підтверджуючих документів, платіжних інструкцій, що підтверджують перерахування ОСОБА_6 , РНОКПП: НОМЕР_5 відповідних грошових сум.

Приватним виконавцем ОСОБА_8 було виставлено на електронні торги ДП "СЕТАМ" трикімнатну квартиру загальною площею 104,60 кв.м., що розташована за адресою: АДРЕСА_1 , яка належить потерпілому на праві приватної власності.

Незважаючи, на те, що потерпілий мав пріоритетне право на добровільне погашення боргу протягом певного часу, але всупереч даним вимогам, посадова особа, а зокрема приватний виконавець ОСОБА_8 , ігноруючи його законні вимоги і порушуючи законодавство України продав на торгах вищевказану квартиру не дозволивши боржнику добровільно сплатити заборгованість по виконавчому провадженню, натомість шляхом підроблення і внесення недостовірної інформації, таким чином діючи всупереч його інтересів та з метою незаконного збагачення, шляхом підроблення та внесення не правдивих відомостей до офіційної документації зокрема декларацій майнового стану.

Потерпілим в кримінальному провадженні №0003826 від 02.10.2023 року було подано цивільний позов до ОСОБА_6 , приватного виконавця ОСОБА_18 , ОСОБА_7 про відшкодування майнової шкоди, завданої злочином, у розмірі 3209500,00 грн., і з метою його забезпечення заявник просить накласти арешт на зазначену вище квартиру.

Сторони в судове засідання не з`явивлися, повідомлялися належним чином, про причини своєї неявки суду не повідомили.

Відповідно до ч. 2 ст. 172 КПК України, слідчий суддя, вважає за можливе розглянути вказане клопотання без повідомлення власника майна, з метою забезпечення арешту майна.

Дослідивши матеріали, додані до клопотання про накладення арешту, слідчий суддя приходить до висновку про його часткове задоволення, з наступних підстав.

Слідчим суддею встановлено, що слідчим відділом Святошинського УП ГУНП у м. Києві проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні внесеного до ЄРДР за №0003826 від 02.10.2023 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 190 КК України.

04.10.2023 року постановою слідчого СВ Святошинського УП ГУНП у м. Києві лейтенантом поліції ОСОБА_5 було залучено ОСОБА_4 у якості цивільного позивача та прийнято до матеріалів кримінального провадження №000386 цивільний позов про відшкодування матеріальних збитків.

Частиною 1 ст. 170 КПК України передбачено, що арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом кримінального правопорушення, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Згідно з ч. 2 ст. 173 КПК України при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: правову підставу для арешту майна; можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні, наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність, можливість спеціальної конфіскації майна; розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою; розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.?

Відповідно до п. 4 ч. 2 ст. 170 КПК України, арешт майна допускається з метою забезпечення, зокрема, відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Згідно ч. 6 ст. 170 КПК України у випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, фізичної чи юридичної особи, яка в силу закону несе цивільну відповідальність за шкоду, завдану діями (бездіяльністю) підозрюваного, обвинуваченого, засудженого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння, а також юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, за наявності обґрунтованого розміру цивільного позову у кримінальному провадженні, а так само обґрунтованого розміру неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою, щодо якої здійснюється провадження.

Отже, слідчий суддя дійшов висновку, про необхідність накладення арешту на квартиру за адресою: АДРЕСА_1 , шляхом накладення заборони на відчуження, користування та розпорядження, оскільки розмір поданого потерпілим (цивільним позивачем) є обгрунтованим, а такий захід забезпечення є необхідним для збереження даного майна.

Разом із цим, клопотання представника потерпілого адвоката ОСОБА_3 , який діє в інтересах ОСОБА_4 у кримінальному провадженні, внесеного до ЄРДР за №0003826 від 02.10.2023 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 190 КК України про накладеня арешту на об`єкт нерухомого майна, а саме: на квартиру яка розташована за адресою: АДРЕСА_1 , підлягає задоволенню частково.Так, ст. 173 КПК України не передбачено можливості зобов`язання слідчим суддею сторонніх осіб (підприємств, державних реєстраторів, нотаріусів тощо) утримуватися від вчинення певних дій, які вони виконують згідно своєї компетенції; рішення про арешт нерухомого майна саме по собі передбачає заборону вчинення реєстраційних, нотаріальних дій щодо даного майна, тому в цій частині клопотання слід відмовити.

Керуючись ст. ст.170-173, 175, 309, 372, 392, 532 КПК України, слідчий суддя,-

П О С Т А Н О В И В :

Клопотання представника потерпілого адвоката ОСОБА_3 , який діє в інтересах потерпілого ОСОБА_4 у кримінальному провадженні, внесеного до ЄРДР за №0003826 від 02.10.2023 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 190 КК України про накладеня арешту на майно задовольнити частково.

Накласти арешт на об`єкт нерухомого майна, а саме: на квартиру яка розташована за адресою: АДРЕСА_1 , шляхом накладення заборони на відчуження, користування та розпорядження.

В іншій частині клопотання - відмовити.

Ухвала про арешт майна виконується негайно.

Ухвала про накладення арешту може бути оскаржена безпосередньо до Київського апеляційного суду протягом 5 днів з дня отримання її копії.

Арешт може бути скасовано відповідно до ст. 174 КПК України.

Слідчий суддя ОСОБА_1