Кропивницький апеляційний суд
№ провадження 11-кп/4809/44/24 Головуючий у суді І-ї інстанції ОСОБА_1
Категорія 152 ч.2-6 (117 ч.2-4) Доповідач в колегії апеляційного суду ОСОБА_2
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24.01.2024 року. Колегія суддів судової палати у кримінальних справах Кропивницького апеляційного суду у складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_5

розглянувши у закритому судовому засіданні, у м. Кропивницькому кримінальне провадження №0001453 за апеляційною скаргою захисника адвоката ОСОБА_6 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_7 , на вирок Кіровського районного суду м. Кіровограда від 05.10.2022, яким

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Осикувате Бобринецького району Кіровоградської області, українця, громадянина України, має базову загальну середню освіту, не працюючий, без постійного місця проживання та зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого:

- 13.02.2005 Бобринецьким районним судом Кіровоградської області за ч.3 ст. 185 КК України до 3 років позбавлення волі, звільнений від відбування покарання з іспитовим строком на 1 рік;

- 05.12.2003 Апеляційним судом Кіровоградської області за ч.4 ст. 187, п.1,6 ч.2 ст. 115, ст. 70 КК України до позбавлення волі на строк 15 років з конфіскацією всього майна. Звільнився 05.01.2018р. по відбуттю строку покарання.

визнано винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 15, ч.3 ст. 152 КК України та призначити йому покарання у виді позбавлення волі строком на 8 (вісім) років.

Ухвалою Кропивницького апеляційного суду 14.12.2022 апеляційну скаргу захисника адвоката ОСОБА_6 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_7 залишено без задоволення, а вирок Кіровського районного суду м. Кіровограда від 05.10.2022 стосовно ОСОБА_7 без змін.

Постановою Касаційного кримінального суду Верховного Суду від 13 вересня 2022 касаційну скаргу захисника ОСОБА_6 задоволено частково. Ухвалу Кропивницького апеляційного суду від 14 грудня 2022 року щодо ОСОБА_7 скасовано і призначено новий розгляд кримінального провадження в суді апеляційної інстанції.

за участі інших учасників судового засідання:

прокурора ОСОБА_8 ,

захисника ОСОБА_6 ,

обвинуваченого ОСОБА_7

В С Т А Н О В И Л А:

Вироком Кіровського районного суду м. Кіровограда від 05.10.2022 ОСОБА_7 визнано винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.15, ч.3 ст.152 КК України та призначити йому покарання у виді позбавлення волі строком на 8 (вісім) років.

Ухвалою Кропивницького апеляційного суду 14.12.2022 апеляційну скаргу захисника адвоката ОСОБА_6 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_7 залишено без задоволення, а вирок Кіровського районного суду м. Кіровограда від 05.10.2022 стосовно ОСОБА_7 без змін.

Постановою Касаційного кримінального суду Верховного Суду від 13 вересня 2023 касаційну скаргу захисника ОСОБА_6 задоволено частково. Ухвалу Кропивницького апеляційного суду від 14 грудня 2022 року щодо ОСОБА_7 скасовано і призначено новий розгляд кримінального провадження в суді апеляційної інстанції. Обрано ОСОБА_7 запобіжний захід у виді тримання під вартою строком на 60 днів, тобто до 11.11.2023 року включно.

Ухвалою Кропивницького апеляційного суду від 06.11.2023 продовжено запобіжний захід Сердюку до 27.11.2023.

Ухвалою Кропивницького апеляційного суду від 27.11.2023 продовжено запобіжний захід Сердюку до 26.01.2024.

Враховуючи зазначені обставини, прокурор звернувся до суду з клопотанням про продовження обвинуваченому ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів, обґрунтовуючи тим, що на теперішній час завершити судовий розгляд до 26.01.2024 не представляється можливим із об`єктивних причин. Ризики, передбачені п.1,4,5 ч.1ст.177 КПК України, встановлені у кримінальному провадженні продовжують існувати.

Заслухавши думку ОСОБА_7 та в його інтересах захисника ОСОБА_6 , які заперечили стосовно продовження запобіжного заходу вважаючи, що відсутні підстави для застосування запобіжного заходу; прокурора, який підтримав подане клопотання та просив продовжити строк тримання під вартою стосовно обвинуваченого, перевіривши матеріали провадження та доводи клопотання, колегія суддів дійшла висновку, що клопотання прокурора підлягає задоволенню, з огляду на наступне.

Відповідно до ч.1 ст.177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам переховуватися від суду.

Пунктом 1 статті 5 Європейської конвенції з прав людини передбачено, що кожен має право на свободу та особисту недоторканність. Нікого не може бути позбавлено свободи, крім таких випадків і відповідно до процедури, встановленої законом.

Пунктом 79 рішення ЄСПЛ у справі «Харченко проти України» від 10 лютого 2011 року визначено, що продовження тримання під вартою може бути виправдано тільки за наявності конкретного суспільного інтересу, який, незважаючи на презумпцію невинуватості, превалює над принципом поваги до свободи особистості.

Відповідно до вимог ч. 3 ст. 5 Конвенції (правова позиція ЄСПЛ, викладена у п. 60 рішення від 06.11.2008 у справі «Єлоєв проти України») після спливу певного проміжку часу (досудового розслідування, судового розгляду) навіть обґрунтована підозра у вчиненні злочину не може бути єдиним виправданням тримання під вартою підозрюваного, обвинуваченого, а тому суду в разі задоволення клопотання про обрання або продовження терміну застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою необхідно чітко зазначити у судовому рішенні про наявність іншої підстави (підстав) або ризику, що передбачені ч. 1 ст. 177 КПК. Обмеження розгляду клопотання про обрання, продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою лише переліком законодавчих (стандартних) підстав для його застосування без встановлення їх наявності та обґрунтованості до конкретної особи є порушенням вимог п. 4 ст. 5 Конвенції (п. 85 рішення ЄСПЛ у справі «Харченко проти України» від 10.02.2011).

Тому, вирішуючи питання доцільності продовження тримання під вартою обвинуваченому, суд виходить не лише з вимог чинного кримінального процесуального законодавства України, а й правових позицій Європейського суду з прав людини.

При вирішенні питання про продовження запобіжного заходу обвинуваченому ОСОБА_7 суд враховує: тяжкість кримінального правопорушення, у вчиненні якого він обвинувачуються, яке є особливо тяжким, за яке передбачено покарання лише у виді позбавлення волі, ступінь відповідальності, наявність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, а також наявність обставин, передбачених ст. 178 КПК України.

У судовому засіданні прокурором доведено обставини, які свідчать про наявність достатніх підстав вважати, що існують ризики, передбачені ст. 177 КПК України, зокрема, зважаючи на покарання, яке загрожує обвинуваченому може переховуватися від суду, незаконно впливати на свідків, перешкодити кримінальному провадженню, вчинити інше кримінальне правопорушення.

Так як на цей час ухвалений відносно ОСОБА_7 вирок не набрав законної сили і має бути переглянутий у апеляційному порядку, апеляційний перегляд вказаного рішення ще не завершений, враховуючи те, що обвинуваченим за вироком суду призначено покарання у виді позбавлення волі до відбуття реального покарання, тому у колегії суддів наявні підстави для висновку, що ОСОБА_7 може вжити заходів для перешкоджання здійснення апеляційного розгляду та вжити заходів уникнення ними відбування призначеного покарання.

Суд вважає, що ступінь ризиків, які стали підставою для обрання та продовження щодо обвинуваченого запобіжних заходів у виді взяття під варту, на даному етапі провадження у кримінальному провадженні не зменшились. Нових даних на підтвердження неможливості утримання обвинуваченого під вартою до суду не надійшло, стан здоров`я не перешкоджає перебуванню у місці попереднього ув`язнення. Обраний відносно обвинуваченого запобіжний захід відповідає особі обвинуваченого, характеру та тяжкості діянь, яке йому інкримінується, позбавляє можливості перешкодити інтересам правосуддя, зокрема, і ухиленню від суду.

Виходячи з того, що суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права сторін у справі, а й високі стандарти охорони загально суспільних прав та інтересів, та враховуючи, що метою запобіжного заходу є подальший розгляд кримінального провадження, Суд вважає за необхідне залишити ОСОБА_7 під вартою до проведення апеляційного розгляду.

Розглянути кримінальне провадження до спливу строку дії попереднього рішення про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою до 26.01.2024 року з об`єктивних причин неможливо.

Обставин, які б свідчили про те, що необхідність у раніше обраному обвинуваченим запобіжному заході у вигляді тримання під вартою відпала, судом не було встановлено.

На даний час продовження застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно ОСОБА_7 повністю відповідає ризикам та обставинам, що передбачені статтями 177, 178 КПК України, у їх зіставленні з конкретними фактами, встановленими під час розгляду даного питання.

З урахуванням викладеного, враховуючи, що строк тримання обвинуваченого ОСОБА_7 під вартою спливає, а підстави для зміни запобіжного заходу з тримання під вартою на менш суворий відсутні, суд приходить до висновку, що обвинуваченому ОСОБА_7 необхідно продовжити строк тримання під вартою на строк 60 днів.

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів приходить до висновку, що клопотання прокурора підлягає задоволенню, оскільки метою продовження запобіжного заходу є забезпечення виконання обвинуваченого покладеного на нього процесуальних обов`язків, що виправдовує дію саме такого запобіжного заходу.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст.177, 193, 376 КПК України, колегія суддів

ПОСТАНОВИЛА :

Клопотання прокурора про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , строком на 60 днів задовольнити.

Продовжити обвинуваченому ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , строк запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою строком до 23.03.2024.

Ухвала є остаточною та оскарженню не підлягає.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_4 ОСОБА_9