КОМСОМОЛЬСЬКИЙ МІСЬКИЙ СУД
Справа № 534/1554/23
Провадження № 1-кп/534/106/23
В И Р О К

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 жовтня 2023 рокум. Горішні Плавні

Комсомольський міський суд Полтавської області у складі головуючого судді ОСОБА_1 , з участю: секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , обвинуваченого ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду матеріали кримінального провадження № 000316 від 29.04.2023 за обвинуваченням:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Комсомольська Полтавської області, не працюючого, не одруженого, з неповньою середньою освітою, не одруженого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого:

-27.11.2000 вироком Комсомольського міського суду Полтавської області за ч. 3 ст. 185 КК України до 3 років позбавлення волі;

- 23.07.2004 вироком Комсомольського міського суду Полтавської області за ч. 3 ст. 185, ч. 3 ст. 15, ч. 3 ст. 185, ч. 3 ст. 187, ч. 1 ст. 263, ст. 304 КК України до 8 років3 місяців позбавлення волі із конфіскацією належного йому майна;

- 05.11.2014 вироком Комсомольського міського суду Полтавської області за ч. 3 ст. 187 КК України до 8 років позбавлення волі із конфіскацією належного йому майна; звільнений по відбуттю строку покарання 29.12.2020;

-за ч. 4 ст. 185 КК України,

в с т а н о в и в :

28.04.2023 ОСОБА_4 , перебуваючи на кухні квартири за адресою: АДРЕСА_2 , помітив на столі мобільний телефон «Huawei Y6 2018», належний ОСОБА_5 , після чого у ОСОБА_4 виник умисел на таємне викрадення чужого майна.

Реалізуючи свій раптовий протиправний умисел ОСОБА_4 , діючи в умовах воєнного стану, введеного на території України на підставі Закону України №2102-IX від 24.02.2022 «Про затвердження Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні», Закону України № 2119-IX від 15.03.2022 «Про затвердження Указу Президента України «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні», Закону України №2212-IX від 21.04.2022 «Про затвердження Указу Президента України «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні», Закону України №2263-IX від 22.05.2022 «Про затвердження Указу Президента України «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні», Закону України №2500-IX від 15.08.2022 «Про затвердження Указу Президента України «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні», Закону України №2738-IX від 16.11.2022 «Про затвердження Указу Президента України «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні», Закону України №2915-IX від 07.02.2023 «Про затвердження Указу Президента України «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні», усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, вважаючи, що його дії непомітні для оточуючих, керуючись корисливим мотивом та метою, таємно, повторно, маючи вільний доступ взяв зі столу мобільний телефон «Huawei Y6 2018», вартість якого згідно висновку судово-товарознавчої експертизи №3132 від 12.07.2023 становить 1760 грн 00 коп, та помістив останній до кишені штанів.

Після цього, ОСОБА_4 з місця вчинення злочину зник та викраденим розпорядився на власний розсуд, чим спричинив потерпілому ОСОБА_5 матеріальних збитків на вказану суму.

Таким чином, ОСОБА_4 вчинив кримінальне правопорушення передбачене ч. 4 ст. 185 КК України.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 свою вину у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України визнав повністю, при цьому не оспорював фактичних обставин та доказів по справі за фактом викрадення майна. Об`єм викраденого майна та його вартість не заперечував. Пояснив, що він дійсно вчинив інкримінований йому злочин при обставинах викладених в обвинувальному акті. У скоєному щиро кається, просив його суворо не карати.

Потерпілий ОСОБА_5 в судове засідання не з`явився, направив до суду заяву про розгляд справи у його відсутність.

Відповідно до ч.3 ст.349 КПК України, враховуючи повне визнання вини обвинуваченим ОСОБА_4 думку прокурора, обвинуваченого, який пояснив, що бажає закінчити судовий розгляд без дослідження доказів, що маються в матеріалах справи, в частині підтвердження фактичних обставин справи, які ніким не оспорюються, судом визнано недоцільним дослідження вказаних доказів.

Суд користуючись правом, наданим ч. 3 ст. 349 КПК України і відсутністю заперечень учасників судового провадження, вважає достатнім обмежитись допитом обвинуваченого ОСОБА_4 та дослідженням матеріалів, що характеризують його особистість.

Зазначене повністю узгоджується з вимогами п.1 ст.6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, розділу ІІІ Рекомендації № 6 R (87) 18 Комітету міністрів Ради Європи «Відносно спрощеного кримінального правосуддя» та практики Європейського Суду з прав людини щодо їх застосування, згідно яким суд повинен забезпечити належну реалізацію права на справедливий суд під час розгляду кримінальних проваджень шляхом спрощеного і скороченого розгляду.

Судовий розгляд проведено в межах висунутого обвинувачення відповідно до ч. 1 ст. 337 КПК України.

З урахуванням викладеного та наданих в суді обвинуваченим показань, суд вважає доведеною вину ОСОБА_4 у вчиненні умисного злочину проти власності.

Дії ОСОБА_4 , суд кваліфікує за ч.4 ст.185 КК України, так як він вчинив таємне викрадення чужого майна (крадіжку), вчинену повторно в умовах воєнного стану.

Призначаючи обвинуваченому покарання, суд, відповідно до загальних засад призначення покарання, визначених ст.65 КК України, враховує характер і ступінь тяжкості вчиненого ним правопорушення, всі обставини по справі в їх сукупності, а також особу обвинуваченого, його вік і стан здоров`я, обставини, які обтяжують та пом`якшують покарання.

Обставинами, що пом`якшують покарання обвинуваченого, суд враховує, щире каяття.

Інших обставин, які б обтяжували або пом`якшували покарання, судом не встановлено.

Враховуючи всі обставини справи, характер і ступінь тяжкості вчиненого злочину, а також особу обвинуваченого, його вік і стан здоров`я, обставину, що пом`якшує покарання, маючи на меті досягнення цілей, визначених ч.2 ст.50 КК України, суд вважає, що для виправлення та попередження вчинення ним нових злочинів необхідне призначення покарання в межах санкції ч.4 ст.185 КК України у виді позбавлення волі.

Обвинувачений ОСОБА_4 раніше судимий, не працює, на обліку у лікаря-психіатра та лікаря-нарколога не перебуває.

Вирішуючи питання щодо можливості звільнення обвинуваченого від покарання з іспитовим строком, суд звертає увагу на положення, закріплені в ч.1 ст.75 КК України, і зазначає, що тільки комплексне з`ясування підстав застосування цього виду звільнення від відбування покарання може забезпечити обґрунтований висновок суду про можливість виправлення засудженого без реального відбування покарання, але в умовах належного контролю за його поведінкою та виконанням покладених на нього судом обов`язків.

Разом з тим, беручи до уваги дані про особу обвинуваченого, який відверто визнав свою провину у вчиненому правопорушенні в повному обсязі, висловлює щирий жаль з приводу цього та засуджує свою поведінку, враховуючи, що метою покарання є не тільки кара, а й виправлення засудженого (ч. 2 ст. 50 КК України), дає суду підстави дійти висновку про можливість його виправлення без реального відбування покарання.

Тільки таке покарання, на думку суду, є справедливим, необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого ОСОБА_4 та відповідатиме загальним засадам призначення покарання, його меті та принципам законності, справедливості та індивідуалізації покарання.

Підстав для застосування положень статей 69, 69-1 КК України суд не знаходить.

Цивільний позов у справі та процесуальні витрати у справі відсутні.

Питання про речові докази вирішено судом у відповідності до вимог ст.100 КПК України.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст.370, 374 КПК України, суд, -

у х в а л и в :

ОСОБА_4 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України та призначити покарання за ч. 4 ст. 185 КК України у виді 5 років позбавлення волі.

На підставі ст.ст.75,76 КК України звільнити ОСОБА_4 від цього покарання, якщо він протягом дворічного строку випробування не вчинить нового злочину і виконає покладені на нього такі обов`язки:

-повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання або роботи;

-періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

-не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Речовий доказ: мобільний телефон «Huawei Y6 2018», моделі «ATU-L21» повернути власнику ОСОБА_5 , як йому належний.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Вирок може бути оскаржений до Полтавського апеляційного суду протягом 30 діб з моменту його проголошення, а засудженим у той же строк з моменту його отримання.

Вирок не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Обвинуваченому роз`яснюється право подати клопотання про помилування, а також роз`яснюється учасникам кримінального провадження право ознайомитись із журналом судового засідання та подавати на них зауваження.

Суддя ОСОБА_1