Справа № 562/928/22
В И Р О К

ІМЕНЕМ У К Р А Ї Н И

15.01.2024 року.

Здолбунівський районний суд Рівненської області

у складі: головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участі секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

представника потерпілої-адвоката ОСОБА_4 ,

обвинуваченого ОСОБА_5 ,

його захисника-адвоката ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Здолбунів Рівненської області кримінальне провадження №0000081 про обвинувачення ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с.Батьківці Острозького району Рівненської області, громадянина України, з середньо-спеціальною освітою, одруженого, зареєстрованого фізичною особою - підприємцем, проживаючого по АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.119 КК України, -

в с т а н о в и в :

27 лютого 2022 року приблизно в 17 годині 30 хвилин (точного часу досудовим розслідуванням не встановлено) ОСОБА_5 , перебуваючи на території магазину « ІНФОРМАЦІЯ_2 » по АДРЕСА_2 , діючи необережно та не передбачаючи настання наслідків у вигляді смерті іншої особи від вчиненого ним діяння, хоча повинен був і міг її передбачити, під час конфлікту здійснив поштовх ОСОБА_7 від себе, від якого останній з положення стоячи впав на задню поверхню тулуба (спину) та вдарився об землю, внаслідок чого йому були спричинені тяжкі тілесні ушкодження у вигляді саден в ділянці лівої сідниці, садна на спині в проекції четвертого поперекового хребця, повних переломів дев`ятого - десятого ребер з крововиливами в оточуючі м`які тканини з ушкодженням пристінкової плеври та тканини нижньої долі лівої легені з крововиливами навколо них, від яких ІНФОРМАЦІЯ_3 ОСОБА_7 помер за місцем свого проживання по АДРЕСА_3 .

Обвинувачений ОСОБА_5 у судовому засіданні свою вину в інкримінованому йому кримінальному правопорушенні за ч.1 ст.119 КК України визнав повністю та по суті показав, що 27 лютого 2022 року близько 16:30 години до його дружини зателефонувала продавець магазину «ІНФОРМАЦІЯ_2» ОСОБА_8 , яка повідомила, що ОСОБА_7 в магазині вимагає продати йому алкоголь, хоча через військовий стан в країні такий продаж заборонений. На прохання дружини він на велосипеді поїхав до магазину, де перед входом на територію він побачив ОСОБА_9 та ОСОБА_7 із собакою. ОСОБА_7 був у стані алкогольного сп`яніння та на запитання «Що сталося?», останній сказав, що йому продавець не продала алкоголь. ОСОБА_9 взяв у ОСОБА_7 собаку та повів її до стадіону, а він з ОСОБА_7 пішли до продавця з`ясовувати, що сталося. Поки йшли до магазину, ОСОБА_7 почав лаятися і тому між ними виник словесний конфлікт. Під час сварки він взяв ОСОБА_7 за одяг і намагався витягнути його за межі території магазину, проте останній впирався і вони впали на ґрунтово-трав`яне покриття з положення стоячи таким чином, що ОСОБА_7 впав на спину, а він передньою частиною зверху на нього. Коли він встав на ноги, то до них підійшов ОСОБА_9 , якого він попросив забрати ОСОБА_7 . ОСОБА_9 підняв ОСОБА_7 і вони пішли з території магазину. В цей час почалася повітряна тривога, тому магазин закрили, а він повіз на блокпост зібрані для військових продукти та повернувся додому. На третій день він дізнався, що ОСОБА_7 помер. Під час конфлікту він жодних ударів ОСОБА_7 не наносив, а виниклі у нього ушкодження у вигляді переломів ребер, могли виникнути під час падіння, коли він міг якоюсь з частин свого тіла притиснути ОСОБА_7 , але це було ненавмисно. Після конфлікту ОСОБА_7 він не бачив. У вчиненому щиро кається. Цивільний позов визнає частково, не погоджуючись з визначеним потерпілою розміром моральної шкоди, який вважає завищеним.

Оцінюючи зібрані в справі докази, досліджені в судовому засіданні в їх сукупності суд, вважає, що вина обвинуваченого в скоєному кримінальному правопорушенні доведена повністю.

Так, допитана в судовому засіданні потерпіла ОСОБА_10 показала, що в лютому 2022 року до неї в м.Шепетівка Хмельницької області приїхала матір ОСОБА_11 , а батько, з яким остання розлучилася, залишився вдома в с.Богдашів Рівненського району Рівненської області. Про побиття батька їх повідомила сусідка ОСОБА_12 , однак під час спілкування з ним він не розповідав, хто його побив. Вона мала можливість приїхати до батька, хоча й почалася війна, але він казав, що все добре і категорично не хотів йти в лікарню.

Цивільний позов про відшкодування завданої їй злочином матеріальної шкоди в сумі 4 640 грн. та моральної шкоди в сумі 250 000 грн. підтримує повністю.

Аналогічні показання по суті події надала свідок ОСОБА_11 .

Обставини відмови від виклику лікарів підтвердила і допитана в судовому засіданні свідок ОСОБА_12 , яка показала, що в лютому 2022 року на прохання ОСОБА_11 приносила ОСОБА_7 цигарки та під час спілкування бачила, що у нього були напухлі очі та розбита брова, він важко ходив. Коли вона прийшла наступного разу, то ОСОБА_7 лежав і лише просив принести «чекушку», а на її пропозицію викликати «Швидку» - категорично відмовився, тому вона повідомила про побиття його дружину ОСОБА_11 .

Показання обвинуваченого щодо обставин події повністю узгоджуються з показаннями допитаних в суді свідків.

Зокрема, свідок ОСОБА_8 показала, що 27 лютого 2022 року вона працювала в магазині «ІНФОРМАЦІЯ_2». В магазин зайшов ОСОБА_7 із собакою, але вона їх в приміщення не пустила. Залишивши собаку на вулиці, ОСОБА_7 знову зайшов та почав вимагати продати йому алкоголь, незважаючи на встановлену заборону. Оскільки вона відмовила йому в продажі алкоголю, він почав сваритися, шарпнув її за руку. ОСОБА_7 у цей час був добре п`яний, на лобі була рана. Почувши, що вона дзвонить до ОСОБА_5 , він вийшов з приміщення магазину та із ОСОБА_9 пішов на вулицю. Через деякий час між ОСОБА_7 та ОСОБА_5 виник конфлікт, вони шарпалися. Потім приїхала в магазин ОСОБА_13 , вони зібрали в пакети продукти, які ОСОБА_5 повіз на блокпост, а ОСОБА_7 сидів під забором на вулиці навпроти магазину.

Аналогічні показання щодо обставин сварки ОСОБА_7 з продавцем магазину «ІНФОРМАЦІЯ_2» ОСОБА_8 та шарпанину з ОСОБА_5 надав свідок ОСОБА_14 , який зазначив, зокрема, що в руках підозрюваного під час конфлікту ніяких предметів не було.

Свідок ОСОБА_9 показав, що 27 лютого 2022 року близько 17 години він знаходився біля магазину «ІНФОРМАЦІЯ_2» в с.Богдашів Рівненської області та побачив ОСОБА_7 із собакою. Останній був добряче напідпитку та мав давню рану над бровою. У цей час до них під`їхав ОСОБА_5 , який разом із ОСОБА_7 пішли поговорити до магазину, а він залишився із собакою. Через деякий він почув крики продавчині, яка нібито чогось злякалася. Підійшовши до магазину, він побачив при вході ОСОБА_8 та ОСОБА_13 , а потім із-за магазину вийшов ОСОБА_5 . Зайшовши за приміщення магазину, він побачив ОСОБА_7 , який лежав на землі на спині та казав, що трошки полежить, а на щоці була свіжа кров. Піднявши ОСОБА_7 , він вивів останнього за територію магазину та посадив під парканом через дорогу, де була прив`язана собака, та повернувся до магазину, де пив каву із ОСОБА_15 . Коли згодом виходив з магазину, то ОСОБА_7 вже не було, а про смерть останнього дізнався через декілька днів.

Показання свідків ОСОБА_9 та ОСОБА_8 про обставини події узгоджуються з показаннями свідків ОСОБА_13 та ОСОБА_15 , який також зазначив, що під час вживання кави ОСОБА_9 йому казав, що ОСОБА_5 дав «буханів» ОСОБА_7 , який приходив в магазин «добре випивший».

Крім повного визнання обвинуваченим інкримінованого йому кримінального правопорушення, вина обвинуваченого в скоєному підтверджується також дослідженими судом письмовими доказами та протоколами слідчих дій, зокрема:

- протоколом огляду місця події від 02 березня 2022 року, під час якого в будинку по АДРЕСА_3 виявлений труп ОСОБА_7 та сліди крові на різних речах (предметах) в спальній кімнаті, кухні;

- протоколом огляду трупа від 02 березня 2022 року, під час якого у ОСОБА_7 виявлені тілесні ушкодження та вилучено його одяг зі слідами крові;

- протоколом проведення слідчого експерименту від 05 квітня 2022 року за участі свідка ОСОБА_9 , під час якого останній на місці показав обставини події, яка відбулася 27 лютого 2022 року між ОСОБА_5 та ОСОБА_7 на території магазину « ІНФОРМАЦІЯ_2 »;

- протоколом проведення слідчого експерименту від 27 квітня 2022 року за участі підозрюваного ОСОБА_5 , під час якого він на місці показав механізм падіння разом з ОСОБА_7 на землю за приміщенням магазину « ІНФОРМАЦІЯ_2 » під час словесного конфлікту з останнім.

Відповідно до висновку експерта №26 при проведенні судово-медичної експертизи трупа ОСОБА_7 виявлена закрита тупа травма голови у вигляді синців, крововиливів та ран на обличчі, які виникли не менш як від п`яти травматичних дій тупих предметів з достатньою силою нанесення, синці та садна на нижніх та верхніх кінцівках, які виникли внаслідок падіння з послідуючими ударами об тупі предмети та відносяться до категорії легких тілесних ушкоджень, як кожне окремо, так і в сукупності; закрита тупа травма грудної клітки у вигляді синця на грудній клітці зліва по переднє-боковій поверхні в проекції 6-10 ребер, неповні переломи 6, 7-8 та 9-10 ребер з крововиливами в оточуючі м`які тканини, які виникли не менш як від однієї травматичної дії тупим предметом з достатньою силою нанесення та відносяться до категорії середнього ступеня тяжкості, а також тяжкі тілесні ушкодження по критерію небезпеки для життя в момент їх отримання згідно з п.2.1.3 «л» «Правил судово-медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень», затверджених наказом МОЗ України №6 від 17 січня 1995 року, у вигляді саден в ділянці лівої сідниці, садна на спині в проекції четвертого поперекового хребця, повних переломів 9-10 ребер з крововиливами в оточуючі м`які тканини з ушкодженням пристінкової плеври та тканини нижньої долі лівої легені з крововиливами навколо них, які виникли внаслідок падіння на задню поверхню тулуба (спину) потерпілого з положення стоячи після надання його тілу прискорення сторонньою особою (поштовх, відпихання тощо) та ударом вищезазначеними ділянками об тупі предмети (без відображення індивідуальних особливостей травмуючої поверхні) і перебувають у прямому причинному зв`язку з настанням смерті потерпілого

Всі вищеописані тілесні ушкодження у ОСОБА_7 виникли прижиттєво в короткий проміжок часу за дві-три доби до настання його смерті від закритої тупої травми грудей з чисельними переломами ребер та ушкодженнями органів грудної порожнини.

Згідно з висновками експерта №14, №265, №266, №343, №344, на представлених для дослідження спортивних штанах, сорочці, кофті ОСОБА_7 , вилучених з будинку по АДРЕСА_3 речах (предметах) та піднігтьового вмісту обох рук ОСОБА_7 встановлена наявність крові людини, яка може належати останньому та ОСОБА_5 , якщо на момент події у нього була зовнішня кровотеча.

З висновку експерта №31 вбачається, що при проведенні 03 березня 2022 року судово-медичної експертизи ОСОБА_5 будь-яких тілесних ушкоджень у останнього не виявлено.

Не належать обвинуваченому ОСОБА_5 за висновками експертів №СЕ-19/118-22/2193-Д від 25 березня 2022 року та №СЕ-19/118-22/3096-Д від 26 квітня 2022 року і вилучені з будинку по АДРЕСА_3 сліди пальців рук.

Відповідно до висновку експерта №26-експеримент вбачається, що після отримання ОСОБА_7 тілесних ушкоджень, які перебувають у причинно-наслідковому зв`язку настанням його смерті (повних переломів 9-10 ребер з крововиливами в оточуючі м`які тканини з ушкодженням пристінкової плеври та тканини нижньої долі лівої легені), останній міг пересовуватися/ходити на відстань, вчиняти цілеспрямовані дії, зокрема, тримати, пересувати предмети побуту тощо, а механізм виникнення вказаних тілесних ушкоджень, який ОСОБА_5 показав під час слідчого експерименту, не суперечить судово-медичним даним їх виникнення.

Отже, тяжке тілесне ушкодження, яке спричинило смерть потерпілого, було результатом відштовхування обвинуваченим від себе ОСОБА_7 , від якого останній разом з ОСОБА_5 з положення стоячи з прискоренням впав на спину та вдарився об землю, чого обвинувачений хоч і не передбачав, але повинен був і міг передбачити.

За нормативним визначенням умисне тяжке тілесне ушкодження з об`єктивної сторони характеризується дією або бездіяльністю у вигляді протиправного посягання на здоров`я іншої людини, наслідками у вигляді заподіяння тяжких тілесних ушкоджень та причинним зв`язком між указаним діянням та наслідками, а із суб`єктивної сторони - умисною формою вини (прямим або непрямим умислом), коли винний усвідомлює, що може заподіяти тяжкої шкоди здоров`ю потерпілого, передбачає такі наслідки і бажає або свідомо припускає їх настання.

З роз`яснень, які містяться в п.26 постанови Пленуму Верховного Суду України №2 від 07 лютого 2003 року «Про судову практику в справах про злочини проти життя та здоров`я особи вбачається, що у випадках, коли особа, яка позбавила потерпілого життя чи заподіяла йому тяжке або середньої тяжкості тілесне ушкодження, передбачала можливість настання шкідливих наслідків своїх дій чи бездіяльності, але легковажно розраховувала на їх відвернення (злочинна самовпевненість), або ж не передбачала можливості настання таких наслідків, хоча повинна була й могла їх передбачити (злочинна недбалість), її дії слід розглядати як убивство через необережність чи заподіяння необережного тяжкого або середньої тяжкості тілесного ушкодження і кваліфікувати відповідно за ст.119 чи ст.128 КК України.

Не можна, зокрема, розглядати як умисне вбивство випадки, коли смерть потерпілого настала від ушкодження, одержаного при падінні від поштовху чи удару, якщо винний не бажав або свідомо не припускав настання таких наслідків. Такі дії, залежно від змісту суб`єктивної сторони злочину, можуть кваліфікуватись як убивство через необережність чи як умисне тяжке тілесне ушкодження, що спричинило смерть потерпілого.

Доказів, які б спростовували встановлені судом обставини події та вказували на спрямованість умислу обвинуваченого на вбивство ОСОБА_7 чи умислу на заподіяння тяжкої шкоди здоров`ю потерпілого, стороною обвинувачення суду не представлено та ґрунтуються лише на суб`єктивних переконаннях потерпілої.

А відповідно до ч.1 ст.22 КПК України кримінальне провадження здійснюється на основі змагальності, що передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами, передбаченими цим Кодексом.

Жодний з допитаних в суді свідків безпосереднім очевидцем обставин (механізму, знаряддя тощо) спричинення обвинуваченим тілесних ушкоджень ОСОБА_7 не був.

Всі сумніви щодо доведеності вини особи згідно ст.62 Конституції України тлумачаться на її користь.

Таким чином, суд дійшов, що дії ОСОБА_5 правильно кваліфіковані за ч.1 ст.119 КК України, як вбивство вчинене з необережністю.

При обранні міри покарання обвинуваченому суд відповідно до положень ст.65 КК України враховує, що кримінальне правопорушення, в якому він обвинувачується, згідно ст.12 КК України, є нетяжким злочином, за місцем проживання характеризується позитивно, зареєстрований у списках «Сили спротиву» територіальної громади с.Богдашів Рівненського району, на обліку у лікаря психіатра та лікаря нарколога не перебуває, раніше не судимий, досудову доповідь органу пробації, за якою виправлення обвинуваченого можливе без позбавлення або обмеження його волі, поведінку потерпілого після події, який не звернувся за медичною допомогою, хоча мав таку можливість, та категорично відмовився від пропозицій інших осіб про виклик лікарів для надання кваліфікованої медичної допомоги.

До обставин, що пом`якшують покарання обвинуваченого, суд відносить його щире каяття та активне сприяння розкриттю злочину, оскільки обставини інкримінованого йому кримінального правопорушення в пред`явленому обсязі обвинувачення він визнав повністю та відомості про перешкоджання ним слідству відсутні.

Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченого, судом не встановлено.

За вказаних обставин суд, ураховуючи думку потерпілої про призначення справедливого покарання обвинуваченому, незворотні наслідки від вчиненого ним злочину та невідшкодування в добровільному порядку завданої шкоди, вважає, що підстави для застосування положень ст.69, 75 КК України відсутні.

Щодо заявленого потерпілою ОСОБА_10 цивільного позову про відшкодування завданої кримінальним правопорушенням шкоди суд дійшов таких висновків.

Згідно з положеннями ст.12, 81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до положень ст.1166 ЦК України майнова шкода, завдана майну фізичної особи відшкодовується у повному обсязі особою, яка її завдала.

Понесені потерпілою витрати на поховання батька ОСОБА_7 в сумі 4 640 грн. підтверджуються товарним чеком від 02 березня 2022 року та в цій частині позовних вимог не заперечуються відповідачем.

Моральна шкода, завдана фізичній особі неправомірними діями відповідно до ст.1167 КК України також відшкодовується особою, яка її завдала за наявності її вини.

Згідно із ст.23 ЦК України, роз`яснень, що містяться у п.9 постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року №4 «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди), розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає в межах заявлених вимог залежно від характеру та обсягу заподіяних позивачеві моральних і фізичних страждань, з урахуванням у кожному конкретному випадку ступеня вини відповідача та інших обставин, враховуються вимоги розумності і справедливості.

У відзиві на позов відповідач з визначеним потерпілою розміром моральної шкоди в сумі 250 000 грн., що полягає у фізичному болю та стражданнях, яких вона зазнала у зв`язку зі смертю близької людини, не погодився, мотивуючи відсутністю належних доказів, а показання її чоловіка ОСОБА_16 та матері ОСОБА_11 такими, що не підтверджують завдання їй саме такого розміру шкоди.

Однак, урахувавши глибину і тривалість моральних страждань потерпілої, яка втратила батька, обставини за яких він помер, форму вини особи, яка завдала моральної шкоди, суд вважає, що розмір відшкодування моральної шкоди в сумі 250 000 грн. відповідає вимогам розумності та справедливості і за даних конкретних обставин кримінального провадження цей розмір не може вважатися явно завищеним.

При цьому суд виходить із того, що жодна сума грошових коштів не здатна виправити наслідки, які настали та повернути до життя батька потерпілої, однак такий розмір відшкодування зможе сприяти зменшенню моральних та душевних страждання від втрати рідної людини.

За вказаних обставин позов потерпілої підлягає задоволенню повністю.

Частиною 1 ст.124 КПК України визначено, що у разі ухвалення обвинувального вироку суд стягує з обвинуваченого на користь потерпілого всі здійснені ним документально підтверджені процесуальні витрати. До таких витрат відповідно до п.1 ч.1 ст.118 цього Кодексу належать витрати на правову допомогу.

На підтвердження понесених витрат, потерпілою та її представником долучено до матеріалів кримінального провадження копію Договору про надання правової допомоги від 24 червня 2022 року, згідно з яким розмір гонорару встановлений у твердій (фіксованій) грошовій сумі в сумі 20 000 грн., підтверджений звітом про обсяг наданої правничої допомоги.

Процесуальні витрати в справі за проведення дактилоскопічних експертиз (висновки експертів №СЕ-19/118-22/2193-Д від 25 березня 2022 року та №СЕ-19/118-22/3096-Д від 26 квітня 2022 року) компенсувати за рахунок держави, оскільки ці докази не доводять винуватість обвинуваченого.

Питання про долю речових доказів вирішено відповідно до ст.100 КПК України.

Заходи забезпечення кримінального провадження не застосовувалися, а тому з урахуванням обставин справи та положень ст.ст.177, 181 КПК України з метою запобігання спробам переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду обвинуваченому до набрання вироком законної сили слід обрати запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту за місцем проживання.

На підставі наведеного та керуючись ст.368-371, 374, 395 КПК України, суд

у х в а л и в :

ОСОБА_5 визнати винуватим у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.119 КК України, та призначити йому покарання у виді обмеження волі строком на 4 /чотири/ роки.

Обрати ОСОБА_5 до вступу вироку в законну силу запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту строком на 2 /два/ місяці із забороною залишати житло за місцем проживання по АДРЕСА_1 , поклавши на нього обов`язки прибувати за кожною вимогою суду чи прокурора та не відлучатися з населеного пункту, в якому проживає, без дозволу суд чи прокурора.

Строк покарання обвинуваченому обчислювати з часу приведення вироку до виконання.

Цивільний позов ОСОБА_10 про стягнення завданої кримінальним правопорушенням шкоди задоволити.

Стягнути з ОСОБА_5 (реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 , зареєстрований по АДРЕСА_1 ) на користь ОСОБА_10 (реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2 , зареєстрована по АДРЕСА_4 ) завдану кримінальним правопорушенням шкоду в розмірі 254 640 (двісті п`ятдесят чотири тисячі шістсот сорок) грн. та 20 000 (двадцять тисяч ) грн. понесених витрат на правничу допомогу.

Речові докази по справі, а саме:

- вирізки зі штори та підодіяльника з плямами речовини бурого кольору, змиви з дверей шафи та шухляди з плямами речовини бурого кольору зі спальної кімнати, з кухні та контрольний змив до нього, дверей кімнати, медичну маску, рушник з плямами речовини бурого кольору, чотири фрагменти слідів пальців рук, біологічні зразки ОСОБА_7 (волосся з голови, піднігтьовий вміст), дактилокарту ОСОБА_5 , які знаходяться в кімнаті зберігання речових доказів Відділення поліції №6 Рівненського районного управління поліції ГУНП в Рівненській області - знищити;

- майку синього кольору з маркуванням «H&S», сорочку в клітинку сіро-білого кольору з маркуванням «Basic zara man», спортивні штани чорного кольору зі смужками на боках білого та сірого кольорів з маркуванням «Aolong.com», підштаники чорного кольору, труси чоловічі з маркуванням «John Adams» синього кольору, светр сіро-чорного кольорів «AUS», пару шкарпеток чорного кольору, які знаходяться в кімнаті зберігання речових доказів Відділення поліції №6 Рівненського районного управління поліції ГУНП в Рівненській області - повернути потерпілій ОСОБА_10 ;

- документи кримінального провадження №0000081 залишити в справі протягом усього часу їх зберігання.

Вирок може бути оскаржений до Рівненського апеляційного суду через Здолбунівський районний суд Рівненської області протягом 30 /тридцяти/ днів з дня його проголошення, а засудженим, який перебуває під вартою, у той же строк з моменту вручення йому копії судового рішення.

Суддя: