ДАРНИЦЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М.КИЄВА
провадження № 1-кп/753/1792/23
В И Р О К

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"19" жовтня 2023 р.

Дарницький районний суд м. Києва в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

секретаря ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві в режимі відеоконференції обвинувальний акт у кримінальному провадженні № 00001112 від 29.09.2022 р. за обвинуваченням

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Харків, громадянина України, українця, працюючого продавцем продовольчих товарів, освіта вища, не одруженого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 190 КК України,

сторони кримінального провадження:

прокурор ОСОБА_4 ,

захисник ОСОБА_5 ,

обвинувачений ОСОБА_3 ,

встановив:

ОСОБА_3 за допомогою здійснення незаконних операцій з використанням електронно-обчислювальної техніки, діючи за попередньою змовою з невстановленими на даний час особами та ОСОБА_6 (матеріали відносно якої виділені в окреме провадження), перебуваючи у невстановленому досудовим розслідуванням місці у невстановлений досудовим розслідуванням день, час та місці вирішив здійснити умисне заволодіння чужим майном шляхом обману (шахрайства), за допомогою здійснення незаконних операцій з використанням електронно-обчислювальної техніки.

ОСОБА_6 , за допомогою здійснення незаконних операцій з використанням електронно-обчислювальної техніки, діючи за попередньою змовою з невстановленими на даний час особами, перебуваючи у невстановленому досудовим розслідуванням місці, 28.09.2022 року приблизно о 17 годині, здійснила телефонну розмову з потерпілою - ОСОБА_7 , в ході якої заволоділа даними банківської картки останньої, на якій був кредитний ліміт у сумі 100 000 (сто тисяч) гривень, а саме: НОМЕР_1 .

В подальшому, ОСОБА_6 передала дані банківської картки громадянину України ОСОБА_3 , який, у свою чергу, скориставшись програмним забезпеченням мобільного телефону налаштував вказану банківську картку до системи мобільних платежів «Google Pay» в мобільному телефоні марки «Tecno Spark Go 2022» моделі «Tecno KG5m» (IMEI 1: НОМЕР_2 , IMEI 2: НОМЕР_3 ), у якому вбудовано технологію NFC (Near field communication), тобто підтримує функцію безконтактної оплати.

ОСОБА_3 , діючи за попередньою змовою з невстановленими на даний час особами та ОСОБА_6 , перебуваючи поряд з торгівельно-розважальним центром «River Mall», який розташований за адресою: м. Київ, вул. Дніпровська набережна 12, направився в ювелірного магазину «Золота Країна» та магазин з продажу годинників «Секунда», що знаходяться в ТРЦ «River Mall», де у період часу з 17 год. 00 хв. по 17 год. 10 хв. придбав ювелірні вироби, а саме: дві золоті обручки та три золотих ланцюжки на суму 80 507,00 гривень та чоловічий наручний годинник вартістю 12 760,00 гривень з кредитних коштів ОСОБА_7 за реквізитами банківської картки: НОМЕР_1 , сплативши за допомогою системи мобільних платежів «Google Pay» у вищезазначеному мобільному телефоні.

Після цього, ОСОБА_3 вийшов з ТРЦ «River Mall», таким чином розпорядившись грошовими коштами ОСОБА_7 на власний розсуд, завдавши останній матеріальної шкоди в загальній сумі 93 267,00 гривень.

Будучи допитаним у судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 визнав себе винуватим повністю у вчиненні кримінального правопорушення, щиро розкаявся та суду показав, що по оголошенню в інтернеті знайшов інформацію про працевлаштування. Зателефонувавши по цьому оголошенню, йому повідомили, що для роботи необхідно придбати будь-який смартфон. В подальшому, придбавши смартфон, ОСОБА_6 дала йому номер картки потерпілої, з якою він пішов в ювелірний магазин та придбав дві золотих каблучки та три золотих ланцюжки. Цивільний позов визнав повністю, на даний момент відшкодував потерпілій 3000 гривень.

Показання обвинуваченого відповідають фактичним обставинам справи, ними не оспорюються, а також є логічними, послідовними та не викликають у суду сумніву щодо їх щирості.

Дослідження інших доказів щодо тих обставин матеріалів кримінального провадження по обвинуваченню ОСОБА_3 , які ніким не оспорюються, судом за згодою учасників судового провадження та на підставі ч. 3 ст. 349 КПК України визнано недоцільним. Судом з`ясовано, що обвинувачений ОСОБА_3 правильно розуміє зміст цих обставин, сумнівів у добровільності його позиції не має, а також сторонам роз`яснено, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.

Враховуючи викладене, суд вважає доведеною винуватість ОСОБА_3 у шахрайстві, вчиненому за попередньою змовою групою осіб, шляхом незаконних операцій з використанням електронно-обчислювальної техніки, тобто кримінальному правопорушенні, передбаченому ч. 3 ст. 190 КК України.

Вирішуючи питання про призначення обвинуваченому ОСОБА_3 покарання, суд керується вимогами ст.ст. 65-68 КК України і виходить із принципів законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання.

Обставинами, які пом`якшують покарання ОСОБА_3 згідно п. 1 ч. 1 ст. 66 КК України є з`явлення із зізнанням, щире каяття або активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення. Також суд визнає обставиною, що пом`якшує покарання часткове добровільне відшкодування завданого збитку, відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 66 КК України.

Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченому ОСОБА_3 , відповідно до ст. 67 КК України, судом не встановлено.

При призначенні ОСОБА_3 покарання, суд враховує особу обвинуваченого, типову ступінь тяжкості вчиненого ним кримінального правопорушення, яку кримінальний закон відносить до нетяжких, обставини, які пом`якшують покарання, та відсутність обставин, що його обтяжують.

Так, ОСОБА_3 раніше не судимий, є особою молодого віку, на спеціальних обліках у лікарів нарколога та психіатра не перебуває, працює, за місцем роботи характеризується позитивно.

З урахуванням наведеного, даних про особу обвинуваченого ОСОБА_3 , суд призначає йому покарання в межах санкції ч. 3 ст. 190 КК України у виді позбавлення волі.

Разом з цим, критична оцінка обвинуваченим ОСОБА_3 своєї злочинної поведінки, наявність вищої освіти та зайнятості, часткове відшкодування завданої шкоди та намір її повного відшкодування, дають підстави для висновку про те, що індивідуальна тяжкість вчиненого кримінального правопорушення є значно нижчою від типової, а тому суд на підставі ч. 1 ст. 75 КК України вважає за можливе звільнити ОСОБА_3 від відбування покарання з випробуванням, однак з встановленням максимального іспитового строку та покладенням обов`язків, передбачених ст. 76 КК України, вважаючи саме таке покарання необхідним, достатнім і справедливим для його виправлення та запобігання вчиненню нових злочинів.

Вирішуючи питання цивільного позову потерпілої ОСОБА_7 , суд виходить з наступного.

Відповідно до ч. 1 ст. 128 КПК України, особа, якій кримінальним правопорушенням або іншим суспільно небезпечним діянням завдано майнової та/або моральної шкоди, має право пред`явити цивільний позов до обвинуваченого.

Згідно ч. 1 ст. 22 ЦК України, особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками зокрема є втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки) (п. 1 ч. 2 ст. 22 ЦК України).

Майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала (ч. 1 ст. 1166 ЦК України).

Так, потерпілою ОСОБА_7 заявлено позов про відшкодування їй матеріальної шкоди в сумі 93267 гривень, який підлягає задоволенню частково, з урахуванням відшкодованої ОСОБА_3 суми у розмірі 3000 гривень.

При визначенні розміру відшкодування потерпілій моральної шкоди, суд враховує вимоги розумності і справедливості та позицію обвинуваченого ОСОБА_3 , що не оспорював позовні вимоги в заявленому розмірі, а тому вважає, що цивільний позов в частині моральної шкоди підлягає задоволенню в повному обсязі, з урахуванням моральних страждань які перенесла потерпіла внаслідок вчинення протиправних дій відносно неї.

Відповідно до ч. 4 ст. 174 КПК України суд одночасно з ухваленням судового рішення, яким закінчується судовий розгляд, вирішує питання про скасування арешту майна.

Питання речових доказів вирішити відповідно до ст. 100 КПК України.

Керуючись ст.ст. 373, 374, ч. 15 ст. 615 КПК України, суд,

ухвалив:

ОСОБА_3 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 190 КК України і призначити йому покарання у виді 3 (трьох) років позбавлення волі.

Відповідно до ст. 75 КК ОСОБА_3 звільнити від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком на 3 (три) роки.

Зобов`язати ОСОБА_3 відповідно до ч. 1, 3 ст. 76 КК України періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання; не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Цивільний позов потерпілої ОСОБА_7 задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_7 90 267 гривень 00 копійок в рахунок відшкодування матеріальної шкоди та 30 000 гривень 00 копійок в рахунок відшкодування моральної шкоди.

Скасувати арешт накладений ухвалою Дарницького районного суду м. Києва від 24.07.2023 року.

Після набрання вироком законної сили речові докази у кримінальному провадженні: дві золоті каблучки, три золотих ланцюжки та чеки до них, які знаходяться в камері схову речових доказів Дарницького УП ГУ НП у м. Києві та мобільний телефон « Tecno SPARK Spark Go» модель Tecno KG 5m IMEI НОМЕР_2 IMEI2 НОМЕР_3 , який знаходиться у ОСОБА_3 - конфіскувати; мобільний телефон «Apple iPhone» ІМЕІ НОМЕР_4 - залишити у власності ОСОБА_3 .

Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. Вирок може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав, передбачених статтею 395 КПК України, до Київського апеляційного суду через Дарницький районний суд м. Києва шляхом подачі апеляції протягом 30 днів з моменту його проголошення.

Копію вироку вручити в день його проголошення прокурору, захиснику та обвинуваченому.

Суддя ОСОБА_1