У Х В А Л А

"04" жовтня 2023 р. Справа153/1349/23

Провадження1-кс/153/334/23-к

Ямпільський районний суд Вінницької області

у складі головуючого слідчого судді ОСОБА_1

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2

представника власника майна ОСОБА_3

слідчого СВ ВП №1 Могилів-Подільського РВП ГУНП у Вінницькій області ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Ямпільського районного суду Вінницької області в місті Ямпіль Вінницької області клопотання ОСОБА_5 про зняття арешту,

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_5 звернувся до суду із вказаним клопотанням. Свої вимоги мотивує наступним: ухвалою слідчого судді Ямпільського районного суду Вінницької області в рамках кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000150 від 02.09.2023, за ознаками злочину, передбаченого ч.1 ст.286 КК України було накладено арешт наавтомобіль марки «Форд» модель «Фокус» реєстраційний номер НОМЕР_1 , який перебував у користуванні ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 з позбавленням права на відчуження, розпорядження та користування майном. Відповідно до свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_2 , яке видане ТСЦ 0543, він ОСОБА_5 являється власником автомобіля марки «Форд» модель «Фокус» реєстраційний номер НОМЕР_1 . З обставин справи, які було встановлено слідчим суддею вбачається, що 01 вересня 2023 року приблизно о 20 години 40 хвилин водій ОСОБА_7 , керуючи мопедом марки «Сузукі» моделі «Адресс» без реєстраційного номеру, по автомобільній дорозі Т0202 (Могилів-Подільський-Ямпіль-Бершадь-Умань), рухаючись по вул.Свободи м.Ямпіль Могилів-Подільського району Вінницької області, напроти багатоквартирного будинку під номером 91, в напрямку початку даної вулиці, здійснив наїзд на транспортний засіб марки «Форд» модель «Фокус» реєстраційний номер НОМЕР_1 , що стояв на правому краю дороги по ходу руху мопеда. Внаслідок даної пригоди ОСОБА_7 отримав тілесні ушкодження. Як йому відомо від отриманих тілесних ушкоджень останній помер. Так, під час проведення огляду місця події ДТП було вилучено мопед марки «Сузукі» моделі «Адресс» без реєстраційного номеру; автомобіль марки «Форд» модель «Фокус» реєстраційний номер НОМЕР_1 ; уламки, осип, від транспортних засобів; змив з РБК з поверхні асфальту; РБК з асфальту. Досудовим розслідуванням було встановлено, що на момент ДТП вказаний автомобіль марки «Форд» модель «Фокус» був припаркований, стояв на узбіччі дороги, ні водія, ні пасажирів у належному йому автомобілі в момент вчинення ДТП не було. За кілька годин до ДТП автомобіль перебував під керування ОСОБА_6 , а особисто він не має жодного відношення до самої дорожньо-транспортної пригоди.

Виходячи з обставин справи вбачається, що ОСОБА_7 під час руху не виконав вимог ПДР України (щодо безпечної швидкості руху, безпечного інтервалу, не впевнився в безпечності руху) та сам допустив зіткнення з належним йому автомобілем, який був припаркований на узбіччі дороги по ходу руху мопеда. Вина водія мопеда ОСОБА_7 , підтверджена матеріалами справи. Тому на даний час необхідності перебування транспортного засобу на арешт майданчику відпала, так як з ним проведено всі необхідні слідчі дії. Даний транспортний засіб є єдиним транспортним засобом для пересування та виконання потреб сім`ї. На даний час він проживає в м.Ямпіль, хоча зареєстрований в с.Буша та йому необхідно часто їздити в село до батьків. Відстань між населеними пунктами 25 км.Прямого сполучення між с.Буша та м.Ямпіль немає. Накладенням арешту, він позбавлений права власності та користування власним автомобілем за кримінальне правопорушення, яке він не вчиняв та водій, який тимчасово користувався транспортним засобом також не причетний до ДТП. Оскільки він, як володілець, не є підозрюваним, обвинуваченим, цивільним відповідачем у справі, тому не несе жодної майнової чи немайнової відповідальності. Вважає, що на даний час відпала необхідність у накладенні арешту на даний транспортний засіб з тих підстав, що усі необхідні дії з транспортним засобом слідчим проведено. З урахуванням вищевикладеного, просить суд скасувати арешт з автомобіль марки «Форд» модель «Фокус» реєстраційний номер НОМЕР_1 , який застосований згідно ухвали Ямпільського районного суду Вінницької області від 04 вересня 2023 року.

Представник власника майна ОСОБА_5 адвокат ОСОБА_3 в судовому засіданні клопотання про зняття арешту підтримав та просив суд його задоволити.

Слідчий ВП №1 Могилів-Подільського ВП ГУНП у Вінницькій області ОСОБА_4 в судовому засіданні заперечував щодо задоволення клопотання про зняття арешту, оскільки в рамках даного кримінального провадження ще не проведено усіх необхідних слідчих дій з транспортним засобом марки «Форд» модель «Фокус» реєстраційний номер НОМЕР_1 .

Слідчий суддя, заслухавши пояснення сторін та дослідивши матеріали кримінального провадження, вважає, що клопотання підлягає задоволенню з огляду на наступне:

Зі змісту ухвали слідчого судді Ямпільського районного суду Вінницької області від 04 вересня 2023 року у кримінальному провадженні внесному до ЄРДР за № 0000150 від 02.09.2023, за ознаками злочину, передбаченого ч.1 ст.286 КК України вбачається, що підставою для накладення арешту на автомобіль марки «Форд» модель «Фокус» реєстраційний номер НОМЕР_1 було те, що вищезазначене майно відповідало критеріям ст.98 КПК України щодо речового доказу, на підставі яких можливо встановити наявність чи відсутність фактів та обставин, що мають значення для кримінального провадження та необхідний для проведення експертиз.

У той же час, відповідно до усталеної практики Європейського суду з прав людини, продовження заходів забезпечення кримінального провадження, як упродовж досудового розслідування так і судового розгляду, ґрунтується на презумпції, що з перебігом ефективного розслідування справи та її судового розгляду зменшуються ризики, які стали підставою для застосування заходу забезпечення кримінального провадження, відповідно зі спливом певного часу орган досудового розслідування має навести додаткові доводи в обґрунтування наявних ризиків, що залишаються та їх аналіз, як підстави для подальшого втручання у права особи в тому числі щодо позбавлення або обмеження права власності.

В судовому засіданні слідчим не надано слідчому судді доказів, які б свідчили про існування підстав для подальшого арешту автомобіля марки «Форд» модель «Фокус» реєстраційний номер НОМЕР_1 .

Відповідно до практики Європейського суду, для того, щоб втручання в право власності вважалося допустимим, воно повинно служити не лише законній меті в інтересах суспільства, а повинна бути розумна співмірність між використовуваними інструментами і тією метою, на котру спрямований будь-який захід, що позбавляє особу власності. Розумна рівновага має зберігатися між загальними інтересами суспільства та вимогами дотримання основних прав особи (рішення у справі "АГОСІ" проти Сполученого Королівства" (AGOSI v. the United Kingdom від 24 жовтня 1986 року, серія А, № 108, п. 52). Іншими словами, заходи щодо обмеження права власності мають бути пропорційними щодо мети їх застосування.

У справі Раймондо проти Італії (Raimondo v. Italy, рішення 24.01.1994), в яких заявники скаржилася на контроль за використанням власності в зв`язку з провадженням кримінального розслідування, не знайшовши у цьому випадку порушення ст.1 протоколу №1, Суд відзначив порушення в тому, що уряд не вжив швидких заходів для того, щоб знову надати в повноправне користування власність після закінчення відповідних розслідувань (п.35).

За змістом ч.ч.3,4 ст.132 КПК України арешт, як один із заходів забезпечення кримінального провадження, не допускається, якщо слідчий, прокурор не доведе, що: існує обґрунтована підозра щодо вчинення кримінального правопорушення такого ступеня тяжкості, що може бути підставою для застосування заходів забезпечення кримінального провадження; потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи особи, про який ідеться в клопотанні слідчого, прокурора.; може бути виконане завдання, для виконання якого слідчий, прокурор звертається із клопотанням. Для оцінки потреб досудового розслідування слідчий суддя або суд зобов`язаний врахувати можливість без застосованого заходу забезпечення кримінального провадження отримати речі і документи, які можуть бути використані під час судового розгляду для встановлення обставин у кримінальному провадженні.

Відповідно до ч.1 ст.174 КПК України підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження - судом. Арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

Пунктом 13 листа Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 05.04.2013р. № 223-559/0/4-13 «Про деякі питання здійснення слідчим суддею суду першої інстанції судового контролю за дотриманням прав, свобод та інтересів осіб під час застосування заходів забезпечення кримінального провадження» встановлено, що розгляд питання щодо скасування заходів забезпечення кримінального провадження здійснюється у порядку, передбаченому статтями 147, 158, 174 КПК. Слідчий суддя скасовує ці заходи забезпечення лише у випадках: визнання доводів особи, яка не була присутня при прийнятті рішення про накладення грошового стягнення, щодо безпідставності застосування такого заходу обґрунтованими. Рішення за результатами розгляду клопотання про скасування ухвали про накладення грошового стягнення оскарженню не підлягає; надходження від підозрюваного/обвинуваченого, його захисника, законного представника, іншого власника чи володільця майна клопотання про скасування повністю або частково арешту майна, якщо зазначені особи: 1) не були присутні при розгляді питання про арешт майна; 2) доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу минула потреба; 3) доведуть, що арешт накладено необґрунтовано.

Відповідно до п. 2.6 Узагальнення судової практики щодо розгляду слідчим суддею клопотань про застосування заходів забезпечення кримінального провадження Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 07 лютого 2014 року при накладенні арешту на майно слід перевіряти наявність - належних підстав для арешту майна; - доказів, що вказують на вчинення особою чи особами, на майно яких слідчий просить накласти арешт, кримінального правопорушення; - встановлення розміру шкоди та питання щодо наявності цивільного позову, та співрозмірність обмеження права власності; - відповідність клопотання слідчого вимогам ст. 171 КПК; - чи накладається арешт на майно особи, яка не є підозрюваним у кримінальному провадженні.

Відповідно до рішення Європейського суду з прав людини у справі «Ісмаїлов проти Росії» від 06.11.2008 року, де вказувалися порушення ст. 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, в якому зазначено, що кожна фізична та юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше, як в інтересах суспільства на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права».

Між тим, статтею 28 КПК України передбачено, що під час кримінального провадження кожна процесуальна дія або процесуальне рішення повинні бути виконані або прийняті в розумні строки. Критерії для визначення розумності строків кримінального провадження визначені ч.3 ст.28 КПК України, однак він має бути об`єктивно необхідним для прийняття процесуальних дій та прийняття процесуальних рішень.

Відповідно до усталеної практики Європейського суду з прав людини, продовження заходів забезпечення кримінального провадження, як упродовж досудового розслідування так і судового розгляду, ґрунтується на презумпції, що з перебігом ефективного розслідування справи та її судового розгляду зменшуються ризики, які стали підставою для застосування заходу забезпечення кримінального провадження, відповідно зі спливом певного часу орган досудового розслідування має навести додаткові доводи в обґрунтування наявних ризиків, що залишаються та їх аналіз, як підстави для подальшого втручання у права особи в тому числі щодо позбавлення або обмеження права власності.

Окрім того, Європейський суд з прав людини через призму своїх рішень неодноразово акцентував увагу на тому, що володіння майном повинно бути законним (див. рішення у справі "Іатрідіс проти Греції" [ВП], заява N 31107/96, п. 58, ECHR 1999-II). Вимога щодо законності у розумінні Конвенції вимагає дотримання відповідних положень національного законодавства та відповідності принципові верховенства права, що включає свободу від свавілля (див. рішення у справі "Антріш проти Франції", від 22 вересня 1994 року, Series А N 296-А, п. 42, та "Кушоглу проти Болгарії", заява N 48191/99, пп. 49 - 62, від 10 травня 2007 року). Будь-яке втручання державного органу у право на мирне володіння майном повинно забезпечити "справедливий баланс" між загальним інтересом суспільства та вимогами захисту основоположних прав конкретної особи. Необхідність досягнення такого балансу відображена в цілому в структурі статті 1 Першого протоколу. Необхідного балансу не вдасться досягти, якщо на відповідну особу буде покладено індивідуальний та надмірний тягар (див., серед інших джерел, рішення від 23 вересня 1982 року у справі "Спорронг та Льонрот проти Швеції", пп. 69 і 73, Series A N 52). Іншими словами, має існувати обґрунтоване пропорційне співвідношення між засобами, які застосовуються, та метою, яку прагнуть досягти (див., наприклад, рішення від 21 лютого 1986 року у справі "ОСОБА_5 та інші проти Сполученого Королівства", n. 50, Series A N 98).

Відповідно до ч.3 ст.22 КПК України слідчий суддя під час кримінального провадження не може одночасно виконувати функції державного обвинувачення, захисту і судового розгляду. Так, функції з доведення обґрунтованості поданого клопотання, наявності підстав для його задоволення процесуальним законом покладено виключно на ініціатора такого клопотання, в даному випадку - власника майна, разом з тим сторона обвинувачення у випадку не згоди з даним клопотанням зобов`язана належним чином її теж обґрунтувати. Відтак слідчий суддя розглядає клопотання на підставі тих доказів, які представлені слідчому судді. При цьому, жоден учасник не був позбавлений можливості надати їх безпосередньо в судовому засіданні.

Будь-яких доказів або серйозних аргументів, які б свідчили про необхідність подальшого утримання автомобіля марки «Форд» модель «Фокус» реєстраційний номер НОМЕР_1 , для виконання завдання кримінального провадження, слідчим не надано.

З урахуванням вищевикладеного, слідчий суддя приходить до висновку про відсутність в кримінальному провадженні даних, які б виправдовували подальше втручання держави у право на мирне володіння ОСОБА_5 належним йому майном, у зв`язку з чим вважає доцільним скасувати арешт майна, не вбачаючи підстав для подальшого застосування вказаного заходу забезпечення кримінального провадження. Таким чином, клопотання про скасування арешту необхідно задоволити.

Керуючись ст.ст. 132, 167, 170, 174, 309, 369, 372 КПК України, слідчий суддя,

УХВАЛИВ:

Клопотання ОСОБА_5 про зняття арешту , - задовольнити.

Арешт накладений 04 вересня 2023 року ухвалою слідчого судді Ямпільського районного суду Вінницької області на: автомобіль марки «Форд» модель «Фокус» реєстраційний номер НОМЕР_1 , який перебував у користуванні ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , власником якого, згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу є ОСОБА_5 - скасувати .

Копію ухвали негайно направити на виконання слідчому та прокурору.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя : ОСОБА_1