печерський районний суд міста києва
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 листопада 2023 року слідчий суддя Печерського районного суду м. Києва ОСОБА_1 ,

при секретарі судових засідань ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Києві у залі суду судове провадження за клопотанням адвоката ОСОБА_3 , в інтересах Товариства з обмеженою відповідальністю «НАФТА ПРЕМІУМ ГРУП», про скасування арешту майна, накладеного на підставі ухвали слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 04.10.2023 р. у справі №757/42035/23-к у кримінальному провадженні №0000789 від 04.10.2023, -

ВСТАНОВИВ:

30.10.2023 до Печерського районного суду м. Києва надійшло клопотання адвоката ОСОБА_3 , в інтересах Товариства з обмеженою відповідальністю «НАФТА ПРЕМІУМ ГРУП», про скасування арешту майна, накладеного на підставі ухвали слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 04.10.2023 р. у справі №757/42035/23-к у кримінальному провадженні №0000789 від 04.10.2023.

В обґрунтування доводів клопотання зазначено, що 04 жовтня 2023 року Печерським районним судом м. Києва по справі № 757/42035/23-к було накладено арешт на грошові кошти у сумі 281 200 гривень та автомобіль марки BMW X6 М50І, д.н.з. НОМЕР_1 (який зареєстровано за ТОВ «НАФТА ПРЕМІУМ ГРУП»).

Так, адвокат вказує, що 12.09.2023 було проведено обшук на території, яка знаходяться у користуванні ОСОБА_4 , у АДРЕСА_1.

Адвокат вважає, що прокурор з клопотанням звернувся до слідчого судді з пропуском строків, оскільки звернувся до суду 21.09.2023, не порушуючи питання про поновлення строків.

Також зазначено, що грошові кошти, які були вилучені слідчими при проведенні обшуку у автомобілі не належали ОСОБА_4 .

Адвокат звертає увагу, що ухвалою слідчого судді про проведення обшуку не надавалося дозволу на вилучення грошових коштів та автомобіля.

Окрім цього, посадовим особам товариства на сьогоднішній день, а також станом на день винесення ухвали про арешт майна не було вручено повідомлення про підозру, посадові особи не є особою, яка в силу закону несе цивільну відповідальність за шкоду, завдану діяннями підозрюваного, обвинуваченого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння, а тому накладення арешту на майно товариства, є безпідставним.

У судове засідання адвокат подав заяву, в якій просив клопотання задовольнити та розглядати дане питання без фіксування технічними засобами.

Прокурор в судове засідання подав заяву, в якій зазначив, що заперечує щодо скасування арешту, оскільки він є актуальним та здійснюється досудове розслідування, проводяться ескпертизи. Також, зазначив, що з клопотанням про арешт вилучено майна сторона обвинувачення звернулась в терміни. Окрім цього, прокурор не заперечував щодо розгляду клопотання без фіксування технічними засобами.

Згідно норми ч. 4 ст. 107 КПК України, фіксація за допомогою технічних засобів під час розгляду скарги слідчим суддею не здійснювалась.

У відповідності до положень ст. 26 КПК України, сторони кримінального провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та спосіб, передбачених цим Кодексом.

Вивчивши клопотання, дослідивши його матеріали, слідчий суддя за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінивши кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення, приходить до наступного висновку.

Судовим розглядом встановлено, що Головним слідчим управління Національної поліції України, за процесуального керівництва прокурорів Офісу Генерального прокурора, здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000789, від 15.05.2023 за ч. 3 ст. 28, ч. 2 ст. 364 КК України.

04.10.2023 слідчим суддею Печерського районного суду м. Києва у справі 757/42035/23-к було накладено арешт на грошові кошти у сумі 281 200 гривень та автомобіль марки BMW X6 M50I, д.н.з. НОМЕР_1 (який зареєстровано за ТОВ «НАФТА ПРЕМІУМ ГРУП»), які належать ОСОБА_4 , вилучені в ході проведення обшуку автомобіля марки BMW X6 M50I, 2022 року випуску, чорного кольору, державний номерний знак НОМЕР_1 , з забороною користування та розпоряджання вказаним майном.

У відповідності до ст. 174 КПК України, підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження - судом. Арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

Таким чином, слідчий суддя приходить до висновку про наявність у заявника права на звернення до суду з клопотанням про скасування арешту майна.

Так, статтями 7, 16 КПК України встановлено, що загальною засадою кримінального провадження є недоторканість права власності. Позбавлення або обмеження права власності під час кримінального провадження здійснюється лише на підставі вмотивованого судового рішення, ухваленого в порядку, передбаченому цим Кодексом.

Завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Відповідно до рішення Європейського суду з прав людини у справі «Ісмаїлов проти Росії» від 06.11.2008 року, де вказувалися порушення ст.1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, в якому зазначено, що кожна фізична та юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше, як в інтересах суспільства на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права».

Відповідно до Постанови Європейського Суду від 09.06.2005 по справі «Бакланов проти Російської Федерації», Постанови Європейського Суду від 24 березня 2005 року по справі «Фрізен проти Російської Федерації», Судом наголошується на тому, що перша та найбільш важлива вимога статті 1 Протоколу № 1 до Конвенції полягає у тому, що будь-яке втручання публічної влади у право на повагу до власності має бути законним, держави уповноважені здійснювати контроль за використанням власності шляхом виконання законів. Більше того, верховенство права, одна з засад демократичної держави, втілюється у статтях Конвенції. Питання у тому, чи було досягнуто справедливої рівноваги між вимогами загального інтересу та захисту фундаментальних прав особи, має значення для справи лише за умови, що спірне втручання відповідало вимогам законності і не було свавільним.

Як вбачається з мотивувальної частини ухвали Печерського районного суду м. Києва від 04.10.2023 року, при накладенні арешту слідчий суддя виходив з того, що на час розгляду клопотання у органу досудового розслідування були достатні підстави вважати, що дане майно має ознаки предмету кримінального правопорушення, а також є засобом вчинення кримінального правопорушення та підпадають під ознаки ст. 98 КПК України.

Між тим, статтею 28 КПК України передбачено, що під час кримінального провадження кожна процесуальна дія або процесуальне рішення повинні бути виконані або прийняті в розумні строки. Критерії для визначення розумності строків кримінального провадження визначені ч. 3 ст. 28 КПК України, однак він має бути об`єктивно необхідним для прийняття процесуальних дій та прийняття процесуальних рішень.

Відповідно до усталеної практики Європейського суду з прав людини, продовження заходів забезпечення кримінального провадження, як упродовж досудового розслідування так і судового розгляду, ґрунтується на презумпції, що з перебігом ефективного розслідування справи та її судового розгляду зменшуються ризики, які стали підставою для застосування заходу забезпечення кримінального провадження, відповідно зі спливом певного часу орган досудового розслідування має навести додаткові доводи в обґрунтування наявних ризиків, що залишаються та їх аналіз, як підстави для подальшого втручання у права особи в тому числі щодо позбавлення або обмеження права власності.

Окрім того, Європейський суд з прав людини через призму своїх рішень неодноразово акцентував увагу на тому, що володіння майном повинно бути законним (див. рішення у справі "Іатрідіс проти Греції" [ВП], заява N 31107/96, п. 58, ECHR 1999-II). Вимога щодо законності у розумінні Конвенції вимагає дотримання відповідних положень національного законодавства та відповідності принципові верховенства права, що включає свободу від свавілля (див. рішення у справі "Антріш проти Франції", від 22 вересня 1994 року, Series А N 296-А, п. 42, та "Кушоглу проти Болгарії", заява N 48191/99, пп. 49 - 62, від 10 травня 2007 року). Будь-яке втручання державного органу у право на мирне володіння майном повинно забезпечити "справедливий баланс" між загальним інтересом суспільства та вимогами захисту основоположних прав конкретної особи. Необхідність досягнення такого балансу відображена в цілому в структурі статті 1 Першого протоколу. Необхідного балансу не вдасться досягти, якщо на відповідну особу буде покладено індивідуальний та надмірний тягар (див., серед інших джерел, рішення від 23 вересня 1982 року у справі "Спорронг та Льонрот проти Швеції", пп. 69 і 73, Series A N 52). Іншими словами, має існувати обґрунтоване пропорційне співвідношення між засобами, які застосовуються, та метою, яку прагнуть досягти (див., наприклад, рішення від 21 лютого 1986 року у справі "Джеймс та інші проти Сполученого Королівства", n. 50, Series A N 98).

З врахуванням зазначеного, суд прийшов до висновку, що на момент розгляду даного клопотання з доводів та наданих доказів адвокатом, вбачається, що на день розгляду скасування арешту, представником власника майна, після постановлення ухвали про накладення арешту, зі спливом часу було доведено відсутність підстав у продовженні даного заходу, з наведених вище підстав.

Також, варто вказати, що власник майна немає статусу у кримінальному провадженні, відтак позиція сторони обвинувачення щодо того, що майно є об`єктом кримінально - протиправних дій та набуте кримінально протиправним шляхом, на момент розгляду є необґрунтованою та передчасною.

Відтак, на думку слідчого судді, стороною обвинувачення не надано суду допустимих, в розумінні ст. 86 КПК України, доказів, що вказують про прямий або опосередкований зв`язок посадових та інших осіб, які вчинили кримінальне правопорушення з обставинами, які є предметом досудового розслідування у даному кримінальному провадженні, оскільки надані та докази адвокатом спростовують позицію сторони обвинувачення.

Таким чином, версія органу досудового розслідування, що майно, на яке накладено арешт, відповідає ознакам, визначених ст. 98 КПК України, тобто відповідає критеріям речових доказів у кримінальному провадженні, належним чином не досліджена та не підтверджена допустимими в розумінні ст. 86 КПК України доказами, а спростована наданими новими доказами в обґрунтування скасування арешту майна.

Окрім цього, посадовим особам товариства на сьогоднішній день, а також станом на день винесення ухвали про арешт майна не було вручено повідомлення про підозру, а також, прокурором не надано доказів, що товариство, або його посадові особи в силу закону несуть цивільну відповідальність за шкоду, завдану протиправними діяннями, а тому накладення арешту на майно товариства, а саме автомобіль є передчасним та необґрунтованим.

Крім того, відповідно до ухвали слідчого судді від 21.08.2023 в задоволенні клопотання про обшук в частині відшукання та вилучення грошових коштів було відмовлено та прокурором, в силу змагальності сторін, не доведено правомірність вилучення зазначених коштів з подальшим накладенням арешту.

Щодо тверджень прокурора, що скасування арешту майна призведе до втрати речових доказів, вони не заслуговують на увагу, та як, на думку слідчого судді, транспортний засіб та грошові кошти не підпадають під ознаки речових доказів.

З врахуванням зазначеного, слідчий суддя прийшов до висновку, про задоволення клопотання адвоката про скасування арешту на грошові кошти та транспортний засіб.

Керуючись ст. ст. 98, 167, 170,171, 172, 173, 174, 379 КПК України, слідчий суддя,-

УХВАЛИВ:

Клопотання - задовольнити.

Скасувати арешт, накладнений ухвалою слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 04.10.2023 у справі 757/42035/23-к, на грошові кошти у сумі 281 200 гривень та автомобіль марки BMW X6 M50I, д.н.з. НОМЕР_1 (який зареєстровано за ТОВ «НАФТА ПРЕМІУМ ГРУП»).

Ухвала слідчого судді не підлягає оскарженню.

Слідчий суддя ОСОБА_1