Справа № 953/6950/23
н/п 1-кс/953/9059/23
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"19" листопада 2023 р. Київський районний суд м. Харкова у складі:

слідчого судді - ОСОБА_1 ,

при секретарі - ОСОБА_2 ,

за участю прокурора - ОСОБА_3 ,

слідчого ОСОБА_4 ,

захисника - адвоката ОСОБА_5 ,

підозрюваного - ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань в приміщенні суду клопотання старшого слідчого в ОВС 3-го відділення СВ УСБ України в Харківській області майора юстиції ОСОБА_4 по кримінальному провадженню № 0000179 від 27.01.2023, про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно:

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Витвиця Долинського району Івано-Франківської області, громадянина України, з вищою освітою, одруженого, не працюючого, здійснює догляд за братом-інвалідом з дитинства 1 групи, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , фактично мешкаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого, -

підозрюваного у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 28, ч. 1 ст. 114-1, ч. 2 ст. 28, ч. 3 ст. 332 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

19.11.2023 до Київського районного суду м. Харкова надійшло клопотання старшого слідчого в ОВС 3-го відділення СВ УСБ України в Харківській області майора юстиції ОСОБА_4 , погоджене з прокурором відділу Харківської обласної прокуратури ОСОБА_3 , про застосування до підозрюваного ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою в ДУ «Харківський слідчий ізолятор» Міністерства юстиції України, строком на 60 днів, без визначення розміру застави.

В клопотанні слідчий вказує, що вході досудового розслідування отримано інформацію щодо групи осіб у складі громадян України ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , які в умовах дії воєнного стану, з метою перешкоджання законній діяльності Збройних сил України та інших військових формувань із корисливих мотивів, здійснюють організацію незаконного переправлення осіб призовного віку через державний кордон України.

При цьому, для організації переправки осіб через державний кордон України вказана група осіб використовує окремі благодійні організації від імені яких подає до відповідних державних установ недостовірні відомості стосовно окремих громадян України, як таких, що займаються волонтерською діяльністю та які мають необхідність у виїзді за межі України з метою пошуку та доставки гуманітарних вантажів.

В подальшому, на основі вказаних недостовірних відомостей службовими особами Харківської обласної військової адміністрації формуються відповідні списки на підставі чого окремі особи безпідставно перетинають державний кордон України.

Зокрема, злочинна діяльність вказаної групи осіб за вищевказаних обставин полягала у наступному.

ОСОБА_7 діючи спільно з ОСОБА_8 та ОСОБА_6 розробили злочинну схему, відповідно до якої ОСОБА_7 та ОСОБА_6 здійснюють підшукування осіб чоловічої статі призовного віку від 18 до 60 років, які мають намір ухилитись від виконання військового обов`язку та яким обмежено виїзд за кордон, після чого ОСОБА_8 від імені окремих благодійних організацій здійснює виготовлення листів, які містять відомості щодо вказаних підшуканих осіб, як таких, що займаються волонтерською діяльністю та які мають необхідність у виїзді за межі України з метою пошуку та доставки гуманітарних вантажів.

В подальшому, ОСОБА_8 будучи службовою особою Харківської обласної військової адміністрації (далі ХОВА), за результатом виготовлення вказаних листів із недостовірними відомостями, організовує їх надходження до зазначеної обласної адміністрації, після чого за невстановлених обставин забезпечує внесення недостовірних відомостей про вказаних осіб до відповідних наказів начальника ХОВА про узгодження виїзду за межі України, а також до листа начальника ХОВА до голови ДПСУ щодо забезпечення безперешкодного перетину кордону особами, які мають необхідність у виїзді за межі України з метою пошуку та доставки гуманітарних вантажів.

За результатом отримання вказаних документів ОСОБА_8 через ОСОБА_7 забезпечує їх отримання ОСОБА_6 , який, в свою чергу, надає копії даних документів вищевказаним підшуканим особам та надає їм вказівки щодо своєї поведінки на території пункту пропуску в ході проведення опитування співробітниками ДПСУ під час проходження прикордонного контролю для подальшого безпідставного перетинання державного кордону України на основі отриманих документів з метою ухилення від виконання військового обов`язку.

Крім того, ОСОБА_8 не пізніше 31.05.2023, з метою забезпечення сталого функціонування вказаної схеми ухилення від виконання військового обов`язку шляхом організації незаконної переправки через державний кордон України осіб чоловічої статі призовного віку від 18 до 60 років, яким обмежено виїзд за кордон, підшукала громадянку України ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , роль якої полягала у виготовленні в службовому приміщенні ХОВА (м. Харків, майдан Свободи, буд. 5, 9 під`їзд 4 поверх) під керівництвом та за вказівками ОСОБА_8 документів, а саме: листів від імені Асоціації «ПІДПРИЄМСТВА ПОЛІССЯ» (, юридична адреса: Житомирська область, Житомирський район, с. Оліївка, вул. Звягельська, буд. 21) та БО «БФ Добрі Серця Небайдужих» (, м. Харків, вул. Отакара Яроша, буд. 18, оф. 206), які будуть містити недостовірні відомості щодо окремих осіб, визначених ОСОБА_8 , як таких, що займаються волонтерською діяльністю та мають необхідність у виїзді за кордон з метою пошуку і доставки гуманітарних вантажів.

17.11.2023 ОСОБА_6 фактично затриманий, в порядку визначеному ст. 208 КПК України та 18.11.2023 останньому повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 28, ч. 1 ст. 114-1, ч. 2 ст. 28, ч. 3 ст. 332 КК України.

Слідчий зазначає, що обґрунтованість повідомленої ОСОБА_6 підозри підтверджується зібраними у кримінальному провадженні доказами, а саме: матеріалами НСРД, показаннями свідків, іншими матеріалами кримінального провадження.

Сторона обвинувачення також вважає наявними ризики, передбачені п.п. 1, 2, 3 ч. 1 ст. 177 КПК України.

У судовому засіданні прокурор та слідчий підтримали подане клопотання, просили про його задоволення.

При розгляді клопотання з пояснень підозрюваного встановлено, що він показання надає добровільно, до нього не застосовувалося насильство під час затримання та перебування в якості затриманого.

Підозрюваний ОСОБА_6 у судовому засіданні проти задоволення клопотання заперечував, просив застосувати відносно нього запобіжний захід у вигляді домашнього арешту, чи визначити мінімальний розмір застави, посилаючись на те, що жодного разу з території України не виїзджав, та такого наміру немає, буде виконувати покладені на нього обов"язки. Також вказав, що у нього на утриманні перебуває три сім"ї, які потребують його допомоги, його син служить у ЗСУ.

Захисник підозрюваного, посилаючись на необґрунтованість повідомленої його підзахисному підозри; недоведеність існування ризиків, зазначених у клопотанні, особу підзахисного, недоведеність неможливості застосування більш м"якого запобіжного заходу, просила застосувати домашній арешт чи визначити мінімальний розмір застави.

Слідчий суддя, вислухавши думку сторін кримінального провадження та дослідивши надані докази, встановив, що СВ УСБ України в Харківській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000179 від 27.01.2023 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 28, ч. 1 ст. 114-1, ч. 2 ст. 28, ч. 3 ст. 332 КК України.

Згідно протоколу затримання особи, підозрюваної у вчиненні злочину від 17.11.2023 року, підозрюваний ОСОБА_6 фактично був затриманий 17.11.2023 о 15 год. 30 хв., в порядку ст. 208 КПК України.

18.11.2023 о 04:51 год. ОСОБА_6 повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 28, ч. 1 ст. 114-1, ч. 2 ст. 28, ч. 3 ст. 332 КК України, тобто у вчиненні за попередньою змовою групою осіб в період часу з травня по листопад 2023 року із корисливих мотивів, умисних протиправних дій, що виразились у перешкоджанні законній діяльності збройних сил України та інших військових формувань шляхом організації незаконного переправлення через державний кордон України осіб, які підлягають призову на військову службу під час проведення мобілізації в умовах воєнного стану; у вчиненні за попередньою змовою групою осіб з корисливих мотивів, в період часу з травня по листопад 2023 року, в умовах дії воєнного стану умисних протиправних дій, що виразились в організації незаконного переправлення осіб через державний кордон України, а також сприянні його вчинення шляхом надання засобів та вказівок.

За результатами розгляду даного клопотання про застосування запобіжного заходу слідчим суддею встановлено, що висновки органу досудового розслідування про наявність підозри у вчиненні ОСОБА_6 кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 28, ч. 1 ст. 114-1, ч. 2 ст. 28, ч. 3 ст. 332 КК України, не є очевидно необґрунтованими чи недопустимими, виходячи з наданих стороною обвинувачення доказів.

Повідомлена ОСОБА_6 підозра, станом на час розгляду даного клопотання, відповідає вимогам Європейського суду з прав людини щодо поняття «обґрунтованості», відображеним зокрема у п. 175 рішення від 21.04.2011 у справі «Нечипорук і Йонкало проти України», згідно якої «термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення (рішення у справі «Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства» від 30 серпня 1990 року, п. 32, Series A, N 182).

Слідчий суддя зазначає, що на даній стадії кримінального провадження слідчий суддя не вирішує питання наявності в діянні особи складу кримінального правопорушення та винуватості особи у вчиненні такого правопорушення, які вирішуються судом при ухваленні вироку, відповідно до вимог ч. 1 ст. 368 КПК України, а лише встановлює наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним кримінального правопорушення, що може слугувати підставою для застосування заходів забезпечення кримінального провадження, на підставі поданих стороною обвинувачення до клопотання матеріалів.

З огляду на те, що кримінальне провадження перебуває на стадії досудового розслідування, суд лише на підставі розумної та об`єктивної оцінки отриманих доказів визначає чи виправдовують вони в своїй сукупності факт проведення досудового розслідування та чи дозволяють встановити причетність особи до вчинення кримінального правопорушення, яка є вірогідною та достатньою для застосування щодо неї заходу забезпечення кримінального провадження.

З огляду на зазначене, не вирішуючи питання про доведеність вини та правильність кваліфікації дій ОСОБА_6 , виходячи з наявних у суду матеріалів клопотання, слідчий суддя дійшов висновку про наявність обґрунтованої підозри щодо вчинення ОСОБА_6 кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 28, ч. 1 ст. 114-1, ч. 2 ст. 28, ч. 3 ст. 332 КК України.

Слідчий суддя також вважає встановленим існування ризиків, передбачених п.п. 1, 2, 3 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме можливість підозрюваного ОСОБА_6 переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на свідка, іншого підозрюваного у цьому ж кримінальному провадженні.

Зокрема, ризик втечі має оцінюватись у контексті чинників, пов`язаних з характером особи, її моральністю, місцем проживання, родом занять, майновим станом, сімейним зв`язками та усіма видами зв`язку з країною, в якій така особа піддається кримінальному переслідування («Бекчиєв проти Молдови» §58). Суворість покарання є ревалентною обставиною в оцінці ризику того, що обвинувачений може втекти або повторного вчинення злочинів («Ідалов проти Росії», «Гарицьки проти Польщі», «Храїді проти Німеччини», «Ілійков проти Болгарії»).

Так, ОСОБА_6 підозрюється у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 28, ч. 1 ст. 114-1, ч. 2 ст. 28, ч. 3 ст. 332 КК України, які є тяжкими злочинами, оскільки санкція ч. 1 ст. 114-1 КК України передбачає покарання у виді позбавлення волі на строк від п`яти до восьми років; санкція ч. 3 ст. 332 КК України передбачає покарання у вигляді позбавлення волі на строк від семи до дев`яти років з позбавленням права обіймати певні посади чи займатися певною діяльністю на строк до трьох років з конфіскацією майна.

Очікування можливого суворого покарання має значення під час оцінки ризику переховування від органів досудового розслідування та суду. Зазначена обставина на перших етапах притягнення особи до кримінальної відповідальності сама по собі може бути мотивом та підставою для підозрюваного переховуватися від органів досудового розслідування чи суду. При цьому, ризик втечі повинен оцінюватися й у світлі інших факторів, а тому слідчий суддя, вирішуючи питання щодо застосування запобіжного заходу, враховує тяжкість злочину, в якому підозрюється ОСОБА_6 у сукупності з іншими обставинами.

Також, ОСОБА_6 може знищити, сховати або спотворити мобільні термінали, засоби зв`язку та інші предмети та/або документи, що використовувались для вчинення кримінального правопорушення, які на даний час органом досудового розслідування не виявлені.

При встановленні наявності ризику впливу на свідків, слід враховувати встановлену КПК процедуру отримання показань від осіб, а саме спочатку на стадії досудового розслідування показання отримуються шляхом допиту слідчим чи прокурором, а після направлення обвинувального акту до суду на стадії судового розгляду - усно шляхом допиту особи в судовому засіданні (частини 1, 2 статті 23, стаття 224 КПК). Суд може обґрунтовувати свої висновки лише на показаннях, які він безпосередньо сприймав під час судового засідання або отриманих у порядку, передбаченому статтею 225 КПК, тобто допитаних на стадії досудового розслідування слідчим суддею. Суд не вправі обґрунтовувати судові рішення показаннями, наданими слідчому, прокурору, або посилатися на них (частина 4 статті 95 КПК).

За таких обставин ризик впливу на свідків існує не лише на початковому етапі кримінального провадження при зібранні доказів, а й на стадії судового розгляду до моменту безпосереднього отримання судом показань від свідків та дослідження їх судом.

Вищезазначене дає підстави обґрунтовано припускати ймовірну можливість незаконного впливу зі сторони підозрюваної або інших зацікавлених осіб, як на свідків, так і на інших невстановлених органом досудового розслідування осіб.

Доводи сторони захисту про відсутність вищезазначених ризиків не спростовують наведених вище висновків слідчого судді.

Під час розгляду клопотання слідчим суддею вивчалась можливість застосування відносно ОСОБА_6 більш м`якого запобіжного заходу для запобігання вищезазначених ризиків.

Однак, враховуючи існування зазначених ризиків, передбачених п. п. 1, 2, 3 ч. 1 ст. 177 КПК України, а також оцінюючи сукупність обставин, а саме: вагомість наявних доказів про вчинення ОСОБА_6 кримінальних правопорушень; тяжкість покарання, що загрожує йому в разі визнання винуватим у кримінальних правопорушеннях, у вчиненні яких підозрюється, враховуючи, що дії ОСОБА_6 , за вчинення яких повідомлено підозру, носять характер тяжких кримінальних правопорушень проти основ Національної безпеки України, у сфері охорони державної таємниці, недоторканності державних кордонів, забезпечення призову та мобілізації, застосування більш м`яких запобіжних заходів є неможливим, а тому суд обирає для нього запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

Відповідно до вимог ч. 6 ст. 176 КПК України під час дії воєнного стану до осіб, які підозрюються або обвинувачуються у вчиненні злочинів, передбачених статтями 109-114-2, 258-258-5, 260, 261, 437-442 Кримінального кодексу України, за наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, застосовується запобіжний захід, визначений пунктом 5 частини першої цієї статті.

Слідчий суддя при постановленні даної ухвали, керуючись ч.ч. 3, 4 ст. 183 КПК України, враховуючи підстави та обставини, передбачені статтями 177 та 178 КПК України, про які зазначено вище, не визначає розмір застави у даному кримінальному провадженні відносно ОСОБА_6 при застосуванні запобіжного заходу у вигляді тримання його під вартою, оскільки останньому повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 114-1 КК України, що дає право слідчому судді не застосовувати до підозрюваного інших запобіжних заходів в період дії воєнного стану.

Керуючись ст.ст. 177, 178, 182, 183, 193, 194, 196, 197, 206, 211, 372, 376, 395 КПК України, слідчий суддя, -

У Х В А Л И В:

Клопотання старшого слідчого в ОВС 3-го відділення СВ УСБ України в Харківській області майора юстиції ОСОБА_4 по кримінальному провадженню № 0000179 від 27.01.2023, про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , підозрюваного у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 28, ч. 1 ст. 114-1, ч. 2 ст. 28, ч. 3 ст. 332 КК України, - задовольнити.

Застосувати відносно ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою в Державній установі «Харківський слідчий ізолятор» строком на 60 (шістдесят) днів до 15 січня 2024 року включно, без визначення застави.

Зобов`язати старшого слідчого в ОВС 3-го відділення СВ УСБ України в Харківській області майора юстиції ОСОБА_4 негайно повідомити близького родича підозрюваного ОСОБА_6 про тримання під вартою останнього.

Встановити строк дії ухвали з 19.11.2023 по 15.01.2024 включно.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Харківського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення, а ОСОБА_6 - в той же строк, але з моменту вручення йому копії цієї ухвали суду.

Ухвала підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1