Справа № 703/5893/23
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 січня 2024 року cлідчий суддя Смілянського міськрайонного суду Черкаської області ОСОБА_1 , за участі секретаря судового засідання ОСОБА_2 , ст. слідчого СВ ВП №2 Черкаського РУП ГУНП в Черкаській області ОСОБА_3 та скаржника ОСОБА_4 розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду його скаргу на бездіяльність уповноважених осіб ВП № 2 Черкаського РУП ГУНП в Черкаській області щодо невнесення відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань, -

в с т а н о в и в :

До слідчого судді Смілянського міськрайонного суду Черкаської області надійшла скарга ОСОБА_4 на бездіяльність уповноважених осіб ВП № 2 Черкаського РУП ГУНП в Черкаській області щодо невнесення відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань.

В судовому засіданні ОСОБА_4 зазначив, що органом досудового розслідування безпідставно відкрито кримінальне провадження про його обвинувачення за ч.4 ст. 185 КК України, тому ним подано сім заяв до відділу поліції №2 Черкаського РУП з повідомленням про скоєння злочину потерпілим ОСОБА_5 та свідками у справі про його обвинувачення: ОСОБА_6 , ОСОБА_7 ОСОБА_8 та ОСОБА_9 .

Вказані особи, на його думку, за попередньою змовою подали завідомо неправдиві повідомлення про вчинення ним кримінального правопорушення.

Однак, за його заявами до ВП №2 Черкаського РУП ГУНП в Черкаській області, з цього приводу, кримінальне провадження за ч.2 ст. 383 та ч. 2 ст. 384 КК України, стосовно вказаних осіб, відкрито не було. Вважає, що уповноважені особи ВП №2 проявили бездіяльність. Тому просить слідчого суддю ухвалити відповідне рішення для прийняття його заяв та проведення досудового розслідування.

В судовому засіданні представник органу досудового розслідування ст. слідчий СВ ВП №2 Черкаського РУП ГУНП в Черкаській області ОСОБА_3 повідомила, що обвинувачений у кримінальному провадженні ОСОБА_4 на початку досудового розслідування давав покази про обставини вчинення ним кримінального правопорушення і не заперечував проти показань свідків у справі, а згодом змінив свою позицію та став звертатися із зазначеними заявами, а оскільки вони не відповідали вимогам повідомленням про злочини , то були зареєстровані до ІТС ІПНП ВП №2 ЧРУТ ГУНП в Черкаській області.

Зазначила, що учасники кримінального провадження по обвинуваченню ОСОБА_4 за ч. 4 ст. 185 КК України, під час досудового розслідування надавали правдиві відомості, оскільки перед початком слідчих дій були попереджені про кримінальну відповідальність за завідомо неправдиві показання згідно ст. 384 КК України.

Заслухавши скаржника, пояснення представника ВП №2 Черкаського РУП ГУНП в Черкаській області та дослідивши скаргу, слідчий суддя дійшов висновку про таке.

У силу ст. 1 КК завданням зазначеного нормативно-правового акту є правове забезпечення охорони прав і свобод людини і громадянина, власності, громадського порядку та громадської безпеки, довкілля, конституційного устрою України від кримінально-протиправних посягань, забезпечення миру і безпеки людства, а також запобігання кримінальним правопорушенням.

Для здійснення цього завдання Кримінальний Кодекс визначає, які суспільно небезпечні діяння є кримінальними правопорушеннями та які покарання застосовуються до осіб, що їх вчинили.

Завданнями кримінального провадження у силу ст. 2 КПК є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини.

Стадія ініціювання кримінального провадження є важливою для виконання наведеного завдання і покликана, з одного боку, забезпечити рішуче оперативне реагування на кожне повідомлення про злочин, що є гарантією швидкого та повного його розкриття, притягнення винних до відповідальності, а з іншого - виключити незаконне і необгрунтоване залучення громадян в орбіту кримінального процесу.

Згідно з ч.1 ст. 214 КПК слідчий невідкладно, але не пізніше 24 годин після подання заяви про вчинене кримінальне правопорушення зобов`язаний внести відповідні відомості Єдиного реєстру досудових розслідувань та розпочати розслідування.

Відповідно до п. 2 Розділу II Положення про порядок ведення Єдиного реєстру досудових розслідувань (затв. наказом Генерального прокурора України від 30.06.2020 № 298), відомості про кримінальне правопорушення, викладені у заяві, повідомленні чи виявлені з іншого джерела, повинні відповідати вимогам п. 4 ч. 5 ст. 214 КПК, зокрема, мати короткий виклад обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення.

Таким чином, для внесення відомостей про кримінальне правопорушення до ( заявник у повідомленні про кримінальне правопорушення має зазначити конкретні відомі йому обставини об`єктивної сторони такого правопорушення, тобто обставини, що є достатніми для попередньої кваліфікації реєстраторами ЄРДР такого діяння саме кримінального правопорушення.

До ЄРДР, серед іншого, вносяться відомості про: короткий виклад обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, наведених потерпілим, заявником чи виявлених з іншого джерела; попередня правова кваліфікація кримінального правопорушення з зазначенням статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність.

Якщо ж зі змісту повідомлення про кримінальне правопорушення є очевидним, що обставини, викладені у ньому, не свідчать про те, що існує ймовірність вчинення будь- якого кримінального правопорушення і ці обставини для отримання зазначеного вище висновку не потребують перевірки засобами кримінального процесу, то такі повідомлення не мають вноситися до ЄРДР.

Наведений висновок відповідає Рішенню Конституційного Суду України від 17червня 2020 року, відповідно до якого встановлений законодавцем обсяг судового захисту стосовно оцінки бездіяльності уповноважених державних органів має забезпечити ефективність судового контролю, який має бути забезпечено під час розгляду відповідних питань хоча б у двох судових інстанціях.

Також, відповідно до практики Касаційного кримінального суду, якщо не було кримінального правопорушення або в діях особи немає складу кримінального правопорушення, то за таких обставин кримінальне провадження не може бути розпочато якщо через помилку чи з інших причин таке провадження було розпочато, то воно негайно має бути припинено і з позиції вимог правопорядку, і з огляду дотримання інтересів учасників правовідносин.

Таким чином, зазначений обов`язок слідчого не є абсолютним, оскільки наведені вище положення Закону покладають на слідчого обов`язок внести до Реєстру відомості про вчинене кримінальне правопорушення, тобто передбачене Кримінальним кодексом суспільно небезпечне винне діяння (або - бездіяльність), вчинене суб`єктом кримінального правопорушення.

Сукупність вищезазначених положень закону дає підстави для висновку, що до ЄРДР мають вноситися лише ті заяви чи повідомлення, що можуть об`єктивно свідчити вчинення кримінального правопорушення.

На переконання слідчого судді, не є виправданим здійснення досудового розслідування у тих випадках, коли безпосередньо з самої заяви не вбачається наявність хоча би загальних

ознак кримінального правопорушення.

З тексту скарги неможливо встановити, коли саме мала місце бездіяльність, яку заявник оскаржує, скарга містить лише вказівку на подання сімох заяв про вчинення злочинів; заявником не зазначено мотивів та обґрунтування незаконності бездіяльності слідчого, що позбавляє можливості суд визначити чи має право заявник на оскарження, оскільки у скарзі викладено події та обставини, яких немає можливості будь-яким чином ідентифікувати - відомості про них викладені в загальних рисах без надання будь-яких доказів на обґрунтування скарги, жодних доказів до скарги взагалі не додано.

За таких обставин слідчий суддя доходить висновку щодо відсутності у заяві ОСОБА_4 достатніх об`єктивних даних, які б свідчили про те, що описані у ній події свідчать, що існує ймовірність вчинення кримінального правопорушення.

Крім того, слідчий суддя враховує, що ОСОБА_4 вироком Смілянського міськрайонного суду Черкаської області від 12 грудня 2023 року визнаний винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст. 185 КК України і засуджений на 6 років позбавлення волі, а показання потерпілого ОСОБА_5 та свідків у справі ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 та ОСОБА_9 були предметом судового дослідження і визнані допустимими та належними.

Тому, на підставі викладеного, слідчий суддя вважає, що у даному випадку підстави для задоволення скарги відсутні.

Надані ОСОБА_4 в судовому засіданні заяви-доповнення до скарги з проханням про визнання його потерпілим та змінити йому запобіжний захід на особисте зобов`язання чи домашній арешт, не є предметом розгляду скарги.

Враховуючи викладене, керуючись ст. 2, 214, 303, 304, 307, 309, 395 КПК України, слідчий суддя,-

у х в а л и в:

В задоволенні скарги ОСОБА_4 на бездіяльність уповноважених осіб ВП №2 Черкаського РУП ГУНП в Черкаській області щодо невнесення відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань, відмовити.

На ухвалу може бути подана апеляційна скарга до Черкаського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення.

Повний тест ухвали проголошений о 12 год. 25 січня 2024 року.

Слідчий суддя : ОСОБА_10