Справа № 953/1239/23
н/п 1-кп/953/703/23
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"20" грудня 2023 р. м. Харків

Київський районний суд м. Харкова у складі:

головуючого - судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Харкові клопотання про застосування примусових заходів медичного характеру по кримінальному провадженню № 0000772 від 17.12.2022 року, відносно особи, якій повідомлено про підозру:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Харкова, громадянина України, українця, офіційно не працевлаштованого, не одруженого, з професійно технічною освітою, який не має на утриманні малолітніх осіб та осіб похилого віку, зареєстрований та фактично проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

за ознаками суспільно небезпечного діяння, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України

за участю сторін кримінального провадження:

прокурора ОСОБА_4 ,

особи, відносно якої розглядається клопотання ОСОБА_3 ,

законного представника особи ОСОБА_5 ,

захисника ОСОБА_6 ,

В С Т А Н О В И В:

15 грудня 2022 року приблизно о 17 годині 00 хвилин, ОСОБА_3 , знаходячись за адресою: АДРЕСА_2 , де у нього з раніше знайомою йому ОСОБА_7 виник словесний конфлікт, в результаті якого ОСОБА_3 , перебуваючи у стані неосудності, тобто не керуючи своїми діями та не усвідомлюючи їх у зв`язку з хронічним психічним захворюванням у формі шизофренії параноїдної, знаходячись обличчям до своєї сусідки ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , наніс один удар своєю ногою у бік лівої гомілки потерпілої, далі правою рукою наніс три удари у район грудної клітини, лівою рукою наніс один удар у бік правої щелепи та своєю правою рукою наніс один удар у бік лівої вилиці.

В результаті умисних протиправних дій ОСОБА_3 , потерпілій ОСОБА_7 спричинено, згідно з висновком експерта № 09-1410/2022 від 20.12.2022, синці у ділянці підборіддя праворуч, на передній поверхні грудей у ділянці проекції тіла груднини, на нижньому внутрішньому квадранті правої молочної залози.

За ступенем тяжкості синці викликають незначні скороминущі наслідки, тривалість яких не перевищує 6 діб і за цією ознакою відносяться до ЛЕГКИХ тілесних ушкоджень (відповідно до п.п. 2.3.2.«Б», 2.3.5. «Правил судово-медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень», затверджених наказом МОЗ України від 17 січня 1995 року № 6).

Дії ОСОБА_3 суд кваліфікує за ч. 1 ст. 125 КК України як умисне легке тілесне ушкодження.

В судовому засіданні ОСОБА_3 винуватість у вчиненні інкримінованого суспільно небезпечного діяння визнав повністю, від надання пояснень по фактичним обставинам скоєного відмовився.

Потерпіла ОСОБА_7 в судове засідання не з`явилась, про дату, час та місце розгляду справи неодноразово повідомлялась своєчасно та належним чином, причин своєї неявки суду не повідомила.

Вчинення ОСОБА_3 суспільно небезпечного діяння (проступку), передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України, підтверджується зібраними та дослідженими судом у судовому засіданні наступними доказами, а саме:

- даними заяви про вчинене кримінальне правопорушення від 16.12.2022 року;

- даними протоколу проведення слідчого експерименту від 19.12.2022 року, в ході якого потерпіла пояснила кількість, локалізацію та характер нанесених тілесних ушкоджень, з приводу яких під час судового розгляду у ОСОБА_3 були відсутні заперечення;

- даними висновку судово-медичної експертизи № 09-1410/2022 від 20 грудня 2022 року, згідно з яким у гр. ОСОБА_7 мають місце наступні тілесні ушкодження: синці у ділянці підборіддя праворуч, на передній поверхні грудей у ділянці проекції тіла груднини, на нижньому внутрішньому квадранті правої молочної залози. Дані ушкодження утворились від дії тупих твердих предметів, індивідуальні особливості діючих поверхонь яких не відобразились, за механізмом удару або удару-стиснення, та, враховуючи їх морфологічні ознаки, могли бути отримані у строк вказаний у постанові. За ступенем тяжкості синці викликають незначні скороминущі наслідки, тривалість яких не перевищує 6 діб і за цією ознакою відносяться до ЛЕГКИХ тілесних ушкоджень (відповідно до п.п. 2.3.2.«Б», 2.3.5. «Правил судово-медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень», затверджених наказом МОЗ України від 17 січня 1995 року № 6). Враховуючи кількість та локалізацію тілесних ушкоджень, розташованих у різних анатомічних ділянках та площинах тіла гр. ОСОБА_7 , можливість їх утворення внаслідок одноразового падіння потерпілої на площині (тобто «з висоти власного зросту»), малоймовірно. Показання гр. ОСОБА_7 , що викладені у «Протоколі проведення слідчого експерименту» від 19 грудня 2022 року, в цілому не суперечать наявним судово-медичним даним у частині механізму утворення та способу спричинення встановлених у неї тілесних ушкоджень;

- даними протоколу проведення слідчого експерименту від 21.12.2022 року, в ході якого свідок ОСОБА_8 пояснив, що 15.12.2022 приблизно о 17:10 він разом з дружиною знаходився у вітальні, в цей час почули як хтось голосно кличе на допомогу і сильно стукає у скло їх кухні, що знаходиться на 1-му поверсі будинку. Він з дружиною підбіг до вікна і побачив, що їх сусід ОСОБА_3 з кв. АДРЕСА_3 наносить тілесні ушкодження сусідці ОСОБА_7 з кв. АДРЕСА_4 , а саме стоячи обличчям до потерпілої, на відстані витягнутої руки наніс декілька ударів руками в область грудної клітини потерпілої, далі своєю лівою ркою наніс один удар у бік правої щелепи та своєю правою рукою наніс один удар кулаком у бік лівої вилиці. Усі удари були нанесені кулаками. Після чого він вибіг на допомогу, однак останній втік.

Враховуючи наведене, суд за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, оцінюючи кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку, приходить до висновку про доведеність вчинення ОСОБА_3 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України.

Відповідно до висновку амбулаторної судово-психіатричної експертиз № 75 від 14.02.2023 ОСОБА_3 на теперішній час страждає на хронічне психічне захворювання у формі шизофренії, параноїдної. Відповідно до свого психічного стану не може усвідомлювати свої дії та керувати ними. У період часу, якому відповідає правопорушення, ОСОБА_3 перебував у стані вищевказаного хронічного психічного захворювання. Не міг усвідомлювати свої дії та керувати ними. На теперішній час ОСОБА_3 відповідно до свого психічного стану потребує застосування примусових заходів медичного характеру - госпіталізації до психіатричного закладу із звичайним наглядом.

У судовому засіданні прокурор підтримав клопотання та зазначив про необхідність застосування примусових заходів медичного характеру відносно ОСОБА_3 , оскільки вказані обставини знайшли своє підтвердження в ході судового розгляду, як і те, що дійсно ним скоєне кримінальне правопорушення, захисник також підтримав думку прокурора стосовно необхідності застосування відносно ОСОБА_3 примусових заходів медичного характеру.

Законний представник особи, відносно якої розглядається питання про застосування примусових заходів медичного характеру ОСОБА_5 підтримала позицію захисника.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 КК України не підлягає кримінальній відповідальності особа, яка під час вчинення суспільно небезпечного діяння, передбаченого КК України, перебувала в стані неосудності, тобто не могла усвідомлювати свої дії (бездіяльність) або керувати ними внаслідок хронічного психічного захворювання, тимчасового розладу психічної діяльності, недоумства або іншого хворобливого стану психіки. До такої особи можуть бути застосовані примусові заходи медичного характеру.

Відповідно до ст. 19 ЗУ "Про психіатричну допомогу" примусові заходи медичного характеру застосовуються за рішенням суду у випадках та в порядку, встановлених Кримінальним та Кримінально процесуальним кодексами України, цим законом та іншими законами. За рішенням суду застосовуються вищевказані примусові заходи медичного характеру.

Аналогічні положення містить і ст. 93 КК України, відповідно до якої примусові заходи медичного характеру можуть бути застосовані судом до осіб, які вчинили у стані неосудності суспільно небезпечні діяння.

Відповідно до ст.92 КК України примусовими заходами медичного характеру є надання амбулаторної психіатричної допомоги, поміщення особи, яка вчинила суспільно-небезпечне діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого особливою частиною цього Кодексу, в спеціальний лікувальний заклад з метою її обов`язкового лікування, а також запобігання вчиненню нею суспільно небезпечного діяння.

Згідно зі ст. 94 КК України залежно від характеру та тяжкості захворювання, тяжкості вчиненого діяння, з урахуванням ступеня небезпечності психічно хворого для себе та інших осіб, суд може застосувати такі примусові заходи медичного характеру: надання амбулаторної психіатричної допомоги в примусовому порядку; госпіталізація до психіатричного закладу із звичайним наглядом; госпіталізація до психіатричного закладу з посиленим наглядом; госпіталізація до психіатричного закладу із суворим наглядом.

Відповідно до ч. 2 ст. 513 КПК України визнавши доведеним, що особа вчинила суспільно небезпечне діяння у стані неосудності або після вчинення кримінального правопорушення захворіла на психічну хворобу, яка виключає можливість застосування покарання, суд постановляє ухвалу про застосування примусових заходів медичного характеру.

Відповідно до ч. 3 ст. 94 КК України госпіталізація до закладу з надання психіатричної допомоги із звичайним наглядом може бути застосована судом щодо психічно хворого, який за своїм психічним станом і характером вчиненого суспільно небезпечного діяння потребує тримання у закладі з надання психіатричної допомоги і лікування у примусовому порядку.

У висновку судово-психіатричної експертизи зазначено, що ОСОБА_3 потребує застосування примусових заходів медичного характеру - госпіталізації до психіатричного закладу із звичайним наглядом.

Приймаючи до уваги, що ОСОБА_3 вчинив інкриміноване йому суспільно-небезпечне діяння в стані неосудності, враховуючи характер та тяжкість захворювання, тяжкість вчиненого діяння, яке, відповідно до ст. 12 КК України, є кримінальним проступком, ступінь небезпечності хворого, суд вважає необхідним застосувати до ОСОБА_3 примусові заходи медичного характеру у виді госпіталізації до психіатричного закладу із звичайним режимом нагляду.

Таким чином, враховуючи викладене, заслухавши думки учасників процесу, безпосередньо, повно та об`єктивно дослідивши зібрані у справі докази, суд приходить до висновку про необхідність застосування до ОСОБА_3 примусових заходів медичного характеру у виді госпіталізації до психіатричного закладу із звичайним наглядом.

Підстави для обрання запобіжного заходу ОСОБА_3 відсутні.

Речові докази відсутні..

Цивільний позов в кримінальному провадженні не заявлено.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 124, 503, 505, 512, 513, 516 КПК України, -

П О С Т А Н О В И В:

Клопотання про застосування примусових заходів медичного характеру відносно ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000772 від 17.12.2022 року, за ознаками суспільно небезпечного діяння, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України - задовольнити.

Застосувати до ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , примусовий захід медичного характеру у виді госпіталізації до закладу з надання психіатричної допомоги із звичайним наглядом.

Запобіжний захід ОСОБА_3 до набрання ухвалою законної сили не обирати.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Ухвала може бути оскаржена до Харківського апеляційного суду через Київський районний суд м. Харкова протягом тридцяти днів з дня її проголошення.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію ухвали.

Копію ухвали не пізніше наступного дня після її ухвалення надіслати учасникам судового провадження, які не були присутніми в судовому засіданні.

СУДДЯ: ОСОБА_1