Справа № 646/6533/23
№ провадження 1-кп/646/685/2023
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

08.11.2023 м.Харків

Червонозаводський районний суд м. Харкова у складі:

головуючого - судді ОСОБА_1 ,

за участі секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

захисника ОСОБА_4 ,

обвинуваченого ОСОБА_5 ,

розглянувши у підготовчому судовому засіданні у залі суду м.Харкова кримінальне провадження №0002190 від 04.10.2023р. відносно

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с.Рябина Великописарського району Сумської області, громадянина України, одруженого, з середньою спеціальною освітою, який проходить військову службу за призовом під час мобілізації на посаді інспектора прикордонної служби 1 категорії оператора (з протидії БПС) відділення повітряної розвідки та протидії безпілотним повітряним суднам першого відділу прикордонної служби (тип С) четвертої прикордонної комендатури швидкого реагування 15 мобільного прикордонного загону Державної прикордонної служби України, у званні «молодший сержант», який зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

за обвинуваченням у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.402 КК України,

в с т а н о в и в :

Молодший сержант ОСОБА_5 , будучи військовослужбовцем, який призваний за мобілізацією, перебуваючи на посаді інспектора прикордонної служби 1 категорії оператора (з протидії БПС) відділення повітряної розвідки та протидії безпілотним повітряним суднам першого відділу прикордонної служби (тип С) четвертої прикордонної комендатури швидкого реагування 15 мобільного прикордонного загону Державної прикордонної служби України, в порушення вимог ст.ст.17, 65 Конституції України, ст.ст.1,2 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», положень Військової присяги, ст.ст.11, 16, 28-32, 37, 127-130 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, ст.ст.1-4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, 22.08.2023р. приблизно о 10.00 годині, знаходячись у пункті тимчасової дислокації підрозділу в АДРЕСА_2 , діючи з прямим умислом, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно-небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, в умовах воєнного стану відкрито відмовився виконувати доведеного до нього в усному порядку комендантом 4 прикордонної комендатури швидкого реагування 15 мобільного прикордонного загону полковником ОСОБА_6 на підставі бойового розпорядження №2.4/246-ДСК-23-вн від 22.08.2023р. коменданта 4 прикордонної комендатури швидкого реагування 15 мобільного прикордонного загону, щодо висунення в район н.п. Петропавлівка з метою приєднання до основних сил, які перейшли в підпорядкування 41 окремої механізованої бригади та здійснюють оборонні дії в батальйонному районі оборони 4 ПКШР, який був виданий уповноваженою особою у межах своїх повноважень з дотриманням належної форми і порядку його видання, ґрунтувався на законі, за змістом не суперечив чинному законодавству та не пов`язаний з порушенням конституційних прав та свобод людини і громадянина. Тим самим молодший сержант ОСОБА_5 підірвав боєготовність та боєздатність 4 прикордонної комендатури швидкого реагування 15 мобільного прикордонного загону.

Вищевказані дії вчинені молодший сержантом ОСОБА_5 під час воєнного стану в Україні, який був введений з 05 год. 30 хв. 24.02.2022р. строком на 30 діб Указом Президента України № 64/2022 від 24.02.2022р. «Про введення воєнного стану в Україні», який затверджено Верховною Радою України 24.02.2022р., у зв`язку із військовою агресією Російської Федерації проти України, відповідно до пункту 31 частини першої статті 85 Конституції України, статті 5 Закону України «Про правовий режим воєнного стану» в Україні, та який на теперішній час продовжено Указами Президента України від 14.03.2022р. №133/2022, від 18.04.2022р. №259/2022, від 17.05.2022р. №341/2022, від 12.08.2022р. №573/2022, від 07.11.2022р. №757/2022, від 06.02.2023р. №58/2023, від 01.05.2023р. №254/2023, від 26.07.2023р. №451/2023, від 06.11.2023р. №734/2023, які затверджені відповідними Законами України.

Таким чином своїми умисними діями ОСОБА_5 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 4 ст. 402 КК України, а саме непокору, тобто відкриту відмову виконати наказ начальника, вчинену в умовах воєнного стану.

06.10.2023р. між прокурором Ужгородської окружної прокуратури Закарпатської області ОСОБА_3 та ОСОБА_5 за участю захисника ОСОБА_4 було укладено угоду про визнання винуватості, за умовами якої ОСОБА_5 беззастережно визнав свою винуватість у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.402 КК, щиро розкаявся у вчиненні злочину та активно сприяв його розкриттю та розгляду кримінального провадження судом.

Сторони узгодили покарання ОСОБА_5 за ч.4 ст.402 КК України із застосуванням ст.69 КК України та положень ст.62 КК України у виді тримання у дисциплінарномук батальйоні військовослужбовців строком

Відповідно до вимог ст.468 КПК України у кримінальному провадженні може бути укладена угода між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим про визнання винуватості. Згідно з п.1 ч.4 ст.469 КПК України угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, нетяжких злочинів та тяжких злочинів.

В судовому засіданні суд роз`яснив сторонам положення закону щодо судового провадження на підставі угоди, у томі числі, вимоги ст.ст.473, 474, 394, 424 КПК України.

Сторони у судовому засіданні підтвердили, що їм зрозумілі порядок судового провадження на підставі угоди та наслідки затвердження угоди.

Прокурор у судовому засіданні підтвердив виконання обвинуваченим вищевказаних обов`язків за угодою та просив її затвердити.

Захисник та обвинувачений також просили затвердити вищевказану угоду.

Також сторони пояснили суду, що обвинувачений готовий далі проходити військову службу для захисту країни.

В судовому засіданні обвинувачений не оспорював викладені у обвинувальному акті обставини, погодився на призначення вищевказаного узгодженого в угоді покарання, підтвердив визнання вини та, що йому зрозумілі особливості розгляду справи на підставі угоди, в також наслідки її затвердження судом та наслідки її невиконання, особливості оскарження вироку суду на підставі угоди у суді апеляційної та касаційної інстанції.

Отже, судом з`ясовано, що обвинувачений цілком розуміє наслідки затвердження угоди, передбачені ч. 2 ст.473 КПК України, а також наслідки її невиконання, передбачені ст.476 КПК України.

Судом встановлено, що укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дії будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді. Також судом з`ясовано наступні обставини: умови угоди не суперечать вимогам КПК України та закону, не порушують права, свободи чи інтереси сторін або інших осіб; правова кваліфікація кримінального правопорушення є правильною. Будь-яких підстав вважати, що умови угоди не відповідають інтересам суспільства, а укладення угоди не було добровільним, або обвинувачений не визнав себе винним, у суду немає.

Вивченням особи обвинуваченого встановлено, що він є громадянином України, має середню спеціальну освіту, одружений, раніше не судимий, є військовослужбовцем військової служби за мобілізацією на посаді інспектора прикордонної служби 1 категорії оператора (з протидії БПС) відділення повітряної розвідки та протидії безпілотним повітряним суднам першого відділу прикордонної служби (тип С) четвертої прикордонної комендатури швидкого реагування 15 мобільного прикордонного загону Державної прикордонної служби України, у званні «молодший сержант», на обліку у лікаря-психіатра та нарколога не перебуває, за місцем служби характеризується позитивно.

Обставинами, які згідно зі ст.66 КК України пом`якшують покарання обвинуваченому, суд визнає щире каяття обвинуваченого, його активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення.

Обставин, які згідно зі ст.67 КК України обтяжують покарання обвинуваченому, не встановлено.

Положеннями ст.69 КК України визначено, що за наявності кількох обставин, що пом`якшують покарання та істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, з урахуванням особи винного суд, умотивувавши своє рішення, може, (за винятком випадків, які перелічені у ч.1 цієї статті) призначити основне покарання, нижче від найнижчої межі, встановленої в санкції статті (санкції частини статті) Особливої частини цього Кодексу, або перейти до іншого, більш м`якого виду основного покарання, не зазначеного в санкції статті (санкції частини статті) Особливої частини цього Кодексу за це кримінальне правопорушення. У цьому випадку суд не має права призначити покарання, нижче від найнижчої межі, встановленої для такого виду покарання в Загальній частині цього Кодексу.

Отже, з урахуванням вищевказаних обставин, які пом`якшують обвинуваченому покарання та істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, враховуючи виконання ним умов угоди у повному обсязі, суд приходить до висновку про те, що обвинувачений зробив для себе належні висновки.

Таким чином, у даному випадку наявні підстави для застосування приписів ст.69 КК України та призначення обвинуваченому покарання, нижчого від найнижчої межі, встановленої в санкції ч.4 ст.402 КК України.

Крім того, враховуючи вищевказані обставини, у тому числі, обставини справи та особу обвинуваченого, суд вважає можливим на підставі ст.62 КК України замінити позбавлення волі триманням у дисциплінарному батальйоні.

Відповідно до вимог ст. 475 КПК України, якщо суд переконається, що угода може бути затверджена, він ухвалює вирок, яким затверджує угоду та призначає узгоджену сторонами міру покарання.

Отже, оскільки умови угоди від 06.10.2023 р. про визнання винуватості відповідають вимогам КПК України, міра покарання, узгоджена сторонами угоди, відповідає вимогам ст.58, 69 КК України, укладення угоди сторонами є добровільним, суд дійшов до висновку про можливість затвердження вищевказаної угоди.

Процесуальні витрати у кримінальному провадженні відсутні.

Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлено.

Долю речових доказів вирішити на підставі ст.100 КПК України.

Запобіжний захід у вигляді застави до набрання вироком законної сили залишити без змін, після набрання вироком законної сили заставу повернути заставодавцю.

Керуючись ст.ст.100, 373, 374, 474, 475 КПК України, суд,-

У Х В А Л И В :

Затвердити угоду від 06.10.2023 р. між прокурором Ужгородської окружної прокуратури Закарпатської області ОСОБА_3 та ОСОБА_5 про визнання винуватості у кримінальному провадженні №0002190 від 04.10.2023р. за ч.4 ст.402 КК України.

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст. 402 КК України, та призначити йому покарання із застосуванням ст. 69 КК України у виді 2 (двох) років позбавлення волі.

На підставі ст. 62 КК України замінити призначене ОСОБА_5 покарання у виді 2 (двох) років позбавлення волі на тримання у дисциплінарному батальйоні строком на 2 (два) роки.

Початок строку відбування покарання ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , відраховувати з дня приведення вироку до виконання.

На підставі ст.72 КК України у строк призначеного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , покарання зарахувати строк попереднього ув`язнення з 14.09.2023р. по 29.09.2023 р. включно з розрахунку один день попереднього ув`язнення за один день тримання у дисциплінарному батальйоні.

До набрання вироком законної сили запобіжний захід у вигляді застави залишити без змін.

Після набрання вироком законної сили заставу, визначену ухвалою слідчого судді Ленінського районного суду м.Харкова від 14.09.2023р. у розмірі 53680 грн., внесену ОСОБА_5 повернути заставодавцю ( ОСОБА_5 ).

Речовий доказ відеозапис доведення усного наказу на підставі бойового розпорядження від 22.08.2023р., який міститься на флеш-накопичувачі HI-RALI FLASH DRIVE 4GB, - зберігати в матеріалах кримінального провадження.

У разі невиконання угоди про визнання винуватості прокурор має право звернутися до суду, який затвердив таку угоду, з клопотанням про скасування вироку. Клопотання про скасування вироку, яким затверджена угода, може бути подано протягом встановлених законом строків давності притягнення до кримінальної відповідальності за вчинення відповідного кримінального правопорушення (ст.476 КПК України).

Вирок може бути оскаржено до Харківського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення з підстав, передбачених ст.394 КПК України, а саме: - обвинуваченим, його захисником, законним представником виключно з підстав: призначення судом покарання, суворішого, ніж узгоджене сторонами угоди; ухвалення вироку без його згоди на призначення покарання; невиконання судом вимог, встановлених частинами четвертою, шостою, сьомою статті 474 цього Кодексу, в тому числі нероз`яснення йому наслідків укладення угоди; прокурором виключно з підстав: призначення судом покарання, менш суворого, ніж узгоджене сторонами угоди; затвердження судом угоди у провадженні, в якому згідно з частиною четвертою статті 469 цього Кодексу угода не може бути укладена.

Згідно зі ст. 532 КПК України вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку суду. Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору.

Копія судового рішення не пізніше наступного дня після ухвалення надсилається учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні.

Роз`яснити обвинуваченому право на ознайомлення з матеріалами справи, з технічним записом судового засідання, з журналом судового засідання та правом подати на нього письмові зауваження, а також право подати клопотання про помилування.

Суддя ОСОБА_1