ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
Справа № 638/473/23
Провадження № 11кп/818/1041/23
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 вересня 2023 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Харківського апеляційного суду у складі:

головуючого ОСОБА_1

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

секретаря судового засідання ОСОБА_4 ,

за участю прокурора ОСОБА_5 ,

потерпілого ОСОБА_6 ,

захисника ОСОБА_7 ,

обвинуваченого ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції в залі суду у м.Харків апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_8 на вирок Дзержинського районного суду м.Харкова від 30 травня 2023 року у кримінальному провадженні, внесеному 05 січня 2023 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000021, за обвинуваченням

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця Харківської обл., смт. Сахновщина, який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 та фактично проживає за адресою: АДРЕСА_2 , судимого:

- 05 травня 1998 року Сахновщанським районним судом Харківської області за ч.2 ст.140 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 2 роки;

-07 квітня 2000 року Сахновщанським районним судом Харківської області за ч.3 ст.140 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 3 роки 6 місяців;

- 30 жовтня 2001 року Сахновщанським районним судом Харківської області за ч.2 ст.185, ч.2 ст.186 , ч.1 ст.152 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 5 років;

-22 січня 2008 року Московським районним судом м. Харкова за ч.2 ст.199, ч.2 ст.185, ч.2 ст.186, ч.1 ст.263 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 8 років, звільненого умовно достроково 28 жовтня 2013 року на невідбутий строк 1 рік 7 місяців;

-08 листопада 2021 року Дзержинським районним судом м. Харкова за ч. 3 ст. 153, ч. 2 ст. 185, ч. 3 ст. 189 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 6 років 2 місяці, 21 січня 2022 року звільненого за відбуттям покарання;

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.185 КК України,

УСТАНОВИЛА:

Зміст оскаржуваного судового рішення і встановлені судом першої інстанції обставини:

Вироком Дзержинського районного суду м.Харкова від 30 травня 2023 рокузасуджено ОСОБА_8 за ч.4 ст.185 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 5 років.

Згідно з вироком суду, ОСОБА_8 , 03 січня 2023 року близько 14 год. 00 хв., в період воєнного стану, шляхом вільного доступу зайшов до приміщення квартири АДРЕСА_3 , звідки таємно взяв з полиці мобільний телефон марки «MEIZU» модель «М612Н» в корпусі білого кольору, ІМЕІ1: НОМЕР_1 , ІМЕІ1: НОМЕР_2 , вартістю 1266 грн. 67 коп. та мобільний телефон марки «Blackview» модель «А60» в корпусі синього кольору, ІМЕІ1: НОМЕР_3 , ІМЕІ2: НОМЕР_4 , вартістю 2488 грн., які належать ОСОБА_6 , після чого покинув приміщення квартири, розпорядившись викраденим майном на власний розсуд, чим спричинив потерпілому ОСОБА_6 матеріальну шкоду на загальну суму 3754 грн. 67 коп.

Вимоги апеляційної скарги і узагальнені доводи особи, яка її подала

Обвинувачений ОСОБА_8 в апеляційній скарзі за її змістом, просить вирок Дзержинського районного суду м.Харкова від 30 травня 2023 року щодо нього змінити в частині призначеного покарання та призначити йому покарання без фактичного позбавленням волі.

В обґрунтування посилається на те, що призначене йому покарання вважає надто суворим, оскільки телефон, який він заклав у ломбард, був викуплений наступним ранком потерпілим, сам потерпілий цивільний позов не подавав, претензій до нього не має, матеріальна шкода по справі відсутня.

Водночас просить викликати в судове засідання потерпілого та допитати його, оскільки судовий розгляд в суді першій інстанції відбувся без участі потерпілого. Вказує, що допит потерпілого має суттєве значення, оскільки останній може підтвердити факт того, що він добровільно надав телефон, з метою отримання грошей та покупки спиртних напоїв.

Позиції інших учасників судового провадження

Прокурор ОСОБА_5 в судовому засіданні вважала необґрунтованою апеляційну скаргу обвинуваченого та просила залишити її без задоволення.

Потерпілий ОСОБА_6 в судовому засіданні заперечував проти апеляційної скарги обвинуваченого та просив залишити її без задоволення. При цьому пояснив, що добровільної згоди обвинуваченому на продаж телефону він не надавав. Обвинувачений викрав у нього телефони у зв`язку з чим було викликано поліцію. Звернув увагу на те, що вилучення телефонів не здійснювалось, оскільки він не дочекавшись прибуття поліції, один телефон викупив з ломбарду, а інший забрав у обвинуваченого, так як вони йому потрібні для роботи. Щодо призначеного обвинуваченому покарання зазначив, що на його думку, обвинувачений повинен відбувати покарання у виді реального позбавлення волі.

Обвинувачений та його захисник в судовому засіданні просили знизити обвинуваченому призначене покарання. При цьому обвинувачений пояснив, що він признає факт крадіжки.

Заслухавши доповідь судді, доводи обвинуваченого та його захисника на підтримку апеляційної скарги, зваживши на доводи прокурора та думку потерпілого, обговоривши доводи, викладені в апеляційній скарзі, та перевіривши матеріали кримінального провадження, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга обвинуваченого задоволенню не підлягає.

Мотиви суду

Згідно з вимогами ст.370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим. Законним є рішення, ухвалене судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до статті 94 цього Кодексу, тобто кожний доказ повинен бути оціненим з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення. Вмотивованим є рішення, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.

Висновки суду першої інстанції про доведеність винуватості ОСОБА_8 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.185 КК України,за які його засуджено за обставин, викладених у вироку, є обґрунтованими, відповідають фактичним обставинам провадження і підтверджуються наявними доказами, в їх сукупності, які не заперечувались також і обвинуваченим.

А тому висновки суду щодо фактичних обставин провадження, доведеності винуватості обвинуваченого, кваліфікації його дій, які не оскаржувалися й в апеляційній скарзі обвинуваченого (з урахуванням пояснень щодо обґрунтування апеляційних доводів обвинуваченого, наданих в судовому засіданні апеляційної інстанції), згідно до ст.404 КПК України, апеляційним судом не перевіряються.

Вирішуючи питання про призначення покарання ОСОБА_8 , суд першої інстанції з урахуванням вимог та обставин, передбачених статтями 50, 65-67 КК України, правових позицій, викладених у Постанові Пленуму Верховного Суду України від 24.10.2003 року № 7 «Про практику призначення судами кримінального покарання», з додержанням принципів законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання, вірно врахував ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, обставини та наслідки їх вчинення, данні про особу винного, який раніше неодноразово засуджувався в тому числі й за корисливі злочини проти власності до покарання у виді позбавлення волі, маючи не зняту і не погашену судимість, знову вчинив кримінальне правопорушення, не одружений, не працює.

З огляду на викладене, колегія суддів вважає призначене ОСОБА_8 покарання (його вид та строк) таким, що цілком відповідає загальним засадам призначення покарання та його меті, є необхідним та достатнім для його виправлення та попередження вчинення нових злочинів, відповідає вимогам ст.50, 65 КК України, є пропорційним і співмірним ступеню тяжкості вчиненого та його наслідкам.

При цьому, колегія суддів не вбачає підстав вважати призначене судом першої інстанції покарання, явно несправедливим внаслідок суворості, оскільки воно призначено в мінімальних межах санкції статті закону України про кримінальну відповідальність.

Апеляційна скарга обвинуваченого не містить переконливих доводів, які би ставили під сумнів законність висновків щодо правильності призначеного останньому покарання та справедливості обраного йому заходу примусу.

Що стосується доводів обвинуваченого ОСОБА_8 про те, що судовий розгляд відбувся за відсутності потерпілого, який міг би підтвердити факт, того що він діяв за згодою останнього з метою отримання грошей та покупки спиртних напоїв, то колегія суддів визнає їх безпідставними, виходячи з наступного.

Як убачається з матеріалів провадження, під час розгляду судом першої інстанції потерпілий ОСОБА_6 дійсно не приймав участі, що є його правом та надав письмову заяву з проханням судовий розгляд проводити без його участі.

З огляду на зазначене, істотних порушень вимог кримінального процесуального закону, в тому числі щодо участі потерпілого, колегія суддів не вбачає, а тому доводи обвинуваченого про це в апеляційній скарзі не можна визнати слушними.

Таким чином, вирок суду щодо ОСОБА_8 є законним, обґрунтованим і вмотивованим, відповідає вимогам ст.370 КПК України.

На підставі викладеного, керуючись вимогами ст. 405, 407, 418, 419 КПК України, колегія суддів,-

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_8 залишити без задоволення.

Вирок Дзержинського районного суду м.Харкова від 30 травня 2023 рокущодо ОСОБА_8 - залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення.

Ухвала апеляційного суду може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Кримінального касаційного суду у складі Верховного Суду протягом трьох місяців з дня проголошення судового рішення судом апеляційної інстанції, а засудженим, який тримається під вартою, - в той самий строк з дня вручення йому копії судового рішення.

Колегія суддів:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3