печерський районний суд міста києва
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 серпня 2023 року слідчий суддя Печерського районного суду м. Києва ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

захисників ОСОБА_4 , ОСОБА_5 ,

підозрюваного ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні суду в м. Києві клопотання старшого слідчого в ОВС Головного слідчого управління Національної поліції України полковника поліції ОСОБА_7 , про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою до підозрюваного у кримінальному провадженні №0000106 від 28.01.2023, ОСОБА_6 ІНФОРМАЦІЯ_1 , -

ВСТАНОВИВ:

Старший слідчий в ОВС Головного слідчого управління Національної поліції України полковника поліції ОСОБА_7 , за погодженням з прокурором першого відділу процесуального керівництва досудовим розслідуванням та підтримання публічного обвинувачення управління нагляду за додержанням законів у сфері протидії організованої злочинності Департаменту нагляду за додержанням законів Національною поліцією України та органами, які ведуть боротьбу з організованою злочинністю Офісу Генерального прокурора ОСОБА_3 , звернувся до слідчого судді з клопотанням про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваного у кримінальному провадженні №0000106 від 28.01.2023, ОСОБА_6 ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Клопотання обґрунтовує тим, що Головним слідчим управлінням Національної поліції України здійснюється досудове розслідування в кримінальному провадженні №0000106 від 28.01.2023 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 190 КК України.

Суть підозри сторона обвинувачення обґрунтовує наступним.

Досудовим розслідуванням встановлено, що ОСОБА_6 , будучи раніше судимим та притягнутим до кримінальної відповідальності за вчинення корисливих злочинів:

- 09.06.2010 засуджений вироком Конотопського районного суду Сумської області за ч. 3 ст. 190, ч. 1 ст. 263, ч.ч. 3 ст. 358 КК України до обмеження волі строком 3 роки 6 місяців;

- 05.10.2011 засуджений вироком Конотопського районного суду Сумської області за ч. 3 ст. 190 КК України в відповідності з ч. 4 ст. 70 КК України за сукупністю злочинів з урахуванням покарання згідно вироку Конотопського міськрайсуду від 09.06.2010 в виді обмеження волі строком 3 роки 6 місяців шляхом поглинання меньш суворого покарання більш суворим визначено остаточне покарання в виді обмеження волі строком 3 роки 6 місяців;

- 28.03.2013 повідомлено про підозру Дніпровським РУВС м. Києва за ч.ч. 2, 3 ст. 190 КК України - 03.07.2013 обвинувальний акт направлено до суду та 22.11.2017 звільнений Дніпровським районним судом м. Києва від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності;

- 01.03.2023 Головним слідчим управлінням Національної поліції України повідомлено про підозру в організації заволодіння чужим майном шляхом обману (шахрайство) у період з 05.04.2022 по 27.01.2023, вчиненого у складі злочинної організації, тобто у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 255; ч. 2 ст. 255; ч. 3 ст. 27, ч. 4 ст. 28, ч. 2 ст. 190; ч. 3 ст. 27, ч. 4 ст. 28, ч. 3 ст. 190; ч. 3 ст. 27, ч. 4 ст. 28, ч. 4 ст. 190; ч. 2 ст. 15, ч. 4 ст. 28, ч. 4 ст. 190; ч. 3 ст. 15, ч. 4 ст. 28, ч. 4 ст. 190; ч. 1 ст. 209; ч. 2 ст. 209 КК України на шлях виправлення не став та вчинив особливо тяжкий злочин за наступних обставин.

Так, ОСОБА_6 , усвідомлюючи, що у зв`язку із збройною агресією рф є значний та постійний попит на придбання пального, діючи умисно, з корисливих мотивів, бажаючи мати стабільне джерело доходів від протиправної діяльності, вирішив використати вказані обставини для систематичного вчинення злочинів, а саме заволодіння чужим майном шляхом обману (шахрайств).

Проаналізувавши діяльність ринку реалізації пального, ОСОБА_6 встановив, що найкращим способом заволодіння чужим майном є отримання на рахунки спеціально придбаних для вчинення шахрайств юридичних осіб коштів як попередню оплату за вказаний товар.

В подальшому, реалізовуючи злочинний умисел, спрямований на отримання злочинного результату, ОСОБА_6 , за невстановлених обставин в період з жовтня 2022 року до середини січня 2023 року отримав у своє розпорядження реквізити юридичної особи Товариство з обмеженою відповідальністю «ТВК «Метсталь» () місцем знаходження якого є м. Київ, провулок Чугуївський, 12 (далі - ТОВ «ТВК «Метсталь»), у якої наявний вже відкритий рахунок в банківській установі, а саме: в АТ «А-Банк» (МФО 3077700) № НОМЕР_1 та Товариство з обмеженою діяльністю «Портагротрейд» (, далі - ТОВ «Портагротрейд»), у якої відкритті рахунки в АТ «Сенс банк» (МФО 300346) № НОМЕР_2 ; в АТ «УкрСиббанк» (МФО 351005) № НОМЕР_3 ; в АТ «Укргазбанк» (МФО 320478) № НОМЕР_4 ; в АТ «Укрексімбанк» (МФО 322313) № НОМЕР_5 .

ОСОБА_6 отримав у своє розпорядження реквізити спеціально придбаних для вчинення злочину юридичних осіб - ТОВ «ТВК «Метсталь» та ТОВ «Портагротрейд» та засоби дистанційних доступів до рахунків цих товариств.

В подальшому, ОСОБА_6 24.01.2023 вчинив дії направлені на заволодіння чужим майном шляхом обману (шахрайство) коштами юридичної особи - Товариства з обмеженою відповідальністю «Бенджен ОПТ» (, місцезнаходженням якого є м. Львів, вул. Конюшинна, 6 (далі - ТОВ «Бенджен ОПТ») за наступних обставин.

Так, ОСОБА_6 , діючи умисно, з корисливих мотивів, використовуючи електронно-обчислювальну техніку (комп`ютер та мобільний термінал через мережу Інтернет з використанням сайту «OLX») в невстановлений час розмістив невстановлену кількість рекламних оголошень про можливість поставити дизельне пальне, де зазначив контактний номер телефону НОМЕР_6 .

26.01.2023 директор ТОВ «Бенджен ОПТ» ОСОБА_8 , зацікавившись одним із таких рекламних оголошень, зателефонував за номером НОМЕР_6 .

У свою чергу, ОСОБА_6 видаючи себе за директора ТОВ «Портагротрейд» ОСОБА_9 , повідомив ОСОБА_8 завідомо неправдиві дані, про наявність та можливість поставити дизельне пальне, ввівши його тим самим в оману і переконавши у вигідності здійснення замовлення дизельного пального, про те повідомив, що у разі здійснення замовлення підписання договору буде з ТОВ «ТВК «Метсталь».

Директор ТОВ «Бенджен ОПТ» ОСОБА_8 погодившись на укладання договору з ТОВ «ТВК «Метсталь», висунув власну умову, що оплата за поставлене дизельне пальне буде здійсненна після фактичної доставки та проведення експертизи якості пального.

Після цього з метою реалізації наступного етапу шахрайських дій направлених на заволодіння коштами ТОВ «Бенджен ОПТ» ОСОБА_6 , підготовлено та направлено засобами електронного зв`язку на електрону адресу ТОВ «Бенджен ОПТ» ряд документів з реквізитами спеціально придбаної для вчинення злочину юридичної особи - ТОВ «ТВК «Метсталь», а саме: договір поставки від 26.01.2023 №755; рахунок на оплату від 26.01.2023 №755.

Одночасно, ОСОБА_6 з метою створення видимості реальної наявності та можливості поставити пальне для проведення експертизи якості пального, за невстановлених обставин здійснив замовлення пального у юридичної особи - Товариство з обмеженою відповідальністю «Термінал-ТД» (, місце знаходження: Полтавська область, м. Кременчук, вул. Соборна, 18/14, оф.402; основний вид діяльності - оптова торгівля твердим, рідким, газоподібним паливом і подібними продуктами) (далі - ТОВ «Термінал-ТД»), зазначивши адресу доставки, яку ОСОБА_6 повідомив директор ТОВ «Бенджен ОПТ».

26.01.2023 о 16:37 ОСОБА_6 в ході телефонної розмови із представником ТОВ «Термінал-ТД» ОСОБА_10 повідомив останній про прибуття транспортних засобів для перевозки нафтопродуктів та пообіцяв за можливості провести експертизи якості пального.

В свою чергу, ОСОБА_10 повідомила ОСОБА_6 прізвища водіїв та об`єми поставленого пального кожним із прибувших транспортним засобом.

27.01.2023 працівники ТОВ «Бенджен ОПТ» будучи введеними в оману діями ОСОБА_6 , вважаючи що транспортні засоби для перевезення нафтопродуктів, які прибули 26.01.2023 і здійснили доставку пального згідно договору поставки № 755 від 26.01.2023, перерахували з рахунку ТОВ «Бенджен ОПТ» № НОМЕР_7 , відкритого в АТ «МТБ Банк» (МФО 328168), на рахунок ТОВ «ТВК «Метсталь» № НОМЕР_1 кошти в розмірі 2 100 000 грн із призначенням платежу «За дизельне паливо Євро 5 (ДУСТ 7688:2015) зг. рах. №755 від 26.01.2023, у т.ч. ПДВ 7% - 123 283.18 грн.».

Однак, після здійснення зазначеного перерахування ТОВ «Бенджен ОПТ», не отримало замовлене пальне, оскільки працівниками ТОВ «Термінал-ТД» було повідомлено, що цей об`єм доставленого пального замовлено ТОВ «Портагротрейд», проте розрахунок за це пальне не здійснено.

Отримавши зазначені кошти на рахунок ТОВ «ТВК «Метсталь» та маючи засоби дистанційного доступу до цього рахунку, ОСОБА_6 , набув можливість розпоряджатися ними на власний розсуд.

Після цього, продовжуючи дії направлені на заволодіння чужим майном, 27.01.2023 за невстановлених обставин, ОСОБА_6 перерахував кошти у сумі 2 100 000 грн, отриманні від ТОВ «Бенджен ОПТ», з рахунку ТОВ «ТВК «Метсталь» на рахунок № НОМЕР_8 ТОВ «ВОФ ПЛАНТЕНДІЄНСТ» (), відкритому в АТ «УкрСіббанк» (МФО 351005), з метою подальшого обготівкування коштів.

Унаслідок протиправних дій ОСОБА_6 юридичній особі - ТОВ «Бенджен ОПТ» завдано шкоди у сумі 2 100 000 грн, що є особливо великим розміром.

Таким чином, ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 4 ст. 190 КК України.

14.08.2023 ОСОБА_6 повідомлено про підозру у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 190 КК України, який у відповідності до ст. 12 КК України є особливо тяжким злочином.

Обґрунтовуючи клопотання прокурор зазначає, що підставою для застосування запобіжного заходу до підозрюваного ОСОБА_6 , згідно ч. 2 ст. 177 КПК України є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ним кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 190 КК України, а також наявність ризиків, у зв`язку з тим, що підозрюваний може здійснити дії, передбачені п.п. 1, 2, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України.

Зокрема, ризик, передбачений п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України, підтверджується тим, що ОСОБА_6 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 190 КК України, що відповідно до ст. 12 КК України є особливо тяжким злочином, за яке законом передбачене покарання лише у вигляді позбавлення волі на строк від п`яти та до дванадцяти років відповідно, тому ОСОБА_6 , без належного контролю за його поведінки може переховуватись від органів досудового розслідування, з метою уникнення покарання, оскільки останнє є доволі значним терміном ув`язнення.

Ризик, передбачений п. 2 ч. 1 ст. 177 КПК України підтверджується тим, що в ході проведення досудового розслідуванням не встановлено місцезнаходження частини речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення:

- документів підконтрольних підприємств, реквізити, яких використовувалися для введення в оману потерпілого;

- засобів стільникового зв`язку, сім-карток мобільних операторів, які використовувались під час вчинення кримінального правопорушення;

- коштів, отриманих унаслідок вчинення шахрайських дій, чорнових записів та документів, блокнотів, робочих зошитів, а тому, перебуваючи на волі ОСОБА_6 зможе вчинити дії, спрямовані на їх знищення чи спотворення з метою унеможливлення їх використання як доказів у кримінальному провадженні.

Також, ризик, передбачений п. 3 ч. 1 ст. 177 КПК України підтверджується тим, що ОСОБА_6 може незаконно впливати на свідків і потерпілих з метою відмови або зміни їх показань. Зокрема, перебуваючи на волі, підозрюваний з метою уникнення кримінальної відповідальності для себе, своїх спільників, може вчинити дії направлені на примушення до зміни наданих раніше свідчень допитаними особами.

Наявність ризику, передбаченого п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України підтверджується тим, що ОСОБА_6 не працює, не має законних джерел для існування, що в свою чергу може призвести до того, що перебуваючи на волі він продовжить вчиняти інші кримінальні правопорушення пов`язані із заволодінням чужим майном шляхом шахрайства.

Обставини встановлені під час досудового розслідування на думку прокурора виправдовують тримання підозрюваного під вартою, оскільки інші запобіжні заходи не зможуть запобігти вказаним ризикам.

Прокурор в судовому засіданні доводи клопотання підтримав, просив задовольнити, зазначив, що запобіжний захід у вигляді тримання під вартою є єдиним можливим заходом, а відтак інші, більш м`які запобіжні заходи не можуть забезпечити належної процесуальної поведінки підозрюваного.

Підозрюваний та його захисники в судовому засіданні заперечували щодо задоволення клопотання, вказавши на необґрунтованість підозри та недоведеність заявлених ризиків. Підозрюваний вказав, що не має наміру переховуватися від органу досудового розслідування, має постійне місце проживання. Просили застосувати до підозрюваного запобіжних захід не пов`язаний з триманням під вартою.

Вивчивши клопотання та докази, якими обґрунтовується клопотання, заслухавши думку учасників судового провадження, слідчий суддя приходить наступних висновків.

Головним слідчим управлінням Національної поліції України здійснюється досудове розслідування в кримінальному провадженні №0000106 від 28.01.2023 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 190 КК України.

14.08.2023 ОСОБА_6 повідомлено про підозру у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 190 КК України, який у відповідності до ст. 12 КК України є особливо тяжким злочином.

Статтею 2 КПК України передбачено, що завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

У даному випадку слід брати до уваги те, що відповідно до ст. 8 КПК України кримінальне провадження здійснюється з додержанням принципу верховенства права, відповідно до якого людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави, та який застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини.

Частиною 2 ст. 29 Конституції України передбачено, що ніхто не може бути заарештований або триматися під вартою інакше як за вмотивованим рішенням суду і тільки на підставах та порядку, встановлених законом.

Відповідно до ч. 1 ст.194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Враховуючи, що відповідно до ч. 5 ст. 9 КПК кримінальне процесуальне законодавство України застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини (далі - ЄСПЛ), слідчий суддя приймає до уваги, що згідно з рішенням ЄСПЛ у справі «Феррарі-Браво проти Італії» не можна ставити питання про те, що арешт є виправданим тільки тоді, коли доведено факт вчинення та характер інкримінованих правопорушень, оскільки останнє є завданням попереднього розслідування.

Європейський Суд з прав людини у справі «Фокс, Кемпбел і Гартлі проти Сполученого Королівства» зазначив, що «обґрунтована підозра» передбачає наявність фактів або інформації, які б могли переконати об`єктивного спостерігача у тому, що відповідна особа могла вчинити злочин.

Перевіряючи обґрунтованість підозри, слідчий суддя, встановив, що дані які вказують на обґрунтовану підозру, які навіть в сторонньої людини не можуть викликати розумних сумнівів, підтверджується долученими до матеріалів клопотання доказами.

Слідчий суддя виходить з того, що зазначені у клопотанні обставини підозри мають місце та підтверджуються на цьому етапі розслідування достатньою сукупністю даних, які приведені у клопотанні слідчого та доданих матеріалах та з того, що слідчий суддя на даному етапі провадженні не вправі вирішувати питання, які повинен вирішувати суд під час розгляду кримінального провадження по суті, зокрема не вправі оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для визнання особи винною чи невинною у вчиненні злочину, а лише зобов`язаний на підставі розумної оцінки сукупності отриманих даних визначити, що причетність особи до вчинення кримінального правопорушення є вірогідною та достатньою для застосування щодо неї обмежувального заходу, то з огляду на наведені у клопотанні слідчого дані у слідчого судді є всі підстави для висновку про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_6 кримінального правопорушення, інкримінованого йому стороною обвинувачення.

Відповідно до положень ст. 177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобіганням спробам: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, вчинити інше кримінальне правопорушення або продовжити злочинну діяльність.

У відповідності до ст. 178 КПК України, при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 КПК України, слідчий суддя на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний в сукупності оцінити тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі, дані про особу підозрюваного, розмір майнової шкоди, в заподіянні якого підозрюється особа.

В той же час, згідно з ч.4 ст. 194 КПК України у разі, якщо при розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу прокурор доведе обставини, передбачені пунктами 1 та 2 частини першої цієї статті, але не доведе обставини, передбачені пунктом 3 частини першої цієї статті, слідчий суддя, суд має право застосувати більш м`який запобіжний захід, ніж той, який зазначений у клопотанні, а також покласти на підозрюваного, обвинуваченого обов`язки, передбачені ч. 5 цієї статті, необхідність покладення яких встановлена з наведеного прокурором обґрунтування клопотання.

Вирішуючи питання про застосування підозрюваному запобіжного заходу слідчий суддя враховує не тільки положення, які передбачені КПК, а й вимоги пунктів 3 і 4 статті 5 Конвенції про захист прав людини основоположних свобод та практики Європейського суду з прав людини, згідно з якими обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливо лише в передбачених законом випадках за встановленою законом процедурою. При цьому ризик переховування обвинуваченого від правосуддя не може оцінюватись виключно на підставі суворості можливого судового рішення.

Відповідно до рішення ЄСПЛ у справі Клоот проти Бельгії (Cloot v. Belgium, § 40) серйозність обвинувачення може служити для суду підставою для постановлення рішення про поміщення та утримання підозрюваного під вартою з метою запобігання спробі вчинення подальших порушень. Однак необхідно, щоб небезпека була явною, а запобіжний захід необхідний в світлі обставин справи і, зокрема, біографії та характеристики особи, про яку йдеться.

Разом з тим, клопотання не містить переконливого обґрунтування припущень слідчого у клопотанні про наявність у підозрюваного наміру перешкоджати ходу досудового розслідування у такий спосіб, що застосування більш м`якого запобіжного заходу буде недостатнім для запобігання ризикам, передбаченими ст. 177 КПК України. Разом з цим, доводи, які зазначені в клопотанні про застосування запобіжного заходу щодо можливості переховування підозрюваного від органів досудового слідства та суду, не знайшли свого підтвердження, а відтак є непропорційними легітимній меті, яка ставиться до застосування запобіжних заходів.

Долучені до клопотання докази, містять дані виключно щодо обґрунтованості підозри у вчиненні ОСОБА_6 інкримінованого діяння, однак не містять обґрунтованих доказів стосовно наявності ризиків вказаних у клопотанні, передбачених ст. 177 КПК України, які б передбачали застосування до підозрюваного виняткового запобіжного заходу.

Згідно рішення Європейського суду з прав людини, яке згідно ч. 5 ст. 9 КПК України, які є джерелом законодавства, у справі «Бойченко проти Молдови» № 41088/05, рішення від 11 липня 2006 року - «одне тільки посилання судів на відповідну норму закону без вказівки підстав з яких вони вважають обґрунтованими твердження про те, що ніби заявник може перешкоджати провадженню в справі, переховуватися від правосуддя або скоювати нові злочини, не є достатнім для ухвалення рішення про обрання запобіжного заходу» (аналогічні справи - «Беччієв проти Молдови» та «Сарбан проти Молдови»).

Крім того, дане твердження кореспондується з рішенням Конституційного Суду України від 08 липня 2003 року № 14-рп / 2003, згідно з яким тяжкість злочину законом не визначається як обов`язкова підстава для застосування будь-якого виду запобіжного заходу, а не тільки взяття під варту.

У рішеннях ЕСПЛ «Летельє проти Франції» від 26 червня 1991 року, «Мамедова проти Росії» від 01 червня 2006 року, а також правових позицій, викладених у п. 80 рішення у справі «Харченко проти України» від 10 лютого 2011 року, та у рішенні у справі «Тодоров проти України» від 12 січня 2012 р., визначено принцип призначення альтернативного запобіжного заходу, згідно з яким «для тримання під вартою повинні бути винятково вагомі причини, при цьому тільки тяжкість вчиненого злочину, складність справи та серйозність обвинувачень не можуть вважатися достатніми причинами для тримання особи під вартою».

Відповідно до правової позиції, викладеній у листі ВССУ, від 4 квітня 2013 року №511-550/0/4-13, тяжкість обвинувачення не може слугувати єдиним обґрунтуванням застосування тримання під вартою, тому судам, окрім кваліфікації, слід визначати ризики (ст. 177 КПК України), інакше судові рішення щодо застосування, продовження тримання під вартою не відповідають вимогам практики ЄСПЛ і нормам КПК України.

За вказаних обставин, проаналізувавши всі надані сторонами докази та дані про особу підозрюваного, слідчий суддя не знаходить підстав для задоволення клопотання прокурора про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Разом з цим, зважаючи на необхідність дотримання цілей кримінального провадження, принципів публічності, змагальності сторін та свободи в поданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості, слідчий суддя, з метою забезпечення виконання підозрюваним, покладених на нього процесуальних обов`язків, у зв`язку з тим що в ході розгляду клопотання доведено обґрунтованість підозри, приходить до висновку про наявність підстав для застосування до підозрюваного запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту, заборонивши йому залишати місце свого проживання за адресою: АДРЕСА_1 , за виключенням необхідності отримання медичної допомоги або/та необхідності забезпечення особистої безпеки у період дії воєнного стану, шляхом перебування у захисних спорудах (бомбосховищах) на випадок оголошення повітряної тривоги, одночасно поклавши на підозрюваного обов`язки визначені ч. 5 ст. 194 КПК України, у межах строку досудового розслідування кримінального провадження № 0000106 від 28.01.2023, а саме до 13.10.2023 включно.

Керуючись ст. 29 Конституції України, ст.ст. 176, 177, 178, 181, 183, 184, 193, 194, 196, 202, 205, 309, 532, 534 КПК України, слідчий суддя,-

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання - залишити без задоволення.

Застосувати до підозрюваного ОСОБА_6 ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту, заборонивши йому залишати місце свого проживання за адресою: АДРЕСА_1 , за виключенням необхідності отримання медичної допомоги або/та необхідності забезпечення особистої безпеки у період дії воєнного стану, шляхом перебування у захисних спорудах (бомбосховищах) на випадок оголошення повітряної тривоги, у межах строку досудового розслідування кримінального провадження № 0000106 від 28.01.2023, а саме до 13.10.2023 включно.

Зобов`язати підозрюваного ОСОБА_6 виконувати процесуальні обов`язки, визначені ч. 5 ст. 194 КПК України, а саме:

- прибувати до слідчого, прокурора, суду за першою вимогою;

- повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та місця роботи;

-утримуватися від спілкування зі свідками, потерпілим, підозрюваними у даному кримінальному провадженні;

- здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну;

- носити електронний засіб контролю.

Зобов`язати прокурора у кримінальному провадженні передати ухвалу про застосування запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту стосовно підозрюваного ОСОБА_6 до виконання органу Національної поліції за його місцем проживання.

Обов`язок контролю за виконанням ухвали слідчого судді покладається на слідчого у кримінальному провадженні.

Встановити строк дії ухвали до 13.10.2023 включно.

Ухвала слідчого судді підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Ухвала слідчого судді може бути оскаржена безпосередньо до Київського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1