Справа № 751/2648/23 Головуючий у І інстанції ОСОБА_1
Провадження № 11-кп/4823/620/23
Категорія - ч. 4 ст. 186 КК України Доповідач ОСОБА_2
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

10 жовтня 2023 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Чернігівського апеляційного суду в складі:

Головуючого-суддіОСОБА_2

суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

з участю секретаря - ОСОБА_5 ,

прокурора ОСОБА_6 ,

захисника ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Чернігові кримінальне провадження, внесене до ЄРДР за № 0001101 від 01.04.2023 року, за апеляційними скаргами захисника ОСОБА_7 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_8 та обвинуваченого ОСОБА_8 на вирок Новозаводського районного суду м. Чернігова від 31 травня 2023 року стосовно

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Горлівка, Донецької області, українця, громадянина України, неодруженого, із загальною середньою освітою, утриманців не має, не працюючого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше судимого:

- 19.10.2015 вироком Деснянського районного суду м. Чернігів за ч. 2 ст. 185, ч. 3 ст. 185, ч. 2 ст. 15, ч. 3 ст. 185, ч. 2 ст. 289 КК України до 3 років 2 місяців позбавлення волі;

- 11.03.2019 вироком Менського районного суду Чернігівської області за ч. 3 ст. 185 КК України до 4 років позбавлення волі; 25.11.2022 звільненого з ДУ «Райківська виправна колонія №73»,

обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 186 КК України,

У С Т А Н О В И Л А :

Цим вироком ОСОБА_8 визнано винуватим у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 186 КК України, та призначено йому покарання, із застосуванням ст. 69 КК України, у виді 5 років позбавлення волі.

Строк відбування покарання ОСОБА_8 постановлено рахувати з часу його затримання з 02.04.2023 року.

Запобіжний захід обвинуваченому ОСОБА_8 , до вступу вироку в законну силу, залишено без змін - тримання під вартою у ДУ «Чернігівський слідчий ізолятор».

Стягнуто з ОСОБА_8 на користь держави витрати на проведення судової товарознавчої експертизи в сумі 955 грн 92 коп.

Питання про долю речових доказів і документів вирішено у відповідності до вимог ст. 100 КПК України.

Судом визнано винуватим в тому, що 01.04.2023, близько 06 год 30 хв., ОСОБА_8 , знаходячись неподалік буд. №15 по вул. Текстильників у м. Чернігові, маючи злочинний умисел на незаконне заволодіння чужим майном, з корисливих мотивів та з метою особистого збагачення, діючи умисно, повторно, усвідомлюючи, що згідно Указу Президента України № 64/2022 від 24.02.2022 «Про введення воєнного стану в Україні», затвердженого Законом України від 24.02.2022 № 2102-ІХ на всій території України введено воєнний стан, який в подальшому неодноразово продовжено, востаннє Указом Президента України від 06.02.2023 № 58/2023, затвердженим Законом України від 07.02.2023 року № 2915-ІХ продовжено строк дії воєнного стану з 05 години 30 хвилин 19 лютого 2023 року строком на 90 діб, підійшов позаду до ОСОБА_9 та з метою подолання можливого опору наніс кулаком один удар по її голові, внаслідок чого остання впала на землю, тобто застосовував насильство, яке не є небезпечним для життя чи здоров`я останньої, та при цьому, шляхом ривку відкрито викрав з правої руки потерпілої ОСОБА_9 жіночу сумку, яка не має для неї матеріальної цінності, всередині якої знаходилися мобільний телефон марки «Хіаоmі Redmi 8 32 GB», вартістю 2470 грн 00 коп., грошові кошти в сумі 4560 грн 00 коп., павербанк марки «Ерго» чорного кольору об`ємом 10000 mАН, вартістю 450 грн 00 коп., що належать ОСОБА_9 , чим спричинив останній матеріальну шкоду на загальну суму 7480 грн 00 коп., після скоєного ОСОБА_10 з місця злочину зник.

В апеляційній скарзі захисник просить вирок суду стосовно ОСОБА_8 змінити, пом`якшити його, визначивши йому покарання, із застосуванням ст. 69 КК України, у виді 4 років позбавлення волі. На підставі ст. 75 КК України звільнити його від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком на 2 роки з покладенням обов`язків, передбачених ч. 1 ст. 76 КК України. В іншій частині вирок суду залишити без змін.

Не оспорюючи фактичних обставин справи, вважає, що вирок суду підлягає зміні в частині призначеного покарання з підстав невідповідності призначеного покарання особі обвинуваченого, що за своїм видом є явно несправедливим через суворість. На думку сторони захисту, суд в повній мірі не врахував пом`якшуючі обставини, а також додаткові пом`якшуючі обставини, зокрема, позицію потерпілої ОСОБА_9 , яка до обвинуваченого не має претензій матеріального та морального характеру, просила суд суворо його не карати та не позбавляти волі, те, що обвинувачений має постійне місце проживання по АДРЕСА_3 та за умови виходу з-під варти гарантовано буде працевлаштованим до ФОП ОСОБА_11 на посаду менеджера, з урахуванням гарантійного листа від останнього, має міцні соціальні зв`язки.

В апеляційній скарзі обвинувачений просить пом`якшити призначене йому покарання та звільнити його від відбування покарання з випробуванням, оскільки вважає його занадто суворим. Зазначає, що він визнав провину у скоєному, щиро розкаявся, потерпіла претензій не має, шкоду відшкодував у повному обсязі, забезпечений житлом та роботою. Звертає увагу на гарантійний лист від ФОП ОСОБА_11 про взяття його на поруки, та на його міцні соціальні зв`язки.

Заслухавши доповідача, прокурора, який просив апеляційні скарги залишити без задоволення, а вирок суду без змін, захисника, який наполягав на задоволенні апеляційних скарг з викладених в них підстав, перевіривши матеріали кримінального провадження та обговоривши доводи апеляційних скарг, колегія суддів вважає, що вони не підлягають задоволенню з таких підстав.

Відповідно до ст. 404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Відповідно до ст. 370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим. Законним є рішення, яке ухвалено згідно з нормами матеріального права з дотримання вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом.

Як вбачається із матеріалів кримінального провадження, висновок суду першої інстанції про доведеність вини ОСОБА_8 у вчиненні зазначених у вироку протиправних діянь, відповідає фактичним обставинам справи, підтверджується зібраними у справі та перевіреними в судовому засіданні доказами і є обґрунтованим.

Згідно з вимогами ч. 3 ст. 349 КПК України судом першої інстанції за згодою учасників судового провадження було визнано недоцільним дослідження доказів, поданих на підтвердження події кримінального правопорушення, вини обвинуваченого у його вчиненні, стосовно тих обставин, які ніким не оспорюються.

Висновок суду першої інстанції про доведеність вини ОСОБА_8 у вчиненні кримінального правопорушення, за яке його засуджено, за обставин, встановлених місцевим судом і викладених у вироку, обґрунтований наявними в матеріалах провадження доказами, які ретельно досліджені і перевірені в судовому засіданні та об`єктивно оцінені у вироку, ніким із учасників судового провадження не оспорюються, тому в цій частині вирок не перевіряється.

Обвинувачений ОСОБА_8 свою вину у вчиненні інкримінованого кримінального правопорушення визнав повністю та підтвердив обставини, які викладені в обвинувальному акті. У скоєному щиро розкаявся.

Апеляційний суд відмічає, що доведеність вини ОСОБА_8 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 186 КК України, є правильною, і його дії органом досудового розслідування кваліфіковані вірно.

Згідно з вимогами ст. 50 КК України покарання має бути необхідним і достатнім для виправлення особи, яка вчинила кримінальне правопорушення, та попередження вчиненню нею нових кримінальних правопорушень.

Відповідно до ст. 65 КК України суд призначає покарання: у межах, установлених у санкції статі (санкції частини статті) Особливої частини цього Кодексу, що передбачає відповідальність за вчинене кримінальне правопорушення; відповідно до положень Загальної частини цього Кодексу; враховуючи ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання. Особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень.

Призначаючи покарання ОСОБА_8 , суд першої інстанції врахував характер та ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, обставини, при яких було скоєно злочин, його наслідки, особу обвинуваченого, який раніше притягався до кримінальної відповідальності, до адміністративної відповідальності протягом року не притягався, щиро кається з приводу вчиненого, на обліку у лікаря нарколога та лікаря психіатра не перебуває, врахував обставини, що пом`якшують покарання, а саме, щире каяття та відшкодування завданої шкоди потерпілому, обставину, що обтяжує покарання рецидив злочинів, та обґрунтовано дійшов висновку про призначення покарання у виді позбавлення волі, із врахуванням ст. 69 КК України.

Що стосується прохання обвинуваченого та його захисника про застосування ст. 75 КК України та звільнення його від відбування покарання з іспитовим строком, адже, обвинувачений може виправитись, має постійне місце проживання, міцні соціальні зв`язки, щиро розкаюється, то слід зазначити таке.

Згідно з вимогами ч. 1 ст. 75 КК України суд, звільняючи засудженого від відбування покарання з випробуванням, повинен враховувати тяжкість кримінального правопорушення, особу винного, належним чином дослідити та оцінити всі обставини, які мають значення для справи й застосовувати вказаний кримінальний закон лише в тому разі, коли для цього є умови та підстави, про що в судовому рішенні мають бути викладені докладні мотиви.

Перевіривши вирок, колегія суддів дійшла висновку, що доводи апеляційних скарг про невідповідність покарання тяжкості та особі обвинуваченого, є необґрунтованими, висновків суду не спростовують, оскільки судом першої інстанції в повній мірі встановлено та належним чином оцінено і враховано всі обставини, які за законом повинні бути врахованими при призначенні особі покарання. Колегія суддів вважає, що місцевий суд належним чином оцінив особу обвинуваченого, який вчиняв кримінальні правопорушення проти власності, притягався до кримінальної відповідальності та відбував покарання у виді позбавлення волі, тому підстав вважати призначене покарання занадто суворим немає.

Доводи сторони захисту щодо не врахування судом інших додаткових пом`якшуючих обставин не заслуговують на увагу, оскільки суд першої інстанції врахував пом`якшуючі покарання обставини, а саме, щире каяття у вчиненому, відшкодування завданої шкоди потерпілому, та призначив покарання більш м`яке, ніж передбачено законом.

Враховуючи викладене, колегія суддів апеляційного суду не вбачає жодної невідповідності призначеного судом покарання особі обвинуваченого через його суворість, а тому апеляційні вимоги не підлягають задоволенню.

Надавши правову оцінку зазначеним судом відомостям та доказам на їх підтвердження, що містяться в матеріалах кримінального провадження, колегія суддів приходить до висновку про те, що призначене Компанійцю Р.бМ. покарання відповідає вимогам ст. 65 КК України і є необхідним і достатнім для його виправлення та попередження вчинення ним нових кримінальних правопорушень.

Будь-яких обставин, що не були враховані місцевим судом в апеляційних скаргах не вказано, а тому безпідставно вважати призначене покарання суворим та таким, що не відповідає особі обвинуваченого.

Враховуючи викладене, колегія суддів апеляційного суду не вбачає жодної невідповідності призначеного судом покарання особі обвинуваченого через його суворість, а тому апеляційні вимоги не підлягають задоволенню.

Інших переконливих доводів, які б безумовно спростовували висновки суду у вироку та були підставою для його скасування або зміни при розгляді апеляційної скарги не встановлено.

Відповідно до вимог п. 1 ч. 1 ст. 407 КПК України за наслідками апеляційного розгляду за скаргою на вирок або ухвалу суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право залишити вирок або ухвалу без змін.

Керуючись ст.ст. 404, 405, 407, 419 КПК України, колегія суддів,

У Х В А Л И Л А:

Залишити без задоволення апеляційні скарги захисника ОСОБА_7 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_8 та обвинуваченого ОСОБА_8 , а вирок Новозаводського районного суду м. Чернігова від 31 травня 2023 року стосовно нього - без змін.

Ухвала може бути оскаржена в касаційному порядку шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду протягом трьох місяців з дня проголошення судового рішення апеляційної інстанції, а засудженим, які утримуються під вартою - в той самий строк, з моменту вручення копії даної ухвали.

СУДДІ:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4