Номер провадження № 1-кс/756/2014/23
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31 серпня 2023 року місто Київ

Оболонський районний суд міста Києва у складі слідчого судді ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , підозрюваного ОСОБА_4 , розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання слідчого, поданого в рамках кримінального провадження, внесеного 06.08.2023 до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0002829, про застосування запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту щодо:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Яхни, Фастівського району, Київської області, громадянина України, не одруженого, на утриманні малолітніх та неповнолітніх дітей не маючого, офіційно не працевлаштованого, зареєстрованого та фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого,

підозрюваного у вчиненні злочину, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України,

УСТАНОВИВ:

30.08.2023 до Оболонського районного суду міста Києва надійшло клопотання слідчого СВ Оболонського УП ГУНП в місті Києві ОСОБА_5 , поданого в рамках кримінального провадження, внесеного 06.08.2023 до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0002829, про застосування запобіжного заходу в вигляді домашнього арешту відносно ОСОБА_4 підозрюваного у вчиненні злочину, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України. Дане клопотання погоджено прокурором Оболонської окружної прокуратури міста Києва ОСОБА_3 ..

В обґрунтування клопотання слідчий посилається на те, що 02.08.2023 року ОСОБА_4 перебуваючи у приміщенні магазина "Бадьорий", за адресою: м. Київ, вул. О. Попова, 12, приблизно о 21 год. 12 хв., побачив, що біля касового апарату нікого немає, де у нього раптово виник умисел, спрямований на повторне таємне викрадення чужого майна, в умовах воєнного стану.

Реалізуючи свій умисел, спрямований на таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчиненого повторно, в умовах воєнного стану, у вказаний день, час та місці, ОСОБА_4 діючи таємно, впевнившись, що ніхто із сторонніх осіб не спостерігає за його діями, знаходячись біля касового апарату, шляхом вільного доступу, взяв з касового апарату грошові кошти у розмірі 3600 гривень 00 копійок та поклав їх до кишені своїх джинсів, в які був одягнений в той час.

Продовжуючи реалізовувати свій умисел, спрямований на таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчиненого повторно, в умовах воєнного стану, ОСОБА_4 , вийшов з приміщення магазину «Бадьорий», що за адресою: м. Київ, вул. О.Попова, 12 та попрямував до магазину «Сільпо», що за адресою: м. Київ, вул. Вишгородська, 21, де підійшов до терміналу самообслуговування "EasyPay" та викрадені грошові кошти зарахував на власну банківську картку «Монобанк» № НОМЕР_1 через послугу поповнення банківських карток.

Внаслідок вчинення кримінального правопорушення, ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , спричинив ТОВ «НЕДЛЕС» майнову шкоду у розмірі 3600 гривень00 копійок.

У зв`язку з чим у клопотанні слідчий просить застосувати до підозрюваного ОСОБА_4 запобіжний захід у вигляді домашнього арешту строком на 60 днів.

У судовому засіданні прокурор ОСОБА_3 підтримав клопотання та доводи, що його обґрунтовують, при цьому не заперечував щодо відомостей, які наведені підозрюваним, які характеризують особистість підозрюваного.

Крім того, на виконання вимог ст. 194 КПК України, в обґрунтування застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту, підозрюваному ОСОБА_4 прокурор посилається на наявність ризиків, передбачених пунктами 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України. Зокрема, на думку прокурора, про наявність ризику, передбаченого п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України свідчить можливість переховування від органів досудового розслідування та/або суду є те, що він, перебуваючи в статусі підозрюваної особи та усвідомлюючи міру покарання за вказані кримінальні правопорушення, у разі доведення її винуватості, може навмисно переховуватися від органу досудового розслідування та суду, з метою уникнення відповідальності. Співставлення можливих негативних для підозрюваного наслідків переховування у вигляді його ув`язнення у невизначеному майбутньому, тобто після затримання, із засудженням до покарання у виді позбавлення волі у найближчій перспективі доводять, що цей ризик є достатньо високим.

На думку прокурора, наявний ризик того, що ОСОБА_4 може незаконно впливати на представника потерпілого та свідків є те, що підозрюваному відомо місця проживання вказаних осіб, так як копії протоколів допиту із зазначенням анкетних даних таких осіб вручено стороні захисту з даним клопотанням. Підозрюваний шляхом вмовляння, погрози або підкупу може схиляти свідків до дачі неправдивих показань, відмови від участі у кримінальному провадженні, що вкрай негативно вплине на хід досудового розслідування та подальший судовий розгляд.

Крім того,ризиком того, що ОСОБА_4 може вчинити інше кримінальне правопорушення є те, що підозрюваний не має офіційного джерела доходу, належних засобів для існування, не зайнятий суспільно-корисною працею, а навпаки вирішив цинічно збагатитись за рахунок чужого майна в умовах воєнного часу. Крім того, підозрюваний ОСОБА_4 неодноразово притягувався до кримінальної відповідальності за вчинення злочинів проти власності. Останній раз, відносно ОСОБА_4 09.06.2023 було направлено обвинувальний акт до Оболонського районного суду м. Києва за ч. 4 ст. 185 КК України. Незважаючи на вищевикладене ОСОБА_4 продовжив злочинну діяльність, що свідчить про його схильність до вчинення кримінальних правопорушень..

Підозрюваний ОСОБА_4 у судовому засіданні не заперечував у задоволенні клопотання слідчого. Додатково повідомив, що працює, тому просив домашній арешт в нічний час доби.

Вислухавши клопотання прокурора, думку підозрюваного, суд дійшов наступних висновків.

У судовому засіданні встановлено, що в провадженні Оболонського УП ГУНП в місті Києві перебуває кримінальне провадження, внесене 21.01.1976 до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0002829, за ознаками злочину, передбаченого ч. 4 cт. 185 КК України.

29.08.2023 ОСОБА_4 повідомлено про підозру у вчиненні злочину, передбаченого ч. 4 cт. 185 КК України, у рамках зазначеного кримінального провадження.

В якості підтвердження обґрунтованості підозри ОСОБА_4 органом досудового розслідування доводиться наступними доказами, наданими до матеріалів клопотання:

1) рапортом про вчинене кримінальне правопорушення від 03.08.2023;

2) рапортом про вчинене кримінальне правопорушення від 06.08.2023;

3) протоколом прийняття заяви про кримінальне правопорушення від 03.08.2023;

4) протоколом допиту представника потерпілого ОСОБА_6 від 10.08.2023;

5) протоколом пред`явлення особи для впізнання за участі представника потерпілого ОСОБА_6 від 11.08.2023

6) протоколом допиту свідка ОСОБА_7 від 16.08.2023;

7) протоколом допиту свідка ОСОБА_8 від 16.08.2023;

8) протоколом допиту свідка ОСОБА_9 від 16.08.2023;

9) протоколом огляду предмета від 16.08.2023;

10) протоколом огляду від 29.08.2023.

Отже, дослідивши у судовому засіданні надані органом досудового розслідування докази, суд дійшов висновку про те, що вони є такими, що обґрунтовують підозру ОСОБА_4 в інкримінованому злочині, тобто можливості того, що ОСОБА_4 міг вчинити кримінальне правопорушення, передбачене ч. 4 cт. 185 КК України - таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчиненого повторно, в умовах воєнного стану.

Відповідно до ст. 176 КПК України запобіжними заходами є: 1) особисте зобов`язання; 2) особиста порука; 3) застава; 4) домашній арешт; 5) тримання під вартою.

Згідно з ч. 1 ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Як видно з пояснень прокурора в судовому засіданні, відповідно до вимог п. 4 ч. 1 ст. 184 КПК України під час досудового розслідування встановлено наявність ризиків, передбачених пунктами 1, 2,4, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, які обґрунтовують наявність підстав для застосування запобіжного заходу ОСОБА_4 у вигляді домашнього арешту, а саме можливість ОСОБА_4 переховуватися від органу досудового розслідування та/або суду, знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, учинити інше кримінальне правопорушення.

Досліджуючи матеріали клопотання, надані докази, пояснення прокурора, обставини, які суд уважає доведеними в якості обґрунтованості підозри, беручи до уваги пояснення підозрюваного, а також особистість ОСОБА_4 , суд погоджується з тим, що на даний час наявним є ризик того, що ОСОБА_4 може вчинити інше кримінальне правопорушення, тобто існують ризики, передбачені п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України. Однак, суд не погоджується з існуванням ризиків передбачених пунктами 1, 3 ч. 1 ст. 177 КПК України, з наступних підстав.

Так, в обґрунтування ризику можливості переховування від органу досудового розслідування, прокурор фактично посилається лише на тяжкість покарання. Між тим, указану обставину суд не може оцінювати в якості ризику, бо ця обставина повинна бути оцінена судом лише відповідно до ст. 178 КПК України, тобто як додаткові відомості, які посилюють існування певних ризиків.

Більше того, тяжкість покарання сама по собі не може бути ризиком, оскільки в розумінні рішень ЕСПЛ у справах «Becciev v. Moldova», «Свершов проти України», «Єлоєв проти України», «Тимошенко проти України», «Луценко проти України») неодноразово наголошувалось, що тяжкість злочину, в якому обґрунтовано підозрюється особа, має суттєве значення, однак не може бути єдиною підставою для тримання особи під вартою. Крім того, суд вважає доречним взяти до уваги пункт 21 рішення Європейського суду з прав людини у справі «Подвезько проти України» (Заява № 74297/11), де суд також встановлював, що пункт 3 статті 5 Конвенції вимагає надання переконливого обґрунтування органами влади будь-якого періоду тримання під вартою, незалежно від того, наскільки коротким він є. Аргументи «за» і «проти» звільнення (з-під варти), включаючи ризик того, що обвинувачений може перешкоджати належному провадженню у справі, не повинні оцінюватись абстрактно (in abstracto), але мають підтверджуватися фактичними даними. Ризик того, що обвинувачений може переховуватися, не може оцінюватися виключно на підставі ступеня тяжкості можливого покарання. Він має оцінюватися з урахуванням ряду інших відповідних факторів, які можуть або підтвердити існування небезпеки переховування, або довести, що така можливість є настільки незначною, що може не виправдати досудове тримання під вартою (див. рішення від 4 жовтня 2005 року у справі «Бекчієв проти Молдови» (Becciev v. Moldova), заява № 9190/03, пункти 56 і 59, з подальшими посиланнями).

Наведена позиція Європейського суду з прав людини свідчить про те, що взагалі будь-які ризики не повинні оцінюватись абстрактно (in abstracto), та мають підтверджуватися фактичними даними. Отже, сама по собі тяжкість покарання ще не свідчить про наявність ризику, передбаченого п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України.

На підтвердження існування ризику, передбаченого п.3 ч.1 ст.177 КПК України прокурором взагалі не наведено об`єктивних даних.

Відповідно до ст. 178 КПК України при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, слідчий суддя, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі: 1) вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного, обвинуваченого винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється, обвинувачується; 3) вік та стан здоров`я підозрюваного, обвинуваченого; 4) міцність соціальних зав`язків підозрюваного, обвинуваченого в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини й утриманців; 5) наявність у підозрюваного, обвинуваченого постійного місця роботи або навчання; 6) репутацію підозрюваного, обвинуваченого; 7) майновий стан підозрюваного, обвинуваченого; 8) наявність судимостей у підозрюваного, обвинуваченого; 9) дотримання підозрюваним, обвинуваченим умов застосованих запобіжних заходів, якщо вони застосовувалися до нього раніше; 10) наявність повідомлення особі про підозру у вчиненні іншого кримінального правопорушення; 11) розмір майнової шкоди, у завданні якої підозрюється, обвинувачується особа, або розмір доходу, в отриманні якого внаслідок вчинення кримінального правопорушення підозрюється, обвинувачується особа, а також вагомість наявних доказів, якими обґрунтовуються відповідні обставини; 12) ризик продовження чи повторення протиправної поведінки, зокрема ризик летальності, що його створює підозрюваний, обвинувачений, у тому числі у зв`язку з його доступом до зброї.

Так, у судовому засіданні було встановлено, що наразі існують вагомі докази про вчинення підозрюваним інкримінованого правопорушення, яке відноситься до категорії тяжких. Підозрюваний ОСОБА_4 має не офіційне місце роботи та джерело доходів, має міцні соціальні зв`язки.

Згідно з ч. 1 ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Наведені, на думку суду, обставини свідчать у судовому засіданні прокурор довів обставини, передбачені п. 1 ч. 1 ст. 194 КПК України, а саме наявність обґрунтованої підозри ОСОБА_4 у вчиненні інкримінованого злочину, як і обставини, передбаченої п. 2 ч.1 ст.194 КПК України, тобто існування ризику.

Установлені у судовому засіданні обставини свідчать про те, що для досягнення дієвості завдань кримінального провадження, а також відповідності особистості підозрюваного та іншим наведеним обставинам, такий запобіжний захід як домашній арешт строком на 60 днів буде достатнім. При цьому домашній арешт полягає в забороні ОСОБА_4 залишати житло за адресою АДРЕСА_1 , протягом часу з 23:00 год. до 05:00 год. кожного дня із зобов`язанням з`являтися за першої вимогою до слідчого, прокурора чи суду, у залежності від стадії кримінального провадження.

Також слід покласти на ОСОБА_4 обов`язки, передбачені ч. 5 ст. 194 КПК України, - не відлучатися за межі Києва без дозволу слідчого, прокурора або суду в залежності від стадії кримінального провадження;- повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та/або місця роботи; - утримуватись від спілкування з потерпілими та свідками у межах вказаного кримінального провадження..

На думку суду, саме наведений запобіжний захід усуне встановлені судом ризики, є достатнім та дієвим, так як наведені особистісні та характеризуючи відомості ОСОБА_4 значно знижують, у поєднанні з запобіжним заходом у вигляді домашнього арешту і покладеними обов`язками, вірогідність вчинення ОСОБА_4 дій, передбачених пунктом 3 ч. 1 ст. 177 КПК України, запобіжником яких є визначений судом запобіжний захід.

Ураховуючи наведене, клопотання слідчого, подане в рамках кримінального провадження, внесеного 06.08.2023 до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0002829, про застосування запобіжного заходу в вигляді домашнього арешту відносно підозрюваного ОСОБА_4 слід задовольнити частково.

При цьому, судом також перевірено, що підозрюваному ОСОБА_4 було відповідно до вимог ст. 276-278 КПК України повідомлено про підозру у вчиненні злочину, передбаченого ч.4 ст.185 КК України, що свідчить про відсутність порушень прав підозрюваного.

Керуючись ст. 7, 110, 131, 132, 176-178, 181, 186, 193-197, 369-372, 376 КПК України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання слідчого, подане в рамках кримінального провадження, внесеного 06.08.2023 до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0002829, про застосування запобіжного заходу в вигляді домашнього арешту щодо ОСОБА_4 , підозрюваного у вчиненні злочину, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України - задовольнити частково.

Застосувати до підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді домашнього арешту строком на 58 (п`ятдесят вісім) днів, який полягає у забороні з 22 год. 00 хв. кожного дня до 06 год. 00 хв. наступного дня залишати житло за адресою: АДРЕСА_1 , за виключенням отримання екстреної медичної допомоги, а також за виключенням періоду часу прямування та перебування в укритті на період оголошення повітряної тривоги у м. Київ, зобов`язав ОСОБА_4 з`являтися за кожною вимогою до слідчого, прокурора, слідчого судді чи суду, відповідно до стадії кримінального провадження.

Покласти на підозрюваного ОСОБА_4 , відповідно до стадії кримінального провадження обов`язки, передбачені ч. 5 ст. 194 КПК України, а саме:

1) не відлучатися із м. Києва без дозволу слідчого, прокурора, суду в залежності від стадії кримінального провадження;

2) утримуватися від спілкування зі свідками в даному кримінальному провадженні.

Роз`яснити підозрюваному ОСОБА_4 , що у випадку необхідності залишити житло в інший час, він має отримати відповідний дозвіл слідчого, прокурора або суду. В іншому випадку це буде вважатися порушенням умов дотримання запобіжного заходу та може бути підставою для ініціювання питання слідчим чи прокурором щодо його зміні на іншій, більш суворий.

Ухвала діє до 27.10.2023 року та підлягає негайному виконанню після її оголошення.

На ухвалу може бути подана апеляційна скарга безпосередньо до Київського апеляційного суду протягом 5 днів з дня її оголошення.

Якщо ухвалу слідчого судді було постановлено без виклику особи, яка її оскаржує, то строк апеляційного оскарження для такої особи обчислюється з дня отримання нею копії судового рішення.

Слідчий суддя ОСОБА_1