УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"28" грудня 2023 р. м. Харків

Слідчий суддя Київського районного суду м. Харкова ОСОБА_1

за участю прокурора - ОСОБА_2

захисника - ОСОБА_3

секретар судового засідання - ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду в м. Харкові клопотання слідчого 1-го відділення слідчого відділу Управління СБ України в Харківській області лейтенанта юстиції ОСОБА_5 , погоджене прокурором у кримінальному провадженні ОСОБА_6 , про здійснення спеціального досудового розслідування стосовно підозрюваної:

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця Воронезької області, рф, документованого паспортом громадянина російської федерації серії НОМЕР_1 , виданим 05.11.2014 ОУФМС росії Кантемирівського району, Воронізької області, військовослужбовця в/ч НОМЕР_2 ( АДРЕСА_1 ), командира взводу підвозу ПМП, 252-го гвардійського мотострілкового полку орденів Суворова та Олександра Невського 90-ї гвардійської танкової дивізії Центрального військового округу, зареєстрованого у Бєлгородській області, Валуйський район, м.Валуйки (більш точної адреси не встановлено), мешкаючого за адресою: АДРЕСА_2 , рф, місцезнаходження якого на даний час не встановлено,

у кримінальному провадженні № 0000008 від 11.01.2023,

у с т а н о в и в:

До Київського районного суду м. Харкова надійшло клопотання, у якому слідчий просить надати дозвіл на здійснення спеціального досудового розслідування у кримінальному провадженні № 0000008 від 11.01.2023 стосовно підозрюваного ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 111 КК України.

1. Зміст поданого клопотання

Клопотання обґрунтовано тим, що слідчим відділом УСБУ в Харківській області проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000008 від 11.01.2023, за ознаками складу кримінального правопорушення - злочину, передбаченого ч. 2 ст. 28, ч. 1 ст. 438 КК України.

В межах зазначеного кримінального провадження 30.11.2023 слідчим за погодженням із процесуальним керівником у ньому, повідомлено: ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця Воронезької області, рф, документованого паспортом громадянина російської федерації серії НОМЕР_1 , виданим 05.11.2014 ОУФМС росії Кантемирівського району, Воронізької області, військовослужбовця в/ч НОМЕР_2 ( АДРЕСА_1 ), командира взводу підвозу ПМП, 252-го гвардійського мотострілкового полку орденів Суворова та Олександра Невського 90-ї гвардійської танкової дивізії Центрального військового округу, зареєстрованого у Бєлгородській області, Валуйський район, м.Валуйки (більш точної адреси не встановлено), мешкаючого за адресою: АДРЕСА_2 , рф, місцезнаходження якого на даний час не встановлено, про підозру у вчиненні ним кримінального правопорушення - злочину, передбаченого ч. 2 ст. 28, ч. 1 ст. 438 КК України.

В ході досудового розслідування зазначеного кримінального правопорушення встановлено, що відповідно до вимог ч. 1, ч. 2 ст. 2 Женевської Конвенції про захист цивільного населення під час війни від 12 серпня 1949 року, ратифікованої Указом Президії Верховної Ради Української РСР «Про ратифікацію Женевських конвенцій від 12 серпня 1949 року про захист жертв війни» від 03 липня 1954 року, ця Конвенція застосовується до всіх випадків оголошеної війни чи будь-якого іншого збройного конфлікту, що може виникнути між двома чи більше Високими Договірними Сторонами, навіть якщо одна з них не визнає стану війни.

Разом з тим, представниками влади і збройних сил російської федерації, всупереч міжнародному правопорядку, з 20 лютого 2014 року розпочато збройне вторгнення регулярних військ рф на територію України з метою зміни меж території та державного кордону України, на порушення порядку, встановленого Конституцією України та її суверенітету.

У результаті вказаних протиправних дій рф було тимчасово окуповано АР Крим, м. Севастополь, частини Донецької і Луганської областей України, де створені окупаційні адміністрації.

Окупація вказаних територій не принесла бажаних результатів, а тому представниками влади і збройних сил рф вирішено перейти до наступного етапу збройної агресії проти України, а саме до повномасштабного вторгнення на територію України із застосуванням збройних сил та інших військових формувань російської федерації.

З огляду на викладене, між рф та Україною з 20 лютого 2014 року триває збройний конфлікт міжнародного характеру.

24 лютого 2022 року о 5 годині збройними силами російської федерації здійснено пуски крилатих та балістичних ракет по аеродромам, військовим штабам і складам ЗС України та цивільним об`єктам, а також підрозділами ЗС та інших військових формувань рф здійснено широкомасштабне вторгнення на територію суверенної держави України.

У період із 5 години 24 лютого 2022 року та до цього часу підрозділи ЗС та інших військових формувань рф здійснюють спроби окупації українських міст, які супроводжуються бойовим застосуванням авіації, артилерійськими та ракетними ударами, а також застосуванням броньованої техніки та іншого озброєння. При цьому вогневі удари здійснюються по об`єктам, які захищені нормами міжнародного гуманітарного права. Зазначені дії вже призвели до тяжких наслідків у вигляді загибелі та поранення цивільних осіб, у тому числі жінок і дітей, знищенню та пошкодженню сотень цивільних об`єктів.

У ході активних бойових дій з метою подальшого руху зс рф у напрямку м. Харків та забезпечення подолання супротиву військ України на території Харківської області військовослужбовцями зс рф у березні 2022 року взято під повний контроль ряд населених пунктів Ізюмської територіальної громади.

Маючи контроль над Ізюмською територіальною громадою Харківської області військовослужбовці зс рф переконались, що на території населених пунктів проживає цивільне населення, яке не бере участі у збройному конфлікті та не може чинити будь-якого супротиву волі окупантів, а також, що на території населених пунктів та поза їх межами не розміщені військові об`єкти та підрозділи Збройних Сил України.

Зокрема, під час досудового розслідування встановлено, що реалізуючи політику держави-агресора щодо широкомасштабних нападів на місцевих мешканців, зокрема й колишніх та діючих працівників правоохоронних органів, представників органів місцевого самоврядування, що не перебували при виконанні своїх професійних обов`язків та які незгодні з діями окупаційної влади, спрямованими на відокремлення Харківської області від України та приєднання її територій до складу російської федерації, в порушення ст.ст.3, 28, 68 Конституції України, ст.ст.1, 2, 3, 4, 6, 31, 32, 33, 147 Конвенції про захист цивільного населення під час війни від 12.08.1949 року, ратифікованої Указом Президії Верховної Ради Української РСР «Про ратифікацію Женевських конвенцій від 12 серпня 1949 року про захист жертв війни» від 03.07.1954 (далі - Конвенція), ст.ст.51, 52, 75 Додаткового протоколу I, упродовж 2022 року, перебуваючи на території тимчасово окупованої Ізюмської територіальної громади за попередньою змовою з невстановленими у ході досудового розслідування особами з числа представників військових підрозділів рф, маючи умисел на порушення законів та звичаїв війни, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, у формі жорстокого поводження з цивільним населенням, незаконно, без складання будь-яких процесуальних документів, проводили незаконні обшуки у місцевих мешканців, які супроводжувались застосуванням фізичної сили, погрозами життю та здоров`ю, здійсненням психологічного знущання, примушуванням до негласної співпраці з окупаційною владою рф.

Так, 02.05.2022, приблизно о 22:00-22:30 (більш точний час в ході досудового розслідування не встановлено) ОСОБА_7 , перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння, в порушення вимог ст.ст.51, 75 Додаткового протоколу І та ст.ст.3, 27, 32 Конвенції, обіймаючи посаду командира взводу, діючи умисно, за попередньою змовою групою осіб, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх наслідки, з метою пошуку уявних корегувальників вогню по позиціях зс рф, переслідуючи прямий єдиний умисел, спрямований на незаконне позбавлення волі особи шляхом обмеження її пересування та подальше її незаконне утримання із застосуванням фізичного насильства, віддав наказ невстановленим в ході досудового розслідування особам з числа підлеглих військових зс рф, на незаконне проникнення до житла потерпілого ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , із застосуванням фізичного насильства відносно останнього.

На виконання злочинного наказу ОСОБА_7 невстановлені під час досудового розслідування військовослужбовці збройних сил рф у кількості не менше 8 осіб приїхали на територію домоволодіння, розташованого за адресою: АДРЕСА_3 , де мешкав ОСОБА_8 .

Перебуваючи біля воріт домоволодіння, військовослужбовці здійснили постріли з автоматичної зброї, внаслідок чого пошкодили механічний замок на них та проникли на територію домоволодіння.

Почувши звуки пострілів, ОСОБА_8 вийшов військовослужбовцям зс рф назустріч та, піднявши догори руки, попросив не стріляти в нього й запитав, що їм потрібно від нього.

ОСОБА_7 відповів, що вони шукають коригувальника вогню та, діючи умисно, з метою завдання особливо болісних фізичних страждань, завдав ОСОБА_8 удару прикладом автомата в ділянку грудної клітини.

Отримавши удар прикладом автомату, потерпілий зазначив, що він є звичайним мирним мешканцем, на що ОСОБА_7 , відчуваючи свою власну перевагу, наказав відкрити йому гараж.

Під час слідування через двір до будівлі гаражу ОСОБА_7 , діючи умисно, з метою завдання особливо болісних фізичних страждань, повторно наніс ОСОБА_8 удар прикладом автомату по спині із застосуванням такої сили, що пересмикнувся затвор на зброї.

Коли військовослужбовці за рф разом з потерпілим наблизились до приміщення гаражу, ОСОБА_7 наказав підлеглим зайти та оглянути його, після чого разом із ОСОБА_8 підійшли до 2 автівок, що стояли всередині.

Перебуваючи біля автівок, ОСОБА_7 звернув увагу на відсутність коліс на них, що його дуже розлютило та він знову зі значною силою наніс ОСОБА_8 удар прикладом автомата по спині.

Після цього ОСОБА_7 наказав потерпілому відкрити багажник та, не чекаючи будь-яких дій з його боку, з метою здійснення значного психологічного тиску, здійснив один постріл з автомату біля голови ОСОБА_8 та завдав потужного удару прикладом по спині, від якого потерпілий впав на підлогу.

Розуміючи, що ОСОБА_7 шукає будь-який нікчемний привід для завдання тілесних ушкоджень та фізичних страждань ОСОБА_8 , останній запропонував тому грошові кошти, аби його припинили бити та залишили у спокої, на що ОСОБА_7 відповів, що йому це не цікаво і він бажає знати корегувальника.

Після цього ОСОБА_7 віддав наказ підлеглим військовослужбовцям зс рф покинути територію домоволодіння, зазначивши, що вони повернуться наступної доби.

Продовжуючи свої незаконні дії, діючи умисно, ОСОБА_7 разом з невстановленим в ході досудового розслідування військовослужбовцем зс рф 03.05.2022, приблизно о 17:00-18:00 (більш точний час в ході досудового розслідування не встановлено) приїхали на територію домоволодіння, розташованого за адресою: АДРЕСА_3 , де мешкав ОСОБА_8 , та почали бити ногами по хвіртці.

Зайшовши у двір, ОСОБА_7 , будучи агресивно налаштованим у зв`язку з тим, що ворота опинились зачиненими, діючи умисно, розуміючи, що перед ним мирний мешканець, з метою показати свою власну перевагу, приставив до скроні ОСОБА_8 пістолет та його стволом завдав останньому удару по голові, після чого завдав ще одного удару в щелепу, від яких потерпілий, відчуваючи сильні болісні відчуття та страждання, присів.

Наступної миті, коли ОСОБА_8 намагався підвестись із землі, ОСОБА_7 , діючи умисно, з метою завдання особливих болісних страждань, наніс потерпілому удар взутою ногою в живіт.

Відчуваючи сильний біль, з метою припинення свого побиття ОСОБА_8 знову запропонував ОСОБА_7 віддати наявні у нього гроші, на що останній відповів відмовою та зазначив, що тепер його цікавлять власники італійських чи старовинних рушниць.

З метою посилення психологічного ефекту своїх незаконних дій та знущань ОСОБА_7 знову приставив до голови ОСОБА_8 пістолет.

В цей момент інший невстановлений під час досудового розслідування військовослужбовець зс рф почав заспокоювати ОСОБА_7 та казати, що якщо він застрелить потерпілого ОСОБА_8 , то користі від цього нікому не буде.

Після цього ОСОБА_7 разом з іншим невстановленим під час досудового розслідування військовослужбовцем зс рф провели поверхневий обшук домоволодіння, забрали продукти харчування та залишили його територію.

З метою виконання завдань кримінального судочинства, для притягнення ОСОБА_7 до кримінальної відповідальності у вказаному кримінальному провадженні доцільно отримати дозвіл на проведення спеціального досудового розслідування.

2. Позиція учасників у судовому засіданні

У судовому засіданні прокурор вимоги клопотання підтримав, яке просив задовольнити з підстав, наведених в його обґрунтування.

Захисник у судовому засіданні при вирішенні клопотання покладався на розсуд суду.

3. Мотиви та оцінка слідчого судді

3.1. Законодавчі підстави для здійснення спеціального досудового розслідування

Відповідно до ч. 1 та ч. 2 ст. 297-1 КПК України спеціальне досудове розслідування (in absentia) здійснюється стосовно одного чи декількох підозрюваних згідно із загальними правилами досудового розслідування, передбаченими цим Кодексом, з урахуванням положень цієї глави.

Спеціальне досудове розслідування здійснюється на підставі ухвали слідчого судді у кримінальному провадженні щодо злочинів, передбачених статтями 109, 110, 110-2, 111, 111-1, 111-2, 112, 113, 114, 114-1, 114-2, 115, 116, 118, частиною другою статті 121, частиною другою статті 127, частинами другою і третьою статті 146, статтями 146-1, 147, частинами другою - п`ятою статті 191 (у випадку зловживання службовою особою своїм службовим становищем), статтями 209, 255-258-6, 348, 364, 364-1, 365, 365-2, 368, 368-2, 368-3, 368-4, 369, 369-2, 370, 379, 400, 408, 436, 436-1, 437, 438, 439, 440, 441, 442, 443, 444, 445, 446, 447 Кримінального кодексу України, стосовно підозрюваного, крім неповнолітнього, який переховується від органів слідства та суду на тимчасово окупованій території України, на території держави, визнаної Верховною Радою України державою-агресором, з метою ухилення від кримінальної відповідальності та/або оголошений у міжнародний розшук.

Згідно положень ч. 1, 2 ст. 297-4 КПК України, слідчий суддя відмовляє у задоволенні клопотання про здійснення спеціального досудового розслідування, якщо прокурор, слідчий не доведе, що підозрюваний переховується від органів слідства та суду на тимчасово окупованій території України, на території держави, визнаної Верховною Радою України державою-агресором, з метою ухилення від кримінальної відповідальності та/або оголошений у міжнародний розшук, та/або уповноваженим органом прийнято рішення про передачу підозрюваного для обміну як військовополоненого та такий обмін відбувся. Під час вирішення питання про здійснення спеціального досудового розслідування слідчий суддя зобов`язаний врахувати наявність достатніх доказів для підозри особи щодо якої подано клопотання у вчиненні кримінального правопорушення.

3.2. Набуття статусу підозрюваного

Запобіжні заходи на стадії досудового розслідування можуть застосовуватися лише до підозрюваного.

За змістом ч. 1 ст. 42 КПК України, статус підозрюваного має, зокрема, особа, щодо якої складено повідомлення про підозру, однак його не вручено їй внаслідок невстановлення місцезнаходження особи, проте вжито заходів для вручення у спосіб, передбачений цим Кодексом для вручення повідомлень.

Статтею 278 КПК України передбачено порядок вручення письмового повідомлення про підозру - письмове повідомлення про підозру вручається в день його складення слідчим або прокурором, а у випадку неможливості такого вручення - у спосіб, передбачений цим Кодексом для вручення повідомлень (ч. 1 ст. 278 КПК України).

Частиною 1 статті 111 КПК України передбачено, що повідомлення у кримінальному провадженні є процесуальною дією, за допомогою якої слідчий, прокурор, слідчий суддя чи суд повідомляє певного учасника кримінального провадження про дату, час та місце проведення відповідної процесуальної дії або про прийняте процесуальне рішення чи здійснену процесуальну дію.

Частиною 3 статті 111 КПК України передбачено, що повідомлення у кримінальному провадженні здійснюється у випадках, передбачених цим Кодексом, у порядку, передбаченому главою 11 цього Кодексу, за винятком положень щодо змісту повідомлення та наслідків неприбуття особи.

Так, Глава 11 Розділу ІІ КПК України містить статтю 135, якою передбачено порядок здійснення виклику в кримінальному провадженні, а також статтю 136 КПК України, якою встановлено яким чином підтверджується отримання особою повістки про виклик або ознайомлення з її змістом іншим шляхом.

Відповідно до ч. 1 ст. 135 КПК України, особа викликається до слідчого, прокурора, слідчого судді, суду шляхом вручення повістки про виклик, надіслання її поштою, електронною поштою чи факсимільним зв`язком, здійснення виклику по телефону або телеграмою.

У разі тимчасової відсутності особи за місцем проживання повістка для передачі їй вручається під розписку дорослому члену сім`ї особи чи іншій особі, яка з нею проживає, житлово-експлуатаційній організації за місцем проживання особи або адміністрації за місцем її роботи (ч. 2 ст. 135 КПК України).

Повістка про виклик вручається особі працівником органу зв`язку, працівником правоохоронного органу, слідчим, прокурором, а також секретарем судового засідання, якщо таке вручення здійснюється в приміщенні суду.

Повістка про виклик особи, яка проживає за кордоном, вручається згідно з міжнародним договором про правову допомогу, згода на обов`язковість якого надана Верховною Радою України, а за відсутності такого - за допомогою дипломатичного (консульського) представництва (ч.ч. 6, 7 ст. 135 КПК України).

Відповідно до ч. 8 ст. 135 КПК України повістка про виклик особи, стосовно якої існують достатні підстави вважати, що така особа виїхала та/або перебуває на тимчасово окупованій території України, території держави, визнаної Верховною Радою України державою-агресором, у випадку обґрунтованої неможливості вручення їй такої повістки згідно з частинами першою, другою, четвертою - сьомою цієї статті, публікується в засобах масової інформації загальнодержавної сфери розповсюдження та на офіційному веб-сайті Офісу Генерального прокурора.

Особа, зазначена в абзаці першому цієї частини, вважається такою, яка належним чином повідомлена про виклик, з моменту опублікування повістки про її виклик у засобах масової інформації загальнодержавної сфери розповсюдження та на офіційному веб-сайті Офісу Генерального прокурора.

У випадку наявності в особи, зазначеної в абзаці першому цієї частини, захисника (захисників) копія повістки про її виклик надсилається захиснику (захисникам).

Отже, з огляду на наведені положення закону, стаття 278 КПК України покладає на слідчого/прокурора обов`язок вручити підозрюваному в кримінальному провадженні письмове повідомлення про підозру в день його складення, однак, якщо це зробити неможливо, повідомлення про підозру вручається у спосіб, передбачений КПК України для вручення повідомлень у кримінальному провадженні (ст. 111 КПК України), тобто, - у порядку здійснення виклику в кримінальному провадженні (ст. 135 КПК України) - у тому числі шляхом публікації в засобах масової інформації загальнодержавної сфери розповсюдження та на офіційному веб-сайті Офісу Генерального прокурора, у разі, якщо існують достатні підстави вважати, що така особа виїхала та/або перебуває на тимчасово окупованій території України, території держави, визнаної Верховною Радою України державою-агресором, та у випадку обґрунтованої неможливості вручення їй такої повістки згідно з частинами першою, другою, четвертою - сьомою цієї статті.

Слідчим суддею встановлено, що 30.11.2023 року слідчим за погодженням з прокурором Харківської обласної прокуратури, в порядку ст. ст. 111, 135, 278 КПК України, ОСОБА_7 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого за ч. 2 ст. 28, ч. 1 ст. 438 КК України, яке розміщено у засобі масової інформації загальнодержавної сфери розповсюдження - газеті «Урядовий кур`єр», випуск від 30.11.2023 за №240 (7638), та на офіційному веб-сайті Офісу Генерального прокурора у розділі «Повістки про виклик та відомості про здійснення спеціального досудового розслідування» де оприлюднено інформацію, зокрема, про виклик

ОСОБА_7 на 15 год. 00 хв. 04.12.2023, 05.12.2023 та 06.12.2023 за адресою: АДРЕСА_4 , для вручення останньому письмового повідомлення про підозру у вчиненні кримінального правопорушення та його допиту, як підозрюваного.

Повідомлення про підозру ОСОБА_7 та повістки про його виклик у відповідності до ч. 8 ст. 135 КПК України 19.10.2023 опубліковано на офіційному веб-сайті Офісу Генерального прокурора та в газеті «Урядовий кур`єр», яка згідно розпорядження Кабінету Міністрів України від 10.11.2021 № 1425-р «Про друкований засіб масової інформації загальнодержавної сфери розповсюдження, в якому у 2022 році розміщуються повістки про виклик осіб, які беруть участь у кримінальному провадженні, та інші відомості» є засобом масової інформації загальнодержавної сфери розповсюдження в якому розміщуються повістки про виклик осіб, які беруть участь у кримінальному провадженні, та інші відомості.

Разом із тим, 17.10.2023 на підставі постанови слідчого Регіональним центром з надання безоплатної вторинної правової допомоги у Луганській та Харківській області видано доручення про надання безоплатної вторинної правової допомоги № 027-270008995, згідно якого підозрюваному ОСОБА_7 у кримінальному провадженні призначено захисника ОСОБА_9 , який здійснює повноваження на підставі свідоцтва про право на зайняття адвокатською діяльністю від 05.09.2003 №1106, контактний номер НОМЕР_3 .

Повідомлення про підозру та повістки про виклик були також вручені захиснику.

Однак, у зазначений час ОСОБА_7 не з`явився, причин своєї неявки не повідомив.

Крім того, згідно з отриманою від оперативного підрозділу Ізюмського РВ Управління СБ України в Харківській області інформацією, ОСОБА_7 перебуває на території держави-агресора рф, при цьому встановити його конкретне місце перебування на території рф наразі не вбачається можливим.

Враховуючи викладене, постановою слідчого від 08.12.2023 ОСОБА_7 оголошено в розшук на території України та міжнародний розшук.

З урахуванням вищевикладеного, а також положень ч. 8 ст. 135 КПК України, слідчий суддя дійшов висновку, що органом досудового розслідування дотримані вимоги КПК України та вжито усіх можливих заходів для вручення ОСОБА_7 повідомлення про підозру у спосіб, передбачений КПК України для вручення повідомлень.

При цьому, зважаючи на приписи ч. 1 ст. 42 та ст. 135 КПК України, можна дійти до висновку, що дотримання прав особи при врученні складеного повідомлення про підозру, полягає не у фактичному врученні такого повідомлення (процесуального документа), а у вжитті органом досудового розслідування усіх можливих заходів для того, щоб така особа могла дізнатися про факт складення такого повідомлення про підозру та суть викладених у ньому обставин з усіх доступних для неї джерел, що і було здійснено слідчим та підтверджується матеріалами клопотання.

Крім того, КПК України не передбачає обов`язку і права слідчого відкласти вручення повідомлення про підозру та чекати настання сприятливих обставин для його вручення особі. В свою чергу, органом досудового розслідування вчинено всі можливі передбачені законом дії для того, щоб особа, якій повідомляється про підозру, була обізнана про це.

Таким чином у вказаному кримінальному провадженні ОСОБА_7 набув статусу підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч2 ст. 28 ч. 1 ст. 438 КК України.

3.3. Наявність достатніх доказів для підозри у вчиненні кримінального правопорушення

Під час розгляду клопотання прокурор обґрунтував на основі наданих слідчому судді копій матеріалів кримінального провадження протокол допиту потерпілого ОСОБА_8 від 11.01.2023; протокол допиту свідка ОСОБА_10 від 11.01.2023; протокол пред`явлення особи для впізнання за фотознімками ОСОБА_8 від 22.02.2023; протокол пред`явлення особи для впізнання за фотознімками ОСОБА_10 від 22.02.2023; протокол допиту свідка ОСОБА_11 від 27.01.2023; протокол проведення слідчого експерименту за участі ОСОБА_8 від 13.07.2023; протокол допиту свідка ОСОБА_12 від 26.05.2023; протокол допиту свідка ОСОБА_13 від 26.05.2023; протокол допиту свідка ОСОБА_14 від 26.05.2023; пояснення військовослужбовців рф ОСОБА_7 , ОСОБА_15 , ОСОБА_16 , ОСОБА_17 , ОСОБА_18 .

Таким чином, на даному етапі досудового розслідування сторона обвинувачення зібрала та надала слідчому судді достатні та переконливі матеріали кримінального провадження, які вказують на те, що внаслідок дій, що інкримінуються ОСОБА_7 , могли відбутися участь в терористичній організації та участь у діяльності не передбаченого законом збройного формування, тобто могли бути вчинений злочин, передбачений ч. 2 ст. 11 КК України.

Отже, не вирішуючи питання про доведеність вини та остаточної кваліфікації дій ОСОБА_7 , зважаючи на надані матеріали кримінального провадження, слідчий суддя дійшов до висновку про наявність такої сукупності доказів, якої достатньо для підозри ОСОБА_7 у вчиненні злочинів за викладених у клопотанні слідчого обставин.

3.4. Переховування підозрюваного від органів досудового розслідування та суду на тимчасово окупованій території України, на території держави, визнаної Верховною Радою України державою-агресором, з метою ухилення від кримінальної відповідальності

Зверненням до Організації Об`єднаних Націй, Європейського Парламенту, Парламентської Асамблеї Ради Європи, Парламентської Асамблеї НАТО, Парламентської Асамблеї ОБСЄ, Парламентської Асамблеї ГУАМ, національних парламентів держав світу про визнання Російської Федерації державою-агресором, затвердженим Постановою Верховної Ради України від 27.01.2015 № 129-VIII Російську Федерацію визнано країною-агресором.

Відповідно до ч. 1 ст. 281 КПК України, якщо під час досудового розслідування місцезнаходження підозрюваного невідоме або він виїхав та/або перебуває на тимчасово окупованій території України чи за межами України та не з`являється без поважних причин на виклик слідчого, прокурора за умови його належного повідомлення про такий виклик, слідчий, прокурор оголошує розшук такого підозрюваного. До оголошення підозрюваного в розшук слідчий, прокурор зобов`язаний вжити заходів щодо встановлення його місцезнаходження.

Слідчим суддею встановлено, що матеріали досудового розслідування дають достатні та безсумнівні підстави вважати, що підозрюваний ОСОБА_7 умисно переховується від слідства та суду на території рф, тобто держави, визнаної Верховною Радою України державою-агресором з метою уникнення кримінальної відповідальності за вчинене ним кримінальне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 28, ч. 1 ст. 438 КК України..

Так, винесена слідчим або прокурором на підставі ст. 281 КПК України постанова про оголошення розшуку підозрюваного у подальшому є підставою для здійснення оперативним підрозділом, якому доручено здійснювати розшук підозрюваного, усіх необхідних розшукових заходів, зокрема, таких видів розшуку: державного, міждержавного, міжнародного, тобто оголошення розшуку підозрюваного на підставі ст. 281 КПК України не має будь-якого обмеження за територією в межах держави або за межами України.

3.5. Висновки за результатами розгляду клопотання

На підставі наведеного вище, враховуючи, що КПК України передбачає спеціальне досудове розслідування щодо кримінальних правопорушень, які розслідуються у межах кримінального провадження, ОСОБА_7 є повнолітнім, набув статусу підозрюваного у вказаному кримінальному провадженні, наявні достатні докази для підозри ОСОБА_7 у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 28 ч. 1 ст. 438 КК України, враховуючи, що оголошений розшук підозрюваного, зважаючи, що стороною обвинувачення обґрунтовано клопотання про здійснення спеціального досудового розслідування щодо підозрюваного саме фактом перебування останнього у такому розшуці, слідчий суддя дійшов до висновку про задоволення клопотання слідчого, у зв`язку із доведеністю всіх обставин, які обумовлюють застосування спеціального досудового розслідування щодо підозрюваного у цьому кримінальному провадженні.

Враховуючи вищевикладене та керуючись статтями 297-1, 297-3, 297-4, 309, 369-372, 376 КПК України, слідчий суддя

п о с т а н о в и в:

Клопотання слідчого 1-го відділення слідчого відділу Управління СБ України в Харківській області лейтенанта юстиції ОСОБА_5 , - задовольнити.

Надати дозвіл на здійснення спеціального досудового розслідування стосовно ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця Воронезької області, рф, документованого паспортом громадянина російської федерації серії НОМЕР_1 , виданим 05.11.2014 ОУФМС росії Кантемирівського району, Воронізької області, військовослужбовця в/ч НОМЕР_2 ( АДРЕСА_1 ), командира взводу підвозу ПМП, 252-го гвардійського мотострілкового полку орденів Суворова та Олександра Невського 90-ї гвардійської танкової дивізії Центрального військового округу, зареєстрованого у Бєлгородській області, Валуйський район, м.Валуйки (більш точної адреси не встановлено), мешкаючого за адресою: АДРЕСА_2 , рф, місцезнаходження якого на даний час не встановлено, підозрюваної у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 28, ч. 1 ст. 438 КК України у кримінальному провадженні № 0000008 від 11.01.2023.

Відомості про здійснення спеціального досудового розслідування у кримінальному провадженні № 0000008 від 11.01.2023 стосовно ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , підозрюваної у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 28, ч. 1 ст. 438 КК України, невідкладно, але не пізніше 24 годин після постановлення ухвали, внести до Єдиного реєстру досудових розслідувань і публікувати в засобах масової інформації загальнодержавної сфери розповсюдження та на офіційному веб-сайті Офісу Генерального прокурора.

Якщо підстави для постановлення слідчим суддею ухвали про спеціальне досудове розслідування перестануть існувати, подальше досудове розслідування стосовно ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , здійснювати згідно із загальними правилами, передбаченими Кримінальним процесуальним кодексом України.

Копію ухвали (резолютивної частини) невідкладно направити до Офісу Генерального прокурора для організації виконання в частині внесення відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань та здійснення відповідних публікацій.

Ухвала набирає законної сили з моменту її оголошення та оскарженню в апеляційному порядку не підлягає.

Повний текст ухвали складений і підписаний 02.01.2023.

Слідчий суддя - ОСОБА_1