Справа № 750/1491/24
Провадження № 1-кп/750/230/24
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

14 лютого 2024 року Деснянський районний суд м. Чернігова в складі:

головуючого: судді ОСОБА_1 ,

з участю: секретаря ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченої ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Чернігові кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0004877 від 27.12.2023, стосовно

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки смт. Червоногвардійське, Автономної Республіки Крим, українки, громадянки України, з середньою освітою, непрацюючої, розлученої, раніше не судимої, проживаючої за адресою: АДРЕСА_1 ; зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_2 ,

обвинуваченої у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15, ч. 4 ст. 185 КК України,-

В С Т А Н О В И В :

27.12.2023 о 15 год. 15 хв., ОСОБА_4 , перебуваючи у приміщенні магазину «Sinsay» ДП «ЛПП Україна» АТ «ЛПП» (дочірнє підприємство «ЛПП Україна» Акціонерного товариства «ЛПП»), який розташований за адресою: м. Чернігів, вул. 77-ї Гвардійської дивізії, 1В, шляхом вільного доступу, маючи злочинний умисел на заволодіння чужим майном, з корисливих мотивів та з метою особистого збагачення, діючи умисно, в умовах воєнного стану, введеного 24.02.2022 Указом Президента України № 64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні», який в подальшому неодноразово продовжувався, зокрема, Указом Президента України 06.11.2023 №734/2023, затвердженим Законом України від 08.11.2023 №3429-ІХ, строк дії воєнного стану продовжено з 05 години 30 хвилин 16 листопада 2023 року строком на 90 діб, таємно, будучи переконаною, що за її діями ніхто не спостерігає з торгових полиць вказаного магазину взяла куртку чоловічу (артикул 1810О) вартістю 479 грн. 20 коп., штани чоловічі (артикул 8440С) вартістю 351 грн. 20 коп., шкарпетки чоловічі (артикул 8295U) вартістю 135 грн. 20 коп., що належить ДП «ЛПП Україна» АТ «ЛПП», а всього на загальну суму 965 грн. 60 коп. З вказаним товаром ОСОБА_4 пройшла через касову зону магазину «Sinsay» ДП «ЛПП Україна» АТ «ЛПП», не розрахувавшись за нього та направилася до виходу, тобто вчинила усі дії, які вважала необхідними для доведення злочину до кінця, однак злочин не було закінчено з причин, які не залежали від її волі, оскільки з викраденим майном була виявлена та зупинена працівниками магазину.

У судовому засіданні обвинувачена ОСОБА_4 свою вину у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15, ч. 4 ст. 185 КК України, визнала повністю, підтвердила правильність викладених в обвинувальному акті обставин та показала, що 27.12.2023, після 15 години, прийшла до магазину по АДРЕСА_3 . З полиць магазину вона взяла речі, частину з яких поклала до своєї сумки, а саме: чоловічу куртку, чоловічі штани та пару чоловічих шкарпеток. З товаром вона направилась до каси, де розрахувалась за частину товару, а за інші, вищевказані речі, які лежали в її сумці, вона не розрахувалась та направилась до виходу з магазину. При цьому спрацювала система безпеки магазину та її затримали працівники магазину, які викликали поліцію. Поліцейським вона видала речі, які намагалась винести, не сплативши за них. Такі дії вона вчинила вперше, дуже шкодує про вчинене протиправне діяння. Бачила, що інші люди виносять з магазину речі, не розраховуючись, тому й сама вирішила спробувати так вчинити, щоб у подальшому продати ті речі, хоча раніше особисто нічого подібного не вчиняла. Як внутрішньо переміщена особа вона отримує допомогу від держави, але допомоги не вистачає, зокрема, не вистачає грошових коштів на лікування набутих хвороб. Це її не виправдовує, й вона засуджує свої дії, запевняючи, що це була її помилка й таке не повториться. Просила не позбавляти свободи.

Відповідно до ч. 3 ст. 349 КПК України судом визнано недоцільним дослідження доказів стосовно тих фактичних обставин справи, які ніким не оспорюються. При цьому суд враховує, що обвинувачена і прокурор вірно розуміють зміст цих обставин, не має сумнівів стосовно добровільності їх позиції, а також їм роз`яснено, що у такому випадку, вони будуть позбавлені права оспорювати ці фактичні обставини в апеляційному порядку.

Допитавши обвинувачену ОСОБА_4 та дослідивши матеріали кримінального провадження в обсязі, узгодженому сторонами кримінального провадження, суд дійшов висновку, що вина обвинуваченої у вчиненні кримінального правопорушення доведена повністю, а її дії слід кваліфікувати за ч. 2 ст. 15, ч. 4 ст. 185 КК України, як закінчений замах на таємне викрадення чужого майна (крадіжку), вчинений в умовах воєнного стану.

Відповідно до статті 65 КК України при визначенні виду та міри покарання суд враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу обвинуваченої та обставини, що обтяжують і пом`якшують покарання. Окрім того, суд зважає на положення ч. 1 ст. 68 КК України, згідно якої при призначенні покарання за незакінчене кримінальне правопорушення суд, керуючись положеннями статей 65-67 цього Кодексу, враховує ступінь тяжкості вчиненого особою діяння, ступінь здійснення кримінально протиправного наміру та причини, внаслідок яких кримінальне правопорушення не було доведено до кінця.

Зокрема, відповідно до ст. 12 КК України кримінальне правопорушення, вчинене ОСОБА_4 є тяжким злочином.

З наданих у судовому засіданні матеріалів вбачається, що ОСОБА_4 раніше не судима, за медичною допомогою в диспансерне наркологічне відділення та диспансерне психіатричне відділення КНП «Чернігівська обласна психоневрологічна лікарня» не зверталася, до адміністративної відповідальності не притягувалася.

Обставинами, які пом`якшують покарання обвинуваченої ОСОБА_4 згідно зі ст. 66 КК України, суд визнає щире каяття та активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення.

Обставин, які обтяжують покарання обвинуваченої ОСОБА_4 відповідно до ст. 67 КК України, судом не встановлено.

Зважаючи, що ОСОБА_4 учинено незакінчене кримінальне правопорушення, при визначенні міри покарання суд керується положеннями ч. 3 ст. 68 КК України, якою передбачено, що за вчинення замаху на кримінальне правопорушення строк або розмір покарання не може перевищувати двох третин максимального строку або розміру найбільш суворого виду покарання, передбаченого санкцією статті (санкцією частини статті) Особливої частини цього Кодексу. Зважаючи на кваліфікацію діяння ОСОБА_4 за ч. 2 ст. 15, ч. 4 ст. 185 КК України, призначене їй покарання не може перевищувати 5 років 4 місяців позбавлення волі.

З урахуванням викладеного, конкретних обставин кримінального провадження, характеру вчиненого протиправного діяння, зокрема, ОСОБА_4 виконала усі дії, які вважала необхідними для доведення кримінального правопорушення до кінця, але кримінальне правопорушення не було закінчено з причин, які не залежали від її волі, через викриття працівниками магазину; зважаючи на особу обвинуваченої, яка раніше не судима, негативно ставиться до вчиненого протиправного діяння, суд вважає, що достатнім для виправлення обвинуваченої ОСОБА_4 , а також попередження вчинення як нею, так і іншими особами нових кримінальних правопорушень, буде покарання в межах санкції ч. 4 ст. 185 КК України у виді п`яти років позбавлення волі.

Разом з тим, зважаючи, що обвинувачена, будучи викритою працівниками магазину, добровільно видала працівникам поліції викрадене майно; вона має скрутне матеріальне становище, є внутрішньо переміщеною особою; беззаперечно визнала свою винуватість у вчиненні кримінального правопорушення та щиро розкаялась, суд вважає можливим її виправлення без відбування покарання та приходить до переконання про можливість звільнення ОСОБА_4 на підставі ст. 75 КК України від відбування призначеного за цим вироком покарання з випробуванням, встановивши іспитовий строк, із покладенням обов`язків, передбачених ст. 76 КК України.

Заходи забезпечення кримінального провадження, в тому числі запобіжні заходи, не застосовувалися. Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлено, судові витрати та речові докази відсутні.

Керуючись ст. ст. 368, 370, 371, 373, 374 КПК України, суд

У Х В А Л И В:

ОСОБА_4 визнати винуватою у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15, ч. 4 ст. 185 КК України, та призначити їй покарання у виді 5 (п`яти) років позбавлення волі.

Відповідно до ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування призначеного судом покарання з випробуванням, встановивши іспитовий строк 1 (один) рік.

Відповідно до ст. 76 КК України, покласти на ОСОБА_4 наступні обов`язки:

-періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

-повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

На вирок може бути подана апеляційна скарга до Чернігівського апеляційного суду протягом 30 днів з дня його проголошення.

Копію вироку після його проголошення негайно вручити обвинуваченій та прокурору.

Суддя ОСОБА_1