провадження № 1-кп/336/1032/2023
ВИРОК

іменем України

31 жовтня 2023 року м. Запоріжжя

Шевченківський районний суд м. Запоріжжя в складі головуючого судді ОСОБА_1 , за участі секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000171 від 01 вересня 2023 року, за обвинуваченням:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який народився в м. Оріхів Запорізької області, громадянина України, освіта середня спеціальна, не працюючого, не одруженого, є особою з інвалідністю 3 групи, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

у вчиненні кримінального правопорушення (проступку), передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України,

за участі:

прокурора - ОСОБА_4 ,

обвинуваченого - ОСОБА_3 ,

встановив:

В середині серпня 2023 року в денний період часу, більш точну дату та час досудовим слідством не встановлено, ОСОБА_3 маючи умисел на незаконне придбання, виготовлення та зберігання особливо небезпечного наркотичного засобу без мети збуту, діючи умисно в порушення вимог статей 25, 26 Закону України «Про обіг наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів та прекурсорів», перебуваючи на присадибній ділянці, за місцем свого мешкання за адресою: АДРЕСА_1 , зірвав рослини сіро-зеленого кольору, які відповідно до висновку експерта № СЕ - 19/108/-23/14502 - НЗПРАП від 21.09.2023 - є особливо небезпечним наркотичним засобом, обіг якого заборонено - Канабісом, маса яких в перерахунку на висушену речовину склала 400,3 г., тим самим незаконно придбав особливо небезпечний наркотичний засіб. В подальшому вказані рослини висушив та подрібнив, тим самим здійснив незаконне виготовлення особливо небезпечного наркотичного засобу обіг якого заборонено - канабісу, після чого переніс за місцем свого мешкання та поклав до двох картонних коробок, чотирьох паперових згортків та скляної банки, які знаходилися в приміщенні будинку де незаконно зберігав до моменту виявлення працівниками поліції.

13.09.2023 року в період часу з 10:25 годин до 11:21 години працівниками поліції на підставі ухвали слідчого судді Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя провели обшук будинку за адресою: АДРЕСА_1 , де проживає ОСОБА_3 в ході якого виявлено та вилучено рослинну речовину сіро-зеленого кольору, яка є особливо небезпечним наркотичним засобом обіг якого заборонено - КАНАБІСОМ, маса якого в перерахунку на висушену речовину склала 400,3г.

Відповідно до таблиці №1 затвердженої наказом Міністерства охорони здоров`я України №188 від 01.08.2000 «Про затвердження таблиць невеликих, великих та особливо великих розмірів наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів, які знаходяться у незаконному обігу» - канабіс масою 400,3 г. не являється великим розміром наркотичного засобу.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 337 КПК України судовий розгляд проводиться лише щодо особи, якій висунуте обвинувачення, і лише в межах висунутого обвинувачення відповідно до обвинувального акта.

В судовому засіданні обвинувачений повністю визнав винність у вчиненні незаконних дій в сфері обігу наркотичних засобів за вказаних в обвинуваченні обставин і дав детальні показання про мотиви і фактичні обставини вчинення кримінально-караного діяння. Пояснив, що в серпні місяці цього року зірвав коноплю та переніс за місцем мешкання, кинув на горище, після того як вона підсохла подрібнив її та розклав по двом картонним коробкам, зберігав для власного вживання, оскільки хворіє на рак і щоб полегшити біль вживає наркотичну речовину. У вчиненні кримінального правопорушення щиро розкаявся. Заявив, що повністю усвідомив протиправність та згубність своїх дій.

Враховуючи те, що обвинувачений ОСОБА_3 , в повному обсязі визнав свою вину у вчиненні кримінального правопорушення при обставинах, викладених в обвинувальному акті, за згодою учасників судового провадження, суд, в силу ч. 3 ст. 349 КПК України, визнав недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються, обмежившись допитом обвинуваченого, дослідженням матеріалів, які характеризують особу обвинуваченого, постанови про визнання речовими доказами та довідки про витрати на проведення експертизи.

При цьому суд роз`яснив наслідки, передбачені ч. 3 ст. 349 КПК України, переконався у добровільності позицій та правильному розумінні учасниками судового провадження наслідків відмови від дослідження інших доказів, що позбавляє їх права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.

Обвинувачений ОСОБА_3 , вірно розуміє зміст обставин провадження і у суду немає сумнівів в добровільності та істинності його позиції.

Приймаючи до уваги пояснення обвинуваченого, оцінивши досліджені в судовому засіданні докази, суд дійшов висновку, що вина у вчинені інкримінованого йому кримінального правопорушення знайшла своє підтвердження.

Умисні дії обвинуваченого ОСОБА_3 , суд кваліфікує за ч. 1 ст. 309 КК України, як незаконне придбання, виготовлення та зберігання наркотичних засобів без мети збуту.

Відповідно до статті 1 КК України кримінальний кодекс України має своїм завданням правове забезпечення охорони прав і свобод людини і громадянина, власності, громадського порядку та громадської безпеки, довкілля, конституційного устрою України від кримінально-протиправних посягань, забезпечення миру і безпеки людства, а також запобігання кримінальним правопорушенням.

Для здійснення цього завдання Кримінальний кодекс України визначає, які суспільно небезпечні діяння є кримінальними правопорушеннями та які покарання застосовуються до осіб, що їх вчинили.

Відповідно до ст. 65 КК України суд призначає покарання: 1) у межах, установлених у санкції статті (санкції частини статті) Особливої частини цього Кодексу, що передбачає відповідальність за вчинене кримінальне правопорушення за винятком випадків, передбачених частиною другою статті 53 цього Кодексу; 2) відповідно до положень Загальної частини цього Кодексу; 3) враховуючи ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень. Більш суворий вид покарання з числа передбачених за вчинене кримінальне правопорушення призначається лише у разі, якщо менш суворий вид покарання буде недостатній для виправлення особи та попередження вчинення нею нових кримінальних правопорушень.

Згідно зі ст. 50 КК України, покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженими, так і іншими особами.

Відповідно до ч. 1 ст. 12 КК України визначено, що кримінальні правопорушення поділяються на кримінальні проступки і злочини.

Частиною 2 статті 12 КК України визначено, що кримінальним проступком є передбачене цим Кодексом діяння (дія чи бездіяльність), за вчинення якого передбачене основне покарання у виді штрафу в розмірі не більше трьох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або інше покарання, не пов`язане з позбавленням волі.

Кримінальне правопорушення, у вчиненні якого обвинувачується ОСОБА_3 , є кримінальним проступком.

Обставинами, які пом`якшують покарання обвинуваченого, передбачені ст. 66 КК України, суд визнає щире каяття.

Обставини, що обтяжують покарання обвинуваченого, згідно зі ст. 67 КК України, судом не встановлені.

Відповідно до ст.ст. 50, 65 КК України, покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженими, так і іншими особами. Виходячи із вказаних вимог закону особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень.

ОСОБА_3 , вину визнав повністю, щиро розкаявся у вчиненні кримінального правопорушення, має постійне місце проживання, за місцем мешкання характеризується позитивно, раніше не судимий.

Згідно з ч. 5 ст. 9 КПК України, кримінально процесуальне законодавство України застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини.

Відповідно до ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та практику Суду як джерело права.

У рішенні «Бемер проти Німеччини» від 03 жовтня 2002 року Європейський суд з прав людини зазначає, що кримінальний суд має враховувати особу засудженого, його стаж злочинної діяльності, обставини скоєного ним злочину, його поведінку після злочину, умови його життя та наслідки, яких можна очікувати в зв`язку з відстрочкою.

ОСОБА_3 , визнав вину повністю, офіційно не працює, є особою з інвалідністю 3 групи, має постійне місце проживання, за місцем мешкання характеризується позитивно, враховуючи конкретні обставини кримінального правопорушення (проступку), які не мали тяжких наслідків, прокурор просив призначити покарання не пов`язане з ізоляцією від суспільства, обвинувачений погодився з позицією прокурора, суд вважає за можливе призначити обвинуваченому покарання не пов`язане з ізоляцією від суспільства, а саме призначити покарання у виді обмеження волі строком на 2 роки із застосуванням положень ст.ст. 75, 76 КК України.

Призначення такого покарання буде відповідати принципу необхідності і достатності для виправлення обвинуваченого, випливає з дотримання судом принципів «рівних можливостей» та «справедливого судового розгляду», встановлених ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основних свобод 1950 року.

Цивільний позов по кримінальному провадженню не заявлено.

Запобіжний захід ОСОБА_3 в даному кримінальному провадженні не обирався.

В даному кримінальному провадженні було проведено судову експертизу № СЕ - 19/108/-23/14502 - НЗПРАП від 21.09.2023 вартість якої становить 3824,00 гривень.

Суд, відповідно до ст. 124 ч.2 КПК України, у разі ухвалення обвинувального вироку, стягує з обвинуваченого на користь держави, документально підтверджені витрати на залучення експерта.

В матеріалах кримінального провадження є документальне підтвердження, що процесуальні витрати на проведення експертизи становлять 3824,00 грн.

Відповідно до ст. 374 ч.4 п.2 КПК України у разі визнання особи винуватою, у резолютивній частині вироку зазначається рішення про відшкодування процесуальних витрат.

Так, підлягають стягненню з обвинуваченого витрати на проведення експертизи в розмірі 3824,00 грн. в дохід держави.

Долю речових доказів суд вирішує відповідно до положень ст. 100 КПК України.

Керуючись ст.ст. 368-371, 373-376, 392, 395, 532 КПК України, суд -

ухвалив:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винуватим у пред`явленому обвинуваченні за ч. 1 ст. 309 КК України та призначити йому покарання у виді обмеженням волі на строк два роки.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_3 від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком 1 (один) рік.

На підставі ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_3 обов`язки:

1) періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

2) повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання; роботи.

Стягнути з обвинуваченого ОСОБА_3 на користь держави процесуальні витрати на проведення експертизи в розмірі 3824,00 грн.

Після набрання вироком законної сили речові докази:

Речовий доказ наркотичний засіб - канабіс загальною масою в перерахунку на висушену речовину 400,3 грами, переданий на підставі постанови дізнавача від 22.09.2023 року до камери схову Пологівського РВП ГУНП в Запорізькій області, (квитанція від 22.09.2023 року, номер книги обліку речових доказів 65, порядковий номер 29) - знищити.

Вирок може бути оскаржений до Запорізького апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги через Шевченківський районний суд м. Запоріжжя протягом 30 днів з дня його проголошення.

Судове рішення суду першої інстанції не може бути оскаржене в апеляційному порядку з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним відповідно до положень частини третьої статті 349 цього Кодексу.

Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Копію вироку негайно після оголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Суддя: ОСОБА_1