печерський районний суд міста києва
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 листопада 2023 року слідчий суддя Печерського районного суду м. Києва ОСОБА_1 ,

при секретарі судових засідань ОСОБА_2

розглянувши у судовому засіданні клопотання прокурор Київської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Центрального регіону ОСОБА_3 , про арешт майна,-

ВСТАНОВИВ:

27.10.2023 засобами поштового зв`язку прокуорор Київської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Центрального регіону ОСОБА_3 , звернувся до суду з клопотанням про накладення арешту на тимчасово вилучене майно, яке надійшло в провадження слідчого судді ОСОБА_1 09.11.2023.

У судове засідання прокурор подав заяву, в якому просив розглядати клопотання без його участі, вимоги підтримав.

Представник власника майна в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду повідомлявся належним чином, шляхом направлення судових повісток та розміщенням інформації на сайті Печерського районного суду м. Києва.

Частиною 1 статті 172 КПК України передбачено, що неприбуття сторін, у судове засідання не перешкоджає розгляду клопотання.

Згідно з нормою ч. 4 ст. 107 КПК України, фіксація під час розгляду клопотання слідчим суддею за допомогою технічних засобів не здійснювалась.

Вивчивши клопотання та докази, якими обґрунтовується клопотання, надходжу до наступних висновків.

Так, прокурор обґрунтовує клопотання тим, що Другим слідчим відділом Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Києві, проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за 0000852 від 27 жовтня 2023 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України.

Нагляд за додержанням законів під час проведення досудового розслідування у формі процесуального керівництва у кримінальному провадженні здійснюється прокурорами групи прокурорів Київської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Центрального регіону.

27 жовтня 2023 року в ході проведення огляду кімнати № 222 Медичного реабілітаційного центр «Пуща-Водиця» Міністерства внутрішніх справ України за адресою: м. Київ, вул. Миколи Юнкерова, 48, вилучено наступні матеріальні об`єкти:

- прозорий поліетиленовий пакетик з пазовою застібкою з порошкоподібною речовиною білого кольору, який поміщено до спеціального пакету Державного бюро розслідувань ДБР 005138;

- пошкоджену частину кулькової ручки, пошкоджений поліетиленовий пакетик з пазовою застібкою та банкноту номіналом 1 гривня ТВ 9042925, які поміщено до спеціального пакету Державного бюро розслідувань S 1030083.

Прозорий поліетиленовий пакетик з пазовою застібкою з порошкоподібною речовиною білого кольору є об`єктами кримінально протиправних дій.

Пошкоджена частина кулькової ручки, пошкоджений поліетиленовий пакетик з пазовою застібкою та банкнота номіналом 1 гривня ТВ 9042925 містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження.

Так, прокурор вказує, що 27 жовтня 2023 року вказані матеріальні об`єкти, а саме прозорий поліетиленовий пакетик з пазовою застібкою з порошкоподібною речовиною білого кольору, пошкоджена частина кулькової ручки, пошкоджений поліетиленовий пакетик з пазовою застібкою та банкнота номіналом 1 гривня ТВ 9042925, визнані речовими доказами, про що винесено відповідну постанову.

У зв`язку із викладеним вище, а також беручи до уваги, що існують обставини, які підтверджують, що незастосування арешту на вилучене майно, призведе до приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати або знищення, вилученого матеріальних об`єктів, виникла необхідність у накладенні арешту на вказане вище майно.

Статтею 170 КПК України передбачено, що арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб.

У разі тимчасового вилучення майна під час обшуку, огляду, здійснюваних на підставі ухвали слідчого судді, передбаченої статтею 235 КПК України, клопотання про арешт такого майна повинно бути подано слідчим, прокурором протягом 48 годин після вилучення майна, інакше майно має бути негайно повернуто особі, в якої його було вилучено.

Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 170 КПК України, арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів.

Крім того, у випадку, передбаченому ч. 3 ст. 170 КПК України, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 цього Кодексу.

Відповідно до ст. 98 КПК України, речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій та набуті кримінально протиправним шляхом.

Одночасно при розгляді клопотання, поданого в порядку ст. 172 КПК України, слідчий суддя не вирішує питання належності та допустимості доказів, отриманих в ході досудового розслідування, оскільки оцінка допустимості доказів має бути вирішена відповідно до вимог ст. 89 КК України під час ухвалення судового рішення при судовому розгляді кримінального провадження.

З огляду на зазначені вимоги закону слідчий суддя приходить до висновку про те, що вилучене майно, відповідає критеріям речових доказів у кримінальному провадженні та є на даній стадії досудового розслідування тимчасово вилученим майном.

Матеріали клопотання свідчать, що вказане майно має відношення до кримінального провадження, і, таким чином може бути використане як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження та для ефективного розслідування орган досудового розслідування має потребу у збереженні вказаного майна до встановлення фактичних обставин вчинення кримінального правопорушення.

Зокрема, матеріали провадження свідчать, що на цьому етапі кримінального провадження потреби досудового розслідування виправдовують таке втручання у права та інтереси власника майна з метою запобігання їх зникнення, що може перешкодити кримінальному провадженню, а слідчий суддя, в свою чергу, не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд при розгляді кримінального провадження по суті, тобто не вправі оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для визнання особи винною чи невинною у вчиненні злочину, а лише зобов`язаний на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів визначити, що причетність особи до вчинення кримінального правопорушення є вірогідною та достатньою для застосування щодо неї заходів забезпечення кримінального провадження, одним із яких і є накладення арешту на майно.

При цьому, доказів негативних наслідків від застосування такого заходу забезпечення кримінального провадження слідчим суддею не встановлено.

За таких обставин клопотання підлягає задоволенню.

На підставі викладеного і керуючись ст. ст. 26, 100, 107, 117, 131, 132, 171173, 309 КПК України, слідчий суддя,-

УХВАЛИВ:

Клопотання задовольнити.

Накласти арешт на тимчасово вилучене майно у кримінальному провадженні № 0000852 від 27.10.2023 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України, вилучене 27.10.2023 в ході проведення огляду кімнати № 222 Медичного реабілітаційного центр «Пуща-Водиця» Міністерства внутрішніх справ України за адресою: м. Київ, вул. Миколи Юнкерова, 48, а саме:

- прозорий поліетиленовий пакетик з пазовою застібкою з порошкоподібною речовиною білого кольору, який поміщено до спеціального пакету Державного бюро розслідувань ДБР 005138;

- пошкоджену частину кулькової ручки, пошкоджений поліетиленовий пакетик з пазовою застібкою та банкноту номіналом 1 гривня ТВ 9042925, які поміщено до спеціального пакету Державного бюро розслідувань S 1030083.

Ухвала слідчого судді підлягає негайному виконанню.

Ухвала про накладення арешту може бути оскаржена безпосередньо до Київського апеляційного суду протягом 5 днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_4