Справа № 401/1113/23
№ 1-кп/401/258/23
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 жовтня 2023 року м.Світловодськ

Світловодський міськрайонний суд Кіровоградської області у складі:

головуючий суддя ОСОБА_1 ,

секретар ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Світловодську обвинувальний акт у кримінальному провадженні, відомості щодо якого 09.02.2023 внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000117, відносно:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця міста Світловодська Кіровоградської області, українця, громадянина України, розлученого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , на момент вчинення кримінального правопорушення перебуваючого на посаді солдата резерву 47 запасної роти військової частини НОМЕР_1 у військовому званні «солдат», згідно ст. 89 КК України є особою, що не має судимостей;

- за обвинуваченням у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.185 КК України, -

з участю:

прокурор ОСОБА_4 ,

потерпілий ОСОБА_5 ,

обвинувачений ОСОБА_3 ,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_3 скоїв таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене в умовах воєнного стану, за наступних обставин.

Відповідно до наказу командира військової частини НОМЕР_1 від 20.04.2022 № 4 солдата ОСОБА_3 , який прибув з ІНФОРМАЦІЯ_2 для проходження військової служби за призовом під час мобілізації на особливий період, відповідно до Указу Президента України від 24.02.2022 № 64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні», мобілізаційної директиви Головнокомандувача Збройних Сил України від 24.02.2022 № 32/321/501/13Т та мобілізаційного плану, зараховано з 20.04.2022 до списків особового складу військової частини НОМЕР_1 , поставлено на всі види забезпечення, призначено на посаду солдата резерву 47 запасної роти військової частини НОМЕР_1 , і визнано таким, що справи та посаду прийняв і приступив до виконання службових обов`язків за посадою.

Згідно з п. 4 ч. 1 ст. 24 Закону України «Про військовий обов`язок та військову службу» початком проходження військової служби для громадян, призваних на військову службу під час мобілізації, на особливий період та на військову службу за призовом вважається день відправлення у військову частину з відповідного районного (міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки.

Таким чином, з моменту зарахування 20.04.2022 до списків особового складу військової частини НОМЕР_1 , ОСОБА_3 набув статусу військовослужбовця особи, яка проходить військову службу, та з того ж дня, 20.04.2022, приступив до виконання військового обов`язку проходження військової служби.

Будучи військовослужбовцем, солдат ОСОБА_3 , відповідно до вимог ст.ст. 9, 11, 16, 127, 128 Статуту внутрішньої служби Збройних сил України, затвердженого Законом України від 24 березня 1999 року № 548-ХІV, ст.ст. 1-4 Дисциплінарного статуту Збройних сил України, затвердженого Законом України від 24 березня 1999 року № 551- ХІV, ст. 1 ч. 3, ст. 24 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», зобов`язаний свято і непорушно додержуватися Конституції та законів України, Військової присяги, віддано служити Українському народові, сумлінно і чесно виконувати військовий обов`язок, бути хоробрим, ініціативним ідисциплінованим, беззастережно виконувати накази командирів (начальників), постійно підвищувати рівень військових професійних знань, вдосконалювати свою виучку і майстерність, знати і виконувати свої обов`язки та додержуватися вимог статутів Збройних Сил України, дорожити честю і гідністю військовослужбовця Збройних Сил України, додержуватись правил військової поведінки, поважати бойові та військові традиції, допомагати іншим військовослужбовцям, що перебувають у небезпеці, стримувати їх від вчинення протиправних дій, поважати честь і гідність кожної людини, вести бойові дії ініціативно, наполегливо, до повного виконання поставленого завдання, виявляти повагу до командирів (начальників) і старших за військовим званням, сприяти їм у підтриманні порядку і дисципліни, виконувати службові обов`язки, що визначають обсяг виконання завдань, доручених йому за посадою, постійно бути зразком високої культури, скромності й витримки, завжди пам`ятати, що за його поведінкою судять не лише про нього, а й про Збройні Сили в цілому; не допускати негідних вчинків і стримувати від них інших військовослужбовців.

Однак, ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , будучи військовослужбовцем та проходячи військову службу за призовом під час мобілізації на посаді солдата резерву 47 запасної роти військової частини НОМЕР_1 , у військовому званні «солдат», в період дії воєнного стану в Україні, встановленого відповідно до указу Президента України від 24 лютого 2022 року №64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні» з 24 лютого 2022 року та продовженого по 19 лютого 2023 року, 08.02.2023 близько 14 години 00 хвилин, точного часу в ході досудового розслідування не встановлено, перебував у приміщенні квартири ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , за адресою: АДРЕСА_2 , де у нього виник умисел на таємне викрадення чужого майна.

Реалізовуючи свій злочинний умисел, ОСОБА_3 , перебуваючи у приміщенні квартири ОСОБА_5 , який на той момент не перебував за адресою проживання, та переконавшись, що його злочинні дії ніхто не бачить, діючи умисно та цілеспрямовано, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій та їх суспільно-небезпечні наслідки, з корисливих мотивів та ціллю особистого збагачення, таємно викрав конвекційний обігрівач марки «Saturn» моделі «ST-8666», потужністю 1500 Вт, білого кольору, вартістю 1032 гривень 80 копійок.

З викраденим майном ОСОБА_3 з місця скоєння злочину зник та викраденим майном розпорядився на власний розсуд, спричинивши своїми умисними, протиправними діями потерпілому ОСОБА_5 матеріальну шкоду на загальну суму 1032 гривні 80 копійок.

Вищеописаними діями ОСОБА_3 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 4 ст. 185 КК України, тобто таємне викраденні чужого майна (крадіжка), вчинене в умовах воєнного стану.

Допитаний у судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 вину в інкримінованому кримінальному правопорушенні визнав, обставини його скоєння не оспорював та суду надав показання згідно яких, 08.02.2023 близько 14.00 год. знаходячись за місцем проживання, викрав у вітчима обігрівач. Викрадений обігрівач здав у ломбард, а на отримані гроші придбав алкоголь, оскільки на той час мав від нього залежність. У скоєному щиро розкаюється, запевнив суд, що в подальшому не буде вчинювати кримінальні правопорушення.

Враховуючи, що обвинувачений та інші учасники судового провадження не оспорюють фактичні обставини справи і судом встановлено, що вони правильно розуміють зміст цих обставин, заслухавши думку учасників судового провадження та роз`яснивши їм положення ч.3 ст. 349 КПК України, суд при визначенні обсягу доказів, що підлягають дослідженню, визнав недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються та обмежився показаннями обвинуваченого, дослідженням матеріалів кримінального провадження, що характеризують його особу.

Даючи оцінку результатам судового розгляду справи, суд визнає, що вина обвинуваченого в інкримінованому кримінальному правопорушенні доведена повністю, дії ОСОБА_3 суд кваліфікує за ч.4 ст. 185 КК України, за ознаками таємного викрадення чужого майна (крадіжка), вчиненого в умовах воєнного стану.

Вирішуючи питання про вид та розмір покарання за скоєне, суд, відповідно до ст. 65 КК України, враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу обвинуваченого, обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання.

Обвинуваченим ОСОБА_3 вчинено умисне кримінальне правопорушення, яке відноситься до категорії тяжких злочинів, він в силу ст. 89 КК України є особою, чка не має судимостей, розлучений, має на утриманні трьох малолітніх дітей, являється військовослужбовцем солдатом резерву 47 запасної роти військової частини НОМЕР_1 , має постійне місце проживання, на обліку у лікарів нарколога та психіатра не перебуває.

Згідно висновку органу пробації, виправлення ОСОБА_3 можливе без позбавлення волі на певний строк та не буде становити високу небезпеку для суспільства.

До пом`якшуючих покарання обставин суд відносить щире каяття, сприяння розкриттю кримінального правопорушення, відшкодування завданої шкоди.

Обтяжуючих покарання обставин судом не встановлено.

Вирішуючи питання про вид та розмір призначеного обвинуваченому покарання, суд виходить із встановленої ст. 50 КК України його мети: виправлення і запобігання вчиненню винним нових кримінальних правопорушень, заснованої на вимогах виваженості та справедливості, з урахуванням позиції Європейського суду з прав людини, відповідно до якої покарання як втручання держави в приватне життя особи повинно спрямовуватись на досягнення справедливого балансу між загальними інтересами суспільства та потребою захисту основоположних прав особи, - воно має бути законним (несвавільним) та пропорційним (не становити надмірного тягаря для особи). (справи "Бакланов проти Росії" від 09.06.2005 р.; "Фрізен проти Росії" від 24.03.2005 р.; "Ісмайлова проти Росії" від 29.11.2007 р.)

При цьому, відповідно до ч.2 ст. 65 КК України, особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначене покарання, необхідне і достатнє для її виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень.

З огляду на викладене, суд визначає покарання обвинуваченому, виходячи з відсутності обтяжуючих його обставин, наявності декількох обставин, що пом`якшують покарання та істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого злочину, а також даних, що характеризують особу обвинуваченого, які в сукупності свідчать, що мета покарання: виправлення і запобігання скоєнню нових кримінальних правопорушень, буде досягнута у разі призначення обвинуваченому покарання із застосуванням ст. 69 КК України, при переході до іншого, більш м`якого виду основного покарання, не зазначеного в санкції ч.4 ст. 185 КК України, у виді арешту на строк три місяці.

Призначення такого покарання відповідає принципу необхідності і достатності для виправлення обвинуваченого, випливає з дотримання судом принципів «рівних можливостей» та «справедливого судового розгляду», встановлених ст. 6 Конвенції Про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року.

Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлено, судові витрати у справі відсутні.

Долю речових доказів суд вирішує керуючись правилами ч.9 ст. 100 КПК України.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 100, 368, 374 КПК України, суд -

УХВАЛИВ:

ОСОБА_3 визнати винуватим у пред`явленому обвинуваченні за ч.4 ст. 185 КК України, на підставі якої призначити покарання із застосуванням ст. 69 КК України у виді арешту на строк 3 (три) місяці.

Речові докази: конвекційний обігрівач марки «Saturn» моделі «ST-HT8666» потужністю 1500 Вт, білого кольору, який передано на зберігання потерпілому ОСОБА_5 залишити ОСОБА_5 як законному володільцю.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку на апеляційне оскарження.

Вирок може бути оскаржений до Кропивницького апеляційного суду через Світловодський міськрайонний суд протягом 30 днів з дня його проголошення.

Копія вироку після його проголошення негайно вручається обвинуваченому та прокурору, особам, які не були присутніми під час проголошення вироку, його копія направляється не пізніше наступного дня.

Суддя Світловодського міськрайонного суду

Кіровоградської області ОСОБА_1

12.10.2023