Дата документу 26.10.2023Справа № 554/2347/23
УХВАЛА

Іменем України

26 жовтня 2023 року м. Полтава

Слідчий суддя Октябрського районного суду м. Полтави ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

захисника ОСОБА_3 ,

підозрюваного ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Полтаві клопотання старшого слідчого відділу СУ ГУНП в Полтавській області ОСОБА_5 , погоджене прокурором відділу Полтавської обласної прокуратури ОСОБА_6 , у кримінальному провадженні № 0000240 від 01.02.2023 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 263 КК України, про арешт майна,-

в с т а н о в и в:

До слідчого судді надійшло клопотання слідчого про арешт майна, погоджене прокурором, у якому прохали накласти арешт на вилучені в ході санкціонованого обшуку за місцем проживання ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 за адресою: АДРЕСА_1 речі, які після накладення арешту зберігати у камері зберігання речових доказів СУ ГУНП в Полтавській області, що за адресою: м. Полтава вул. Сковороди, 2Б.

В судове засідання слідчий не з`явився, надав заяву про розгляд клопотання без її участі.

У судовому засіданні представник власника майна та власник майна ОСОБА_4 не заперечували щодо накладення арешти. Однак просили повернути мобільні телефони після огляду на відповідальне збереження.

Заслухавши учасників процесу, дослідивши матеріали кримінального провадження, приходжу до такого висновку.

Встановлено, що слідчим управлінням ГУНП в Полтавській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному проваджені № 0000240 від 01.02.2022 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 263 КК України.

З матеріалів слідує, що гр. ОСОБА_7 у спільнотах месенджера «Viber» розміщує оголошення з продажу вибухової речовини(пороху), яку здійснює через операторів поштового зв`язку.

Встановлено, що гр. А є ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 .

Відносно фігуранта проведено НСРД в порядку ст.271 КПК України. Згідно висновку експерта №КСЕ-19/106-22/4465 від 06.06.2022 вилучені у свідка ОСОБА_8 речовини є вибуховою речовиною ментальної дії-нітроцелюлозним порохом, масою 999,9 г, що застосовуються в якості метального заряду в боєприпасах до стрілецької зброї, мінометів і артилерії.

Допитано свідка ОСОБА_9 який повідомив, що ОСОБА_4 , що проживає у м.Лубни Полтавської області зберігає за місцем свого проживання велику кількість пороху та мав пропозицію від останнього про придбання великої кількості вибухової речовини, а саме - пороху різних марок. Повідомив контактні засоби зв`язку ОСОБА_9 .

Відносно фігуранта, проведено НСРД в порядку ст.271 КПК України. Згідно висновків експерта Полтавського НДЕКЦ вилучені у свідка ОСОБА_10 речовини є вибуховою речовиною- димним порохом.

Проведеними НСРД в порядку ст.260,263 КПК України отриману інформацію, що підтверджує його незаконну діяльність зі збуту вибухових речовин.

Одночасно встановлено, особу, яка надає допомогу та сприяє ОСОБА_4 у незаконному зберіганні та реалізації вибухових речовин та бойових патронів. Зокрема, ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який 16.06.2023 здійснював відправлення посилки із вибуховою речовиною «порохом» для свідка ОСОБА_9 у відділенні «Нової Пошти».

19.10.2023 на підставі ухвали слідчого судді Октябрського районного суду м. Полтави ОСОБА_12 проведено обшук д. за адресою: АДРЕСА_1 , що на праві приватної власності належить ОСОБА_13 (1/4 частки), та ОСОБА_4 (3/4 частки), що одночасно є місцем реєстрації та проживання ОСОБА_4 в ході якого було виявлено та вилучено:

- мобільний телефон марки «Samsung» ІМЕІ: НОМЕР_1 , 2) НОМЕР_2 , із сім-картою з № НОМЕР_3 належний ОСОБА_14 , ІНФОРМАЦІЯ_3 ;

- мобільний телефон марки «Samsung A73» ІМЕІ: 1) НОМЕР_4 , 2) НОМЕР_5 , із сім-картою з № НОМЕР_6 належний ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ;

- мобільний телефон марки «Samsung А14» ІМЕІ: 1) НОМЕР_7 , 2) НОМЕР_8 , із сім-картою № НОМЕР_9 , належний ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який перебуває у родинному користуванні;

- банківську карту АТ КБ «ПриватБанк» № НОМЕР_10 , належну ОСОБА_4 .

Одночасно, в ході обшуку, встановлено, що вул.Ватутіна у м.Лубни перейменована на вул.Василенкове Поле.

19.10.2023 ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 повідомлено про підозру.

19.10.2023 вилучені речі було визнано речовими доказами.

Відповідно до ч.1 ст. 167 КПК тимчасовим вилученням майна є фактичне позбавлення підозрюваного або осіб, у володінні яких перебуває зазначене у частині другій цієї статті майно, можливості володіти, користуватися та розпоряджатися певним майном до вирішення питання про арешт майна або його повернення.

Згідно ч.1 ст.170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.

Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів.

Згідно ч. 3 ст. 170 КПК України у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Разом з цим, при вирішенні питання про арешт майна для прийняття законного та справедливого рішення слідчий суддя, згідно ст. ст. 94, 132, 173, 174 КПК України, повинен врахувати правову підставу для арешту майна, можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні або застосування щодо нього конфіскації, в тому числі і спеціальної, наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою, розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження, а також наслідки арешту майна для підозрюваного, третіх осіб, необхідність подальшого перебування майна під арештом.

Відповідні дані мають міститися і у клопотанні слідчого чи прокурора, який звертається з проханням арештувати майно, оскільки відповідно до ст. 1 Першого протоколу Конвенції про захист прав та основоположних свобод, будь-яке обмеження права власності повинно здійснюватися відповідно до закону, а отже суб`єкт, який ініціює таке обмеження, повинен обґрунтувати свою ініціативу з посиланням на норми закону.

Необхідність арешту майна зумовлюється обґрунтованою підозрою вважати, що незастосування цього заходу зумовить труднощі чи неможливість виконання вироку в частині забезпечення можливої конфіскації майна або цивільного позову чи перешкоджатиме встановленню істини внаслідок чого, що таке майно може бути приховане, відчужене чи пошкоджене.

У кожному конкретному кримінальному провадженні слідчий суддя, застосовуючи вид обтяження, в даному випадку арешт майна, має неухильно дотримуватись вимог закону. При накладенні арешту на майно слідчий суддя має обов`язково переконатися в наявності доказів на підтвердження вчинення кримінального правопорушення. При цьому закон не вимагає аби вони були повними та достатніми на цій стадії кримінального провадження, однак вони мають бути такими, щоб слідчий суддя був впевнений у тому, що дані докази можуть дати підстави для пред`явлення обґрунтованої підозри у вчиненні того чи іншого злочину. Крім того, наявність доказів у кримінальному провадженні має давати слідчому судді впевненість у тому, що в даному кримінальному провадженні необхідно накласти вид обмеження з метою уникнення негативних наслідків.

Відповідно до ч. 7 ст. 236 КПК України при обшуку слідчий, прокурор має право проводити вимірювання, фотографування, звуко- чи відеозапис, складати плани і схеми, виготовляти графічні зображення обшуканого житла чи іншого володіння особи чи окремих речей, виготовляти відбитки та зліпки, оглядати і вилучати документи, тимчасово вилучати речі, які мають значення для кримінального провадження. Предмети, які вилучені законом з обігу, підлягають вилученню незалежно від їх відношення до кримінального провадження. Вилучені речі та документи, які не входять до переліку, щодо якого прямо надано дозвіл на відшукання в ухвалі про дозвіл на проведення обшуку, та не відносяться до предметів, які вилучені законом з обігу, вважаються тимчасово вилученим майном.

Суд бере до уваги те, що існує наявність розумних підозр вважати, що вилучені матеріальні об`єкти є доказом злочину у вказаному кримінальному провадженні. У зв`язку з цим, слідчий суддя вважає, що на вказані речі, що були вилучені під час обшуку, підлягають арешту, оскільки вони відповідають критеріям, зазначеним у ст. 98 КПК, оскільки зберегли на собі сліди кримінального правопорушення та можуть слугувати доказом обставини, що встановлюються під час кримінального провадження.

Крім того, у слідчого судді є достатні підстави вважати, що за допомогою мобільного телефону здійснювалося спілкування особами, що причетні до даного кримінального правопорушення. У зв`язку з цим, суд вважає, що вилучені мобільні телефони можуть містити інформацію про обставини, що встановлюються під час кримінального провадження.

З огляду на викладене, слідчий суддя приходить до висновку, що стороною обвинувачення доведено необхідність накладення арешту на вилучені майно, належне підозрюваному.

Слідчий суддя вважає, що при вирішенні питання про накладення арешту на майно, належне ОСОБА_4 , суспільний інтерес переважає приватні інтереси власника майна. Вказане втручання у приватне життя даної особи здійснюється на підставі кримінального процесуального кодексу та переслідує легітимну мету.

Керуючись ст. ст. 170, 171, 172, 173, 309 КПК України, -

п о с т а н о в и в:

Клопотання слідчого задовольнити.

Накласти арешт на вилучені в ході обшуку за місцем проживання ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 за адресою: АДРЕСА_1 речі, а саме: мобільний телефон марки «Samsung» ІМЕІ: НОМЕР_1 , 2) НОМЕР_2 , із сім-картою з № НОМЕР_3 належний ОСОБА_14 , ІНФОРМАЦІЯ_3 ; мобільний телефон марки «Samsung A73» ІМЕІ: 1) НОМЕР_4 , 2) НОМЕР_5 , із сім-картою з № НОМЕР_6 належний ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ; мобільний телефон марки «Samsung А14» ІМЕІ: 1) НОМЕР_7 , 2) НОМЕР_8 , із сім-картою № НОМЕР_9 , належний ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який перебуває у родинному користуванні; банківську карту АТ КБ «ПриватБанк» № НОМЕР_10 , належну ОСОБА_4 з забороною відчуження, розпорядження та користування до скасування арешту у порядку, передбаченому КПК України.

Вилучені речі зберігати у камері зберігання речових доказів СУ ГУНП в Полтавській області, що за адресою: м. Полтава вул. Сковороди, 2Б.

Ухвала підлягає негайному виконанню.

Ухвала може бути оскаржена протягом 5 (п`яти) днів з дня проголошення до Полтавського апеляційного суду.

Ухвала набирає чинності після закінчення строків на її оскарження.

Слідчий суддя ОСОБА_1