УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 568/1606/23

Провадження № 1-кс/568/253/23

07 листопада 2023 р. м.Радивилів

Радивилівський районний суд Рівненської області

слідчий суддя ОСОБА_1

секретар судового засідання ОСОБА_2

розглянувши клопотання про арешт тимчасово вилученого майна у кримінальному провадженні № 0000132 від 03.11.2023 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України.

ВСТАНОВИВ:

Прокурор Рівненської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони звернувся до Радивилівського районного суду Рівненської області з клопотанням про арешт майна, яке вилучено під час огляду місця події, який проводився на підставі письмової згоди власника приміщення, за адресою: АДРЕСА_1 ,

Метою накладення арешту на майно є збереження речових доказів шляхом запобігання можливості їх приховування, знищення, передачі, відчуження.

В судове засідання прокурор не з`явився, подав клопотання про розгляд клопотання про арешт майна без його участі.

Розглянувши клопотання, дослідивши наявні докази, суд враховує наступне.

Відповідно до ст.170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна.

При вирішенні питання про арешт майна для прийняття законного та справедливого рішення слідчий суддя, згідно ст. 173 КПК України повинен врахувати: 1) правову підставу для арешту майна; 2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу); 3) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт майна накладається у випадках, передбачених пунктами 3, 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); 3 1) можливість спеціальної конфіскації майна (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 2 частини другої статті 170 цього Кодексу); 4) розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); 5) розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; 6) наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

Вирішуючи питання про наявність правових підстав для вилучення майна, слідчий суддя враховує, що прокурор просить накласти арешт на майно, яке вилучено під час огляду місця події, за адресою: АДРЕСА_1 , за письмовою згодою власника житла, що передбачено ч. 1 ст. 233 КПК України.

У рішенні від 12 лютого 2019 року у справі № 159/451/16-к Верховний Суд вказав, що суд визнає, що встановлення наявності й добровільності згоди особи на проведення в її житлі або іншому володінні огляду є важливим для визначення допустимості доказів, отриманих у результаті такого огляду, оскільки за такої згоди немає потреби звертатися до слідчого судді в порядку частини третьої статті 233 КПК. Тому сторона, яка надає такі докази, має переконати суд у наявності такої згоди та її добровільності.

У постанові Верховного суду від 21.10.2021 у справі № 459/1519/19 зазначено, що огляд місця події проводився за згодою власника житла, що передбачено ч. 1 ст. 233 КПК України, а отже у визначений законом спосіб, та за відсутності у положеннях КПК України вимоги про узаконення такої слідчої дії як огляд місця події.

Підстав вважати, що дізнавачем порушено порядок вилучення майна під час проведення огляду житла 03.11.2023 року, слідчим суддею не встановлено.

Слідчий суддя переконався, що обґрунтованим є рішення про внесення до ЄРДР відомостей про подію, яка має ознаки кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.309 КК України.

Виявлені та вилучені речі є предметом кримінального правопорушення, можуть бути використано як доказ у кримінальному провадженні, відповідають критеріям, зазначеним у ст. 98 КПК України, накладення арешту на вказане майно є необхідним з метою забезпечення збереження речових доказів.

Відповідно до ст. 173 КПК України прокурором доведено необхідність арешту майна, а також наявність ризиків, передбачених абзацом другим частини першої статті 170 цього Кодексу.

З метою забезпечення виконання завдань кримінального провадження, проведення експертиз та інших слідчих дій у кримінальному провадженні, збереження від втрати, знищення чи перетворення вилученого майна, задля використання його у доказових цілях, слідчий суддя дійшов висновку про задоволення клопотання про арешт майна.

Керуючись ст. 170, 171,175 КПК України, слідчий суддя -

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання прокурора про арешт майна - задовольнити.

Накласти арешт на речовину рослинного походження (ззовні схожу на рослини коноплі), яку вилучено 03.11.2023 р. під час огляду місця події, за адресою: АДРЕСА_1 , до прийняття кінцевого рішення у кримінальному провадженні № 0000132.

Ухвала може бути оскаржена до Рівненського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1