Провадження № 11-сс/4823/544/23 Слідчий суддя ОСОБА_1
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

24 листопада 2023 рокум. Чернігів

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Чернігівського апеляційного суду в складі:

Головуючого-суддіОСОБА_2

суддів - ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

з участю секретаря ОСОБА_5 ,

прокурора ОСОБА_6 (в режимі відеоконференції),

захисника ОСОБА_7 (в режимі відеоконференції),

підозрюваного ОСОБА_8 ,

слідчого ОСОБА_9 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні об`єднане кримінальне провадження за апеляційними скаргами захисника ОСОБА_7 в інтересах підозрюваного ОСОБА_8 та підозрюваного ОСОБА_8 на ухвалу слідчого судді Прилуцького міськрайонного суду Чернігівської області від 06 листопада 2023 року,

У С Т А Н О В И Л А :

Оскаржуваною ухвалою слідчого судді задоволено клопотання старшого слідчого відділення розслідування злочинів загальнокримінальної спрямованості СВ Прилуцького РВП ГУНП в Чернігівській області ОСОБА_9 , подане в межах кримінального провадження № 0000538 від 03.11.2023, та застосовано запобіжний захід у виді тримання під вартою до 30.12.2023 року щодо

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Уди, Золочівського району Харківської області, громадянина України, з професійно-технічною освітою, непрацюючого, неодруженого, не зареєстрованого, раніше судимого 07.08.2018 року Дергачівським районним судом Харківської області за ч. 2 ст. 188 КК України до 4 років позбавлення волі,,

підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 190 КК України.

Своє рішення слідчий суддя мотивував тим, що ОСОБА_8 обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 190 КК України, яке згідно ст. 12 КК України відноситься до нетяжкого злочину, та з урахуванням наявності ризиків, а саме, підозрюваний може переховуватись від органу досудового розслідування та суду, незаконно впливати на потерпілого у цьому кримінальному провадженні, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, вчинити інше кримінальне правопорушення, а тому застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою може запобігти вказаним ризикам.

Не погодившись з ухвалою слідчого судді, захисник ОСОБА_7 в інтересах підозрюваного ОСОБА_8 подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати її та ухвалити нову, якою обрати йому більш м`який запобіжний захід у виді особистого зобов`язання. Вказує на порушення слідчим суддею вимог ст. 183 КПК України та на безпідставність застосування до підозрюваного ОСОБА_8 такого запобіжного заходу. Вважає, що слідчим суддею неправильно застосовано норми процесуального права, оскільки не було визначено розміру застави. На думку сторони захисту, зважаючи на майновий стан підозрюваного, який не має доходів і власного майна, достатнім розміром був би наближений до мінімального, визначеного п. 1 ч. 5 ст. 182 КПК України.

В апеляційній скарзі підозрюваний ОСОБА_8 просить змінити застосовний до нього запобіжний захід у виді тримання під вартою та обрати йому більш м`який запобіжний захід у виді особистого зобов`язання. Звертає увагу на його хворобливий стан здоров`я та на його лікарські рекомендації більше рухатися і ходити, тому наголошує, що тримання під вартою унеможливлює ці рекомендації.

Заслухавши доповідача, думку прокурора, який наголошував на залишенні ухвали слідчого судді без змін, підозрюваного та його захисника, які просили задовольнити апеляційні скарги з викладених у них підстав, дослідивши доводи апеляційних скарг та перевіривши матеріали судового провадження, колегія суддів не знаходить підстав для їх задоволення.

Згідно ст. 404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судове рішення в межах апеляційної скарги.

Мета застосування запобіжних заходів передбачена ст. 177 КПК України.

Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.

При вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, слідчий суддя, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі й обставини, зазначені у ч. 1 ст. 178 КПК України.

З положення ст. 178 КПК України та роз`яснень Пленуму Верховного Суду України, які містяться у постанові 25 квітня 2003 року № 4 «Про практику застосування судами запобіжного заходу у вигляді взяття під варту та продовження строків тримання під вартою на стадіях дізнання і досудового слідства», слідує, що при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у ст. 177 КПК України, суд зобов`язаний також оцінити вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним кримінального правопорушення; тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання його винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється, репутацію підозрюваного, наявність судимостей, спосіб життя, поведінку під час провадження у справі; дослідити відомості, що вказують на існування факторів, обставин чи моральних цінностей, які можуть свідчити про те, що підозрюваний перебуваючи на волі, не порушуватиме покладених на нього процесуальних обов`язків та не займатиметься злочинною діяльністю.

Як вбачається з матеріалів провадження, у провадженні слідчого відділення розслідування злочинів загальнокримінальної спрямованості СВ Прилуцького РВП ГУНП в Чернігівській області перебуває кримінальне провадження за № 0000538 від 03.11.2023 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 190 КК України.

04.11.2023 року ОСОБА_8 було затримано за підозрою у вчиненні кримінального правопорушення в порядку ст. 208 КПК України.

05.11.2023 року ОСОБА_8 було повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 190 КК України.

Слідчим суддею встановлено наявність ризику того, що підозрюваний може переховуватись від органів досудового розслідування або суду, оскільки ОСОБА_8 ніде не працює, не має постійного джерела прибутку, не зареєстрований та веде бродячий спосіб життя, раніше вчиняв майновий злочин, не має міцних соціальних зв`язків, може незаконно впливати на потерпілого, оскільки йому відоме місце проживання потерпілої та свідків, тому може впливати на них шляхом залякування шантажу, може перешкоджати провадженню іншим чином, оскільки може висувати свої захисні версії та створювати неправдиві докази та схиляти інших осіб до давання завідомо неправдивих показань, а також може вчинити інше кримінальне правопорушення, адже до кримінальної відповідальності притягається вже не вперше, а отже, застосування інших, більш м`яких запобіжних заходів, можуть не забезпечити належної процесуальної поведінки підозрюваного.

Відповідно до ст. 5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, п. 3 постанови Пленуму Верховного Суду України від 25.04.2003 № 4 «Про практику застосування судами запобіжного заходу у вигляді взяття під варту та продовження строків тримання під вартою на стадіях дізнання і досудового слідства», запобіжний захід у вигляді взяття під варту обирається лише тоді, коли на підставі наявних у справі фактичних даних із певною вірогідністю можна стверджувати, що інші запобіжні заходи не забезпечать належної процесуальної поведінки підозрюваного, обвинуваченого. Крім того, не допускається застосування найбільш суворого запобіжного заходу лише з мотиву тяжкості вчиненого підозрюваним кримінального правопорушення.

Задовольняючи клопотання про обрання ОСОБА_8 запобіжного заходу у виді тримання під вартою, слідчий суддя цілком вірно з урахуванням мети і підстав застосування запобіжного заходу дійшов висновку про необхідність застосування до нього саме такого запобіжного заходу. При цьому, в повній мірі були дотримані вимоги ст. 178 та ст. 194 КПК України, врахувавши вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним кримінального правопорушення, у вчиненні якого він підозрюється, із врахуванням даних про особу підозрюваного, його сімейного стану та відсутності міцних соціальних зв`язків.

Окрім цього, слідчий суддя цілком обґрунтовано врахував і те, що саме запобіжний захід у виді тримання під вартою у цьому випадку є найбільш доцільним, а інші запобіжні заходи, з урахуванням вище вказаних підстав, не можуть забезпечити належної процесуальної поведінки підозрюваного та уникнути ризиків, вказаних у ст. 177 КПК України.

На основі аналізу зібраних матеріалів судом зроблено обґрунтований висновок, з чим погоджується і колегія суддів апеляційного суду, що докази і обставини, на які посилався слідчий у клопотанні, дають достатні підстави вважати, що зазначені ним ризики існують і підтверджуються матеріалами кримінального провадження, а підозра у скоєнні кримінального правопорушення є обґрунтованою.

Слідчий суддя, приймаючи рішення, виходив з того, що зазначені у клопотанні обставини підозри мають місце та підтверджуються на цьому етапі розслідування достатньою сукупністю даних, які приведені у клопотанні слідчого, і доданих матеріалах, та з того, що слідчий суддя на цьому етапі провадження не вправі вирішувати питання, які повинен вирішувати суд під час розгляду кримінального провадження по суті, зокрема, не вправі оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для визнання особи винуватою чи невинуватою у вчиненні злочину, а лише зобов`язаний на підставі розумної оцінки сукупності отриманих даних визначити, що причетність особи до вчинення кримінального правопорушення є вірогідною та достатньою для застосування щодо неї обмежувального заходу, то з огляду на наведені у клопотанні слідчого дані у слідчого судді були всі підстави для висновку про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_8 кримінального правопорушення, інкримінованого йому стороною обвинувачення.

Апеляційні доводи захисника про можливість застосування більш м`якого запобіжного заходу, на думку колегії суддів є необґрунтованими, оскільки враховуючи встановлені судом ризики, такий більш м`який запобіжний захід не буде запобігати встановленим у справі ризикам.

Тримання під вартою є виправданим, якщо конкретні ознаки розкривають наявність публічного інтересу, що переважає, попри презумпцію невинуватості, над повагою до особистої свободи (Рішення «Лабіта проти Італії»).

Стороною захисту в апеляційній скарзі не надано жодних переконливих доводів щодо обґрунтування своєї позиції і не представлено суду гарантій належної процесуальної поведінки підозрюваного під час досудового розслідування і судового розгляду.

В сукупності із вищезазначеними обставинами, для вирішення справи у відповідності до вимог закону, суд врахував дані, що характеризують особу підозрюваного, ті обставини, якими обґрунтовують свої апеляційні скарги автори, тяжкість та обставини кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_8 .

Обираючи ОСОБА_8 запобіжний захід у виді тримання під вартою судом розглянута можливість застосування інших запобіжних заходів, проте, з урахуванням того, що він раніше вже вчиняв майновий злочин, ніде офіційно не працевлаштований, не має постійного джерела прибутку, не має постійного місця реєстрації та проживання, веде бродячий спосіб життя та не має міцних соціальних зв`язків, тому слідчий суддя дійшов обґрунтованого висновку про відсутність підстав твердити про неправомірність застосування саме такого запобіжного заходу.

Твердження сторони захисту про те, що слідчим суддею безпідставно не було визначено розмір застави та зважаючи на майновий стан підозрюваного, який не має доходів і власного майна, достатнім розміром був би наближений до мінімального, визначеного п. 1 ч. 5 ст. 182 КПК України, слід визнати безпідставними.

Відповідно до ч. 3 ст. 183 КПК України слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим обов`язків, передбачених цим Кодексом, крім випадків, передбачених частиною четвертою цієї статті.

Частиною 4 цієї статті визначено випадки, коли слідчий суддя вправі не визначати альтернативно заставу, що разом з цим є правом, а не обов`язком.

Доводи підозрюваного про його хворобливий стан здоров`я та про необхідність виконання лікарських рекомендацій більше рухатися, а невиконання таких дій може призвести до тяжких наслідків не є слушними, оскільки при оцінці цих доводів апеляційний суд бере до уваги те, що місцевий суд оцінив в сукупності всі обставини, в тому числі особу підозрюваного, де на час розгляду клопотання стан здоров`я є задовільним, будь-якого погіршення стану здоров`я підозрюваного ОСОБА_8 суду не надано.

З огляду на викладене, колегія суддів не вбачає підстав для задоволення апеляційних скарг та скасування або зміни законного і обґрунтованого судового рішення.

Керуючись ст. ст. 404, 407, 419, 422 КПК України, колегія суддів,

У Х В А Л И Л А :

Апеляційні скарги захисника ОСОБА_7 в інтересах підозрюваного ОСОБА_8 та підозрюваного ОСОБА_8 залишити без задоволення, а ухвалу слідчого судді Прилуцького міськрайонного суду Чернігівської області від 06 листопада 2023 року, якою застосовано запобіжний захід у виді тримання під вартою щодо ОСОБА_8 залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду є остаточною і подальшому оскарженню не підлягає.

СУДДІ:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4