606/146/24 1-кс/606/31/24
У Х В А Л А

і м е н е м У к р а ї н и

22 січня 2024 року м. Теребовля

Слідчий суддя Теребовлянського районного суду Тернопільської області ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , розглянувши клопотання дізнавача СД ВП №3 (м.Теребовля) Тернопільського районного управління поліції ГУНП в Тернопільській області ОСОБА_3 про проведення допиту малолітнього свідка ОСОБА_4 , в закритому судовому засіданні під час досудового розслідування кримінального провадження №0000010 від 05.01.2024 року за ознаками вчинення кримінального проступку, передбаченого ч.1 ст. 125 КК України, в режимі відеоконференції поза залом судового засідання в іншому приміщенні у відділі Центру захисту та соціально психологічної підтримки у процесі правосуддя дітей, які постраждали або стали свідками насильства (модель Барнахус), який розташований за адресою: вул.Сахарова, 2, м. Тернопіль, -

ВСТАНОВИВ:

До Теребовлянського районного суду Тернопільської області надійшло клопотання дізнавача СД ВП №3 (м.Теребовля) Тернопільського районного управління поліції ГУНП в Тернопільській області ОСОБА_3 про проведення допиту малолітнього свідка ОСОБА_4 в закритому судовому засіданні під час досудового розслідування кримінального провадження №0000010 від 05.01.2024 року за ознаками вчинення кримінального проступку, передбаченого ч.1 ст. 125 КК України, в режимі відеоконференції поза залом судового засідання в іншому приміщенні у відділі Центру захисту та соціально психологічної підтримки у процесі правосуддя дітей, які постраждали або стали свідками насильства (модель Барнахус), який розташований за адресою: вул.Сахарова, 2, м. Тернопіль.

Дізнавач та прокурор надали письмові заяви, просили клопотання задовольнити, розгляд проводити без їхньої участі.

Із клопотання вбачається, що сектором дізнання відділення поліції № 3 (м. Теребовля) здійснюється досудове розслідування у формі дізнання у кримінальному провадженні, відомості про яке внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000010 від 05.01.2024 року за ознаками кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст.125 КК України. Із витягу із вказаного реєстру вбачається, що 27.12.2023 року близько 15 години 00 хвилин ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , житель АДРЕСА_1 , перебуваючи в кухні житлового будинку під час словесної суперечки із дружиною ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , жителькою АДРЕСА_1 , наніс один удар шваброю по руках ОСОБА_6 , чим завдав тілесні ушкодження в ділянках кисті правої руки та великого пальця лівої руки, після чого ОСОБА_5 завдав один удар шваброю в ділянку великого пальця лівої ноги, від чого ОСОБА_6 отримала тілесні ушкодження. За даним фактом ВП №3 (м.Теребовля) Тернопільського РУ поліції ГУНП в Тернопільській області внесені відомості в Єдиний реєстр досудових розслідувань за №0000010 від 05.01.2024 року за кримінально правовою кваліфікацією, передбаченою ч.1 ст. 125 КК України, а саме умисне легке тілесне ушкодження.

Свідком вказаних подій став малолітній їх син - ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , житель АДРЕСА_1 , у зв`язку із чим виникла необхідність допитати останнього в якості малолітнього свідка.

Допит малолітнього свідка ОСОБА_4 в порядку ст.225 КПК України має вирішальне значення для доказування та відмова у вказаному клопотанні призводить до перешкоджання здійсненню ефективного досудового розслідування.

З метою дотриманням прав, свобод та інтересів осіб у кримінальному провадженні під час досудового розслідування окремі слідчі (розшукові) дії можуть бути здійснені за клопотанням сторони лише на підставі ухвали слідчого судді. Зокрема, до таких слідчих (розшукових) дій КПК України відносить допит свідка, потерпілого під час досудового розслідування в судовому засіданні за наявності обставин, що можуть унеможливити їх допит у суді або вплинути на повноту чи достовірність показань (ст. 225 КПК України).

Згідно з ч. 1 ст. 232 КПК України допит осіб, впізнання осіб чи речей під час досудового розслідування можуть бути проведені у режимі відеоконференції при трансляції з іншого приміщення (дистанційне досудове розслідування) у випадках:

1) неможливості безпосередньої участі певних осіб у досудовому провадженні за станом здоров`я або з інших поважних причин;

2) необхідності забезпечення безпеки осіб;

3) проведення допиту малолітнього або неповнолітнього свідка, потерпілого;

4) необхідності вжиття таких заходів для забезпечення оперативності досудового розслідування;

5) наявності інших підстав, визначених слідчим, прокурором, слідчим суддею достатніми.

Відповідно до ч. 2 ст. 232 КПК України рішення про здійснення дистанційного досудового розслідування приймається слідчим, прокурором, а в разі здійснення у режимі відеоконференції допиту згідно зі ст. 225 КПК України слідчим суддею з власної ініціативи або за клопотанням сторони кримінального провадження чи інших учасників кримінального провадження.

Згідно із ч. 1 ст. 225 КПК України у виняткових випадках, пов`язаних із необхідністю отримання показань свідка чи потерпілого під час досудового розслідування, якщо через існування небезпеки для життя і здоров`я свідка чи потерпілого, їх тяжкої хвороби, наявності інших обставин, що можуть унеможливити їх допит в суді або вплинути на повноту чи достовірність показань, сторона кримінального провадження, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, мають право звернутися до слідчого судді із клопотанням провести допит такого свідка чи потерпілого в судовому засіданні, в тому числі одночасний допит двох чи більше вже допитаних осіб. У цьому випадку допит свідка чи потерпілого здійснюється у судовому засіданні в місці розташування суду або перебування хворого свідка, потерпілого в присутності сторін кримінального провадження з дотриманням правил проведення допиту під час судового розгляду.

Частиною 4 ст. 354 КПК України передбачено, що у випадках, коли це необхідно для з`ясування обставин та/або захисту прав малолітнього чи неповнолітнього свідка чи потерпілого, за ухвалою суду він може бути допитаний поза залом судового засідання в іншому приміщенні з використанням відеоконференції (дистанційне судове засідання).

Вищий спеціалізований суд України з розгляду цивільних і кримінальних справ в узагальненні «Про практику вирішення слідчими суддями питань, пов`язаних із слідчими (розшуковими) діями» від 03.06.2016 акцентував увагу на тому, що в частині першій статті 225 КПК України формулювання «інші обставини» свідчить про невичерпність переліку таких обставин, наголошуючи на існуванні вірогідності унеможливити допит свідка чи потерпілого в суді або вплинути на повноту чи достовірність їх показань.

Відповідно до ч.4 ст.95 КПК України суд може обґрунтовувати свої висновки лише на показаннях, які він безпосередньо сприймав під час судового засідання або отримані в порядку, передбаченому ст.225 КПК України (під час допиту потерпілого, свідка слідчим суддею у визначених законом випадках). Суд не вправі обґрунтовувати судові рішення показаннями, наданими слідчому, прокурору, або посилатися на них.

Статтею 3 Конвенції ООН про права дитини 1989 року передбачено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини.

Право захисту на допит свідка викладено в Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, стаття 6.3.d. Проте, згідно з ЄКПЛ, немає абсолютної вимоги вислуховувати дитину в суді, якщо процедура згідно з якою в дитини беруть свідчення під час досудового розслідування, відбувається з дотриманням прав підозрюваного на справедливий суд. Те, чи потрібно вислуховувати дитину в суді, потрібно оцінювати з огляду на конкретні обставини кожної справи, зокрема з урахування віку та зрілості дитини, наявності ризику (повторної) травматизації.

У Керівних принципах ООН щодо судочинства у питаннях дітей-жертв і дітей-свідків злочинів (ЕКОСОР Res 2005/20, 22 липня 2005 року) говориться: якщо діти виступають або дають свідчення у судових або позасудових процесах або інших заходах втручання, відповідно до обставин, найкраще, щоб такі виступи або свідчення представлялись у вигляді відеозапису. Як правило вимагається присутність лише тих дітей, які безпосередньо задіяні у процесі, за умови, що це не перешкоджає дітям надати свідчення.

Дитина не повинна проходити через численні опитування та/або бути присутньою в суді. Головна причина цього полягає в тому, що існує ризик (повторної) травматизації дитини. Відмова від свідчень серйозна проблема, бо дуже важливо гарантувати безпеку та захист дитини, визначити потребу у фізичному та психічному відновленні, забезпечити успішне й дружнє до дитини кримінальне розслідування та судовий процес. У найгіршому разі численні опитування на досудовому етапі можуть дискредитувати дитину як свідка.

На даний час орган досудового розслідування приходить до висновку, що під час проведення досудового розслідування у зазначеному кримінальному провадженні, встановлені обставини, що можуть вплинути на повноту та достовірність показань малолітнього свідка ОСОБА_4 в судовому засіданні.

Показання ОСОБА_4 на теперішній час є важливими для всебічного, повного, об`єктивного та неупередженого з`ясування обставин кримінального провадження, а тому їх належне фіксування під час досудового розслідування не допустить будь-якого викривлення обставин, що мали місце під час вчинення кримінальних правопорушень та забезпечить можливість встановлення всіх фактичних обставин вчинення кримінального правопорушення. Також, повне з`ясування у малолітнього свідка обставин вчиненого кримінального правопорушення під час допиту в порядку ст. 225 КПК України, в дружньому до дитини середовищі ОСОБА_7 , за участі кваліфікованого психолога з урахуванням індивідуально-психологічних і психофізіологічних властивостей дитини є запорукою убезпечення дитини від повторного негативного психотравмуючого впливу у суді під час судового провадження.

Малолітній ОСОБА_4 є свідком у кримінальному правопорушенні, передбаченому ч. 1 ст. 125 КК України умисному легкому тілесному ушкодженні. Вказане протиправне діяння заподіяне його матері ОСОБА_6 його батьком ОСОБА_8 та враховуючи специфіку самого кримінального правопорушення, яке пов`язане із домашнім насильством, відтворення подій, учасником яких він є, здійснює травмуючий вплив на психіку свідка, який є дитиною. А тому, у разі допиту малолітнього свідка слідчим чи прокурором у кримінальному провадженні в порядку, визначеному КПК України, існує ризик повторної травматизації дитини при наступному допиті судом під час судового розгляду кримінального провадження.

Статтею 35 Конвенції Ради Європи про захист дітей від сексуальної експлуатації та сексуального насильства (ратифіковано Законом № 4988-VI від 20.06.2012) передбачено, що кожна сторона вживає необхідних законодавчих або інших заходів для забезпечення якомога меншої кількості опитувань дитини і настільки, наскільки це є вкрай необхідним для цілей кримінального провадження.

Крім того, малолітній свідок ОСОБА_4 є сином ОСОБА_9 , вони продовжують спільно проживати, а тому, враховуючи його вік та родинний зв`язок із кривдником існує загроза впливу на свідка з боку зацікавлених осіб, з метою схилення до відмови від показань або зміни показань на користь кривдника.

Також, оскільки ОСОБА_4 є малолітньою особою, фактично 9-ти річною дитиною, він може із впливом часу забути події вчинення кримінального правопорушення, що фактично унеможливлює його подальший допит в суді під час судового засідання та здійснення ефективного досудового розслідування кримінального провадження.

Окрім цього, у зв`язку із військовою агресією щодо України та відсутністю місця роботи у матері малолітнього свідка, вони можуть здійснити виїзд за кордон, що також унеможливить його подальший допит в суді під час судового засідання та негативно вплине на повноту досудового розслідування.

Враховуючи викладене та той факт, що показання малолітнього свідка ОСОБА_4 мають суттєве значення для забезпечення неупередженого розслідування у кримінальному провадженні, з метою недопущення подальшої повторної травматизації останнього, впливу з боку зацікавлених осіб з метою схилення до відмови від показань або зміни показань на користь кривдника, необхідно провести його допит в порядку ст. 225 КПК України.

Дослідивши зміст клопотання з додатками слідчий суддя дійшов до висновку, що клопотання слідчого є обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Відповідно до вимог ч.1 ст. 225 КПК України у виняткових випадках, пов`язаних із необхідністю отримання показань свідка чи потерпілого під час досудового розслідування, якщо через існування небезпеки для життя і здоров`я свідка чи потерпілого, їх тяжкої хвороби, наявності інших обставин, що можуть унеможливити їх допит в суді або вплинути на повноту чи достовірність показань, сторона кримінального провадження має право звернутися до слідчого судді із клопотанням провести допит такого свідка чи потерпілого в судовому засіданні , в тому числі одночасний допит двох чи більше вже допитаних осіб. У цьому випадку допит свідка чи потерпілого здійснюється у судовому засіданні в місці розташування суду або перебування хворого свідка, потерпілого в присутності сторін кримінального провадження з дотриманням правил проведення допиту під час судового розгляду.

Враховуючи наведене, дізнавачем СД ВП №3 (м.Теребовля) Тернопільського районного управління поліції ГУНП в Тернопільській області ОСОБА_3 доведено необхідність допиту малолітнього свідка в судовому засіданні.

На підставі наведеного, керуючись ст. 225, 309, 353 КПК України, слідчий суддя, -

УХВАЛИВ:

Клопотання дізнавача СД ВП №3 (м.Теребовля) Тернопільського районного управління поліції ГУНП в Тернопільській області ОСОБА_3 задовольнити.

Провести допит малолітнього свідка ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , жителя АДРЕСА_1 , в закритому судовому засіданні в приміщенні Теребовлянського районного суду Тернопільської області, що за адресою: вул. Князя Василька, 116, м. Теребовля, Тернопільської області, під час досудового розслідування кримінального провадження №0000010 від 05 січня 2024 року за ознаками кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України, в режимі відеоконференції поза залом судового засідання в іншому приміщенні у Центрі захисту та соціально-психологічної підтримки у процесі правосуддя дітей, які постраждали або стали свідками насильства (модель Барнахус), який розташований за адресою: вул. Сахарова, 2, м. Тернопіль, за участі:

законного представника малолітнього свідка ОСОБА_4 спеціаліста служби у справах дітей Іванівської сільської ради ОСОБА_10 ;

захисника малолітнього свідка ОСОБА_4 адвоката ОСОБА_11 ;

дізнавача СД ВП №3 (м. Теребовля) Тернопільського РУП ГУНП в Тернопільській області, капітана поліції ОСОБА_3 ;

процесуального керівника старшого групи прокурорів у кримінальному провадженні, прокурора Теребовлянської окружної прокуратури ОСОБА_12 ;

психолога Центру захисту та соціально-психологічної підтримки у процесі правосуддя дітей, які постраждали або стали свідками насильства (модель Барнахус) ОСОБА_13 ;

директора Центру захисту та соціально-психологічної підтримки у процесі правосуддя дітей, які постраждали або стали свідками насильства (модель Барнахус) ОСОБА_14 .

Ухвала є остаточною та оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя