Провадження №: 1-кп/336/1153/2023
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 грудня 2023 р. м. Запоріжжя

Колегія суддів Шевченківського районного суду м.Запоріжжя у складі: головуючого судді ОСОБА_1 , суддів: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , за участю секретаря ОСОБА_4 , прокурора ОСОБА_5 , обвинуваченої ОСОБА_6 (в режимі відеоконференції), захисника адвоката ОСОБА_7 , розглянувши у підготовчому засіданні кримінальне провадження про обвинувачення ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 111 КК України, -

встановила:

до Шевченківського районного суду м.Запоріжжя вищезазначений обвинувальний акт надійшов 12.12.2023 року.

Згідно з вимогами ст. 35 КПК України автоматизованою системою документообігу визначено склад суду: колегія суддів у складі: головуючий суддя ОСОБА_1 , судді: ОСОБА_3 , ОСОБА_2 , обвинувальний акт у кримінальному провадженні передано суддям 12.12.2023 року.

У відповідності до правил ст. 314 КПК України, суд вирішує питання можливості призначення кримінального провадження до судового розгляду.

Сторони кримінального провадження з боку обвинувачення та захисту вважали за можливе призначити кримінальне провадження до судового розгляду, оскільки обвинувальний акт складений із дотриманням вимог ст. 291 КПК України, підстав для закриття провадження, внесення подання про визначення підсудності немає.

Кримінальне провадження підсудне Шевченківському районному суду м.Запоріжжя. Обвинувальний акт складено у відповідності до вимог кримінального процесуального законодавства, при його затвердженні прокурором дотримані вимоги закону. Підстав для закриття чи зупинення кримінального провадження в підготовчому судовому засіданні не встановлено.

Колегія суддів, заслухавши думку учасників кримінального провадження, вивчивши обвинувальний акт, вважає, що справа, з огляду на вищевстановлені судом обставини, підлягає призначенню до судового розгляду.

Також, у підготовчому судовому засіданні, відповідно до положень ч. 2 ст. 318, п. п. 19, 25, 26 ч. 1 ст. 3 КПК України, колегією суддів визначено коло осіб з боку обвинувачення та захисту, які братимуть участь у судовому розгляді.

Серед іншого, зазначене судове засідання, з урахуванням принципу гласності та відкритості судового провадження, слід проводити відкрито, обмеження щодо цього, передбачені ч. 2 ст. 27 КПК України, відсутні.

При визначенні строку проведення судового розгляду суд враховує положення ст. 28 КПК України.

У підготовчому засіданні прокурор заявив клопотання про продовження ОСОБА_6 строку тримання під вартою строком на 60 днів.

Вимоги клопотання обґрунтовані тим, що ОСОБА_6 обвинувачується у тому, що діючи умисно на шкоду суверенітету, територіальній цілісності, недоторканості, обороноздатності та державній безпеці України, вчинила державну зраду у формі наданні представникам іноземної держави рф, допомоги у проведенні підривної діяльності проти України, в умовах воєнного стану, тобто вчинила кримінальне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 111 КК України.

Прокурор посилаючись на наявність ризиків того, що:

- обвинувачена може намагатись переховуватися від суду, що підтверджується тим, що вона підозрюється у вчиненні тяжкого злочину, , у зв`язку із чим розуміючи тяжкість понесення покарання у разі визнання її винуватою у вчиненні інкримінованого злочину, останній може переховуватися від органу досудового розслідування та суду з метою уникнення понесення покарання (п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України);

- перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, на даний час не встановлені усі спільники ОСОБА_6 , вона може продовжити свою діяльність на користь ворога;

- вчиняти інші кримінальні правопорушення.

Прокурор вважає, що більш м`які запобіжні заходи не здатні запобігти цим ризикам, а тому просить обрати відносно підозрюваної запобіжний захід у виді тримання під вартою, без визначення розміру застави.

Прокурор, в судовому засіданні стверджував, що вжиття більш м`яких запобіжних заходів, що передбачені КПК України, є недостатньою мірою з огляду на обставини скоєного та ризики, які існують.

ОСОБА_6 та її захисник кожен окремо, у судовому засіданні проти задоволення клопотання прокурора заперечували.

Заслухавши думку сторін кримінального провадження, дослідивши клопотання, копії матеріалів, якими прокурор обґрунтовує доводи клопотання, суд приходить до висновку, що клопотання підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Судом встановлено, що ОСОБА_6 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 111 КК України, а саме державна зрада, тобто діяння, умисно скоєне громадянкою України на шкоду суверенітетові, територіальні цілісності та недоторканості, обороноздатності, державній безпеці України шляхом надання представникам іноземної держави рф, допомоги у проведенні підривної діяльності проти України, в умовах воєнного стану.

Отже, ОСОБА_6 обвинувачується у вчиненні особливо тяжкого злочину.

Частиною 2 ст. 29 Конституції України передбачено, що ніхто не може бути заарештований або триматися під вартою інакше як за вмотивованим рішенням суду і тільки на підставах та порядку, встановлених законом.

Відповідно до ч. 1 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частиною п`ятою статті 176 цього Кодексу.

Згідно із п. 4 ч. 2 ст. 183 КПК України запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як до раніше не судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років.

Відповідно до положень ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Вирішуючи питання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, колегія суддів враховує тяжкість кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_6 , суспільну небезпеку інкримінованого їй кримінального правопорушення, обставини, передбачені ст. 178 КПК України.

Вирішуючи питання про доведеність існування ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України, суд виходить з наступного.

З огляду на тяжкість злочину, у вчиненні якого обвинувачується ОСОБА_6 та суворість можливого покарання, яке може бути призначено у випадку визнання її винуватою у вчиненні інкримінованого кримінального правопорушення, такі обставини, як за національним законодавством, так і за судовою практикою Європейського суду з прав людини, визнаються вагомими факторами при оцінці даного ризику, підозрювана особа може переховуватись від органу досудового розслідування.

Тяжкість покарання, що загрожує підозрюваній у випадку визнання її винуватою у вчиненні злочину, не є самостійною підставою для утримання особи під вартою, проте як за національним законодавством (п. 2 ч. 1 ст. 178 КПК України), так і за практикою Європейського суду з прав людини, є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування (справа «Ілійков проти Болгарії» № 33977/96 від 26.07.2001 року).

Суд приймає до уваги, що в даному випадку суворість покарання, передбаченого за злочин, в якому обвинувачують ОСОБА_6 в сукупності з даними про її особу та іншими обставинами кримінального правопорушення, яке вчинено в умовах воєнного стану, проти держави, її суверенітету, є достатньо суттєвим елементом при оцінюванні ризику її переховування.

Ризики, передбачені п. п. 4, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України на даному етапі кримінального провадження існують і підтверджують наявність ризику повторного вчинення обвинуваченою інших кримінальних правопорушень.

Таким чином, колегія суддів із врахуванням всіх обставин справи, наявних доказів та того, що тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, дійшов висновку про доведеність існування ризиків, зазначених у клопотанні прокурора, неможливість застосування більш м`якого запобіжного заходу, оскільки тільки запобіжний захід у вигляді тримання під вартою в період воєнного стану в Україні, у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України зможе забезпечити належну процесуальну поведінку підозрюваної та дотримання покладених на неї процесуальних обов`язків.

Враховуючи викладене клопотання про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою підлягає задоволенню.

Керуючись ст. ст. 177, 178, 182, 183, 193, 194, 196, 197, 372,376 КПК України, колегія суддів,-

постановила:

призначити судовий розгляд кримінального провадження, щодо ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , якій оголошено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 111 КК України, у відкритому судовому засіданні в приміщенні Шевченківського районного суду м.Запоріжжя за адресою: м.Запоріжжя, вул.Чарівна, 117А, 29.12.2023 року об 12-00.

Кримінальне провадження розглядати колегією суддів Шевченківського районного суду м.Запоріжжя.

У судове засідання викликати сторони кримінального провадження (ч. 2 ст. 318, п. п. 19, 25, 26 ч. 1 ст. 3 КПК України).

Клопотання прокурора задовольнити.

Продовжити запобіжний захід у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 111 КК України, строком на 60 (шістдесят) днів.

Встановити строк дії ухвали по 19 лютого 2024 року включно.

Ухвала про призначення судового розгляду окремому оскарженню не підлягає. Заперечення проти неї можуть бути включені до апеляційної скарги на судове рішення, передбачене частиною першою статті 392 Кримінального процесуального Кодексу України.

Ухвала про продовження строку тримання під вартою може бути оскаржена до Запорізького апеляційного суду протягом 5 днів з дня її оголошення.

Для особи, яка перебуває під вартою, строк подачі апеляційної скарги обчислюється з моменту вручення їй копії судового рішення.

Ухвала підлягає негайному виконанню, її оскарження не зупиняє виконання ухвали.

Головуючий суддя:

Судді: