Дата документу 23.10.2023
Справа № 334/6259/23
Провадження № 1-кп/334/675/23
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 жовтня 2023 року Ленінський районний суд м. Запоріжжя у складі: головуючого судді ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , представника потерпілого ОСОБА_4 , обвинуваченої ОСОБА_5

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду кримінальне провадження №00001301 від 26.06.2023 року за обвинувачення м

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки м. Запоріжжя, громадянки України, українки, яка є студенткою третього курсу Запорізького інституту економики та інформаційних технологій, неодруженої, яка не має неповнолітніх та малолітніх дітей, яка не є депутатом, адвокатом, інвалідом, зареєстрованої та фактично проживаючої за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимої

у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.286 КК України

ВСТАНОВИВ:

26 червня 2023 року, приблизно о 16 годині 45 хвилин, водій ОСОБА_5 , керуючи технічно справним автомобілем «Кіа Сееd», реєстраційний номер НОМЕР_1 , здійснювала рух по лівій смузі проїзної частини вул. Бородінської зі сторони вул. Ладозької в напрямку вул. Айвазовського в м. Запоріжжі.

В салоні вказаного транспортного засобу в якості пасажира перебував ОСОБА_6 .

Попереду, у попутному з водієм ОСОБА_5 напрямку, в межах правої смуги, здійснював рух невстановлений легковий транспортний засіб марки «ВАЗ», водій якого перед нерегульованим пішохідним переходом, що розташований в районі б. №7 по вул. Бородінської та позначений дорожньою розміткою - «Зебра» і дорожніми знаками - «Пішохідний перехід», почав зменшувати швидкість свого руху, а у подальшому зупинився, надаючи перевагу в русі пішоходам ОСОБА_7 та ОСОБА_8 , які вийшли з правого тротуару на перехід, та рухались по ньому справа-наліво відносно напрямком їх руху.

Під час руху, водій ОСОБА_5 наближаючись до вищевказаного нерегульованого пішохідного переходу, маючи об`єктивну можливість своєчасно виявити, що попереду, в правій смузі перед нерегульованим пішохідним переходом, зменшує швидкість свого руху транспортний засіб, який у подальшому зупинився, та маючи можливість своєчасно застосувати міри гальмування, аж до зупинки транспортного засобу, не переконавшись, що на пішохідному переході немає пішоходів, для яких може бути створена перешкода чи небезпека, продовжила рух, внаслідок чого виїхавши на пішохідний перехід, скоїла передньою правою частиною кузова керованого нею транспортного засобу наїзд на пішохода ОСОБА_7 .

Своїми діями водій ОСОБА_5 порушила вимоги п. 18.1, 18.4 Правил дорожнього руху України, затверджених постановою Кабінету Міністрів України №1306 від 10.10.2001, зі змінами та доповненнями, відповідно до яких: п. 18.1. «Водій транспортного засобу, що наближається до нерегульованого пішохідного переходу, на якому перебувають пішоходи, повинен зменшити швидкість, а в разі потреби зупинитися, щоб дати дорогу пішоходам, для яких може бути створена перешкода чи небезпека»; п. 18.4. «Якщо перед нерегульованим пішохідним переходом зменшує швидкість чи зупинився транспортний засіб, водії інших транспортних засобів, що рухаються по сусідніх смугах, повинні зменшити швидкість, а в разі потреби зупинитися і можуть продовжити (відновити) рух лише переконавшись, що на пішохідному переході немає пішоходів, для якій може бути створена перешкода чи небезпека».

Порушення водієм ОСОБА_5 вимог п.п. 18.1, 18.4 Правил дорожнього руху України, з технічної точки зору знаходиться в причинному зв`язку з подією дорожньо-транспортної пригоди.

В результаті даної дорожньо-транспортної пригоди пішохід ОСОБА_7 отримав тілесні ушкодження: закритий багато уламковий перелом верхніх третин обох кісток лівої гомілки, зі зміщенням; закритий уламковий перелом хірургічної шийки лівої плечової кістки зі зміщенням; переломи VI, Х-ХІІ ребер праворуч, правобічний пристінковий пневмоторакс, які як кожен окремо, так і у сукупності кваліфікуються як тілесні ушкодження середньої тяжкості, які не є небезпечними для життя, проте викликають тривалий розлад здоров`я; садна в ділянці тім`яної ділянки голови та в ділянці лівого ліктьового суглобу, як кожен окремо, так і у сукупності кваліфікуються як легкі тілесні ушкодження.

Своїми діями ОСОБА_5 вчинила кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 286 КК України, за ознаками порушення правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило потерпілому середньої тяжкості тілесне ушкодження.

У судовому засіданні обвинувачена ОСОБА_5 заявила клопотання про закриття кримінального провадження стосовного неї за ч. 1 ст. 286 КК України, у зв`язку з примиренням із потерпілим ОСОБА_7 .

Представник потерпілого адвокат ОСОБА_4 подав аналогічне клопотання, зазначивши, що матеріальних та моральних претензій ОСОБА_7 до обвинуваченої не має, просив закрити справу, оскільки примирився з обвинуваченою.

Прокурор щодо задоволення клопотань обвинуваченого та потерпілого не заперечувала, так як вони не суперечать закону.

Заслухавши учасників судового розгляду суд приходить до висновку, що клопотання захисника обвинуваченого слід задовольнити виходячи з наступного.

Досудовим розслідуванням дії обвинуваченої ОСОБА_5 кваліфіковано за ч. 1 ст. 286 КК України, тобто порушення правил безпеки дорожнього руху особою, що керує транспортним засобом, що спричинило потерпілому середньої тяжкості тілесне ушкодження.

Вивчивши клопотання обвинуваченого про звільнення ОСОБА_5 від кримінальної відповідальності, передбаченої ч.1 ст. 286 КК України у зв`язку із примиренням з потерпілим, з`ясувавши думку прокурора та потерпілого, які вважають клопотання обґрунтованим, маючим відповідну правову підставу та таким, що підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Потерпілий не заперечує про звільнення від кримінальної відповідальності обвинуваченої ОСОБА_5 та просив закрити кримінальне провадження відносно останньої на підставі ст.46 КК України, у зв`язку з примиренням з обвинуваченим. Пояснив, що претензій в частині відшкодування матеріальної та моральної шкоди до обвинуваченого не має.

Обвинувачена клопотання підтримала, просила звільнити її від кримінальної відповідальності за ч.1 ст.286 КК України на підставі ст.46 КК України, та закрити провадження у справі, посилаючись на те, що вона щиро розкаялася у скоєному, вперше притягується до кримінальної відповідальності та відшкодувала завдану шкоду потерпілому і вони досягли примирення.

У відповідності до роз`яснень Пленуму Верховного Суду України, що містяться у п.1 постанови «Про практику застосування судами України законодавства про звільнення особи від кримінальної відповідальності» № 12 від 23.12.2005 року, згідно яких, звільнення особи від кримінальної відповідальності із закриттям справи можливе на будь-яких стадіях судового розгляду справи, за умови вчинення особою суспільно-небезпечного діяння, яке містить склад злочину, передбачений Особливою частиною Кримінального кодексу України, та за наявності визначених законом матеріально-правових підстав звільнення особи від кримінальної відповідальності.

Відповідно до вимог ч.1, 2 ст.44 КК України особа, яка вчинила злочин, звільняється від кримінальної відповідальності у випадках, передбачених цим Кодексом. Звільнення від кримінальної відповідальності у випадках, передбачених цим Кодексом, здійснюються виключно судом. Порядок звільнення від кримінальної відповідальності встановлюється законом.

Згідно п.1 ч.2 ст.284 КПКУкраїни, кримінальне провадження закривається судом у зв`язку зі звільненням особи від кримінальної відповідальності.

Відповідно до ч.8 ст.284 КПК України закриття провадження з підстави передбаченої пунктом 1 частини 2 даної статті не допускається, якщо обвинувачений проти цього заперечує.

Так, обвинувачена за ч.1 ст.286 КК України подав суду письмове клопотання про закриття кримінального провадження щодо неї, звільнення її від кримінальної відповідальності, їй розяснено право наполягати на загальному порядку розгляду справи.

Відповідно до вимог ч.4 ст.286 КПК України, якщо під час здійснення судового провадження щодо провадження, яке надійшло до суду з обвинувальним актом, сторона кримінального провадження звернеться до суду із клопотанням про звільнення від кримінальної відповідальності обвинуваченого, суд має невідкладно розглянути таке клопотання.

Відповідно до вимог ч.1 ст.285 КПК України, особа звільняється від кримінальної відповідальності у випадках, передбачених законом України про кримінальну відповідальність.

Відповідно до ст. 46 КК України, особа, яка вперше вчинила кримінальний проступок або необережний нетяжкий злочин, крім корупційних злочинів, звільняється від кримінальної відповідальності, якщо вона примирилася з потерпілим та відшкодувала завдані нею збитки або усунула заподіяну шкоду.

Тобто, матеріально-правовими підставами звільнення від кримінальної відповідальності у зв`язку із примиренням винного з потерпілим є вчинення кримінального проступку або необережного нетяжкого злочину вперше, факт примирення з потерпілим та відшкодування завданих збитків або усунення заподіяної шкоди (ст. 46 КК України). Процесуально-правовими підставами звільнення від кримінальної відповідальності у зв`язку із примиренням винного з потерпілим є виключно згода обвинуваченого на таке звільнення від кримінальної відповідальності.

При цьому, закон не пов`язує можливість застосування правил ст.46 КК України із визнанням особою вини, обов`язковою передумовою для закриття провадження у справі є наявність згоди особи на звільнення від кримінальної відповідальності з нереабілітуючих підстав.

Як вбачається з обвинувального акту, за даними органу досудового розслідування, кримінальне правопорушення за ч.1 ст.286 КК України, у вчиненні якого обвинувачується ОСОБА_5 було вчинено ним вперше.

ОСОБА_5 до кримінальної відповідальності раніше не притягувалася, вчинила інкримінований їй злочин ( ч.1ст.286 КК України) вперше, який згідно ст.12 КК України - є нетяжким злочином, звернулася до суду із даним клопотанням та дала згоду на закриття кримінального провадження з нереабілітуючих підстав, вказуючи на розуміння наслідків цього закриття. Судом було з`ясовано, відповідно до вимог ч.2 ст. 288 КПК України, думку потерпілого ОСОБА_7 , вважає за необхідне задовольнити заявлене обвинуваченою клопотання у зв`язку з наявністю підстав й можливості звільнення обвинуваченої від кримінальної відповідальності.

Враховуючи наведене, думку прокурора щодо необхідності задоволення клопотання та відсутності будь-яких перешкод для цього, суд вважає за можливе клопотання задовольнити, звільнити обвинувачену ОСОБА_5 від кримінальної відповідальності керуючись ст. 12 КК України та на підставі ст. 46 КК України, в порядку ст. ст. 284-288 КПК України, із закриттям даного кримінального провадження щодо неї.

Керуючись ст. 46 КК України, ст. 288 КПК України, суд

У Х В А Л И В:

Звільнити ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 від кримінальної відповідальності за ч.1 ст.286 КК України на підставі ст. 46 КК України у зв`язку з примиренням з потерпілим.

Кримінальне провадження за №0001301 від 26.06.2023 року за обвинуваченням ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , передбаченого ч.1 ст.286 КК України - закрити.

Зняти арешт майна, а саме з автомобіля «Кіа Сееd», реєстраційний номер НОМЕР_1 , накладений ухвалою слідчого судді Ленінського районного суду м.Запоріжжя. від 28.06.2023 року.

Речові докази: автомобіль «Кіа Сееd», реєстраційний номер НОМЕР_1 повернути особі, у якої він був вилучений.

На ухвалу може бути подана апеляція до Запорізького апеляційного суду через Ленінський райсуд м. Запоріжжя протягом семи днів з дня її проголошення.

Суддя ОСОБА_1