УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24.11.2023 Справа №607/23117/23

Слідчий суддя Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , підозрюваного ОСОБА_4 , захисника - адвоката ОСОБА_5 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Тернополі клопотання старшого слідчого в ОВС СУ ГУНП в Тернопільській області ОСОБА_6 , погоджене прокурором відділу Тернопільської обласної прокуратури ОСОБА_3 , про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою у кримінальному провадженні №0000285 від 25.11.2022 стосовно:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українця, громадянина України, офіційно не працевлаштованого, адреса реєстрації та проживання: АДРЕСА_1 , не судимого,

підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.332 КК України,

ВСТАНОВИВ:

До слідчого судді Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області надійшло вказане клопотання, в якому сторона обвинувачення просить застосувати щодо ОСОБА_4 , підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.332 КК України запобіжний захід у вигляді тримання під вартою та у разі задоволення клопотання, визначити заставу у розмірі 900 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, терміном на 60 діб.

В обґрунтування клопотання сторона обвинувачення посилається на те, що ОСОБА_4 обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.332 КК України, а також існують ризики, передбачені ч.1 ст.177 КПК України, окрім того, застосування щодо підозрюваного ОСОБА_4 більш м`якого запобіжного заходу, ніж тримання під вартою, не дасть можливості здійснювати дієвий контроль за його поведінкою, забезпечити виконання покладених на нього судом обов`язків, не зменшить до прийнятного рівня ризики, передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України, а тому просить клопотання задовольнити.

У судовому засіданні прокурор ОСОБА_3 підтримав вказане клопотання, з мотивів у ньому наведених.

У судовому засіданні підозрюваний ОСОБА_4 повідомив, що копія клопотання йому вручена, суть підозри йому зрозуміла, заперечив стосовно задоволення вказаного клопотання.

Захисник - адвокат ОСОБА_5 у судовому засіданні заперечив стосовно задоволення вказаного клопотання. Вказав, що зазначені ризики, описані у клопотанні є безпідставними. Також зазначив, що підозра є необґрунтованою. Окрім того, просив врахувати, що на утриманні у ОСОБА_4 є дочка, 2009 року народження, непрацездатна матір, а також сестра та троє її дітей. Та просив долучити до матеріалів документи, які підтверджують те, що ОСОБА_4 вступив до добровольчого формування « ІНФОРМАЦІЯ_2 » Київської міської територіальної громади №9.

Заслухавши пояснення учасників судового розгляду, дослідивши додані до клопотання матеріали, слідчий суддя приходить до таких висновків.

Слідчий суддя на підставі витягу з ЄРДР установив, що СУ ГУНП в Тернопільській області здійснює досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000285 від 25.11.2022, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.332 КК України.

Правоохоронними органами ставиться у провину підозрюваному ОСОБА_4 те, що він що в січні 2023 року точної дати та часу органом досудового розслідування не встановлено, ОСОБА_4 , будучи обізнаним про Правила перетинання державного кордону громадянами України, які діють на час воєнного стану в Україні, прийняв рішення про особисте збагачення шляхом незаконного переправлення осіб, а саме військовозобов`язаних громадян України, які підлягають призову на військову службу під час мобілізації, через державний кордон України із використанням автоматизованої системи, за грошову винагороду.

ОСОБА_4 , усвідомлюючи те, що самостійно реалізувати свій злочинний умисел, направлений на незаконне переправлення осіб через державний кордон України, він не зможе, оскільки не є суб`єктом господарювання, який має ліцензію на право провадження господарської діяльності з міжнародних перевезень вантажів та пасажирів автомобільним транспортом, та не може самостійно вносити неправдиві відомості до автоматизованої системи - Єдиного комплексу інформаційних систем (далі ЄКІС) тобто до інформаційної системи адміністратором якої є Укртрансбезпека, вирішив підшукати та сформувати стійку групу осіб для спільного зайняття злочинною діяльністю.

Надалі, ОСОБА_4 довів до відома ОСОБА_7 , ОСОБА_8 та ОСОБА_9 , деталі злочинного наміру, направленого на незаконне переправлення осіб через державний кордон України.

ОСОБА_7 та ОСОБА_8 в лютому 2023 року, точної дати та часу органом досудового розслідування не встановлено, а ОСОБА_9 в квітні 2023 року, точної дати та часу органом досудового розслідування не встановлено, бажаючи отримати власну матеріальну вигоду, керуючись корисливим мотивом, прийняли пропозицію ОСОБА_4 , та надали свою добровільну згоду на участь у злочинній групі, діяльність якої спрямовувалась на незаконне переправлення осіб, а саме військовозобов`язаних громадян України, які підлягають призову на військову службу під час мобілізації, через державний кордон України, шляхом внесення недостовірної інформації до автоматизованої системи ЄКІС, адміністратором якої є Укртрансбезпека.

Всі зазначені особи, з метою досягнення єдиної мети - незаконного отримання прибутку, об`єднаних єдиним планом із розподілом функцій учасників групи, спрямованих на досягнення цього плану, відомого всім учасникам групи, добровільно та свідомо увійшли до складу організованої групи, усвідомлюючи наслідки своїх протиправних дій, зорганізувавшись у стійке об`єднання для вчинення тяжких злочинів, пов`язаних із незаконним переправлення осіб через державний кордон України та внесення недостовірних відомостей до автоматизованої системи.

З метою реалізації злочинного наміру, направленого на незаконне переправлення осіб через державний кордон України та внесення недостовірних відомостей до автоматизованої системи - ЄКІС, адміністратором якої є Укртрансбезпека, ОСОБА_4 , діючи з відома учасників організованої групи 24.03.2023, придбав за 3500 доларів США через ОСОБА_10 , який не був обізнаний у злочинних намірах ОСОБА_4 , ТОВ «Євро-Рейс», яке має ліцензію на міжнародні перевезення пасажирів легковими автомобілями з електронним ключем доступу до особистого кабінету автоматизованої системи - ЄКІС. Дане товариство 30.03.2023 ОСОБА_4 зареєстрував на ОСОБА_11 , який не був обізнаний у злочинних намірах ОСОБА_4 .

Окрім того, ОСОБА_4 , з метою реалізації злочинного наміру, направленого на незаконне переправлення осіб через державний кордон України 24.03.2023 підшукав, належний ОСОБА_12 , який не був обізнаний у злочинних намірах ОСОБА_4 , автомобіль «MERCEDES-BENZ SPRINTER 313», VIN НОМЕР_1 . В подальшому, 12.04.2023 ОСОБА_4 отримав право користування вказаним автомобілем на ТОВ «Євро-Рейс», а 04.06.2023 придбав та зареєстрував його за ТОВ «Євро-Рейс».

Також, 25.06.2023 ОСОБА_4 , придбав у ОСОБА_13 , який не був обізнаний у злочинних намірах ОСОБА_4 , транспортний засіб, а саме автомобіль «MERCEDES-BENZ SPRINTER 313», VIN НОМЕР_2 , який в подальшому зареєстрував на ТОВ «Євро-Рейс».

У створеній організованій злочинній групі, ОСОБА_4 , як організатором, були детально розподілені ролі всіх учасників цієї групи; складено план злочинної діяльності та визначено час і способи його виконання; забезпечено взаємозв`язок між організатором та іншими співучасниками злочинної діяльності для злагодженого досягнення запланованого злочинного результату у вигляді отримання прибутку від незаконного переправлення осіб через державний кордон України.

Свою злочинну діяльність організована група здійснювала згідно заздалегідь розподілених між її учасниками ролей.

Так, ОСОБА_4 , як організатор і керівник відвів собі наступні ролі та функції в складі організованої групи, а саме:

- розробив план злочинної діяльності, спрямований на незаконне переправлення осіб, а саме військовозобов`язаних громадян України, які підлягають призову на військову службу під час мобілізації, через державний кордон України за грошову винагороду;

- підібрав та залучив до участі в організованій групі інших її учасників ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , та ОСОБА_9 , які надали свою добровільну згоду на участь у злочинній групі, діяльність якої спрямовувалася на незаконне переправлення осіб, а саме військовозобов`язаних громадян України, які підлягають призову на військову службу під час мобілізації, через державний кордон України за грошову винагороду;

- розподілив між учасниками групи функції, у відповідності до попередньо узгодженого плану, контролював їх виконання, забезпечуючи належну організованість групи, спільність та єдність їх дій у ході підготовки та вчинення злочинів;

- керував діями учасників організованої групи, даючи вказівки, проводив інструктажі з приводу підготовки та вчинення злочинних дій, а також координував їх дії під час підготовки та вчинення злочинів за допомогою мобільного зв`язку;

- підшукував військовозобов`язаних громадян України, які мали намір незаконно виїхати за межі України та схиляв їх до незаконного перетинання державного кордону України за грошову винагороду;

- отримував від військовозобов`язаних громадян України, які мали намір незаконно виїхати за межі України інформацію про їхні персональні дані, а саме прізвище, ім`я, по батькові та серію і номер паспорта громадянина України для виїзду за кордон та посвідчення водія;

- надавав ОСОБА_8 вказівки, щодо консультацій військовозобов`язаних громадян України, які мали намір незаконно виїхати за межі України, з приводу незаконного перетинання державного кордону України за грошову винагороду;

- надавав ОСОБА_9 вказівки, щодо переправлення через державний кордон України військовозобов`язаних громадян України, які мали намір незаконно виїхати за межі України, та подальшого перевезення автомобіля марки «MERCEDES-BENZ SPRINTER 313», VIN НОМЕР_2 у зворотному напрямку через державний кордон України;

- надавав ОСОБА_7 , інформацію про персональні дані військовозобов`язаних громадян України, які мали намір незаконно виїхати за межі України, а саме їхні прізвище, ім`я, по батькові та серію і номер паспорта громадянина України для виїзду за кордон з метою внесення нею недостовірної інформації до автоматизованої системи - ЄКІС, адміністратором якої є Укртрансбезпека, про те, що вказані особи є нібито водіями транспортного засобу ліцензіата;

- надавав консультації та настанови військовозобов`язаним громадянам України, які мали намір незаконно виїхати за межі України, та надавав їм автомобілі марки «MERCEDES-BENZ SPRINTER 313», VIN НОМЕР_1 та «MERCEDES-BENZ SPRINTER 313», VIN WDB6024671P155247для перетину державного кордону України, як водіям ТОВ «Євро-Рейс»;

- за допомогою автомобілів марки MERCEDES-BENZ SPRINTER 313», VIN НОМЕР_1 та «MERCEDES-BENZ SPRINTER 313», VIN НОМЕР_3 осіб через державний кордон України, яких ОСОБА_7 від імені ліцензіата ТОВ «Євро-Рейс» внесла до автоматизованої системи - ЄКІС, адміністратором якої є Укртрансбезпека, як водіїв ТОВ «Євро-Рейс»;

- отримував від ОСОБА_8 частину грошових коштів за незаконне переправлення осіб через державний кордон України;

- отримував від осіб, а саме військовозобов`язаних громадян України, які підлягають призову на військову службу під час мобілізації, яких незаконно переправив через державний кордон України грошові кошти;

- грошові кошти отриманні від незаконного переправлення осіб через державний кордон України розподіляв між учасниками організованої групи;

-вживав заходів щодо конспірації незаконної діяльності групи та унеможливлення викриття її учасників правоохоронними органами, а саме підшукував військовозобов`язаних громадян України, які мали намір незаконно виїхати за межі України серед кола його знайомих та здійснював перереєстрацію транспортних засобів MERCEDES-BENZ SPRINTER 313», VIN НОМЕР_1 та «MERCEDES-BENZ SPRINTER 313», VIN НОМЕР_2 , з метою заміни номерних знаків автомобілів, а також при спілкуванні по мобільному телефону розмови велися в короткій і прихованій формі, із застосуванням умовних фраз та словосполучень.

Злочинне об`єднання, створене ОСОБА_4 , було стійким, що знайшло своє вираження у згуртованості та стабільності його складу, наявності між учасниками організованої групи постійних внутрішніх зв`язків, існуванням високого рівня узгодженості дій, взаємодовіри, єдиних правил поведінки, протидії дезорганізуючим факторам, єдиному плані та системі вчинення кримінальних правопорушень з чітким розподілом ролей кожного з учасників групи.

Кожен з її учасників усвідомлював, що їхні дії є невід`ємною складовою частиною всього обсягу дій організованої групи при скоєнні злочинів.

Злочини, які вчинялися організованою групою, були охоплені єдиним умислом всіх його співучасників, тобто учасники злочинної групи усвідомлювали суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачали їх суспільно небезпечні наслідки та бажали їх настання, переслідуючи корисливі мотиви та мету власного незаконного збагачення.

Для підтримання постійного зв`язку і координації спільних дій, з метою конспірації, а також недопущення викриття злочинної діяльності правоохоронними органами телефонні розмови велися між учасниками організованої групи в короткій і прихованій формі, у тому числі із використанням месенджерів «Viber», «Whatsapp».

Таким чином, утворена ОСОБА_4 , організована група у складі також співвиконавців ОСОБА_7 , ОСОБА_9 та ОСОБА_8 , учасники якої мали єдність намірів на вчинення злочинів, діяла з січня 2023 року набувши стійкості, вчинивши тяжкі злочини, у тісному зв`язку між всіма учасниками, за заздалегідь розробленим та відомим всім учасникам єдиним планом готування, вчинення та приховання злочинів, з чітким розподіленням функцій між її учасниками, спрямованих на реалізацію єдиного злочинного плану по незаконному переправленню осіб, а саме військовозобов`язаних громадян України, які підлягають призову на військову службу під час мобілізації, через державний кордон України та внесення недостовірних відомостей до автоматизованої системи - ЄКІС, адміністратором якої є Укртрансбезпека і припинила свою діяльність 21 листопада 2023 року, внаслідок викриття її учасників працівниками правоохоронних органів.

21.11.2023 о 19.40 ОСОБА_4 було затримано у порядку ст. 208 КПК України та 22.11.2023 ОСОБА_4 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.332 КК України.

Слідчий суддя зауважує, що КПК України не встановлює критеріїв визначення обґрунтованості підозри. Однак кримінальне процесуальне законодавство України застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини (ч. 5 ст. 9 КПК України).

У практиці останнього «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення.

Тобто, стандарт «обґрунтована підозра», який використовується на стадії вирішення питання про застосування стосовно підозрюваного запобіжного заходу, є значно нижчим, аніж на стадії вирішення судом питання про винуватість чи невинуватість особи у вчиненні кримінального правопорушення після отримання обвинувального акта. Адже обґрунтованість залежить від усіх обставин, проте факти, що в сукупності дають підстави для підозри, не мають бути такого ж рівня як ті, що необхідні для обвинувачення, або навіть винесення вироку.

Отже, під час перевірки, чи наявна обґрунтована підозра вчинення ОСОБА_4 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 332 КК України, слідчий суддя з`ясовує, чи наявні факти або інформація, які б могли переконати об`єктивного спостерігача у тому, що особа, про яку йдеться, своїми діями могла вчинити кримінальне правопорушення, а також, чи такі виправдовують подальше розслідування.

Дослідивши обставини вчинення зазначеного кримінального правопорушення, не вирішуючи питання про доведеність вини, виходячи лише з фактичних обставин, які містяться в поданих та досліджених в судовому засіданні матеріалах, слідчий суддя переконався в тому, що ОСОБА_4 обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.332 КК України.

Вказане підтверджується доказами, а саме: інформацією про осіб, які були внесені в інформаційну систему «Шлях», адміністратором якої є Укртрансбезпека, наданою Державною службою України з безпеки на транспорті (Укртрансбезпека); інформацією про осіб, які перетнули державний кордон України, наданою УІАП ГУНП в Тернопільській області; інформацією про осіб, які перетнули державний кордон України, наданою відділом кримінального аналізу ГУНП в Тернопільській області; протоколами про результатами проведення негласних слідчих (розшукових) дій - зняття інформації з електронних комунікаційних мереж стосовно ОСОБА_4 ; протоколами про результатами проведення негласних слідчих (розшукових) дій - спостереження за особою стосовно ОСОБА_4 ; протоколами про результатами проведення негласних слідчих (розшукових) дій - спостереження за річчю, автомобілем марки «MERCEDES-BENZ SPRINTER 313», VIN НОМЕР_2 ; протоколами проведення контролю за вчиненням злочину у формі спеціального слідчого експерименту відносно ОСОБА_8 ; протоколом допиту свідка ОСОБА_14 ; протоколом огляду місця події від 21.11.2023; протоколом обшуку автомобіля марки «MERCEDES-BENZ SPRINTER 313», VIN НОМЕР_2 .

В свою чергу, підозрюваним та стороною захисту не наведено обставин, які б очевидно та беззаперечно вказували на його непричетність до злочину, у вчиненні якого йому повідомлено про підозру, або необґрунтованість повідомленої підозри, а за такого на цій стадії досудового розслідування відсутні підстави вважати, що повідомлення про підозру є вочевидь необґрунтованим.

Відповідно до ст.177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Відповідно до ст.178 КПК України, при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у ст.177 КПК України, зокрема, слідчий суддя зобов`язаний оцінити, в тому числі вагомість доказів про вчинення підозрюваним кримінального правопорушення, тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного винуватим у кримінальному правопорушенні, розмір майнової шкоди, а також дані, що характеризують особу підозрюваного.

Згідно положень ст.194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених ст.177 КПК України, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Відповідно до ч. 1 ст. 183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу.

Згідно із п. 4 ч. 2 цієї статті запобіжний захід у вигляді тримання під вартою застосовується до раніше не судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років.

Санкцією ч.3 ст. 332 КК України, передбачене покарання у вигляді позбавлення волі на строк від семи до дев`яти років з позбавленням права обіймати певні посади чи займатися певною діяльністю на строк до трьох років з конфіскацією майна, що відповідно до ст. 12 КК України є тяжким злочином.

За результатами розгляду клопотання, слідчий суддя вважає, що оглянутими матеріалами та прокурором у судовому засіданні доведено наявність ризиків передбачених ст. 177 КПК України, а саме: - п.1 ч.1 ст. 177 КПК України - переховуватись від органів досудового розслідування та суду. Такий висновок ґрунтується на тяжкості злочину, у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_4 . На думку слідчого судді, зазначена обставина сама по собі може бути мотивом та підставою для підозрюваного переховуватися від органів досудового розслідування чи суду, адже суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування. Це твердження узгоджується із позицією Європейського суду з прав людини у справі «Ілійков проти Болгарії», в якому зазначено, що суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування.

Також слідчий суддя вважає, що існує ризик, передбачений п.3 ч.1 ст. 177 КПК України - незаконно впливати на свідків інших підозрюваних у кримінальному провадженні, який стверджується тим, що на даний час досудовим розслідування не встановлено усіх свідків та очевидців даного злочину, вказані особи не допитані. Водночас, деякі з них можуть бути відомі ОСОБА_4 , а відтак останній як особисто, так і через третіх осіб може незаконно впливати на свідків з метою дачі ними неправдивих, неповних показів, відмови від раніше наданих показань або умисного ухилення ними від явки до органу досудового розслідування та суду для надання показань, що може негативно вплинути на стан досудового розслідування, судового розгляду та його результати. Також, ОСОБА_4 , особисто або через третіх осіб може незаконно впливати, у тому числі шляхом застосування погроз, на інших підозрюваних у даному кримінальному провадженні з метою ненадання ними показів чи надання показів в його користь.

Поряд з цим, відповідно до положення ч. 2 ст. 23 КПК України, не можуть бути визнанні доказами відомості, що містяться в показаннях, речах та документах, які не були предметом безпосереднього дослідження суду, а також, згідно ч. 4 ст. 95 КПК України, суд може обґрунтовувати свої висновки лише на показаннях, які він безпосередньо сприймав під час судового засідання і не вправі обґрунтовувати судові рішення показаннями, наданими слідчому, прокурору, або посилатися на них.За таких обставин ризик впливу на свідків існує не лише на початковому етапі досудового розслідування у кримінальному провадженні при зібранні доказів, а й на стадії судового розгляду до моменту безпосереднього отримання судом показань від свідків і дослідження їх судом.

Крім того, слідчий суддя враховує, що злочинна діяльність ОСОБА_4 , є багатоепізодовою та до неї причетні велика кількість осіб. На даний час органом досудового розслідування проведено тільки ряд першочергових слідчих дій, спрямованих на встановлення обставин, що підлягають доказуванню у кримінальному провадженню та продовжуються проводитись слідчі дії, спрямовані на встановлення осіб, яким ОСОБА_4 , сприяв незаконно перетнути держаний кордон України, встановлення місце знаходження та вилучення документів із даними про даних осіб, встановлення інших осіб які причетні до злочинної діяльності та свідків вчиненого ним кримінального правопорушення.

Однак, ОСОБА_4 , перебуваючи на волі, може знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей насамперед не відшукані на даний час документи, грошові кошти одержані від сприяння у незаконному перетині держаного кордону України, які маються істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, що може негативно вплинути на хід досудового розслідування та його результати, у тому числі унеможливить виконання завдань кримінального провадження, визначених ст.2 КПК України. Тому має місце ризик, передбачений п.2 ч.1 ст. 177 КПК України, зокрема знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення.

Разом з тим, ризик, зазначений у клопотанні сторони обвинувачення та передбачений, п.5 ст. 177 КПК України, а саме вчинити інше кримінальне правопорушення, на думку слідчого судді не підтверджений, так як підозрюваний ОСОБА_4 раніше не судимий, тому зазначений ризик містить абстрактний характер.

З урахуванням того, що стороною обвинувачення доведено наявність обґрунтованої підозри та існування ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України, слідчий суддя, з урахуванням характеру вчиненого кримінального правопорушення, який пов`язаний із організацією та сприянням в незаконному перетині військовозобов`язаними особами державного кордону України, з корисливих мотивів, який вчинено ним у воєнний час, тяжкості покарання, що загрожує підозрюваному, у разі визнання його винуватим, характеру та обставин справи, особи підозрюваного, слідчий суддя дійшов висновку про відсутність підстав для застосування більш м`якого запобіжного заходу та, що запобіжний захід у виді тримання під вартою є необхідним і таким, що забезпечить на даному етапі досудового розслідування виконання підозрюваним процесуальних обов`язків та зможе запобігти встановленим ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України.

На переконання слідчого судді, застосування щодо підозрюваного ОСОБА_4 більш м`яких запобіжних заходів не буде достатнім для запобігання існуючим ризикам та забезпечення належної процесуальної поведінки підозрюваного ОСОБА_4 , що узгоджується з вимогами вказаних вище норм закону та правовими позиціями ЄСПЛ. Окрім того, у слідчого судді відсутні відомості, які б вказували на неможливість утримування ОСОБА_4 , під вартою.

Відповідно до ч.3 ст.183 КПК України, слідчий суддя при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим обов`язків, передбачених цим Кодексом, крім випадків, передбачених частиною четвертою цієї статті.

Відповідно до вимог ч. 5 ст. 182 КПК України розмір застави визначається у таких межах: щодо особи, підозрюваної чи обвинуваченої у вчиненні тяжкого злочину - від двадцяти до вісімдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Кримінальне правопорушення, у якому підозрюється ОСОБА_4 відповідно до ст. 12 КК України є тяжким злочином.

Разом із тим, відповідно до абзацу другого ч.5 ст. 182 КПК України, у виключних випадках, якщо слідчий суддя, суд встановить, що застава у зазначених межах не здатна забезпечити виконання особою, що підозрюється, обвинувачується у вчиненні тяжкого або особливо тяжкого злочину, покладених на неї обов`язків, застава може бути призначена у розмірі, який перевищує вісімдесят чи триста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб відповідно.

У рішенні «Мангурас проти Іспанії» від 20.11.2010 ЄСПЛ зазначив, що гарантії, передбачені п. 3 ст. 5 Конвенції, покликані забезпечити не компенсацію втрат, а, зокрема, явку обвинуваченого на судове засідання. Таким чином, сума (застави) повинна бути оцінена враховуючи самого обвинуваченого, його активи та його взаємовідносини з особами, які мають забезпечить його безпеку, іншими словами, розмір застави повинен визначатися тим ступенем довіри (впевненості) при якому перспектива втрати застави, у випадку відсутності на суді, буде достатнім стримуючим засобом, щоб унеможливити перешкоджання особою встановленню істини у кримінальному провадженні. При цьому має бути враховано наявність грошових засобів у обвинуваченого.

Слідчий суддя також враховує, що розмір застави повинен бути таким, щоб загроза її втрати утримувала б підозрюваного від намірів та спроб порушити покладені на нього обов`язки.

Як вбачається із матеріалів кримінального провадження, відповідно до отриманої інформації з Укртрансбезпеки від імені ТОВ «Євро-Рейс», станом на 04.09.2023 внесено відомості про 30 водіїв, більша частина з яких не повернулася на територію України, що дає підстави вважати, що ОСОБА_4 сприяв їм у незаконному перетині державного кодону України, за що отримував грошову винагороду від 6000 до 8000 доларів США.

З урахуванням викладеного, слідчий суддя вважає, що застава у розмірі 600 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, не порушує принцип пропорційності, не є явно непомірною для нього. Проте вона є значною та, на думку слідчого судді, цілком здатною забезпечити належну процесуальну поведінку підозрюваного та виконання покладених на нього процесуальних обов`язків.

Крім того, слідчий суддя вважає за необхідне покласти на підозрюваного, в разі внесення ним застави, обов`язки, що визначені ч.5 ст.194 КПК України.

З огляду на викладене, слідчий суддя дійшов висновку про часткове задоволення клопотання.

Керуючись ст.ст.177, 178, 182, 183, 193, 194, 196, 205, 309, 372 КПК України, слідчий суддя,-

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання сторони захисту - задовольнити частково.

Клопотання сторони обвинувачення - задовольнити частково.

Застосувати щодо ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.332 КК України, запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на строк до 23 год. 59 хв. 17.01.2024.

Одночасно для забезпечення виконання ОСОБА_4 обов`язків, визначених КПК України, визначити заставу в розмірі 600 (шістсот) розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 1 610 400 (один мільйон шістсот десять тисяч чотириста) грн., яка може бути внесена як самим підозрюваним, так і іншою фізичною або юридичною особою (заставодавцем) на наступний депозитний рахунок: ТУ ДСА України в Тернопільській області код отримувача (код за ЄДРПОУ) 26198838; Банк отримувача ДКСУ м. Київ; код банку отримувача (МФО) 820172; рахунок отримувача UA0003454; призначення платежу: застава за ОСОБА_4 у справі №607/23117/23, згідно ухвали слідчого судді Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 24.11.2023.

Роз`яснити, що підозрюваний або заставодавець мають право у будь-який момент внести заставу у розмірі, визначеному в ухвалі про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, протягом дії ухвали.

У разі внесення застави покласти на підозрюваного ОСОБА_4 наступні обов`язки, передбачені ч.5 ст.194 КПК України:

- з`являтися до слідчого, прокурора та суду за першою вимогою;

- не відлучатися із населеного пункту, в якому він проживає, без дозволу слідчого, прокурора або суду;

- повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та/або місця роботи;

- здати на зберігання до УДМС в Тернопільській області свої паспорти громадянина України для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну (при наявності);

- носити електронний засіб контролю.

Термін дії ухвали та обов`язків, покладених судом, у разі внесення застави визначити до 23 год. 59 хв. 17.01.2024.

У разі внесення застави та з моменту звільнення підозрюваного ОСОБА_4 з-під варти внаслідок внесення застави, визначеної у даній ухвалі, підозрюваний зобов`язаний виконувати покладені на нього обов`язки, пов`язані із застосуванням запобіжного заходу у вигляді застави.

Ухвала підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Контроль за виконанням ухвали покласти на слідчого та прокурора в даному кримінальному провадженні.

Копію ухвали негайно після її оголошення вручити учасникам провадження, а також надіслати уповноваженій службовій особі у місця ув`язнення.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Тернопільського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення, а підозрюваним в той же строк, але з моменту вручення йому копії ухвали суду.

Слідчий суддя Тернопільського

міськрайонного суду Тернопільської області ОСОБА_1