Провадження № 1-кс/537/830/2023
Справа № 537/4360/23
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17.10.2023 слідчий суддя Крюківського районного суду міста Кременчука Полтавської області ОСОБА_1 , за участі секретаря судового засідання ОСОБА_2 , представника скаржника ОСОБА_3 адвоката ОСОБА_4 , дізнавача ОСОБА_5 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Кременчуці скаргу ОСОБА_3 на постанову про закриття кримінального провадження,

установив:

10.10.2023 на адресу суду надійшла скарга ОСОБА_3 на постанову про закриття кримінального провадження відповідно до вимог якої, скаржник прохає постанову дізнавача Кременчуцького районного управління ГУ НП в Полтавській області ОСОБА_5 про закриття кримінального провадження від 29 вересня 2023 року скасувати, як передчасну та необгрутовану.

В обґрунтування поданої скарги зазначено, що в провадженні дізнавача ОСОБА_5 перебувало кримінальне провадження №0000248, внесене до ЄРДР 18.07.2023 року за ч. 1 ст. 129 КК України. ОСОБА_3 було допитано в якості потерпілого та надано копію витягу з ЄРДР, в якому зазначена «занижена» кваліфікація кримінального правопорушення виходячи з наступного: рішенням Кременчуцької міської ради Полтавської області від 22.09.2009 року «Про надання вилучення та оформлення земельних ділянок в оренду фізичним і юридичним особам в місті Кременчуці» затверджено ФОП ОСОБА_6 проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки для експлуатації та обслуговування пункту автомобільної діагностики по АДРЕСА_1 та передано ФОП ОСОБА_6 в оренду терміном на 15 років земельну ділянку площею 1554 кв.м., для експлуатації та обслуговування пункту автомобільної діагностики. Орендодавець всіма можливими засобами перешкоджає користуватися наданою в оренду ділянкою за цільовим призначенням, а саме демонтовано в`їзд на територію СТО з сторони АДРЕСА_1 , встановлено бордюр та тротуар, що перешкоджає вести господарську діяльність, отримувати дохід, сплачувати податки та орендну плату. Протиправними діями орендодавця, пов?язаними з порушенням п. 29 Договору оренди землі від 10 листопада 2009 року, що виразилися у вчинені дій, направлених на перешкоджання орендареві користуватися орендованою земельною ділянкою за призначенням, було порушено право орендаря на здійснення господарської діяльності. В результаті чого, протягом 2022-2023 років не отримано прибутку на суму 360 000 гривень. З заявою про ці факти ОСОБА_3 12.05.2023 року звернувся до ВП№ 1 Кременчуцького РУП ГУ НП в Полтавській області, але 26.06.2023 року отримав відповідь, що немає ознак кримінального правопорушення. Фактично не опитавши жодну особу, не зробивши нічого, працівники поліції дали оцінку наявності або відсутності складу кримінального правопорушення, без внесення відомостей до ЄРДР та без проведення досудового розслідування. За ухвалою суду по скарзі на бездіяльність, дізнавачем було внесено відомості в ЄРДР за ч. 1 ст. 129 КК України, але фактичні обставини вказують на перешкоджання мені ведення господарською діяльністю з погрозою та застосування насильства. Є всі підстави перекваліфікації діяння на ст. 206 КК України та доручення проведення досудового розслідування слідчому. Але після допиту скаржника в якості потерпілого та заявленого клопотання щодо перекваліфікації кримінального правопорушення дізнавачем, без проведення жодних процесуальних дій, 18.07.2023 року було винесено постанову про закриття кримінального провадження. За скаргою процесуальним прокурором скасовано постанову про закриття кримінального провадження та надано вказівки дізнавача. Але дізнавача жодних процесуальних дій не здійснює, а отримавши клопотання про проведення невідкладних слідчих дій та доручення провадження слідчому, відмовив в задоволенні клопотання, хоча клопотання подавалося процесуальному прокурору та начальнику слідчого відділення. Аналогічна відповідь отримана і з прокуратури. Постанову про закриття кримінального провадження від 29.09.2023 року скаржником отримано 04.10.2023 року. Враховуючи вищевикладене, скаржник звернувся до слідчого судді з скаргою на рішення дізнавача про закриття кримінального провадження.

Скаржник ОСОБА_3 в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце судового засідання повідомлений належним чином.

Представника скаржника ОСОБА_3 адвокат ОСОБА_4 в судовому засідання скаргу підтримав в повному обсязі з підстав у ній зазначених. Вказав, що в ході проведення досудового розслідування не було проведено ряд необхідних слідчих дій, в тому числі й пред`явлення особи до впізнання ОСОБА_3 .

Дізнавач ОСОБА_5 в судовому засіданні заперечував проти задоволення скарги, оскільки досудове розслідування проведено повно і всебічно та за результатами його проведення прийнято законне та обґрунтоване рішення про закриття кримінального провадження. Пояснив, що з ОСОБА_3 не було проведено пред`явлення особи до впізнання, так як він не зміг з`явитись в обумовлений термін до відділення поліції.

Слідчий суддя, вислухавши учасників розгляду скарги, дослідивши наявні матеріли поданої скарги та матеріали кримінального провадження, дійшов таких висновків.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 303 КПК України на досудовому провадженні може бути оскаржено рішення слідчого, дізнавача про закриття кримінального провадження.

У відповідності до положень ч. 1 ст. 304 КПК України, скарги на рішення, дії чи бездіяльність слідчого, дізнавача чи прокурора, передбачені частиною першою статті 303 цього Кодексу, можуть бути подані особою протягом десяти днів з моменту прийняття рішення, вчинення дії або бездіяльності. Якщо рішення слідчого, дізнавача чи прокурора оформлюється постановою, строк подання скарги починається з дня отримання особою її копії.

Як достовірно встановлено в судовому засіданні постанову дізнавача СД ВП №1 Кременчуцького РУП ГУ НП в Полтавській області ОСОБА_5 від 29.09.2023 про закриття кримінального провадження №0000248 ОСОБА_3 отримав 04.10.2023.

Згідно з ст. 2 КПК України завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Частиною 2 ст. 9 КПК України передбачено, що прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий зобов`язані всебічно, повно і неупереджено дослідити обставини кримінального провадження, виявити як ті обставини, що викривають, так і ті, що виправдовують підозрюваного, обвинуваченого, а також обставини, що пом`якшують чи обтяжують його покарання, надати їм належну правову оцінку та забезпечити прийняття законних і неупереджених процесуальних рішень.

Відповідно вимог ст. 284 КПК України закриття кримінального провадження є одним із способів його остаточного вирішення, а тому провадження має закриватися після всебічного, повного та об`єктивного дослідження всіх обставин справи та оцінки слідчим всіх зібраних та перевірених доказів.

Постанова про закриття кримінального провадження має бути мотивованою, її зміст повинен відповідати фактичним обставинам, встановленим матеріалами справи, зокрема в ній має бути викладено суть заяви особи, яка звернулася з метою захисту своїх прав та відповіді на всі поставлені нею питання, які виключають провадження у справі і обумовлюють її закриття, що є однією з гарантій забезпечення прав і законних інтересів учасників процесу (ст. 110 КПК України).

У свою чергу, слідчий суддя, на якого КПК України покладено обов`язок здійснювати судовий контроль за дотриманням прав, свобод і інтересів осіб у кримінальному провадженні під час досудового розслідування, зобов`язаний перевірити законність прийнятої слідчим постанови.

Так, слідчим суддею достовірно встановлено, що СД ВП №1 Кременчуцького РУП ГУ НП в Полтавській області здійснювало досудове розслідування кримінального правопорушення внесеного 18.07.2023 до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000278, правова кваліфікація ч. 1 ст. 129 КК України.

Згідно витягу з Єдиного реєстру досудових розслідувань, вбачається, що 18.07.2023 за заявою ОСОБА_3 внесено відомості такого змісту: «надійшла ухвала Крюківського районного суду м. Кременчука Полтавської області від 07.07.2023 про внесення відомостей до ЄРДР по заяві ОСОБА_3 від 12.05.2023 невстановлена особа, перебуваючи за адресою: АДРЕСА_1 , погрожувала ОСОБА_3 вбивством».

Постановою дізнавача СД ВП №1 Кременчуцького РУП ГУ НП в Полтавській області ОСОБА_5 від 29.09.2023 кримінальне провадження №0000278 від 18.07.2023 закрите у зв`язку із відсутністю складу кримінального правопорушення.

Обґрунтовуючи постанову дізнавач СД ВП №1 Кременчуцького РУП ГУ НП в Полтавській області ОСОБА_5 посилалася на те, що оглянувши відеозапис з нагрудного відеореєстратора, наданого потерпілим, не вбачається будь-яких погроз спрямованих на адресу ОСОБА_3 . Зазначає, що потерпілим не надано жодних фактів, які б вказували на його сприйняття даної погрози, як реальної. Наявні докази та свідчення вказують на випадковий характер подій, які призвели до заявленої ситуації. У зв`язку з чим у кримінальному провадженні №0000278, внесеному до ЄРДР 18.07.2023, не встановлено об`єктивної та суб`єктивної сторони складу кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 129 КК України.

Відповідно до ст. 25 КПК України прокурор, слідчий зобов`язані в межах своєї компетенції розпочати досудове розслідування в кожному випадку безпосереднього виявлення ознак кримінального правопорушення (за виключенням випадків, коли кримінальне провадження може бути розпочате лише на підставі заяви потерпілого) або в разі надходження заяви (повідомлення) про вчинення кримінального правопорушення, а також вжити всіх передбачених законом заходів для встановлення події кримінального правопорушення та особи, яка його вчинила.

Згідно з ч. 1 ст. 401 КПК України дізнавач при здійсненні дізнання наділяється повноваженнями слідчого.

Згідно ч. 2 ст. 91 КПК України доказування полягає у збиранні, перевірці та оцінці доказів з метою встановлення обставин, що мають значення для кримінального провадження.

Відповідно до ст. 92 КПК України обов`язок доказування обставин, передбачених статтею 91 цього Кодексу, за винятком випадків, передбачених частиною другою цієї статті, покладається на слідчого, прокурора.

Сторона обвинувачення здійснює збирання доказів шляхом проведення слідчих (розшукових) дій та негласних слідчих (розшукових) дій, витребування та отримання від органів державної влади, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ та організацій, службових та фізичних осіб речей, документів, відомостей, висновків експертів, висновків ревізій та актів перевірок, проведення інших процесуальних дій, передбачених цим Кодексом (ч. 2 ст. 93 КПК України). Жоден доказ не має наперед встановленої сили (ч. 2 ст. 94 КПК України).

Згідно ч. 5 ст. 38 КПК України орган досудового розслідування зобов`язаний застосовувати всі передбачені законом заходи для забезпечення ефективності досудового розслідування.

Практика ЄСПЛ щодо проведення ефективного офіційного розслідування кримінальних справ є сталою та вказує на те, що згідно з мінімальними критеріями ефективності, які Суд визначив у своїй практиці, таке розслідування має бути незалежним, безстороннім і підлягати громадському контролю, а компетентні органи повинні діяти зі зразковою ретельністю та оперативністю. Розслідування має бути ретельним. Це означає, що органи влади завжди повинні добросовісно намагатись з`ясувати, що трапилось, і не покладатися на поспішні та необґрунтовані висновки для закриття кримінальної справи або використовувати такі висновки як підставу для своїх рішень. Вони повинні вживати усіх розумних і доступних їм заходів для забезпечення збирання доказів, що стосуються події, включаючи, зокрема, показання свідків та висновки судових експертиз тощо. Будь-який недолік розслідування, який підриває його здатність встановлення причини або винних осіб, створюватиме небезпеку недотримання цього стандарту (див. рішення у справі «Олександр Ніконенко проти України», «Мута проти України», «Карабет та інші проти України»).

Згідно п. 2 ч.1 ст. 284 КПК України кримінальне провадження закривається, якщо встановлена відсутність в діянні складу кримінального правопорушення.

Проаналізувавши оскаржувану постанову, дослідивши матеріали кримінального провадження №0000278, слідчий суддя вважає, що дана постанова не містить обґрунтованих висновків про встановлення відсутності в діянні складу кримінального правопорушення, оскільки органом досудового розслідування не було здійснено необхідних дій для належного встановлення всіх обставин провадження, не виконано вимог щодо всебічного, повного та об`єктивного дослідження цих обставин і надання їм відповідної оцінки.

Отже, з матеріалів кримінального провадження №0000278 вбачається, що під час проведення досудового розслідування не було проведено повне, всебічне та неупереджене дослідження обставин даного кримінального правопорушення.

Окрім того, в порушення вимог ч. 5 ст. 110 КПК України, постанова про закриття кримінального провадження не містить зміст обставин, які є підставами для прийняття постанови, мотивів прийняття постанови, їх обґрунтування та посилання на положення КПК України.

Як слідує з положень ст. 307 КПК України ухвала слідчого судді за результатами розгляду скарги на рішення, дії чи бездіяльність під час досудового розслідування може бути про: скасування рішення слідчого, дізнавача чи прокурора; зобов`язання припинити дію; зобов`язання вчинити певну дію; відмову у задоволенні скарги. Ухвала слідчого судді за результатами розгляду скарги на рішення, дію чи бездіяльність слідчого, дізнавача чи прокурора не може бути оскаржена, окрім ухвали про відмову у задоволенні скарги на постанову про закриття кримінального провадження, скарги на відмову слідчого, прокурора в задоволенні клопотання про закриття кримінального провадження з підстав, визначених пунктом 9-1 частини першої статті 284 цього Кодексу, про скасування повідомлення про підозру та відмову у задоволенні скарги на повідомлення про підозру.

Враховуючи викладене, в судовому засіданні з розгляду скарги не було встановлено доказів, які б підтверджували, що обставини даного кримінального провадження досліджено всебічно та повно, в зв`язку з чим слідчий суддя дійшов висновку, що постанову про закриття кримінального провадження винесено передчасно, без наявності для того законних та обґрунтованих підстав.

Отже, скарга ОСОБА_3 на постанову про закриття кримінального провадження підлягає задоволенню.

Керуючись ст. 303-307, 376 КПК України, слідчий суддя

постановив:

Скаргу ОСОБА_3 на постанову про закриття кримінального провадження задовольнити.

Скасувати постанову дізнавача СД ВП №1 Кременчуцького РУП ГУ НП в Полтавській області ОСОБА_5 від 29.09.2023 про закриття кримінального провадження №0000248 від 18.07.2023.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Повний текст ухвали складено та оголошено 19.10.2023.

Слідчий суддя ОСОБА_1