УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 листопада 2023 року

м. Київ

справа № 573/753/22

провадження № 51-6847 ск 23

Верховний Суд колегією суддів Третьої судової палати Касаційного кримінального суду у складі:

головуючого ОСОБА_1 ,

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

розглянувши касаційну скаргу захисника ОСОБА_4 на вирок Білопільського районного суду Сумської області від 27 грудня 2022 року та ухвалу Сумського апеляційного суду від 07 серпня 2023 року стосовно засудженого ОСОБА_5 ,

встановив:

За вироком Білопільського районного суду Сумської області від 27 грудня 2022 року, ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , не працюючого, раніше не судимого, визнано винуватим у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 3 ст. 297 Кримінального кодексу України (далі - КК) та призначено йому покарання у виді обмеження волі на строк 5 років.

Цивільний позов потерпілого ОСОБА_6 задоволено, стягнуто на його користь з ОСОБА_5 в рахунок відшкодування матеріальної шкоди 820 грн та в рахунок відшкодування моральної шкоди 6 000 грн.

Як убачається з вироку суду, в невстановлений у ході досудового розслідування день та час у червні 2021 року у ОСОБА_5 виник злочинний умисел, спрямований на незаконне заволодіння металевими предметами з місць поховань, реалізуючи який, грубо порушуючи суспільні відносини, що забезпечують загальноприйняті моральні принципи, традиції та релігійні положення щодо поховання померлих та вияву поваги до пам`яті і праху покійних, діючи з корисливих мотивів, прибув на автомобілі «Опель Аскона», д.н.з. НОМЕР_1 на кладовище в с. Черванівка Сумського району Сумської області, де за допомогою болгарки спиляв частини огорожі з нержавіючої сталі з могили ОСОБА_7 , вказане майно переніс до автомобіля, та у подальшому викрадений метал продав, чим спричинив матеріальні збитки потерпілій ОСОБА_8 на суму 3200 грн.

Крім того, у невстановлений день та час, у червні 2021 року, ОСОБА_5 на вищевказаному автомобілі, прибув на кладовище в с. Черванівка Сумського району Сумської області, витягнув хрест із нержавіючої сталі з могили ОСОБА_9 , вказане майно переніс до автомобіля та у подальшому викрадений метал продав, чим спричинив матеріальні збитки потерпілій ОСОБА_10 на суму 640 грн.

Надалі, у невстановлений у ході досудового розслідування день та час, у серпні 2021 року на зазначеному автомобілі ОСОБА_5 прибув на кладовище в с. Болотишине Сумського району Сумської області, витягнув металеву огорожу з могили ОСОБА_11 , вказане майно переніс до автомобіля, та у подальшому викрадений метал продав, чим спричинив матеріальні збитки потерпілій ОСОБА_12 на суму 1306 грн.

Крім того, у невстановлений у ході досудового розслідування день та час у серпні 2021 року ОСОБА_5 прибув на кладовище в с. Болотишине Сумського району Сумської області, де спиляв шість наконечників з нержавіючої сталі з огорожі на могилі ОСОБА_13 , вказане майно переніс до автомобіля, та у подальшому викрадений метал продав, чим спричинив потерпілому ОСОБА_14 шкоду на суму 60,66 грн.

Також у невстановлений у ході досудового розслідування день та час у серпні 2021 року на вказаному автомобілі ОСОБА_5 прибув на кладовище в с. Пащенкове Сумського району Сумської області, де витягнув три металевих хреста з могил ОСОБА_15 , ОСОБА_16 , ОСОБА_17 , вказане майно переніс до автомобіля, та у подальшому викрадений метал продав, чим спричинив матеріальні збитки потерпілій ОСОБА_18 на суму 597 грн.

Крім того, у невстановлений у ході досудового розслідування день та час у серпні 2021 року ОСОБА_5 прибув на кладовище в с. Пащенкове Сумського району Сумської області, де витягнув металевий хрест з табличкою з нержавіючої сталі з могили ОСОБА_19 , вказане майно переніс до автомобіля, та у подальшому викрадений метал продав, чим спричинив матеріальні збитки потерпілому ОСОБА_20 на суму 327 грн.

Крім того, у невстановлений у ході досудового розслідування день та час, у серпні 2021 року, на вказаному автомобілі ОСОБА_5 прибув на кладовище в с. Біликівка Сумського району Сумської області, де витягнув металевий хрест з табличкою з нержавіючої сталі з могили ОСОБА_21 , вказане майно переніс до автомобіля, та у подальшому викрадений метал продав, чим спричинив матеріальні збитки потерпілому ОСОБА_22 на суму 192 грн.

Крім того, у невстановлений у ході досудового розслідування день та час, в серпні 2021 року, ОСОБА_5 прибув на кладовище в с. Біликівка Сумського району Сумської області, де витягнув металевий хрест з табличкою із нержавіючої сталі з могили ОСОБА_23 , вказане майно переніс до автомобіля, та у подальшому викрадений метал продав, чим спричинив матеріальні збитки потерпілій ОСОБА_24 на суму 257 грн.

Крім того, у невстановлений в ході досудового розслідування день та час, у серпні 2021 року на вказаному автомобілі прибув на кладовище в с. Жолобок Сумської області, де зрізав п`ять бронзових наконечників з огорожі на могилі ОСОБА_25 , вказане майно переніс до автомобіля, та у подальшому викрадений метал продав, чим спричинив матеріальні збитки потерпілій ОСОБА_26 на суму 308 грн.

Також у невстановлений у ході досудового розслідування день та час, у серпні 2021 року, на вказаному автомобілі прибув на кладовище у с. Руда Сумського району Сумської області, де витягнув два металеві хрести з могил ОСОБА_27 та ОСОБА_28 , вказане майно переніс до автомобіля, та у подальшому викрадений метал продав, чим спричинив матеріальні збитки потерпілому ОСОБА_29 на суму 979, 50 грн.

Крім того, у невстановлений у ході досудового розслідування день та час, у серпні 2021 року, на вказаному автомобілі ОСОБА_5 прибув на кладовище в с. Новопетрівка Сумської області, де зрізав болгаркою чотири верхівки з нержавіючої сталі з огорожі на могилі ОСОБА_30 , вказане майно переніс до автомобіля, та у подальшому викрадений метал продав, чим спричинив матеріальні збитки потерпілій ОСОБА_31 на суму 53 грн.

Крім того, у невстановлений у ході досудового розслідування день та час, у серпні 2021 року, ОСОБА_5 на вказаному автомобілі прибув на кладовище в с. Болотишине Сумської області, де зрізав болгаркою п`ять конусів з нержавіючої сталі з огорожі могили ОСОБА_32 та ОСОБА_33 , вказане майно переніс до автомобіля, та у подальшому викрадений метал продав, чим спричинив матеріальні збитки потерпілій ОСОБА_34 на суму 123 грн.

Крім того, у невстановлений у ході досудового розслідування день та час, у серпні 2021 року, ОСОБА_5 на зазначеному автомобілі прибув на кладовище в с. Болотишине Сумського району Сумської області, де витягнув два хрести з нержавіючої сталі з могил ОСОБА_35 та ОСОБА_36 , вказане майно переніс до автомобіля, та у подальшому викрадений метал продав, чим спричинив матеріальні збитки потерпілій ОСОБА_37 на суму 2100 грн.

Також, у невстановлений у ході досудового розслідування день та час, у серпні 2021 року, ОСОБА_5 прибув на кладовище в с. Болотишине Сумської області, де витягнув один металевий хрест з могили ОСОБА_38 , вказане майно переніс до автомобіля, та у подальшому викрадений метал продав, чим спричинив матеріальні збитки потерпілому ОСОБА_39 на суму 337 грн.

Крім того, у невстановлений у ході досудового розслідування день та час, на початку вересня 2021 року, ОСОБА_5 на вказаному автомобілі прибув на кладовище в с. Марусенкове Сумського району, де з місця поховання ОСОБА_40 , виніс та погрузив до автомобіля огорожу вартістю 670 грн, та у подальшому розпорядився викраденим на власний розсуд.

Крім того, у невстановлений у ході досудового розслідування день та час, на початку вересня 2021 року, ОСОБА_5 на тому ж автомобілі знову прибув на кладовище в с. Марусенкове Сумського району, де з місць поховання ОСОБА_41 та ОСОБА_42 , витягнув два металеві хрести загальною вартістю 100,38 грн, якими в подальшому розпорядився на власний розсуд.

Крім того, у невстановлений у ході досудового розслідування день та час, на початку вересня 2021 року, ОСОБА_5 на тому ж автомобілі знову прибув на кладовище в с. Марусенкове Сумського району, де з місця поховання ОСОБА_43 відрізав частину металевої огорожі могили вартістю 107,55 грн, й розпорядився викраденим на власний розсуд.

Крім того, у невстановлений у ході досудового розслідування день та час, у вересні 2021 року, ОСОБА_5 на вказаному автомобілі прибув на кладовище в с. Черванівка Сумського району Сумської області, де витягнув металевий хрест та спиляв болгаркою металеву хвіртку з огорожі могили ОСОБА_44 та у подальшому викрадений метал продав, чим спричинив матеріальні збитки потерпілій ОСОБА_45 на суму 469 грн.

У невстановлений у ході досудового розслідування день та час, у кінці вересня 2021 року, ОСОБА_5 на вказаному автомобілі прибув на кладовище в с. Володимирівка Роменського району Сумської області, де демонтував металеву огорожу на могилі ОСОБА_46 та ОСОБА_47 та у подальшому викрадений метал продав.

Крім того, у невстановлений у ході досудового розслідування день та час, у кінці вересня 2021 року, ОСОБА_5 на тому ж автомобілі прибув на кладовище в с. Мала Черепівка Роменського району Сумської області, де демонтував металеві арматури на могилах ОСОБА_48 , ОСОБА_49 та ОСОБА_50 та у подальшому викрадений метал продав, чим спричинив матеріальні збитки потерпілій ОСОБА_51 .

Крім того, у невстановлений у ході досудового розслідування день та час, у кінці вересня 2021 року, ОСОБА_5 на тому ж автомобілі прибув на кладовище в с. Мала Черепівка Роменського району Сумської області, де демонтував металеві труби з могильного поховання ОСОБА_52 , та у подальшому викрадений метал продав, чим спричинив матеріальні збитки потерпілій ОСОБА_53 .

Крім того, у невстановлений в ході досудового розслідування день та час, на початку жовтня 2021 року, ОСОБА_5 на вищевказаному автомобілі прибув на кладовище в с. Падалки Сумського району, де з місця поховання ОСОБА_54 витягнув металевий хрест вартістю 140 грн, яким розпорядився на власний розсуд.

Крім того, у невстановлений в ході досудового розслідування день та час, на початку жовтня 2021 року, ОСОБА_5 на тому ж автомобілі прибув на кладовище в с. Грунь Сумського району, де з місця поховання ОСОБА_55 та ОСОБА_56 , витягнув два металеві хрести загальною вартістю 399 грн, якими розпорядився на власний розсуд.

Крім того, у невстановлений в ході досудового розслідування день та час, у жовтні 2021 року, ОСОБА_5 на тому ж автомобілі прибув на кладовище в с. Ганнівка-Тернівська Сумського району Сумської області, де з огорожі на могилі ОСОБА_57 спиляв п`ять наконечників з латуні вартістю 1479,96 грн та зняв дві частини огорожі, а у подальшому викрадений метал продав, чим спричинив матеріальні збитки потерпілому ОСОБА_58 на суму 2111,96 грн.

Крім того, у невстановлений у ході досудового розслідування час 19 січня 2022 року, ОСОБА_5 на тому ж автомобілі, проїжджаючи повз с. Байрак Сумського району, помітив в центрі села місце поховання 35 воїнів ІНФОРМАЦІЯ_2, які загинули під час визволення села від німецько-фашистських загарбників у вересні 1943 року, де в 1985 році було споруджено скульптуру воїна (цегляний оцементований обеліск) висотою 3,63 м на Братській могилі з мідною обшивкою.Розуміючи, що охорона місця поховання не здійснюється та те, що у вказаному населеному пункті проживає невелика кількість громадян, близько 01 год 20 січня 2021 року, ОСОБА_5 , реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на незаконне заволодіння предметами з місць поховання, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи настання суспільно небезпечних наслідків у вигляді наруги над могилою та бажаючи їх настання, з корисливих мотивів, змістив з місця поховання скульптуру воїна, виготовлену з цементу та міді, погрузив її у автомобіль і, таким чином, незаконно заволодів предметом, вартістю 4100 грн, яким розпорядився на власний розсуд, чим спричинив матеріальні збитки відділу культури і туризму Лебединської міської ради на вказану суму.

Крім того, у невстановлений у ході досудового розслідування день та час, у середині квітня 2022 року, ОСОБА_5 на тому ж автомобілі прибув на кладовище в смт. Улянівка Сумського району Сумської області, де дістав хрест з нержавіючої сталі з могили ОСОБА_59 , та у подальшому викрадений метал продав, чим спричинив матеріальні збитки потерпілому ОСОБА_6 на суму 820 грн.

Сумськийапеляційний суд ухвалою від 07 серпня 2023 року апеляційну скаргу захисника ОСОБА_4 залишив без задоволення, а вирок стосовно ОСОБА_5 - без змін.

У касаційній скарзі захисник ОСОБА_4 , посилаючись на невідповідність призначеного судом покарання ступеню тяжкості кримінального правопорушення та особі засудженого, порушує питання про перегляд вказаних судових рішень у касаційному порядку. В обґрунтування своїх вимог захисник стверджує, що призначене засудженому покарання у виді обмеження волі на строк 5 років без застосування приписів ст. 75 КК є надто суворим. На думку захисника, при призначенні покарання судами попередніх інстанцій не в повній мірі враховано дані про особу його підзахисного, який щиро розкаявся, активно сприяв розкриттю злочину та визнав заподіяну шкоду.Крім того, наголошує, що наразі ОСОБА_5 мобілізований до Збройних Сил України, у зв`язку з чим просить застосувати до нього положення ст. 75 КК та звільнити від відбування призначеного покарання.

Перевіривши наведені у касаційній скарзі доводи та додані до неї копії судових рішень, суд касаційної інстанції дійшов висновку, що у відкритті касаційного провадження слід відмовити виходячи з наступного.

За правилами ч. 2 ст. 433 Кримінального процесуального кодексу України (далі - КПК) суд касаційної інстанції переглядає судові рішення судів першої та апеляційної інстанцій у межах касаційної скарги.

Висновки суду про винуватість ОСОБА_5 у вчиненні інкримінованого кримінального правопорушення та правильність кваліфікації його дій за ч. 3 ст. 297 КК у касаційній скарзі не оспорюються.

Колегія суддів вважає, що доводи захисника щодо невідповідності призначеного покарання ступеню тяжкості кримінального правопорушення та особі засудженого у зв`язку із незастосуванням судами положень ст. 75 КК є безпідставними з огляду на таке.

Згідно з ч. 2 ст. 50 КК покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженими, так і іншими особами.

Відповідно до вимог ст. 65 КК, суд призначає покарання: у межах, установлених у санкції статті (санкції частини статті) Особливої частини цього Кодексу, що передбачає відповідальність за вчинене кримінальне правопорушення, за винятком випадків, передбачених частиною другою статті 53 цього Кодексу; відповідно до положень Загальної частини цього Кодексу; враховуючи ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Виходячи з указаної мети й принципів справедливості, співмірності та індивідуалізації, покарання повинно бути адекватним характеру вчинених дій, їх небезпечності та даним про особу винного, які підлягають обов`язковому врахуванню. Під час вибору покарання мають значення обставини, які його пом`якшують і обтяжують, відповідно до положень статей 66, 67 КК.

У ст. 65 КК визначено загальні засади призначення покарання, які наділяють суд правом вибору між однією із форм реалізації кримінальної відповідальності - призначити покарання або звільнити від покарання чи від його відбування, кожна з яких є законною. Завданням такої форми є виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень. Ця функція за своєю правовою природою є дискреційною, оскільки потребує врахування та оцінки конкретних обставин справи, ступеня тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особи винного, обставин, що впливають на покарання. Реалізація цієї функції становить правозастосовну інтелектуально-вольову діяльність суду, в рамках якої і приймається рішення про можливість виправлення засудженого без відбування покарання.

Дискреційні повноваження суду визнаються і Європейським судом з прав людини, який у своїх рішеннях (справа «Довженко проти України») зазначає лише про необхідність оцінювання представниками судових органів визначення законності, обсягу, способів і меж застосування свободи, виходячи із відповідності таких повноважень суду принципу верховенства права. Це забезпечується, зокрема, відповідним обґрунтуванням обраного рішення в процесуальному документі суду.

Згідно з ст. 414 КПК невідповідним ступеню тяжкості кримінального правопорушення та особі обвинуваченого визнається таке покарання, яке хоч і не виходить за межі, встановлені відповідною статтею (частиною статті) закону України про кримінальну відповідальність, але за своїм видом чи розміром є явно несправедливим через м`якість або суворість.

Термін «явно несправедливе покарання» означає не будь-яку можливу відмінність в оцінці виду та розміру покарання з позиції суду апеляційної чи касаційної інстанції, а відмінність у такій оцінці принципового характеру. Це положення вказує на істотну диспропорцію, неадекватність між визначеним судом (хоча й у межах відповідної санкції статті) видом та розміром покарання та тим видом і розміром покарання, яке б мало бути призначено, враховуючи обставини, які підлягають доказуванню, зокрема ті, що повинні братися до уваги при призначенні покарання.

За змістом ст. 75 КК рішення про звільнення від відбування покарання з випробуванням суд може прийняти лише у випадку, якщо призначено покарання у виді виправних робіт, службового обмеження для військовослужбовців, обмеження волі, а також позбавлення волі на строк не більше 5 років, враховано тяжкість кримінального правопорушення, особу винного та інші обставини кримінального провадження, і всі ці дані в сукупності спонукають до висновку про можливість виправлення засудженого без відбування покарання.

Питання призначення покарання та звільнення від його відбування визначають форму реалізації кримінальної відповідальності в кожному конкретному випадку з огляду на суспільну небезпечність і характер кримінального правопорушення, обставини справи, особу винного, а також обставини, що пом`якшують або обтяжують покарання тощо.

Вирішення цих питань належить до дискреційних повноважень суду, що розглядає кримінальне провадження по суті, який і повинен з урахуванням всіх перелічених вище обставин визначити вид і розмір покарання та ухвалити рішення.

Разом із тим, дискреційні повноваження суду щодо призначення покарання або прийняття рішення про звільнення від його відбування мають межі, визначені змістом статей 409, 414, 438 КПК, які передбачають повноваження судів апеляційної та касаційної інстанцій скасувати або змінити судове рішення у зв`язку з невідповідністю призначеного покарання тяжкості кримінального правопорушення та особі засудженого, зокрема, коли покарання за своїм видом чи розміром є явно несправедливим через м`якість або через суворість.

При цьому, суд має належним чином дослідити й оцінити всі обставини, що мають значення для кримінального провадження, та врахувати, що звільнення від відбування покарання з випробуванням застосовується лише у тому разі, коли для цього є умови і підстави, визначені ст. 75 КК.

Підставою для звільнення особи від відбування покарання з випробуванням є переконання суду, викладене у мотивованому висновку про можливість її виправлення без відбування покарання. Висновок суду ґрунтується на тих відомостях, які він оцінює на час ухвалення вироку, зокрема, відомостях про вчинений особою злочин, зміст мети й мотивів протиправної поведінки, тривалість та інтенсивність протиправної діяльності, наявність чи відсутність судимості у особи, що притягується до кримінальної відповідальності.

Мотивуючи своє рішення про призначення засудженому ОСОБА_5 покарання за ч. 3 ст. 297 КК у виді обмеження волі на строк 5 років, суд першої інстанції, з якимобґрунтовано погодився апеляційний суд, врахував ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, а також дані про особу ОСОБА_5 , який раніше не судимий, на обліку у лікарів нарколога тапсихіатра не перебуває, за місцем проживання характеризується задовільно, не працює. Також судом взято до уваги наявність обставин, що пом`якшують покарання - щире каяття, з`явлення з зізнанням, активне сприяння розкриттю злочинів, часткове відшкодування потерпілим завданої шкоди, наявність на утриманні малолітньої дитини, а також відсутність обставин, що його обтяжують.

З урахуванням конкретних обставин кримінального провадження, керуючись статтями 50, 65-67 КК, місцевий суд дійшов висновку, що виправлення ОСОБА_5 можливе лише із призначенням покарання, яке слід відбувати реально та дійшов висновку про необхідність призначення йому покарання у виді обмеження волі на строк 5 років у межах санкції ч. 3 ст. 297 КК.

Не погодившись із вироком суду, захисник ОСОБА_4 звернувся до апеляційного суду зі скаргою, доводи якої по суті аналогічні доводам його касаційної скарги, за результатами розгляду якої суд апеляційної інстанції залишив її без задоволення, а оскаржуваний вирок - без змін.

Мотивуючи своє рішення, апеляційний суд вказав, що при призначенні ОСОБА_5 покарання місцевий суд дотримався вимог КК, та вирішуючи питання щодо виду і розміру призначеного покарання в повній мірі врахував ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, дані про особу винного, а також те, що ОСОБА_5 протягом червня 2021 року - квітня 2022 року, тобто протягом тривалого часу, вчинив 26 тяжких злочинів, що пов`язані з проявом неповаги до померлих та місць їх поховання, тому позитивні дані про його особу та обставини, що пом`якшують покарання, не знижують суспільної небезпеки вчинених ним кримінальних правопорушень настільки, щоб досягти мети покарання можливо було без реального його відбування.

Перевіряючи доводи апеляційної скарги захисника в частині незастосування судом першої інстанції інституту звільнення від відбування покарання з випробуванням, апеляційний суд дійшов вірного висновку, що встановлені судом дані про особу обвинуваченого та пом`якшуючі покарання обставини є недостатніми для звільнення ОСОБА_5 від відбування покарання з випробуванням.

Ухвалу апеляційного суду постановлено відповідно до положень статей 370, 419 КПК із зазначенням короткого змісту вимог апеляційної скарги захисника, рішення суду першої інстанції, узагальнених доводів учасників судового провадження, встановлених судом першої інстанції обставин, мотивів, з яких суд апеляційної інстанції виходив під час постановлення ухвали, і положень закону, якими він керувався.

Колегія суддів касаційного суду також приходить до висновку, що покарання відповідає вимогам ст. 65 КК, є необхідним і достатнім для виправлення засудженого та попередження вчинення ним нових кримінальних правопорушень. Також Суд вважає, що висновки судів у цій частині є належно мотивованими, що відповідає вимогам кримінального процесуального законодавства.

Підстав вважати, що незастосування судами до засудженого положень ст. 75 КК призвело до призначення явно несправедливого покарання через суворість, колегія суддів касаційного суду не вбачає.

Переконливих доводів, які би ставили під сумнів законність оскаржуваних судових рішень, умотивованість їх висновків щодо призначеного покарання, визначення порядку його відбування та справедливості обраного ОСОБА_5 заходу примусу, захисником у касаційній скарзі не наведено.

З урахуванням викладеного, обґрунтування касаційної скарги не містить переконливих доводів, які викликають необхідність перевірки їх матеріалами кримінального провадження, а з касаційної скарги та доданих до неї копій судових рішень вбачається, що підстав для задоволення скарги немає, тому у відкритті касаційного провадження необхідно відмовити.

Керуючись п. 2 ч. 2 ст. 428 КПК, Суд

постановив:

Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою захисника ОСОБА_4 на вирок Білопільського районного суду Сумської області від 27 грудня 2022 року та ухвалу Сумського апеляційного суду від 07 серпня 2023 року стосовно засудженого ОСОБА_5 .

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3