У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

07 листопада 2023 року м. Миколаїв

Миколаївський апеляційний суд у складі:

головуючого ОСОБА_1 ,

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_4

розглянувши апеляційні скарги захисників ОСОБА_5 та ОСОБА_6 в інтересах підозрюваного ОСОБА_7 , на ухвалу слідчого судді Заводського районного суду м. Миколаєва від 26.10.2023 року, якою щодо

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, раніше не судимого, зареєстрованого та фактично мешкає за адресою: АДРЕСА_1 .

- підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 263 КК України

- обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком до 24.12.2023 включно.

учасники судового провадження:

прокурор: ОСОБА_8

підозрюваний: ОСОБА_7

захисник: ОСОБА_6

в с т а н о в и в :

Короткий зміст вимог апеляційних скарг.

В апеляційній скарзі захисники просить ухвалу слідчого судді скасувати, постановити нову ухвалу, якою відмовити у задоволенні клопотання слідчого про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо ОСОБА_7 та обрати йому запобіжний захід не пов`язаний з триманням під вартою.

Короткий зміст судового рішення суду першої інстанції:

Задоволено клопотання слідчого про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо ОСОБА_7 .

Застосовано до ОСОБА_7 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком до 24.12.2023 включно.

Узагальнені доводи осіб, які подали апеляційну скаргу.

Захисники вважають, що оскаржувана ухвала є необґрунтованою та незаконною.

На думку захисників, стороною обвинувачення не було доведено наявність ризиків, визначених ст. 177 КПК України.

Також захисники зазначають, що слідчим суддею при застосуванні до підозрюваного такого запобіжного заходу як взяття під варту не було враховано, що ОСОБА_7 є опікуном свого батька, який є інвалідом та потребує постійного догляду. Саме з цих підстав ОСОБА_7 був звільнений з лав ЗСУ. Також Зазначають, що ОСОБА_7 має статус учасника бойових дій.

Окрім того, на думку апелянтів, слідчим суддею не обґрунтовано чому до підозрюваного не можливо було обрати більш м`який запобіжний захід.

Захисником ОСОБА_6 зазначено також, що слідчим суддею з незрозумілих причин не було вказано розмір застави, всупереч вимог ч.3 ст. 183 КПК України.

Встановлені судом першої інстанції обставини.

Під час розгляду клопотання слідчого про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо ОСОБА_7 , слідчим суддею встановлені наступні обставини.

В провадженні СВ Миколаївського РУП ГУНП в Миколаївській області перебувають матеріали кримінального провадження внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0001718 від 19.10.2023 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України.

За версією органу досудового розслідування, у невстановлені під час досудового розслідування час та місці, ОСОБА_7 не маючи передбаченого законом дозволу, незаконно придбав вибухові пристрої, які в подальшому незаконно зберігав в гаражному приміщенні № НОМЕР_1 розташований в гаражному кооперативі «Граніт» за адресою: Миколаївська область, місто Миколаїв, вулиця Ганни Дівіної, 1-а до моменту їх вилучення працівниками поліції.

Так, 24.10.2023 року в період часу з 11:30 по 16:26 годину, під час проведення санкціонованого обшуку в гаражному приміщенні № НОМЕР_1 розташований в гаражному кооперативі «Граніт» за адресою: Миколаївська область, місто Миколаїв, вулиця Ганни Дівіної, 1-а власником якого являється ОСОБА_7 було виявлено та вилучено:

- підривачі до ручних гранат типу УЗРГМ-2 у кількості 7 шт., які згідно довідки про категорію небезпечності відносяться до 2 категорії небезпечний

- підривачі до ручних гранат типу УДЗ у кількості 12 шт., які згідно довідки про категорію небезпечності відносяться до 2 категорії - небезпечний;

- корпуси гранат типу РГО у кількості 11 шт., які згідно довідки про категорію небезпечності відносяться до 3 категорії обмежено небезпечний;

- гранати типу DM51А2 (виробництво Німеччини) у кількості 4 шт. які згідно довідки про категорію небезпечності відносяться до 2 категорії - небезпечний;

- 40 мм гранатометі постріли типу ВОГ-25 у кількості 15 шт., які згідно довідки про категорію небезпечності відносяться до 2 категорії - небезпечний;

- реактивну протитанкову гранату (РПГ-22) у кількості 1 шт., з маркування №КТ281139, яка згідно довідки про категорію небезпечності відноситься до 2 категорії небезпечний.

25.10.2023 ОСОБА_7 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 263 КК України.

Слідчим подано клопотання про застосування до ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, в якому зазначено, що останній підозрюється у вчиненні тяжкого злочину, під час досудового слідства встановлено наявність ризиків, передбачених ч.1 ст.177 КПК України. Прокурор в судовому засіданні зазначив, що неможливо запобігти вказаним у клопотанні ризикам шляхом застосування більш м`якого виду запобіжного заходу ніж тримання під вартою.

Задовольняючи клопотання слідчого, слідчий суддя врахував обґрунтованість підозри ОСОБА_7 у вчиненні вищевказаного кримінального правопорушення , вагомість наявних доказів на підтвердження обґрунтованості підозри, а також тяжкість покарання, що йому загрожує в разі визнання винуватим, послався на наявність ризиків, передбачених ч.1 ст. 177 КПК України. Вважав, що більш м`який запобіжний захід не забезпечить запобіганню доведених ризиків та прийшов до висновку про необхідність застосування до підозрюваного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Встановлені судом апеляційної інстанції обставини.

Заслухавши доповідь судді, пояснення учасників судового провадження, обговоривши доводи апеляційної скарги, дослідивши матеріали судового та кримінального проваджень, апеляційний суд дійшов наступного.

Відповідно до пунктів 3, 4 статті 5 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод та практики Європейського суду з прав людини, обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливо лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою.

При цьому, відповідно до установленої практики Європейського суду з прав людини, висновки про ступінь ризиків та неможливості запобігання їм більш м`яких запобіжних заходів, мають бути зроблені за результатами сукупного аналізу обставин злочину та особистості підозрюваного (його характеру, моральних якостей, способу життя, сімейних зв`язків, постійного місця роботи, утриманців), поведінки підозрюваного під час розслідування кримінального правопорушення (наявність або відсутність спроб ухилятися від органів влади) поведінки підозрюваного під час попередніх розслідувань (способу життя взагалі, способу самозабезпечення, системності злочинної діяльності, наявності злочинних зв`язків).

Крім того, слід зазначити, що ст. 184 КПК України вимагає від сторони обвинувачення в клопотанні про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зазначити не лише наявні ризики, а також вказати обставини, на підставі яких слідчий, прокурор дійшов висновку що запобігти їм в змозі цей вид запобіжного заходу.

Разом з тим, як вбачається з клопотання слідчого про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_7 , слідчим не наведено виключних обставин і не надано доказів, які б давали підстави для тримання підозрюваного під вартою. Сама лише тяжкість кримінального правопорушення, у відповідності до практики Європейського суду з прав людини, не може бути підставою для запобіжного ув`язнення особи.

Слідчим суддею вірно зазначено в ухвалі про те, що ОСОБА_7 обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 263 КК України, яке за ступенем тяжкості відповідно до ч. 5 ст.12 КК України відноситься до категорії тяжких злочинів, покарання за яке передбачено у вигляді позбавлення волі на строк до 7 років.

Обґрунтованість підозри ОСОБА_7 у вчиненні зазначеного кримінального правопорушення підтверджується наявними в матеріалах кримінального провадження доказами.

Як вбачається з оскаржуваної ухвали слідчий суддя також визнав доведеними ризики можливого переховування підозрюваного від слідства чи суду та ризик вчинення іншого кримінального правопорушення.

Та з врахуванням зазначеного, слідчий суддя дійшов висновку, що до підозрюваного ОСОБА_7 необхідно застосувати запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, оскільки жоден із більш м`яких запобіжних заходів не може запобігти встановленим ризикам.

Колегія суддів не погоджується з таким висновком слідчого судді, та вважає, що заявлені стороною обвинувачення ризики можливо усунути без застосування такого найбільш тяжкого запобіжного заходу як тримання під вартою.

Окрім того, в клопотанні слідчого про застосування запобіжного заходу у вигляді саме тримання під вартою відносно ОСОБА_7 відсутнє достатнє обґрунтування, що домашній арешт у певний період доби, з визначенням часового проміжку, не здатний запобігти ризикам у кримінальному провадженні, не доведено і в судовому засіданні апеляційного суду необхідність застосування щодо підозрюваного запобіжного заходу у вигляді саме тримання підозрюваного під вартою.

Як вбачається з матеріалів провадження, ОСОБА_7 до кримінальної відповідальності раніше не притягувався, не заперечує свою вину, має постійне місце проживання, приймав участь у бойових діях в лавах ЗСУ, має статус учасника бойових дій.

Також підозрюваний має міцні соціальні зв`язки. Так, він має хворого батька, який згідно наданої копії довідки до акта огляду медико- соціальною експертною комісією є інвалідом, що потребує постійної сторонньої допомоги. ОСОБА_7 є опікуном свого батька. Саме з цих підстав ОСОБА_7 був звільнений з лав ЗСУ, для здійснення догляду за свої батьком.

В суді апеляційної інстанції захисник і підозрюваний наполягали на тому, що з врахуванням того, що підозрюваний має міцні соціальні зв`язки, постійне місце проживання, наміри належним чином виконувати всі процесуальні обов`язки, відсутні ризики, передбачені п.1,5 ч.1 ст. 177 КПК України.

Зважаючи на вищезазначені обставини, колегія суддів вважає, що відсутні підстави для застосування до підозрюваного такого надмірно суворого запобіжного заходу як тримання під вартою.

Поряд з цим апеляційний суд вважає, що відсутні підстави, які б перешкоджали застосуванню до підозрюваного запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту з визначенням часу і слідчий суддя, при прийнятті рішення про застосування запобіжного заходу не обґрунтовано прийшов до висновку про недостатність такого запобіжного заходу як домашній арешт у певний період доби для досягнення мети заходу забезпечення кримінального провадження.

З урахуванням викладеного, апеляційні скарги захисників підлягають частковому задоволенню, а ухвала слідчого судді скасуванню з постановленням нової ухвали.

Керуючись ст.ст. 376, 405, 407, 409, 422, 424, 532 КПК України, апеляційний суд,

п о с т а н о в и в :

Апеляційні скарги захисників ОСОБА_5 та ОСОБА_6 в інтересах підозрюваного ОСОБА_7 задовольнити частково.

Ухвалу слідчого судді Заводського районного суду м. Миколаєва від 26.10.2023 року, щодо ОСОБА_7 скасувати.

Постановити нову ухвалу, якою клопотання слідчого Миколаївського районного управління поліції ГУНП в Миколаївській області ОСОБА_9 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою до підозрюваного ОСОБА_7 задовольнити частково.

Застосувати до ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді домашнього арешту із забороною в період часу з 22:00 год. до 06:00 год. наступного дня, залишати місце постійного проживання за адресою: АДРЕСА_1 .

Відповідно до положень ч.5 ст.194 КПК України покласти на ОСОБА_7 наступні обов`язки:

- не відлучатися з міста Миколаєва без дозволу слідчого, прокурора чи суду;

-повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання ;

- здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну;

Ухвалу про застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту передати для виконання органу Національної поліції України за місцем проживання підозрюваного ОСОБА_7 .

Строк дії ухвали до 24.12.2023 включно.

Ухвала суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Повний текст ухвали буде проголошено 10.11.2023 р. о 10.00 год.

Головуючий

Судді