Справа №463/452/23
Провадження №1-кс/463/1503/24
У Х В А Л А

15 лютого 2024 року м. Львів

Слідчий суддя Личаківського районного суду м. Львова ОСОБА_1 , секретар судового засідання ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м.Львів клопотання ОСОБА_3 про скасування арешту майна, який накладено згідно ухвали слідчого судді Личаківського районного суду м. Львова від 25.01.2023 року,

у кримінальному провадженні № 0001594 від 11.08.2020 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 190, ч. 3 ст. 362, ч. 1 та ч. 2 ст. 364, ч. 2 ст. 366, ч. 1 та ч. 2 ст. 367 КК України,

встановив:

ОСОБА_3 звернувся до слідчого судді Личаківського районного суду м. Львова з клопотанням про скасування арешту майна, який накладено згідно ухвали слідчого судді Личаківського районного суду м. Львова від 25.01.2023 року, у кримінальному провадженні № 0001594 від 11.08.2020 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 190, ч. 3 ст. 362, ч. 1 та ч. 2 ст. 364, ч. 2 ст. 366, ч. 1 та ч. 2 ст. 367 КК України, а саме: скасувати арешт на земельну ділянку з кадастровим номером: :02:002:0253, яка перебуває у власності у ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_1 .

Клопотання мотивує тим, що відповідно до договору купівлі-продажу земельної ділянки від 04.10.2022, він придбав у ОСОБА_4 , земельну ділянку з кадастровим номером: :02:002:0253, що знаходиться на території Побірської сільської ради Гайсинського району Вінницької області та сплатив за нею грошову суму у порядку та на умовах відповідно до договору. Земельну ділянку з кадастровим номером: :02:002:0253, ОСОБА_4 отримав безоплатно у приватну власність відповідно до рішення Соболівської сільської ради Гайсинського району Вінницької області №806 від 28.01.2022. 10.01.2024 року ОСОБА_3 стало відомо, що ухвалою слідчого судді Личаківського районного суду м. Львова накладено на неї арешт. Зазначає, що він є єдиним законним власником майна, а саме земельної ділянки з кадастровим номером: :02:002:0253, на який накладено арешт, проте суддею цього не було встановлено при ухваленні рішення. Вважає, що арешт є помилково накладеним, поміж іншого з тих причин, що був застосований щодо особи, яка не має статусу підозрюваного або обвинуваченого та не несе за законом матеріальну відповідальність за їх дії.

ОСОБА_3 до судового засіданні подав заяву про розгляд клопотання у його відсутності.

Слідчим ГСУ ДБР ОСОБА_5 до судового засідання подав заперечення на клопотання, відповідно до якого просить в задоволенні клопотання відмовити.

Дослідивши матеріали клопотання про накладення арешту на майно та матеріали клопотання про скасування такого, слідчий суддя дійшов до таких висновків.

Як встановлено судом, у провадженні першого відділу Управління з досудового розслідування кримінальних правопорушень у сфері службової діяльності Головного слідчого управління Державного бюро розслідувань перебувають матеріали кримінального провадження № 0001594 від 11.08.2020 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 190, ч. 3 ст. 362, ч. 1 та ч. 2 ст. 364, ч. 2 ст. 366, ч. 1 та ч. 2 ст. 367 КК України..

У ході проведення досудового розслідування установлено, що службові особи Держгеокадастру протягом 2013-2020 років, використовуючи недосконалість інформаційної системи Держгеокадастру, налагодили механізм розкрадання земельних ділянок шляхом багаторазової безоплатної приватизації, виділення земельних ділянок на підконтрольних осіб з числа учасників АТО з метою подальшої передачі вказаних земельних ділянок за грошову винагороду зацікавленим фермерським господарствам, яка полягає у тому, що службові особи Держгеокадастру, знаючи про прогалини у роботі державної інформаційної системи «Національна кадастрова система», яка не об`єднана у єдину структуру з системою електронного документообігу «Док Проф», навмисно, у корисливих цілях не виправляли вказану прогалину та вносили недостовірні відомості з метою власного збагачення.

При цьому, ч. 4 ст. 116 ЗК України унормовано, що передача земельних ділянок безоплатно у власність громадян у межах норм, визначених цим Кодексом, провадиться один раз по кожному виду використання.

Таким чином, аналізом норм земельного законодавства України установлено єдиноразове право громадян на отримання у безоплатну власність земельних ділянок у межах норм, визначених Земельним кодексом України, по кожному виду використання.

Натомість, результати проведених слідчих (розшукових) дій вказали на наявність системного явища щодо прийняття керівниками Головних управлінь Державної служби України з питань геодезії, картографії та кадастру в областях рішень у формі наказів, на підставі яких значний обсяг земельних ділянок було безпідставно вибуто із державної власності унаслідок застосування формули багаторазової безоплатної передачі у власність одних і тих же осіб.

З метою виявлення фактів протиправної видачі земельних ділянок сільськогосподарського призначення фізичним особам, 01-03.04.2021 проведено обшуку в ГУ Держгеокадастру у Вінницькій області в ході якого виявлено та вилученого накази про видачу у власність земельних ділянок з кадастровими номерами :01:002:0312, :01:000:0340, :10:003:0359, :01:003:0123, :02:005:0277, :01:002:0230, :02:000:3302, :12:001:0033, :01:000:0693, :05:009:0122, :10:004:0115, :10:003:0300, :03:002:0218, :12:001:0038, :03:000:1254, :02:002:0170, :03:002:0051, :12:001:0197, :05:009:0104, :02:002:0160, :01:002:0299, :05:002:0508, :10:002:0349, :10:000:1644, :05:002:0344, :05:002:0514, :04:003:0079, :02:002:0253, :02:001:0201, :02:000:0387, :01:000:0443, :02:003:0209, :04:000:0157, :01:002:0313, :03:001:0508, :03:000:1053, :04:002:0227, :03:000:0715, :08:002:0281, :01:003:0177, :03:000:2714, :12:001:0052, :12:001:0039, :01:001:0462, :07:002:0023, :01:000:0510, :05:009:0116, :03:001:0070, :05:002:1594, :02:000:0682, :01:002:0299, :02:002:0378, :01:001:0344, :10:004:0097, :10:003:0400 сільськогосподарського призначення.

В подальшому, проведеним оглядом наказів, вилучених в ході проведення обшуку 01-03.04.2021, про видачу у власність земельних ділянок сільськогосподарського призначення, виявлено протиправну передачу близько 50 земельних ділянок площею понад 2.000 га фізичним особам.

Відповідно до інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, земельні ділянки з вище переліченими кадастровими номерами перебувають у власності фізичних та юридичних осіб.

В ході досудового розслідування встановлено, що вищезазначені земельні ділянки являються об`єктами кримінально протиправних дій та набуті внаслідок вчинення кримінального правопорушення

Постановою слідчого від 10.01.2023 року вищевказані земельні ділянки визнано речовими доказами у кримінальному провадженні.

Ухвалою слідчого судді Личаківського районного суду м. Львова 25.01.2023 року накладено арешт, в тому числі на земельну ділянку з кадастровим номером :02:002:0253, яка перебуває у власності у ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_1 ;.

Відповідно до ст. 22 КПК України кримінальне провадження здійснюється на основі змагальності, що передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами, передбаченими цим Кодексом. Сторони кримінального провадження мають рівні права на збирання та подання до суду речей, документів, інших доказів, клопотань, скарг, а також на реалізацію інших процесуальних прав, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до ст. 174 КПК України арешт майна може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

Тобто обов`язок доведення обставин, які б підтверджували факт того, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба, законодавцем покладено на сторону, яка звертається до суду з даним клопотанням.

Крім цього, відповідно до ч.3 ст. 64-2 КПК України третя особа, щодо майна якої вирішується питання про арешт, має права та обов`язки, передбачені цим Кодексом для підозрюваного, обвинуваченого, в частині, що стосуються арешту майна. Третя особа, щодо майна якої вирішується питання про арешт, повідомляється про прийняті процесуальні рішення в кримінальному провадженні, що стосуються арешту майна, та отримує їх копії у випадках та в порядку, встановлених цим Кодексом.

Заявником жодними доказами не доведено що арешт накладено не обгрунтовано, або в такому відпала необхідність.

Як зазначено слідчим, необхідність в подальшому збереженні арешту майна не відпала, оскільки не отримано експертних висновків.

Судом встановлено, що досудове розслідування у даному кримінальному провадженні на теперішній час не завершено, з тверджень органу досудового розслідування необхідність в подальшому збереженні арешту майна не відпала, а тому зняття арешту з майна, вказаного у клопотанні, може негативно вплинути на хід досудового розслідування, призвести до втрати доказів, отже в збереженні арешту зазначеного майна є нагальна потреба, а тому на теперішній час слідчий суддя не вбачає підстав для скасування арешту в порядку ст. 174 КПК України на майно, накладене ухвалою слідчого судді.

Крім цього, слід зазначити, що відповідно до ч.3 ст. 170 КПК України У випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу. При цьому, відповідно до абз.2 ч.10 даної статті не може бути арештовано майно, якщо воно перебуває у власності добросовісного набувача, крім арешту майна з метою забезпечення збереження речових доказів. Враховуючи наведене, те що дана земельна ділянка визнана речовим доказом та клопотання подавалось з метою збереження речових доказів, арешт майна не вимагає оголошення підозри у кримінальному провадженні і не пов`язує особу підозрюваного з можливістю арешту такого майна.

У даному випадку судом не встановлено обставин, які б свідчили про те, що арешт накладено з порушенням вимог діючого законодавства, загальних принципів міжнародного права, отже при арешті майна було дотримано принципу "законності" і він не був свавільним, саме втручання є пропорційним, і відповідає тяжкості правопорушення.

Скасування арешту на даному етапі можу призвести до того, що не будуть досягнуті цілі застосування цього заходу, що, як наслідок, перешкодить встановленню істини у кримінальному провадженні.

Враховуючи вищенаведене, заявником на данному етапі не доведено, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано, тому суд вважає таке клопотання передчасним, та таким що задоволенню не підлягає.

На підставі викладеного і керуючись ст.ст.132, 174 КПК України, слідчий суддя,

постановив:

У задоволенні клопотання ОСОБА_3 про скасування арешту майна, який накладено згідно ухвали слідчого судді Личаківського районного суду м. Львова від 25.01.2023 року, у кримінальному провадженні № 0001594 від 11.08.2020 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 190, ч. 3 ст. 362, ч. 1 та ч. 2 ст. 364, ч. 2 ст. 366, ч. 1 та ч. 2 ст. 367 КК України, відмовити.

Ухвала слідчого судді оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1