Справа № 399/776/23
Провадження № 1-кп/399/88/2023
В И Р О К

Іменем України

01 листопада 2023 року смт Онуфріївка

Онуфріївський районний суд Кіровоградської області в складі: головуючого судді ОСОБА_1 , за участю секретаря судових засідань ОСОБА_2 , розглянувши в залі суду у відкритому судовому засіданні в селищі Онуфріївка кримінальне провадження № 0001302 за обвинуваченням ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець с. Млинок Онуфріївського району Кіровоградської області, українця, громадянина України, освіта середньо-спеціальна, не працюючого, маючий на утриманні неповнолітню дочку ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , неповнолітнього ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , малолітню ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , малолітнього ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючий за адресою: АДРЕСА_2 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України,

за участю сторін кримінального провадження:

прокурора ОСОБА_7 ,

обвинуваченого ОСОБА_3 ,

захисника ОСОБА_8 ,

встановив:

Обвинувачений ОСОБА_3 вчинив умисне тяжке тілесне ушкодження, тобто умисне тілесне ушкодження, небезпечне для життя в момент заподіяння за наступних обставин.

29 липня 2023 року близько 18 год. 00 хв., обвинувачений ОСОБА_3 , разом із ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_4 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 та ОСОБА_14 знаходились на грунтовій дорозі поблизу території Млинківської амбулаторії загальної практики-сімейної медицини, що розташована за адресою: с. Млинок Онуфріївської селищної ради Олександрійського району Кіровоградської області, вул. Лесі Українки, 58, де між ОСОБА_3 та потерпілим ОСОБА_9 виник, конфлікт, який переріс у бійку між ОСОБА_15 та ОСОБА_13 з одного боку і ОСОБА_9 з другого боку. В ході цієї бійки у обвинуваченого ОСОБА_3 винник умисел, направлений на умисне спричинення тілесних ушкоджень ОСОБА_9 .

Реалізовуючи свій умисел, направлений на умисне спричинення тілесних ушкоджень ОСОБА_9 , обвинувачений ОСОБА_3 не маючи загрози для свого життя чи здоров`я чи життя та здоров`я інших осіб, усвідомлюючи протиправність своїх дій, діючи на грунті раптово виниклих неприязних відносин, взяв у руку ніж, який знаходився у кишені його штанів, після чого, діючи умисно з метою нанесення тілесних ушкоджень ОСОБА_9 , умисно наніс один удар вказаним ножем в область живота потерпілого ОСОБА_9 , спричинивши останньому згідно висновку експерта № 271 від 12.09.2023 тілесні ушкодження, у вигляді проникаючого колото-різаного поранення верхнього відділу живота справа з пошкодженням лівої долі печінки та великою внутрішньочеревною кровотечею (до 1.5 л.), що за ступенем тяжкості відноситься до категорії тяжких, як небезпечні для життя в момент спричинення.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 вину у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення визнав та розкаявся, просив суворо не карати. Підтвердив факт спричинення тяжкого тілесного ушкодження потерпілому ОСОБА_9 . Пояснив, що 29 липня 2023 року близько 18 год. 00 хв., він разом із ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_4 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 та ОСОБА_14 знаходились на дорозі поблизу території Млинківської амбулаторії в с. Млинок Олександрійського району Кіровоградської області. Між ним та потерпілим ОСОБА_9 виник, конфлікт, який переріс у бійку між ним та ОСОБА_13 з одного боку і ОСОБА_9 з другого боку. Спочатку потерпілий підбіг до нього ззаду і схопивши його за голову вдарив головою об капот автомобіля, потім почав бійку з ОСОБА_13 . В результаті удару об автомобіль в обвинуваченого було розсічено губу і по обличчю текла кров. Отямившись обвинувачений витягнув ніж, який знаходився в нього в кишені і наніс один удар потерпілому в живіт.

Показання обвинуваченого ОСОБА_3 повністю відповідають обставинам справи, тому об`єму обвинувачення, який встановлений судом, та підтверджуються сукупністю досліджених судом доказів, які не суперечать одне одному, допустимі за способом збирання та відповідають об`єктивній істині.

Обвинуваченому ОСОБА_3 та іншим учасникам судового провадження правильно зрозумілі суть обвинувачення та обставини кримінального провадження. ОСОБА_3 в судовому засіданні дав покази правдиво та добровільно, оскільки повністю визнав провину у вчиненні кримінального правопорушення. У зв`язку з цим після роз`яснення всім учасникам судового провадження наслідків, передбачених ч. 3 ст. 349 КПК України, та за їх згодою при дослідженні доказів у кримінальному провадженні суд обмежився допитом обвинуваченого, так як немає жодного сумніву в добросовісності та істинності його позиції, а також усі учасники судового провадження згодні та не оспорюють обставини вчинення злочину, їх кваліфікацію, вказану в обвинувальному акті у кримінальному провадженні.

Відповідно до ст. 349 КПК України, за згодою всіх учасників судового провадження, суд визнав недоцільним дослідження доказів щодо тих фактичних обставин справи, які ніким не оспорюються. При цьому судом з`ясовано, чи правильно розуміють учасники судового провадження зміст цих обставин, чи добровільною та істинною є їх позиція, а також їм роз`яснено, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці фактичні обставини в апеляційному порядку.

Аналізуючи та оцінюючи усі зібрані у кримінальному провадженні та досліджені у судовому засіданні докази у їх сукупності - з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення, допустимість, належність та достовірність яких не викликає жодних сумнівів, проводячи судовий розгляд у межах висунутого обвинувачення відповідно до обвинувального акту, суд вважає із достовірністю встановленою та доведеною вину обвинуваченого ОСОБА_3 у вчиненні умисного тяжкого тілесного ушкодження, тобто умисного тілесного ушкодження, небезпечного для життя в момент заподіяння, а тому його дії слід кваліфікувати за ч. 1 ст. 121 КК України.

Вирішуючи питання про вид і розмір покарання обвинуваченому суд враховує відповідно до ст.ст. 50, 65-67 КК України, ступінь тяжкості вчиненого злочину, обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання, дані про особу обвинуваченого.

Пом`якшуючими покарання обставинами відповідно до ст. 66 КК України для обвинуваченого ОСОБА_3 є активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення та визнання вини.

У відповідності зі ст. 67 КК України, обтяжуючих обставин для обвинуваченого ОСОБА_3 не встановлено.

Обвинувачений ОСОБА_3 на диспансерному обліку у лікаря психіатра та нарколога не перебуває, раніше не судимий, за місцем проживання характеризується посередньо, має на утриманні малолітніх дітей.

При призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_3 суд враховує всі обставини провадження та характеризуючі дані про особу обвинуваченого, його вік та стан здоров`я.

Суд приймає до уваги досудову доповідь уповноваженого органу з питань пробації з інформацією про соціально-психологічну характеристику обвинуваченого, складену відповідно до вимогст. 314-1 КПК України.

Зважаючи на вимоги ст. 50 КК України, покарання є заходом примусу та полягає в передбаченому законом обмеженні прав та свобод засудженого та у відповідності до ч. 2 ст. 50КК України має на меті не тільки кару, а й виправлення засудженого, запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень.

За таких умов, за глибоким переконанням суду, з урахуванням загальних засад призначення покарання: законності, справедливості, обґрунтованості, індивідуалізації покарання, ставлення обвинуваченого до скоєного, суд вважає за необхідне призначити обвинуваченому ОСОБА_3 покарання в межах санкції ч. 1 ст. 121 КК Україниу виді позбавлення волі. При цьому суд вважає необхідним врахувати і те, що відповідно до вимог ст. 50 КК України покарання не має на меті завдати фізичних страждань або принизити людську гідність, а повинно служити запобіганням до вчинення нових злочинів, як засудженими, так і іншими особами.

Враховуючи викладене, суд приходить до висновку про можливість виправлення обвинуваченого без ізоляції від суспільства, а тому ОСОБА_3 необхідно звільнити на підставі ст. 75 КК України від відбування покарання у виді позбавлення волі з випробуванням, з покладенням на нього обов`язків, передбачених ст. 76 КК України. Вказане покарання буде необхідним і достатнім для його виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень.

Потерпілим у даному кримінальному провадженні цивільний позов про відшкодування шкоди не заявлявся. Судові витрати відсутні.

Запобіжний захід обвинуваченому ОСОБА_3 органом досудового розслідування не обирався, відсутні також підстави і для обрання запобіжного заходу судом.

Долю речових доказів суд вирішує відповідно до ст. 100 КПК України.

Керуючись ст.ст.368,370, 371, 373-374 КПК України, суд -

ухвалив:

ОСОБА_3 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України та призначити йому покарання у виді 5 (п`яти) років позбавлення волі.

На підставі ст. 75 КК України обвинуваченого ОСОБА_3 звільнити від відбування призначеного йому покарання у виді позбавлення волі з випробуванням з іспитовим строком тривалістю 2 (два) роки.

Згідно ст. 76 КК України зобов`язати ОСОБА_3 періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації та повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Речовий доказ: футболку білого кольору зі слідами РБК та ніж, які знаходяться на зберіганні в кімнаті речових доказів СПД №1 ВП № 1 Олександрійського РВП ГУНП в Кіровоградській області знищити.

Речовий доказ: DVD-R дисків із відеозаписами огляду місця події та слідчими експериментами, що зберігаються при матеріалах кримінального провадження, залишити зберігати при матеріалах кримінального провадження.

Вирок може бути оскаржений до Кропивницького апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги через Онуфріївський районний суд Кіровоградської області протягом 30 днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, а у разі її подання, якщо його не скасовано, після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Суддя ОСОБА_1