Закарпатський апеляційний суд
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

25.09.2023 м. Ужгород

Закарпатський апеляційний суд у складі суддів: ОСОБА_1 (головуючого), ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , за участю секретаря судових засідання ОСОБА_4 , прокурора ОСОБА_5 , підозрюваного ОСОБА_6 та його захисника-адвоката ОСОБА_7 , розглянув у закритому судовому засіданні в м. Ужгороді матеріали судового провадження 11-сс/4806/455/23 за апеляційною скаргою захисника підозрюваного ОСОБА_6 - адвоката ОСОБА_7 на ухвалу слідчого судді Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 25.08.2023.

Цією ухвалою задоволено клопотання слідчого СВ Ужгородського РУП ГУ НП в Закарпатській областіпро застосування запобіжного заходу та застосовано запобіжний захід у виді тримання під вартою на 60 діб, до 23.10.2023 без визначення розміру застави, щодо:

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та мешканця АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, з вищою освітою, одруженого, що має на утриманні малолітню дитину, працюючого на підприємстві СЕЛ ТРАНС водієм, підозрюваного у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 156, ч. 2 ст. 301 КК України, у кримінальному провадженні № 0001701 від 15.08.2023.

Як вбачається з матеріалів судового провадження, слідчий СВ Ужгородського РУП ГУ НП в Закарпатській областізвернувся до слідчого судді з клопотанням про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою щодо ОСОБА_6 , підозрюваного у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 156, ч. 2 ст. 301 КК України.

Клопотання обґрунтовує тим, що у період часу з 11 год 23 хв по 12 год 03 хв 24.05.2023 ОСОБА_6 , перебуваючи у невстановленому досудовим розслідуванням місці, діючи умисно, протиправно, з метою задоволення статевої пристрасті, усвідомлюючи значення і суспільно-небезпечний характер своїх дій, направлених на порушення нормального фізичного, психічного та соціального розвитку малолітнього ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , достовірно знаючи, що він є малолітнім, знаходячись у вище вказаній квартирі, де використовуючи безпорадний стан потерпілого, який не міг правильно розуміти сутність та характер вчинюваних з ним розпусних сексуальних дій через свій вік, застосовуючи психологічне насильство, вчинив розпусні дії, які виразились в надісланні непристойних коротких текстових повідомлень за допомогою мобільного телефону через програму «WhatsАрр» малолітньому ОСОБА_9 , зокрема цинічної розмови на сексуальні теми: про задоволення ним статевої пристрасті неприродним способом, а також примушування малолітнього ОСОБА_9 до задоволення статевої пристрасті не природнім способом,

-2-

а також пересилання електронного посилання (ссилки) сайту, який містить відео порнографічного характеру. Окрім того ОСОБА_6 , перебуваючи у невстановленому досудовим розслідуванням місці, діючи умисно, протиправно, з метою задоволення статевої пристрасті, усвідомлюючи значення і суспільно-небезпечний характер своїх дій, направлених на порушення нормального фізичного, психічного та соціального розвитку малолітнього ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , достовірно знаючи, що він є малолітнім, знаходячись у вище вказаній квартирі, де використовуючи безпорадний стан потерпілого, який не міг правильно розуміти сутність та характер вчинюваних з ним розпусних сексуальних дій через свій вік, застосовуючи психологічне насильство, вчинив розпусні дії, які виразились в надісланні за допомогою мобільного телефону через програму «WhatsАрр» малолітньому ОСОБА_9 електронне посилання (ссилки) сайту, який містить відео порнографічного характеру.

24.08.2023 ОСОБА_6 повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень (злочинів), передбачених ч. 2 ст. 156, ч. 2 ст. 301 КК України.

Необхідність застосування щодо підозрюваного ОСОБА_6 запобіжного заходу у виді тримання під вартою, слідчий обґрунтував наявністю обґрунтованої підозри у вчиненні кримінальних правопорушень, одне з яких відноситься до категорії тяжких злочинів (ч. 2 ст. 156 КК), за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від п`яти до восьми років з позбавленням права обіймати певні посади чи займатися певною діяльністю на строк до трьох років або без такого, а також наявністю ризиків, передбачених п. 1, 3, 4, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме те, що ОСОБА_10 може переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду, може незаконно впливати на свідків у цьому ж кримінальному провадженні, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, вчинити інше кримінальне правопорушення, що свідчить про неможливість запобігання цим ризикам шляхом застосування більш м`яких запобіжних заходів.

В ухвалі слідчий суддя зазначив, що погоджується з обґрунтованістю підозри ОСОБА_6 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 156, ч. 2 ст. 301 КК України, існуванням заявлених ризиків, і що відомостей, які б свідчили про можливість гарантувати належну поведінку підозрюваного шляхом застосування більш м`якого запобіжного заходу, не встановлено. Водночас, при застосуванні запобіжного заходу слідчий суддя врахував дані про особу підозрюваного, його майновий та сімейний стан. Також слідчий суддя не визначив ОСОБА_6 розмір застави, так як досудове розслідування у даному кримінальному провадженні перебуває на першочерговій стадії, а відтак існує ймовірність доведення причетності ОСОБА_6 до вчинення сексуального насильства щодо свого малолітнього пасинка.

В апеляційній скарзі захисник підозрюваного ОСОБА_6 адвокат ОСОБА_7 просить скасувати ухвалу слідчого судді та застосувати відносно підозрюваного ОСОБА_6 запобіжний захід у виді цілодобового домашнього арешту або визначити розмір застави. Вважає ухвалу незаконною та не обґрунтованою, а викладені у ній висновки такими, що не відповідають фактичним обставинам. Вказує на те, що слідчим суддею не враховано відсутність заявлених слідчим ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України та не дано оцінки тому факту того, що ОСОБА_6 підозрівається у вчиненні нетяжкого та тяжкого злочинів та відповідно до встановлених даних про особу підозрюваного є несудимий, має постійне місце проживання, окреме від місця проживання потерпілого. Також судом без достатніх підстав не визначено розмір застави, оскільки ОСОБА_6 підозра у вчиненні кримінальних правопорушень із застосуванням насильства та з погрозою його застосування не повідомлялась, тим більше у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 153 КК України, а його ймовірна причетність до даного злочину не є підставою для відмови у застосуванні застави.

-3-

Заслухавши доповідь судді, пояснення підозрюваного ОСОБА_6 та його захисника-адвоката ОСОБА_7 , які підтримали апеляційну скаргу, промову прокурора на заперечення доводів апеляційної скарги, перевіривши та обговоривши доводи апеляційної скарги, дослідивши матеріали судового провадження, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає з таких підстав.

Судове рішення стосовно обрання запобіжного заходу повинно відповідати вимогам ст. 370 КПК України, тобто повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим та містити, як чітке визначення законодавчих підстав для його обрання, так і дослідження та обґрунтування достовірності обраних підстав у контексті конкретних фактичних обставин вчинення кримінального правопорушення, врахування особи підозрюваного та інших обставин, в тому числі ризиків, наведених у ч. 1 ст. 177 КПК України.

Європейський суд з прав людини неодноразово підкреслював, що наявність підстав для тримання особи під вартою має оцінюватись в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин. Тримання особи під вартою завжди може бути виправдано, за наявності ознак того, що цього вимагають справжні інтереси суспільства, які незважаючи на існування презумпції невинуватості, переважають інтереси забезпечення поваги до особистої свободи.

Відповідно до ст. 131 КПК України одним із заходів забезпечення кримінального провадження з метою досягнення його дієвості є запобіжні заходи.

За приписами ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Згідно ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що в разі обрання іншого більш м`якого запобіжного заходу підозрюваний, обвинувачений може ухилитися від слідства або суду, знищити речові докази, перешкоджати встановленню істини у справі або продовжувати злочинну діяльність. При цьому суд повинен врахувати обставини, які вказані в ст. 178 цього Кодексу.

В порядку ст. 178 КПК України, при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у ст.177 цього Кодексу, слідчий суддя на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі: вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного, обвинуваченого винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється, обвинувачується;вік та стан здоров`я підозрюваного, обвинуваченого; міцність соціальних зв`язків підозрюваного, обвинуваченого в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини й утриманців; наявність у підозрюваного, обвинуваченого постійного місця роботи або навчання; репутацію підозрюваного, обвинуваченого; майновий стан підозрюваного, обвинуваченого; наявність судимостей у підозрюваного, обвинуваченого; дотримання підозрюваним, обвинуваченим умов застосованих запобіжних заходів, якщо вони застосовувалися до нього раніше;

-4-

наявність повідомлення особі про підозру у вчиненні іншого кримінального правопорушення; розмір майнової шкоди, у завданні якої підозрюється, обвинувачується особа, або розмір доходу, в отриманні якого внаслідок вчинення кримінального правопорушення підозрюється, обвинувачується особа, а також вагомість наявних доказів, якими обґрунтовуються відповідні обставини.

Згідно положень ч. 1 ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя зобов`язаний встановити,чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини,які свідчать про: 1)наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним кримінального правопорушення; 2)наявність достатніх підстав вважати,що існує хоча б один із ризиків,передбачених ст. 177КПК України,і на які вказує слідчий,прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Апеляційний суд вважає, що слідчий суддя повною мірою дотримався вказаних вимог закону при розгляді клопотання про обрання щодо ОСОБА_6 запобіжного заходу у виді тримання під вартою.

Розглядаючи дане клопотання, слідчий суддя належно дослідив та перевірив наведені у ньому доводи щодо обґрунтованості підозри та наявності ризиків, які власне викликали необхідність вжити заходи для забезпечення кримінального провадження шляхом застосування підозрюваній особі запобіжного заходу.

Як вбачається з ухвали, слідчим суддею встановлено, що в провадженні СВ Ужгородського РУП ГУ НП в Закарпатській області, перебувають матеріали досудового розслідування в кримінальному провадженні № 0001701 від 15.08.2023, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 156, ч. 2 ст. 301 КК України.

24.08.2023 ОСОБА_6 повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень (злочинів), передбачених ч. 2 ст. 156, ч. 2 ст. 301 КК України.

Ухвалою слідчого судді від 25.08.2023 за клопотанням слідчого щодо ОСОБА_6 обрано запобіжний захід у виді тримання під вартою без визначення розміру застави.

При вирішенні питання про застосування щодо підозрюваного ОСОБА_6 запобіжного заходу у виді тримання під вартою, слідчим суддею встановлено доведеність слідчим обставин, передбачених ч. 1 ст. 194 КПК України, а саме: наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним кримінальних правопорушень; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Висновок слідчого судді про необхідність обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою щодо ОСОБА_6 відповідає фактичним обставинам кримінального провадження і такий висновок підтверджується перевіреними слідчим суддею доказами, яким дана належна оцінка.

Відповідно до положень ст. 177, 183 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання переховування від органів досудового розслідування чи вчинення іншого кримінального правопорушення, незаконного впливу на свідків та інших учасників у цьому кримінальному провадженні, перешкоджання кримінальному провадженню іншим чином.

Підставою для застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави вважати, що підозрюваний може вчинити вище вказані дії.

-5-

Відповідно до положень п. 4 ч. 2 ст. 183 КПК України, запобіжний захід у виді тримання під вартою може бути застосований до раніше не судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років.

Як встановив слідчий суддя і це підтверджується матеріалами судового провадження, ОСОБА_6 обґрунтовано підозрюється у вчиненні, в тому числі тяжкого злочину (ч. 2 ст. 156 КК), за який передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від п`яти до восьми років з позбавленням права обіймати певні посади чи займатися певною діяльністю на строк до трьох років або без такого, перебуваючи на волі ОСОБА_6 може переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду, може незаконно впливати на потерпілого, свідків та інших учасників у кримінальному провадженні, вчинити інше кримінальне правопорушення або продовжити кримінальне правопорушення, в якому підозрюється, що свідчить про наявність існування ризиків, передбачених п. 1, 3, 5 ч.1 ст. 177 КПК України.

Вагомість наявних доказів на підтвердження обґрунтованої підозри ОСОБА_6 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст.156, ч. 2 ст. 301 КК України, на цій стадії досудового розслідування доведена слідчим і прокурором та сумнівів у колегії суддів щодо їх повноти та достатності не викликає.

Всупереч доводів захисника, наявні докази, які містяться в матеріалах судового провадження дають підстави вважати, що підозра у вчиненні ОСОБА_6 кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст.156, ч. 2 ст. 301 КК України, на цій стадії досудового розслідування є підтвердженою. В ході кримінального провадження обставини, які мають бути достатніми для обґрунтування підозри ОСОБА_6 у вчиненні цих злочинів на момент вручення були наявними і підтверджуються доказами, зібраними у ході досудового розслідування, зокрема: рапортом реєстрації Ужгородського РУП ГУ НП в Закарпатській області 14.08.2023; протоколом прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення ОСОБА_11 від 14.08.2023; протоколом огляду місця події від 14.08.2023; протоколом огляду від 15.08.2023; протоколом допитів свідків ОСОБА_12 від 17.08.2023; ОСОБА_6 від 15.08.2023; ОСОБА_13 від 15.08.2023; свідка ОСОБА_14 від 15.08.2023; ОСОБА_11 від 15.08.2023; протокол допиту малолітнього потерпілого ОСОБА_9 від 15.08.2023; протоколом огляду мобільного телефону від 21.08.2023; протоколом допиту ОСОБА_11 від 23.08.2023, протоколом допиту ОСОБА_12 від 23.08.2023 та іншими матеріалами кримінального провадження.

Разом з тим, перевіряючи наявність обґрунтованої підозри, колегія суддів виходить з того, що сукупність матеріалів кримінального провадження на даній стадії досудового розслідування, є достатньою для застосування щодо підозрюваного запобіжного заходу, оскільки обґрунтованість підозри - це не акт притягнення особи до відповідальності, а сукупність даних, які переконують об`єктивного спостерігача, що особа могла бути причетною до вчинення конкретного злочину.

Така позиція суду випливає й із практики Європейського Суду з прав людини про те, що «розумна підозра у вчиненні кримінального злочину», про яку йдеться у ст. 5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, визначає наявність обставин або відомостей, які б переконали неупередженого спостерігача, що ця особа, можливо, вчинила злочин.

Слідчим у кримінальному провадженні надано докази, які на даній стадії досудового розслідування є достатніми для визначення поняття обґрунтованої підозри у вчиненні кримінальних правопорушень, у яких підозрюється ОСОБА_6 . Однак, дослідження доказів з метою визнання їх такими, що можуть бути покладені в основу винуватості особи у вчиненні того чи іншого злочину відноситься до стадії судового розгляду по суті, та не вирішується на стадії досудового розслідування.

-6-

З огляду на викладене, враховуючи обґрунтованість підозри у вчиненні ОСОБА_6 інкримінованих йому кримінальних правопорушень, обставини їх вчинення, його підвищену суспільну небезпечність, існуючі в даному провадженні ризики, особу підозрюваного, апеляційний суд приходить до висновку, що слідчим та прокурором в судовому засіданні суду першої інстанції була повністю доведена неможливість застосування відносно підозрюваного іншого більш м`якого запобіжного заходу, що в своїй ухвалі при застосуванні відносно підозрюваного найсуворішого запобіжного заходу обґрунтовано прийняв до уваги слідчий суддя.

Перевіряючи доводи апеляційної скарги захисника на предмет відсутності ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, апеляційний суд вважає, що з огляду на характер та конкретні обставини кримінальних правопорушень такі існують та доводяться відповідними доказами. Зокрема, наявні в матеріалах кримінального провадження факти та обставини, на які посилається слідчий у клопотанні, дають достатні підстави вважати, що підозрюваний ОСОБА_6 може переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду, може незаконно впливати на потерпілого, свідків та інших учасників кримінального провадження, вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, в якому підозрюється.

Обставин, передбачених ч. 2 ст. 183 КПК України, що виключають можливість застосування відносно підозрюваного ОСОБА_6 запобіжного заходу у виді тримання під вартою колегією суддів під час апеляційного розгляду не встановлено.

Щодо посилання захисника-адвоката ОСОБА_7 на відсутність у ОСОБА_6 судимості та наявність постійного місця проживання, окремого від місця проживання потерпілого, то на думку апеляційного суду, з огляду на суспільну небезпечність інкримінованих кримінальних правопорушень, вони не є визначальними аргументами для обрання підозрюваному ОСОБА_6 більш м`якого виду запобіжного заходу, оскільки не зменшують встановлені ризики та не можуть бути беззаперечними стримуючими факторами подальшої належної процесуальної поведінки підозрюваного.

При цьому, апеляційний суд бере до уваги і те, що у матеріалах судового провадження відсутні й стороною захисту не надано доказів про наявність у підозрюваного ОСОБА_6 будь-яких захворювань, які б свідчили про неможливість тримання його під вартою в умовах ізоляції від суспільства.

Наведені захисником в апеляційній скарзі доводи про наявність у підозрюваного дружини, постійного місця проживання, малолітньої дитини, відсутність судимості, були предметом перевірки та розгляду слідчим суддею і підстав для їх задоволення не встановлено.

Більш того, вчинення ОСОБА_6 інкримінованих кримінальних правопорушень порушує основні засади суспільної моральності у сфері статевих стосунків та сприяє поширенню аморальності в інтимних стосунках людей, свідчить про ігнорування ним вимог суспільної моралі, відповідно до яких задоволення статевих потреб повинне здійснюватися без прояву розпусти, безладних статевих контактів.

Тому застосування альтернативних запобіжних заходів, не пов`язаних з утриманням особи під вартою, всупереч доводів апеляційної скарги, не зможе забезпечити належної процесуальної поведінки підозрюваного, особливо враховуючи, що ОСОБА_6 підозрюється у вчиненні злочинів щодо свого малолітнього пасинка, а відтак будь-які контакти, в тому числі і за допомогою засобів зв`язку чи в мережі «Інтернет», як вітчима з пасинком, наразі несуть загрозу для кримінального провадження та можуть згубно вплинути на психологічний стан дитини.

Колегія суддів приходить до висновку про доведеність органом досудового розслідування на цій стадії досудового розслідування обґрунтованості підозри

-7-

у вчиненні ОСОБА_6 інкримінованих йому кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст.156, ч. 2 ст. 301 КК України, наявності в зазначеному провадженні ризиків передбачених ст. 177 КПК України, а також те, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти зазначеним вище ризикам та забезпечити належну процесуальну поведінку підозрюваного.

При прийнятті рішення апеляційний суд враховує, що відповідно до практики Європейського суду з прав людини, суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів. Зважаючи на суспільний інтерес, який, з урахуванням презумпції невинуватості, виправдовує відступ від принципу поваги до особистої свободи, визначеного Конвенцією про захист прав людини і основоположних свобод, що відповідає правовим позиціям, викладеним в п. 60 рішення ЄСПЛ «Боротюк проти України», а тому апеляційний суд вважає необхідним обрання на даній стадії досудового розслідування підозрюваному ОСОБА_6 запобіжного заходу у виді тримання під вартою, оскільки застосування більш м`яких запобіжних заходів не буде достатнім для запобігання існуючим ризикам та забезпечення належної процесуальної поведінки підозрюваного, що узгоджується з вимогами вказаних вище норм закону та правовими позиціями ЄСПЛ.

Доводи захисника про необхідність визначення підозрюваному ОСОБА_6 розміру застави, колегія суддів відхиляє з таких підстав.

Частин 3 статті 183 КПК України регламентує обов`язок суду визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним/обвинуваченим обов`язків, передбачених КПК України.

Положенням п. 1 ч. 4 ст. 183 КПК України визначено, що слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, враховуючи підстави та обставини, передбачені статтями 177 та 178 цього Кодексу, має право не визначити розмір застави у кримінальному провадженні: щодо злочину, вчиненого із застосуванням насильства або погрозою його застосування.

Колегія суддів погоджується з висновком суду про те, що досудове розслідування у даному кримінальному провадженні, відповідно до витягу з Єдиного реєстру досудових розслідувань, проводиться за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 153, ч. 2 ст. 156, ч. 2 ст. 301 КК України

Між тим, доводи сторони захисту про те, що ОСОБА_6 підозра у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 153 КК України не висувалась слід визнати необґрунтованими і правильності висновків слідчого судді не спростовують, адже досудове розслідування перебуває лише на першочерговій стадії, а, відтак існує велика ймовірність доведення причетності ОСОБА_6 до вчинення сексуального насильства щодо свого малолітнього пасинка.

Порушень норм кримінального процесуального закону, які могли б стати підставою для скасування ухвали слідчого судді, апеляційний суд не вбачає.

Таким чином, рішення слідчого судді є законним та обґрунтованим, вирішено з дотриманням вимог статей 177, 178, 182, 183 КПК України, ухвалено на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені достатніми даними, дослідженими та оціненими судом, а тому апеляційна скарга задоволенню не підлягає.

При прийнятті рішення колегія суддів також, враховує вимоги ст. 26 КПК України, зокрема, те, що сторони кримінального провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та в спосіб, передбачених цим Кодексом; що під час апеляційного розгляду стороною захисту не заявлялось клопотань щодо приєднання до матеріалів судового провадження доказів (документів), які б могли вплинути на висновки суду; а також положення ст. 404 цього Кодексу в частині перегляду судового рішення в межах апеляційної скарги.

-8-

Керуючись ст. 404, 405, 407, 418, 422 КПК України, апеляційний суд

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу захисника підозрюваного ОСОБА_6 адвоката ОСОБА_7 залишити без задоволення, а ухвалу слідчого судді Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 25.08.2023 щодо ОСОБА_15 , - без змін.

Ухвала апеляційного суду оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді