Справа № 450/3163/21 Провадження № 1-кс/450/496/23
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 жовтня 2023 року слідчий суддя Пустомитівського районного суду Львівської області ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Пустомити клопотання адвоката ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_4 про скасування арешту майна в кримінальному провадженні за ч. 1 ст. 115 КК України, внесеному до ЄРДР за № 0000051 від 31.07.2021 року,-

в с т а н о в и в :

суб`єкт звернення просить скасувати арешт на тимчасово вилучене майно під час проведення огляду миісця події від 30.07.2021 року, а саме на пластсмасову каску салатового кольору, страхувальну систему (спорядження) з карабінами, оригінал договору користування мотузковим парком від 30.07.2021 року.

Заявник та його представник в судове засідання не з`явилися, однак представник заявника подав заяву в якій просить розгляд клопотання про скасування арешту проводити у його відсутності.

Прокурор Пустомитівської окружної прокуратури Львівської області ОСОБА_5 подав заяву про розгляд клопотання про скасування арешту без його участі, стосовно прийнятого рішення покладається на розсуд суду.

Проаналізувавши матеріали клопотання, слідчий суддя приходить до наступного висновку.

Ухвалою слідчого судді Пустомитівського районного суду від 03.08.2021 року клопотання слідчого СВ відділу поліції № 3 ЛРУП № 2 ГУНП у Львівській області ОСОБА_6 погоджене прокурором Пустомитівської окружної прокуратури Львівської області ОСОБА_5 про арешт майна в межах кримінального провадження за ч. 1 ст. 115 КК України внесено до ЄРДР за № 0000051 від 31.07.2021 року,- задоволено. Накладено арешт на тимчасово вилучене майно під час проведення огляду миісця події від 30.07.2021 року, а саме на пластсмасову каску салатового кольору, страхувальну систему (спорядження) з карабінами, оригінал договору користування мотузковим парком від 30.07.2021 року.

Підставою накладення арешту на вказане майно стало те, що воно має ознаки речових доказів по кримінальному провадженню та для проведення експертиз.

Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб.

Згідно з ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Відповідно до ч. 3 ст.170 КПК України у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Згідно з ч. 1 ст. 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

За змістом ч.1 статті 174 КПК України підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження - судом. Арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

Зі змісту статті 174 КПК України вбачається, що підставами для скасування арешту майна є доведення заявником, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба, або арешт накладено необґрунтовано.

Стаття 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод гарантує кожній фізичній або юридичній особі право мирно володіти своїм, майном. Ніхто не може бути позбавлений, своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.

У відповідності до ч. 4 ст. 41 Конституції України ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності, Право приватної власності є непорушним.

Згідно вимог ч. 4 ст.173 КПК України у разі застосування заходу забезпечення у вигляді арешту слідчий суддя повинен застосувати найменш обтяжливий спосіб арешту майна.

При вирішенні питання про наявність достатніх підстав вважати, чи існує потреба у подальшому застосуванні заходу забезпечення кримінального провадження у вигляді арешту майна в ході розгляду клопотання заявника про скасування арешту, слідчий суддя має враховувати підстави, визначені ст.ст.170,173 КПК України. Зокрема, слідчий суддя повинен брати до уваги необхідність такого арешту з огляду на завдання кримінального провадження, наслідки арешту для особи, відносно майна якої застосовується відповідний арешт.

Відповідно до усталеної практики Європейського суду з прав людини, продовження заходів забезпечення кримінального провадження, як упродовж досудового розслідування так і судового розгляду, ґрунтується на презумпції, що з перебігом ефективного розслідування справи та її судового розгляду зменшуються ризики, які стали підставою для застосування заходу забезпечення кримінального провадження, відповідно зі спливом певного часу орган досудового розслідування має навести додаткові доводи в обґрунтування наявних ризиків, що залишаються та їх аналіз, як підстави для подальшого втручання у права особи в тому числі щодо позбавлення або обмеження права власності.

Оскільки власником майна є ОСОБА_4 , який не є підозрюваним чи обвинуваченим у даному кримінальному провадженні, подальше накладення арешту на майно порушує право власника на користування таким, беручи до уваги принципи непорушності та недоторканості права власності, слідчий суддя дійшов висновку, що клопотання заявника необхідно задоволити.

Окрім того, слідчий суддя, при вирішенні питання про скасування арешту на майно враховує те, що арешт майна триває понад п`ять місяців, відтак в органу досудового розслідування було достатньо часу для проведення необхідних процесуальних та слідчих дій щодо вказаного майна, що свідчить про відсутність на даний час потреби в подальшому арешті.

Враховуючи вищевикладене, слідчий суддя дійшов висновку, що подальший арешт майна є неспіврозмірний завданням кримінального провадження та безпідставно порушує права власності ОСОБА_4 , а відтак вважає за необхідне клопотання задоволити.

Тому арешт спірного майна за ухвалою слідчої судді від 03.08.2021 року слід скасувати і вірним буде вирішити питання передати це майно (речовий доказ) на відповідальне зберігання власнику (законному володільцю) із забороною на відчуження та розпорядження, зобов`язавши власника надавати його у випадку необхідності для проведення потрібної слідчої дії під час досудового розслідування.

Враховуючи вищевикладене, керуючись ст.ст. 170-174, 372, 376 КПК України, слідчий суддя

постановив :

клопотання адвоката ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_4 про скасування арешту майна в кримінальному провадженні за ч. 1 ст. 115 КК України, внесеному до ЄРДР за № 0000051 від 31.07.2021 року,- задоволити частково.

Скасувати арешт накладений ухвалою слідчого судді Пустомитівського районного суду Львівської області від 03.08.2021 року на тимчасово вилучене майно під час проведення огляду місця події від 30.07.2021 року, а саме на пластсмасову каску салатового кольору, страхувальну систему (спорядження) з карабінами, оригінал договору користування мотузковим парком від 30.07.2021 року.

Передати зазначене майно ОСОБА_4 на відповідальне зберігання та зобов`язати ОСОБА_4 надавати зазначене майно у випадку необхідності для проведення слідчої дії під час досудового розслідування.

В іншій частині клопотання, - відмовити.

Ухвала остаточна та окремому оскарженню не підлягає.

Слідчий суддяОСОБА_1