УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 жовтня 2023 року м. Київ

Слідчий суддя Шевченківського районного суду м. Києва ОСОБА_1 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві клопотання старшого слідчого СВ Шевченківського УП ГУНП в м. Києві ОСОБА_2 , погоджене прокурором Шевченківської окружної прокуратури м. Києва ОСОБА_3 про продовження строку тримання під вартою відносно

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Києва, громадянина України, з середньою освітою, не працюючого, який в офіційному шлюбі не перебуває, зареєстрованого та постійно проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 307 КК України, у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0001857 від 22.07.2022,

за участю:

секретаря - ОСОБА_5 ,

прокурора - ОСОБА_6 ,

захисника - ОСОБА_7 ,

підозрюваного - ОСОБА_4 ,

В С Т А Н О В И Л А:

До слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва надійшло клопотання старшого слідчого СВ Шевченківського УП ГУНП в м. Києві ОСОБА_2 , погоджене прокурором Шевченківської окружної прокуратури м. Києва ОСОБА_3 про продовження строку тримання під вартою відносно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 307 КК України, у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0001857 від 22.07.2022.

Як вбачається з матеріалів клопотання слідчим відділенням ВП № 2 Шевченківського УП ГУНП у місті Києві здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0001857 від 22 липня 2022 року за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 307 та ч. 1 ст. 317 КК України.

05 січня 2023 року ОСОБА_4 затримано в порядку ст. 208 КПК України.

06 січня 2023 року ОСОБА_4 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 307 КК України.

07 січня 2023 року слідчим суддею Шевченківського районного суду міста Києва підозрюваному ОСОБА_4 обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком до 05.03.2023, включно.

21 лютого 2023 року у вказаному кримінальному провадженні строк досудового розслідування продовжений до трьох місяців.

02 березня 2023 року ОСОБА_4 повідомлено про зміну раніше повідомленої підозри у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 307 КК України.

02 березня 2023 року слідчим суддею Шевченківського районного суду міста Києва було продовжено строк застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_4 до 05.04.2023, включно.

24 березня 2023 року слідчим суддею Шевченківського районного суду міста Києва було продовжено строк досудового розслідування у даному кримінальному провадженні до 05.06.2023.

31 березня 2023 року слідчим суддею Шевченківського районного суду міста Києва було продовжено строк застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_4 до 29.05.2023, включно.

25 травня 2023 року слідчим суддею Шевченківського районного суду міста Києва було продовжено строк досудового розслідування у даному кримінальному провадженні до 05.07.2023.

26 травня 2023 року слідчим суддею Шевченківського районного суду міста Києва було продовжено строк застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_4 до 05.07.2023, включно.

28 червня 2023 року матеріали кримінального провадження були відкриті для ознайомлення сторонам в порядку ст. 290 КПК України, однак на теперішній час ознайомлення в повному обсязі учасниками не завершено.

04липня 2023 року слідчим суддею Шевченківського районного суду міста Києва було продовжено строк застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_4 до 01.09.2023 включно.

30 серпня 2023 року слідчим суддею Шевченківського районного суду міста Києва було продовжено строк застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_4 до 28.10.2023, включно.

Відповідно до змісту клопотання та доданих до нього матеріалів у кримінальному провадженні наявна обґрунтована підозра ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 307 КК України, що підтверджується зібраними у кримінальному провадженні доказами, копії яких долучено до клопотання.

Далі в клопотанні в обґрунтування необхідності продовження тримання підозрюваного під вартою, слідчим викладено відомості про існування достовірних ризиків, які не зменшилися, щодо того, що підозрюваний може: переховуватися від органів досудового розслідування та суду, незаконно впливати на свідків та інших учасників кримінального провадження, вчинити інше кримінальне правопорушення.

Разом з тим, слідчий зазначає, що 28.10.2023 спливає строк тримання під вартою підозрюваного ОСОБА_4 , однак закінчити досудове розслідування до вказаного строку не можливо у зв`язку зі складністю кримінального провадження, необхідністю ознайомлення зі значною кількістю зібраних в ході досудового слідства матеріалів, а тому необхідно розглянути питання проводження строку запобіжного заходу.

У судовому засіданні прокурор ОСОБА_6 клопотання підтримав з мотивів, викладених у ньому. Зазначав, що стадія ознайомлення сторони захисту з матеріалами досудового розслідування триває, необхідно ознайомити сторону захисту ще з трьома томами матеріалів досудового розслідування.

Захисник ОСОБА_7 заперечувала проти задоволення клопотання прокурора, стверджуючи, що заявлені прокурором ризики, не обґрунтовані. Наголошувала, що інші підозрювані в рамках даного кримінального провадження не перебувають під вартою. Звертала увагу, що підозрюваний вже майже рік перебуває під вартою, при цьому має родину, постійне місце проживання.

Підозрюваний ОСОБА_4 підтримав позицію захисника. Пояснив, що він не має коштів аби внести визначену йому заставу, при цьому, запевняв слідчого суддю, що буде прибувати до слідчого за кожним викликом.

Вивчивши матеріали кримінального провадження, долучені до клопотання, вислухавши думку учасників судового розгляду, слідчий суддя приходить до наступного висновку.

Так, в ході судового розгляду встановлено, що слідчим відділенням ВП № 2 Шевченківського УП ГУНП у місті Києві здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0001857 від 22 липня 2022 року за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 307 та ч. 1 ст. 317 КК України.

05 січня 2023 року ОСОБА_4 затримано в порядку ст. 208 КПК України.

06 січня 2023 року ОСОБА_4 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 307 КК України.

07 січня 2023 року слідчим суддею Шевченківського районного суду міста Києва підозрюваному ОСОБА_4 обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком до 05.03.2023, включно. В подальшому строк дії вказаного запобіжного заходу неодноразово продовжувався, востаннє - ухвалою слідчого судді від 30 серпня 2023 року строк застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_4 було продовжено до 28.10.2023 включно.

02 березня 2023 року ОСОБА_4 повідомлено про зміну раніше повідомленої підозри у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 307 КК України.

Строк досудового розслідування в рамках кримінального провадження неодноразово продовжувався, востаннє - 25 травня 2023 року слідчим суддею Шевченківського районного суду міста Києва було продовжено строк досудового розслідування у даному кримінальному провадженні до 05.07.2023.

28 червня 2023 року матеріали кримінального провадження були відкриті для ознайомлення сторонам в порядку ст. 290 КПК України, однак на теперішній час ознайомлення в повному обсязі учасниками не завершено.

Відповідно до ч. 3 ст. 219 КПК України строк із дня винесення постанови про зупинення кримінального провадження до дня її скасування слідчим суддею або винесення постанови про відновлення кримінального провадження, а також строк ознайомлення з матеріалами досудового розслідування сторонами кримінального провадження в порядку, передбаченому статтею 290 цього Кодексу, не включається у строки досудового розслідування.

Про обґрунтованість підозри, пред`явленої ОСОБА_4 причетність підозрюваного до вчиненого, свідчать долучені до клопотання матеріали кримінального провадження у їх сукупності.

Більш того, якщо виходити з поняття «обґрунтована підозра», приведеного в п. 175 рішення Європейського суду з прав людини від 21 квітня 2011 року у справі «Нечипорук і Йонкало проти України», то обґрунтована підозра означає, що існують факти і інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення.

При цьому слідчий суддя нагадує, що обставини здійснення підозрюваним конкретних дій та доведеність його вини, правильність кримінально-правової кваліфікації діяння потребують перевірки та оцінки у сукупності з іншими доказами у кримінальному провадженні під час подальшого досудового розслідування, що не виключає можливості застосування до підозрюваного запобіжного заходу.

Водночас, перевірка повідомлення про підозру з точки зору обґрунтованості підозри з врахуванням положень ст. 17 КПК України не входить до предмету судового розгляду, який здійснюється слідчим суддею на стадії досудового розслідування, а може бути лише предметом безпосереднього судового розгляду кримінального провадження судом, оскільки на стадії досудового розслідування слідчий суддя не уповноважений вдаватись до оцінки отриманих слідством доказів та порядку їх отримання, давати оцінку зібраним доказам з точки зору їх допустимості, а без такої оцінки висновок щодо обґрунтованості повідомленої особі підозри неможливий, як і робити висновок про правильність кримінально-правової кваліфікації діяння, визначеної слідчим та погодженої прокурором у кримінальному провадженні.

Крім того, слідчий суддя вважає за потрібне нагадати учасникам, що станом на день розгляду даного клопотання у кримінальному провадженні № 0001857 від 22 липня 2022 року триває процедура ознайомлення сторони захисту з матеріалами кримінального провадження в порядку ст. 290 КПК України

Наступними процесуальними діями після такої процедури є складання обвинувального акту та направлення його для розгляду до суду, до виключної компетенції якого відноситься вирішення питання про винуватість особи та правильність кримінально-правової кваліфікації діяння. При цьому у відповідності до змісту ст. 368 КПК України, питання щодо наявності чи відсутності складу кримінального правопорушення в діянні та винуватості особи в його вчиненні, вирішуються судом під час ухвалення вироку, тобто на стадії судового провадження. Вказану позицію виказував і Київський апеляційний суд (Справа № 761/40368/21 Провадження № 11-сс/824/208/2022)

Причетність ОСОБА_8 до вчинення інкримінованого йому кримінального правопорушення достатньою мірою для даної стадії кримінального провадження доводиться доказами, які долучені слідчим до матеріалів клопотання.

Такий висновок цілком узгоджується із правовими позиціями, наведеними у рішеннях Європейського суду з прав людини. Так, у справі «Мюррей проти Сполученого Королівства» № 14310/88 від 23.10.1994 суд зазначив, що «факти, які є причиною виникнення підозри не повинні бути такими ж переконливими, як і ті, що є необхідними для обґрунтування вироку чи й просто висунення обвинувачення, черга якого надходить на наступній стадії процесу кримінального розслідування».

Отже, з урахуванням змісту долучених до клопотання матеріалів кримінального провадження у їх сукупності, слідчий суддя встановив, що зазначені у клопотанні обставини підозри мають місце і підтверджуються на даному етапі розслідування достатньою сукупністю доказів.

Враховуючи, що слідчий суддя не вирішуючи наперед питання про винуватість підозрюваного у вчиненні інкримінованого йому злочину, правильність кваліфікації його дій, допустимість доказів щодо встановлення винуватості підозрюваного, вважає, що зміст клопотання та долучених до нього документів можуть свідчити про існування фактів і інформації, які можуть переконати об`єктивного спостерігача, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення, отже про існування обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_4 злочину, передбаченого ч. 3 ст. 307 КК України. При цьому висновок органу досудового розслідування з приводу причетності ОСОБА_4 до вчинення зазначеного кримінального правопорушення не є очевидно необґрунтованим.

Враховуючи конкретні обставини вчинення тяжкого злочину, у вчиненні якого обґрунтовано підозрюється ОСОБА_4 , вагомість доказів наявності обґрунтованої підозри у вчиненні кримінального правопорушення, які свідчать про причетність до вказаного злочину, покарання, яке загрожує підозрюваному у разі визнання його винуватим, ті обставини, що ОСОБА_4 підозрюється у вчинені злочину, санкція за який передбачає максимальне покарання у вигляді позбавлення волі строком до дванадцяти років з конфіскацією майна, беручи до уваги особу підозрюваного, який раніше не судимий, має родину, слідчий суддя дійшов висновку, що встановлені при застосуванні запобіжного заходу ОСОБА_4 ризики переховуватись від органів досудового розслідування та суду; незаконно впливати на потерпілих, свідків чи інших підозрюваних та продовжити вчиняти кримінальні правопорушення, продовжують існувати.

Однак, як у клопотанні слідчим, так і прокурором в судовому засіданні не доведено наявність ризиків такого ступеню, який би давав підстави слідчому судді продовжити застосування найсуворішого запобіжного заходу у виді тримання під вартою.

Так, Європейський суд з прав людини у рішенні по справі «Белчев проти Болгарії» наголосив, що обґрунтування будь-якого періоду позбавлення свободи повинно бути переконливо доведено державними органами.

Відповідно до пункту 88 рішення Європейського суду з прав людини від 05.02.2013р. у справі «Мхітарян проти Російської Федерації» на національній владі лежить обов`язок встановити існування конкретних фактів, які можуть стати підставою для продовження строку тримання під вартою.

Кримінальний процесуальний закон покладає аналогічний обов`язок на сторону обвинувачення, зазначаючи, що остання має довести суду, крім обґрунтованості обвинувачення та наявності ризиків не процесуальної поведінки особи, ще й неможливість застосування більш м`якого запобіжного заходу.

Також, у справі «Доронін проти України» Європейський суд з прав людини наголосив на тому, що зі збігом певного часу подальше існування обґрунтованої підозри перестає само по собі бути підставою для позбавлення свободи, і судові органи мають навести інші підстави для подальшого тримання такої особи під вартою. Таким чином, навіть спроба заявника втекти після затримання через певний час перестає бути достатньою підставою для тримання під вартою.

При цьому, відповідно до практики Європейського суду з прав людини доцільність продовження строку тримання під вартою ґрунтується на презумпції, що з перебігом ефективного розслідування справи зменшуються ризики, які стали підставою для взяття особи під варту на початковій стадії розслідування. Кожне наступне продовження строку тримання під вартою має містити детальне обґрунтування ризиків, що залишаються та їх аналіз, як підстава для втручання в право особи на свободу.

Європейський суд з прав людини, рішення якого з урахуванням принципу верховенства права підлягають застосуванню, неодноразово підкреслював, що наявність підстав для тримання особи під вартою має оцінюватись в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин. Тримання особи під вартою завжди може бути виправдано, за наявності ознак того, що цього вимагають справжні інтереси суспільства, які, незважаючи на існування презумпції невинуватості, переважають інтереси забезпечення поваги до особистої свободи.

Так, відповідно до ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу.

При цьому слідчий суддя повинен з?ясувати наявність достатніх даних, які б свідчили, що менш суворі запобіжні заходи не можуть забезпечити виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, та відповідно, наявність обставин, які б обґрунтовували застосування виключного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Враховуючи наведене, з урахуванням доводів викладених стороною обвинувачення та стороною захисту, слідчий суддя вважає, що слідчим та прокурором доведено наявність обставин, передбачених п.1 та п.2 ч.1 ст. 194 КПК України, і не доведено того, що більш м`який запобіжний захід є недостатнім для запобігання ризикам, вказаним у клопотанні.

Згідно вимог ч. 4 ст. 194 КПК України, якщо при розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу прокурор доведе обставини, передбачені п. п. 1 та 2 ч. 1 цієї статті, але не доведе обставини, передбачені п. 3 ч. 1 цієї статті, слідчий суддя, суд має право застосувати більш м`який запобіжний захід, ніж той, який зазначений у клопотанні, а також покласти на підозрюваного, обвинуваченого обов`язки, передбачені ч. 5 цієї статті, необхідність покладення яких встановлена з наведеного слідчим та прокурором обґрунтування клопотання.

Так, враховуючи встановлені в судовому засіданні ризики та дані про особу підозрюваного, те, що він раніше не судимий, має постійне місце проживання, родину, тяжкість та характер вчиненого кримінального правопорушення, тривалий час утримується під вартою у цьому кримінальному провадженні, а також той факт, що прокурором було визнано, що стосовно інших підозрюваних застосовано менш тяжкі запобіжні заходи, при цьому прокурором не було належним чином обґрунтовано ні те, що застосування менш тяжкого запобіжного заходу стосовно інших підозрюваних призвело до настання негативних наслідків, ні те, що ОСОБА_4 вимагає до себе особливого ставлення з боку органу досудового розслідування, слідчий суддя дійшов висновку про необхідність застосування щодо ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту. Такий запобіжний захід, з урахуванням усіх обставин справи, на переконання слідчого судді, буде достатнім запобіжним заходом, спроможним забезпечити виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків та запобігти спробам переховуватися від органів досудового розслідування та суду. За вказаних обставин слідчий суддя також вважає, що застосування до підозрюваного більш м`яких запобіжних заходів, окрім домашнього арешту, у тому числі і особистого зобов`язання, може не забезпечити його належної процесуальної поведінки.

Відповідно до ч. 4 ст. 194 КПК України слідчий суддя вважає за необхідне покласти на підозрюваного ОСОБА_4 такі обов`язки, а саме: не відлучатися за межі міста Києва, без дозволу слідчого, прокурора, слідчого судді або суду (залежно від стадії кримінального провадження); повідомляти слідчого, прокурора, слідчого суддю чи суд про зміну свого місця проживання (залежно від стадії кримінального провадження); прибувати за кожною вимогою до органу досудового розслідування, прокурора, слідчого судді, суду (залежно від стадії кримінального провадження); здати на зберігання слідчому свій паспорт для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну; носити засіб електронного контролю.

Враховуючи викладене, керуючись ст. ст. 176, 177, 178, 183, 193, 194, 196, 197, 199, 369-372 КПК України, слідчий суддя,

У Х В А Л И Л А:

Клопотання слідчого - залишити без задоволення.

Застосувати до підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у виді домашнього арешту, заборонивши йому цілодобово залишати місце свого проживання за адресою: АДРЕСА_1 .

На підставі ч.5 ст.194 КПК України, покласти на ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , такі обов`язки:

1. не відлучатися за межі міста Києва, без дозволу слідчого, прокурора, слідчого судді або суду (залежно від стадії кримінального провадження);

2. повідомляти слідчого, прокурора, слідчого суддю чи суд про зміну свого місця проживання (залежно від стадії кримінального провадження);

3. прибувати за кожною вимогою до органу досудового розслідування, прокурора, слідчого судді, суду (залежно від стадії кримінального провадження);

4. здати на зберігання слідчому свій паспорт для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну;

5. носити засіб електронного контролю.

Строк дії ухвали про тримання підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , під домашнім арештом визначити до 22 грудня 2023 року включно.

Контроль за виконанням ухвали покласти на слідчого та прокурора у кримінальному провадженні.

Роз`яснити підозрюваному, що, відповідно до ч.5 ст.181 КПК України, працівники органу національної поліції з метою контролю за його поведінкою мають право з`являтися в житло, під арештом в якому він перебуває, вимагати надання усних чи письмових пояснень з питань, пов`язаних із виконанням покладених на нього обов`язків.

На ухвалу слідчого судді безпосередньо до Київського апеляційного суду прокурором, підозрюваним, його захисником, протягом п`яти днів з дня її оголошення може бути подана апеляційна скарга.

Повний текст ухвали оголосити 27 жовтня 2023 року о 10 годині 20 хвилин.

Слідчий суддя ОСОБА_1