Справа № 521/305/24
Номер провадження:1-кс/521/161/24
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 січня 2024 року м. Одеса

Слідчий суддя Малиновського районного суду м. Одеси ОСОБА_1 , із секретарем ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Одеси клопотання слідчого СВ ВП № 3 ОРУП № 1 ГУНП в Одеській області ОСОБА_3 , погоджене прокурором Спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Південного регіону ОСОБА_4 , про арешт майна у кримінальному проваджені, внесеному до ЄРДР за № 0000707 від 24.10.2023 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 28 ч. 1 ст. 263 КК України, -

В С Т А Н О В И В:

До слідчого судді Малиновського районного суду м. Одеси звернувся слідчий з клопотанням, погодженим з прокурором про накладення арешту на майно.

З клопотання вбачається, що 24.10.2023 до відділення поліції №3 ОРУП №1 ГУНП в Одеській області надійшла заява від ОСОБА_5 , який просить прийняти міри правового характеру до малознайомої особи кавказької національності, яка на території Малиновського району м. Одеси зберігає вогнепальну зброю, бойові припаси та вибухові пристрої та пропонує у нього їх придбати.

Також, встановлено та допитано свідка ОСОБА_6 , який пояснив, що випадково біля одного з супермаркетів м. Одеси почув розмову осіб, які говорили про продаж вогнепальної зброї та бойових припасів, за певну суму грошових коштів.

В подальшому по вказаним матеріалам надано доручення працівникам Управління СБУ в Одеській області щодо встановлення осіб, що можуть бути причетні до скоєння вказаного злочину.

За результатами виконання вказаного доручення встановлено, що на території Малиновського району м. Одеси діє організована злочинна група із чітким розподілом ролей, яка займається незаконним збутом вогнепальної зброї, бойових припасів та вибухових пристроїв, які привозять із зони бойових дій на сході України.

Зокрема до вчинення вказаного кримінального правопорушення причетні:

Громадянин Грузії ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який здійснює підбір майбутніх клієнтів для незаконного продажу зброї. Встановлено, що останній мешкає за адресою АДРЕСА_1 .

Крім цього, встановлено та допитано свідка ОСОБА_8 , якому відомо про злочинні наміри вказаних осіб і якому останні безпосередньо пропонували придбати у них зброю, зокрема гранати, пістолети Макарова та автомати Калашникова.

Так, 04.01.2024 затримано в порядку ст. 208 КПК України за підозрою у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України, ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , під час обшуку якого виявлено та вилучено: мобільний телефон марки «Samsung » в корпусі чорного кольору ІМЕІ: НОМЕР_1 , НОМЕР_2 який запаковано до сейфпакету WAR1933824, предмет зовні схожий на складний ніж з маркуванням на лезі «Buck» DA148, який запаковано до сейфпакету WAR1933823.

Вказані речі мають визнані речовими доказами 04.01.2024 та мають доказове значення оскільки в частині мобільного телефону, останній використовувався для здійснення зв`язку з іншими співучасниками злочину та координації дій, стосовно предмета зовні схожого на ніж, то він може бути предметом іншого злочину передбаченого ч. 2 ст. 263 КК України.

Слідчий в судове засідання не з`явилась, просила розглядати клопотання за її відсутності.

Розгляд клопотання про арешт майна, здійснено без виклику особи, яка є його власником, відповідно до ч. 2 ст. 172 КПК України, з метою забезпечення арешту майна.

Згідно ч. 4 ст. 107 КПК України фіксування під час розгляду клопотання слідчим суддею за допомогою технічних засобів не здійснювалось.

Вивчивши клопотання та додані до нього матеріали, вислухавши думку слідчого, слідчий суддя вважає, що клопотання слідчого необхідно задовольнити, оскільки органом досудового розслідування доведена необхідність застосування арешту означеного майна, з наступних підстав.

Завданням арешту вилученого майна, є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення.

Відповідно до ч. 1 ст. 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Підставами для накладення арешту,відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України, є наявність розумних підозр вважати, що вищезазначене майно є доказами у вказаному кримінальному провадженні.

Метою арешту майна, відповідно до ч. 2 ст. 170 КПК України, є забезпечення збереження речових доказів, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди та містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження.

Згідно з ч. 1 ст. 170 КПК України: «Арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку».

Згідно з ч. 2 ст. 170 КПК України: «Арешт майна допускається з метою забезпечення: збереження речових доказів; спеціальної конфіскації; конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди».

Відповідно до ч.3 ст. 170 КПК України арешт може бути накладено на рухоме і нерухоме майно, майнові права інтелектуальної власності, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковому вигляді, цінні папери, корпоративні права, які перебувають у власності підозрюваного, обвинуваченого або осіб, які в силу закону несуть цивільну відповідальність за шкоду, завдану діяннями підозрюваного, обвинуваченого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння, і перебувають у нього або в інших фізичних, або юридичних осіб з метою можливої конфіскації майна або цивільного позову.

З урахуванням зазначеного, на даний час є достатні підстави вважати, що мало місце кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 189 КК України.

На даному етапі досудового розслідування вимоги клопотання виправдовують втручання у права та інтереси власників майна з метою забезпечення кримінального провадження, а слідчий суддя на даній стадії не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд при розгляді кримінального провадження по суті, тобто не вправі оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для встановлення вини чи її відсутності у фізичної або юридичної особи за вчинення кримінального правопорушення, а лише зобов`язаний на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів визначити, що причетність тієї чи іншої особи до вчинення кримінального правопорушення є вірогідною та достатньою для застосування щодо неї заходів забезпечення кримінального провадження, одним із яких і є накладення арешту на майно.

З урахуванням вказаних обставин та з метою уникнення негативних наслідків, які можуть перешкодити проведенню всебічного та повного досудового розслідування, з метою запобігання можливості приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення чи відчуження майна в даному кримінальному провадженні, а також враховуючи права та інтереси власників майна, слідчий суддя вважає, що клопотання прокурора необхідно задовольнити.

Керуючись ст. ст. 98, 118, 123-126, 170-173 КПК України, слідчий суддя, -

УХВАЛИВ:

Клопотання слідчого СВ ВП № 3 ОРУП № 1 ГУНП в Одеській області ОСОБА_3 , погоджене прокурором Спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Південного регіону ОСОБА_4 , про арешт майна у кримінальному проваджені, внесеному до ЄРДР за № 0000707 від 24.10.2023 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 28 ч. 1 ст. 263 КК України задовольнити.

Накласти арешт, на вилучене 04.01.2024 року в ході затримання ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , майно: мобільний телефон марки «Samsung » в корпусі чорного кольору ІМЕІ: НОМЕР_1 , НОМЕР_2 який запаковано до сейфпакету WAR1933824, предмет зовні схожий на складний ніж з маркуванням на лезі «Buck» DA148, який запаковано до сейфпакету WAR1933823.

Заборонити володіння, користування та розпорядження вказаним майном.

Виконання ухвали про арешт майна негайно доручити слідчому та прокурору, в порядку передбаченому Постановою КМ України № 1104 від 19.11.2012 року.

Ухвала слідчого судді набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

Апеляційна скарга на ухвалу слідчого судді може бути подана протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1