Справа № 171/2929/23
Провадження № 1-кп/177/276/23
В И Р О К

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 грудня 2023 року року Криворізький районний суд Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1

за участі: секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

захисника обвинуваченого адвоката ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду в місті Кривому Розі обвинувальний акт у кримінальному провадженні, внесеному в Єдиний реєстр досудових розслідувань 20 липня 2023 року за №0000155 відносно:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Орджонікідзе Дніпропетровської області, громадянина України, з повною загальною середньою освітою, непрацюючого, неодруженого, неповнолітніх дітей та інших осіб на утриманні не маючий, зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України,

встановив:

З 24.02.2022 по теперішній час у зв`язку з триваючою широкомасштабною збройною агресією Російської федерації проти України відповідно до Закону України «Про затвердження Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» від 24.02.2022 за №64/2022» за №2102-IX від 24.02.2022 та Указу Президента України №133/2022 від 14.03.2022 «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні» відповідно до пункту 20 частини першої статті 106 Конституції України, Закону України «Про правовий режим воєнного стану» в Україні діє воєнний стан з 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року строком на 30 діб, який в подальшому неодноразово продовжувався і діяв на час вчинення кримінального правопорушення.

Так, 13.06.2023 в період часу з 19 годин 25 хвилин по 20 годину 42 хвилин, ОСОБА_4 перебуваючи в будинку АДРЕСА_2 , де перебував у свого знайомого ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , де у ОСОБА_4 виник злочинний умисел направлений на таємне викрадення грошових коштів з банківських карток та відповідних рахунків АТ «ПриватБанк» належних ОСОБА_6 .

ОСОБА_4 , 13.06.2023 о 19 години 27 хвилин, перебуваючи в будинку АДРЕСА_2 , з метою реалізації свого злочинного умислу направленого на таємне викрадення чужого майна, шляхом зняття грошових коштів з банківської картки AT «ПриватБанк» № НОМЕР_1 та відповідного рахунку НОМЕР_2 належного ОСОБА_6 , усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, таємно, умисно, із корисливих мотивів, скориставшись тим, що за його діями ніхто не спостерігає, використовуючи мобільний телефон, марки «TECNO BD4i POP 5 LTE», який належить ОСОБА_6 , скориставшись мобільним додатком інтернет- банкінгу «Приват24», здійснив крадіжку чужого майна, шляхом переказу грошових коштів, у сумі 8954 гривні 55 копійок на банківську картку AT «Універсалбанк» № НОМЕР_3 , та відповідного рахунку НОМЕР_4 який належить його товаришу ОСОБА_7 .

Продовжуючи свої злочинні дії, діючи єдиним злочинним умислом ОСОБА_4 , 13.06.2023 о 20 годині 42 хвилин, перебуваючи в будинку АДРЕСА_2 , з метою реалізації свого злочинного умислу направленого на таємне викрадення чужого майна, шляхом зняття грошових коштів з банківської картки AT «ПриватБанк»№ НОМЕР_5 , та рахунку НОМЕР_6 належного ОСОБА_6 , усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, таємно, умисно, із корисливих мотивів, скориставшись тим, що за його діями ніхто не спостерігає, використовуючи мобільний телефон, марки «TECNO BD4i POP 5 LTE», який належить ОСОБА_6 , скориставшись мобільним додатком інтернет-банкінгу «Приват24», здійснив крадіжку чужого майна, шляхом переказу грошових коштів, у сумі 3969 гривні 75 копійок на банківську картку AT «Універсалбанк» № НОМЕР_3 , та відповідного рахунку НОМЕР_4 який належить його товаришу ОСОБА_7 .

Таким чином, ОСОБА_4 заволодів грошовими коштами на загальну суму 12924 гривні 30 копійок та розпорядився ними на власний розсуд, завдавши ОСОБА_6 майнову шкоду на вказану суму.

Дії ОСОБА_4 кваліфіковано за ч. 4 ст. 185 КК України, за ознаками: таємного викрадення чужого майна (крадіжка), вчиненого в умовах воєнного стану.

30.11.2023 між прокурором Криворізької східної окружної прокуратури ОСОБА_3 , якому на підставі ст.37 КПК України надані повноваження прокурора у даному кримінальному провадженні №0000155, від 20.07.2023 та обвинуваченим ОСОБА_4 за участю його захисника адвоката ОСОБА_5 , за наявності письмової згоди потерпілого у кримінальному провадженні ОСОБА_6 , досягнута угода про визнання винуватості, у відповідності до вимог ст.472 КПК України.

Відповідно до умов угоди, обвинувачений ОСОБА_4 повністю та беззастережно визнав під час досудового розслідування свою винуватість у вчиненому діянні та зобов`язався беззастережно визнати обвинувачення в обсязі обвинувачення у судовому провадженні.

Згідно вказаної угоди, сторони погоджуються на призначення ОСОБА_4 покарання за ч.4 ст. 185 КК України у вигляді позбавлення волі строком на 5 (п`ять) років. На підставі ст.75 КК України сторони погоджуються звільнити ОСОБА_4 від відбування покарання з іспитовим строком.

Сторонам угоди, судом роз`яснено наслідки укладення та затвердження зазначеної угоди, згідно з ч. 2 ст. 473 КПК України, а також про те, що у разі невиконання угоди про визнання винуватості, відповідно до ст. 476 КПК України, прокурор має право протягом встановлених строків давності притягнення до кримінальної відповідальності за вчинення відповідного кримінального правопорушення, звернутися до суду, який затвердив угоду, з клопотанням про скасування вироку та судового розгляду кримінального провадження в загальному порядку.

Прокурор вважає, що при укладенні угоди про визнання винуватості дотримані вимоги та правила КПК України та КК України, просить угоду про визнання винуватості затвердити і призначити обвинуваченому узгоджене покарання. Наслідки укладання та затвердження зазначеної угоди, передбачені ст. 473 КПК України, прокурору відомі та зрозумілі.

Обвинувачений ОСОБА_4 в присутності захисника свою вину у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення визнав повністю, беззастережно, суду пояснив, що розуміє права, визначені ч. 4 ст. 474 КПК України, наслідки укладення та затвердження даної угоди, передбачені ч. 2 ст. 473 КПК України, характер обвинувачення, покарання, яке буде застосовано до нього у разі затвердження угоди судом. Просив затвердити угоду про визнання винуватості, яку він уклав добровільно.

Потерпілий ОСОБА_6 надав прокурору заяву про згоду на укладення угоди про визнання винуватості між прокурором та обвинуваченим ОСОБА_4 по даному кримінальному провадженню, в судове засідання не з`явилися, просив розглядати справу у його відсутність.

Захисник обвинуваченого, адвокат ОСОБА_5 просив суд затвердити угоду, оскільки зміст останньої відповідає інтересам його підзахисного.

Розглядаючи питання про затвердження угоди про визнання винуватості, суд виходить з наступного.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 468 КПК України, у кримінальному провадженні може бути укладена угода між прокурором та обвинуваченим про визнання винуватості.

Відповідно до правил ст. ст. 468, 469 КПК України у кримінальному провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості, тяжких злочинів, внаслідок яких шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам, може бути укладена угода між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим про визнання винуватості. Укладення угоди про визнання винуватості у кримінальному провадженні щодо кримінальних правопорушень, внаслідок яких шкода завдана державним чи суспільним інтересам або правам та інтересам окремих осіб, у яких беруть участь потерпілий або потерпілі, не допускається, крім випадків надання всіма потерпілими письмової згоди прокурору на укладення ними угоди.

Судом встановлено, що ОСОБА_4 обґрунтовано обвинувачуються у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч.4 ст. 185 КК України, яке згідно зі ст. 12 КК України є тяжким злочином.

У судовому засіданні встановлено, що обвинувачений беззаперечно визнав свою винуватість у вчиненні кримінального правопорушення за вказаних обставин, сторони добровільно уклали угоду про визнання винуватості, зміст якої відповідає вимогам ст. 472 КПК України, та розуміють наслідки затвердження такої угоди, передбачені ч. 2 ст. 473 КПК України. Покарання, яке узгоджено сторонами угоди, відповідає не тільки тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, обставинам справи, але й особі обвинуваченого, є обґрунтованим та буде відповідати цілям покарання. Також суд враховує, що покарання визначено з урахуванням загальних засад призначення покарань, передбачених ст.ст.65-67 КК України, а ОСОБА_4 у судовому засіданні однозначно заявив, що зможе реально виконати взяті на себе відповідно до угоди зобов`язання.

Таким чином, при вирішенні питання про відповідність угоди вимогам ст. 474 КПК України, судом встановлено, що умови угоди про визнання винуватості не суперечать вимогам цього Кодексу, правова кваліфікація дій кримінального правопорушення вірна, умови угоди відповідають інтересам суспільства та не порушують прав, свобод, чи інтересів сторін або інших осіб, не встановлені підстави вважати, що укладення угоди не було добровільним, не є очевидною можливість не виконання обвинуваченим взятих на себе зобов`язань за угодою, фактичні підстави для невизнання винуватості відсутні.

Частиною 5 статті 469 КПК України визначено, що укладення угоди про визнання винуватості може ініціюватися в будь-який момент після повідомлення особі про підозру до виходу суду до нарадчої кімнати для ухвалення вироку.

Відповідно до ч. 1 ст. 475 КПК України, якщо суд переконається, що угода може бути затверджена, він ухвалює вирок, яким затверджує угоду, і призначає узгоджену сторонами міру покарання.

Отже, дійшовши висновку про можливість затвердження угоди про визнання винуватості та призначення узгодженого сторонами покарання за ст. 185 КК України, від відбування якого ОСОБА_4 підлягає звільненню з випробуванням відповідно до умов угоди, беручи до уваги положення ч.3 ст. 75 КК України щодо виключного права суду визначати тривалість іспитового строку та обов`язків, які покладаються на особу звільнену від відбування покарання з випробуванням, суд вважає за необхідне визначити ОСОБА_4 , який раніше не судимий, в скоєному розкаявся, позитивно характеризується за місцем проживання, на обліках у лікарів нарколога та психіатра не перебуває, матеріальні збитки потерпілому ОСОБА_6 не відшкодував, іспитовий строк тривалістю 2 (два) роки, з покладенням на нього обов`язків визначених ст. 76 КК України.

Виходячи з викладеного, суд дійшов висновку про можливість затвердження угоди про визнання винуватості і призначення узгодженого сторонами покарання.

Долю речових доказів суд вирішує відповідно до ст. 100 КПК України.

Цивільний позов не заявлявся.

Запобіжний захід в рамках даного кримінального провадження не застосувався.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 314, 368, 369, 370, 373-374, 468-470, 472-475 КПК України, суд,-

ухвалив:

Затвердити угоду про визнання винуватості, укладену 30.11.2023 між обвинуваченим ОСОБА_4 за участі захисника - адвоката ОСОБА_5 та прокурором Криворізької східної окружної прокуратури Дніпропетровської області ОСОБА_3 , за наявності письмової згоди потерпілого ОСОБА_6 , у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000155 від 20.07.2023 щодо ОСОБА_4 за ч. 4 ст. 185 КК України.

ОСОБА_4 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України та призначити йому узгоджене сторонами покарання у виді позбавлення волі строком на 5 (п`ять) років.

На підставі ст. 75 КК України, звільнити ОСОБА_4 від відбування покарання у виді позбавлення волі з випробуванням, встановивши іспитовий строк тривалістю 2 (два) роки.

Відповідно до п. п. 1, 2 ч. 1 ст. 76 КК України, покласти на ОСОБА_4 наступні обов`язки:

- періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

- повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання та/або роботи.

Речові докази: CD-диск залишити в матеріалах кримінального провадження; мобільний телефон "Sony EXPERIA" який передано на зберігання ОСОБА_4 після набрання вироком законної сили - залишити у володінні останнього.

Роз`яснити ОСОБА_4 , що умисне невиконання угоди є підставою для притягнення до відповідальності, встановленої законом.

Вирок на підставі угоди про визнання винуватості між прокурором та обвинуваченим може бути оскаржено до Дніпровського апеляційного суду через Криворізький районний суд Дніпропетровської області протягом 30 днів з дня його проголошення в порядку, передбаченому ч. 4 ст. 394 КПК України.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого КПК України, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги, вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Обвинуваченому та прокурору копія вироку вручається негайно після його проголошення. Учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні, копія судового рішення надсилається не пізніше наступного дня після ухвалення.

Суддя ОСОБА_1