Справа № 559/411/24
Провадження № 1-кс/559/117/2024
УХВАЛА

про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою

08 лютого 2024 року місто Дубно Рівненська область

Дубенський міськрайонний суд Рівненської області в складі:

слідчого судді ОСОБА_1

секретаря судового засідання ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Дубно клопотання слідчого слідчого відділення Дубенського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Рівненській області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_3 , яке погоджене прокурором Дубенської окружної прокуратури ОСОБА_4 , за матеріалами кримінального провадження внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань № 0000043 від 15.01.2024 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України, про застосування відносно підозрюваного

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Дубно Рівненської області, українця, громадянина України, з середньою спеціальною освітою, непрацюючого, не одруженого, на обліку у лікаря психіатра не перебуваючого, перебуваючому на обліку у лікаря нарколога, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 раніше неодноразово судимого, востаннє - 15.07.2022 Дубенським міськрайонним судом Рівненської області за ч.3 ст. 185, ч.4 ст. 70 КК України до 3 років 3 місяців позбавлення волі; 21.07.2023 звільненого з ДУ «Катеринівська виправна колонія № 46» по відбуттю строку покарання;

запобіжного заходу у виді тримання під вартою строком на 60 діб,-

за участю сторін кримінального провадження:

прокурора ОСОБА_4

слідчого ОСОБА_6

підозрюваного ОСОБА_5

ВСТАНОВИВ:

До слідчого судді Дубенського міськрайонного суду Рівненської області 08.02.2024 надійшло вищевказане клопотання.

Виклад фактичних обставин, суть і правова кваліфікація кримінального правопорушення та обґрунтування клопотання

Досудовим слідством встановлено, що ОСОБА_5 , маючи не зняту та не погашену у встановленому порядку судимість за вчинення умисного злочину проти власності, а саме: будучи засудженим 15.07.2022 Дубенським міськрайонним судом Рівненської області за ч. 3 ст. 185 КК України до 3 років 3 місяців позбавлення волі та звільненим 31.07.2023 з ДУ «Катеринівська виправна колонія № 46» по відбуттю строку покарання, належних висновків для себе не зробив, на шлях виправлення не став та знову вчинив новий умисний корисливий злочин проти власності.

Так, ОСОБА_5 , у період дії воєнного стану, введеного Указом Президента України від 24 лютого 2022 року № 64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні» (з наступними змінами та продовженнями), а саме: 13.01.2024 близько 16 год. 20 хв. зайшов у приміщення магазину «Eva», що за адресою: Рівненська область, м. Дубно, вул. Сурмичі, 101, де здійснює господарську діяльність ТОВ «Руш» (ідентифікаційний код юридичної особи 32007740).

Перебуваючи у вказаному магазині, ОСОБА_5 помітив на торгових стелажах чуже майно, що належать ТОВ «Руш», та в цей час у нього виник кримінально протиправний корисливий умисел, спрямований на таємне викрадення чужого майна.

Реалізуючи вказаний умисел, ОСОБА_5 того ж дня о 16 год. 31 хв., знаходячись у відділі з продажу косметики вказаного магазину, переконавшись та вважаючи, що за його діями ніхто не спостерігає, діючи умисно, з корисливих мотивів та з метою особистого збагачення, шляхом вільного доступу взяв з торгового стелажу чуже майно, а саме: туш для вій марки «Patricia Ledo Hypnotic Volume Black», об`ємом 12 мл, вартістю 214 грн. 00 коп., яку з метою приховання своєї кримінально протиправної діяльності, сховав у кишеню свого одягу.

Надалі, продовжуючи реалізовувати кримінальний протиправний умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна, перебуваючи у відділі з продажу парфумерії вказаного магазину ОСОБА_5 того ж дня о 16 год. 39 хв. шляхом вільного доступу взяв з торгового стелажу жіночу парфумовану воду марки «La Rive Miss», об`ємом 100 мл., вартістю 407 грн. 67 коп., яку заховав всередину під куртку , після чого того ж дня о 16 год. 47 хв. ОСОБА_5 покинув торгівельний зал зазначеного магазину, отримавши змогу розпорядитись викраденим на власний розсуд, чим завдав ТОВ «Руш» майнову шкоду у загальному розмірі 681 грн. 67 коп.

Крім цього, досудовим розслідуванням встановлено, що ОСОБА_5 , продовжуючи свою кримінальну протиправну діяльність, у період дії воєнного стану, а саме: 14.01.2024 приблизно о 17 год. 24 хв. зайшов у приміщення магазину «Eva», що за адресою: Рівненська область, м. Дубно, вул. Д. Галицького, 1, де здійснює господарську діяльність ТОВ «Руш».

Перебуваючи у вказаному магазині, ОСОБА_5 помітив на торговому стелажі чуже майно, а саме: жувальну гумку «Mentos Pure Fresh» і автоматичний освіжувач повітря «Glade океанський Оазис», що належать ТОВ «Руш», та в цей час у нього виник кримінально протиправний корисливий умисел, спрямований на таємне викрадення чужого майна.

Реалізуючи вказаний умисел, ОСОБА_5 того ж дня о 17 год. 31 хв., продовжуючи знаходитись у відділі з продажу господарських товарів вказаного магазину, переконавшись та вважаючи, що за його діями ніхто не спостерігає, діючи умисно, з корисливих мотивів та з метою особистого збагачення, шляхом вільного доступу взяв з торгового стелажу жувальну гумку марки «Mentos Pure Fresh» вартістю 87,93 грн. та з метою приховання своєї кримінально протиправної діяльності, сховав вказане майно у кипеню своєї куртки, в яку був одягнений. Після цього, керуючись єдиним умислом, шляхом вільного доступу взяв з торгового стелажу автоматичний освіжувач повітря марки «Glade океанський Оазис» у картонній коробці, вартістю 405,67 коп., а всього майна, що належить ТОВ «Руш» на суму 493 грн. 60 коп.

Надалі, того ж дня приблизно о 17 год. 33 хв. ОСОБА_5 , перебуваючи у відділі з продажу косметики зазначеного магазину, з метою приховання своєї кримінально протиправної діяльності, заховав коробку з вищезазначеним освіжувачем в середину під куртку, в яку був одягнений, після чого покинув торгівельний зал магазину, отримавши змогу розпорядитись викраденим на власний розсуд, чим завдав ТОВ «Руш» майнову шкоду у розмірі 493 грн. 60 коп.

Таким чином, ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 185 КК України, а саме у таємному викраденні чужого майна (крадіжці), вчинена повторно, в умовах воєнного стану.

У ході проведення досудового розслідування 07.02.2024 у вчиненні вказаних кримінальних правопорушень повідомлено про підозру ОСОБА_5 .

Наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_5 , інкримінованого йому кримінального правопорушення підтверджується зібраними у кримінальному проваджені доказами, а саме:

1.Протоколом допиту представника потерпілого ОСОБА_7 , яка детально описала обставини вчинення вказаного злочину;

2.Наданими документами про проведення інвентаризації в магазині «Єва», що за адресою: Рівненська область, м. Дубно, вул. Сурмичі, 101, за 15.01.2024;

3.Протоколом допиту свідка ОСОБА_8 , яка виявила факт крадіжки при проведені інвентаризації та при перегляді відеозаписів із камер відеоспостереження на яких зафіксовано факт вчинення крадіжки;

4.Протоколом огляду місця події від 15.01.2024, в ході якого зафіксовано розташування торгових стелажів в магазині «Єва» з яких було вчинено 13.01.2024 року крадіжку товарно-матеріальних цінностей.

5.Протоколом огляду документів від 17.01.2024 відеозапису з камер відеоспостереження, якими облаштований магазин « ІНФОРМАЦІЯ_2 », та на яких зафіксовано послідовність дій ОСОБА_5 під час вчинення крадіжки.

6.Протоколом допиту представника потерпілого ТОВ «РУШ» - ОСОБА_9 , який детально описав обставини вчинення вказаного злочину;

7.Наданими документами про проведення інвентаризації в магазині «Eva», що за адресою: Рівненська область, м. Дубно, вул. Д. Галицького, буд. 1, за 14.01.2024;

8.Протоколами допитів свідків ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , які виявили факт крадіжки при проведені інвентаризації та при перегляді відеозаписів із камер відеоспостереження на яких зафіксовано факт вчинення крадіжки;

9.Протоколом огляду документів від 19.01.2024 відеозапису з камер відеоспостереження, якими облаштований магазин «Єва», та на яких зафіксовано послідовність дій ОСОБА_5 під час вчинення крадіжки.

10.Іншими матеріалами кримінального провадження в їх сукупності

З огляду на вищезазначене наявні достатні підстави стверджувати про причетність ОСОБА_5 , до вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України.

Санкція ч.4 ст.185 КК України передбачає покарання у виді позбавлення волі на строк від п`яти до восьми років, а тому запобіжний захід у вигляді тримання під вартою до ОСОБА_5 , може бути застосований.

Метою застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою є забезпечення виконання останнім процесуальних обов`язків та наявність ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме:

1.Вчинити інше кримінальне правопорушення (передбачений п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України). Цей ризик підтверджується тим, що ОСОБА_5 неодноразово засуджувався, а саме:

03.03.2006 Дубенським міським судом Рівненської області за ч. 2 ст. 185, ч. 3 ст. 15 ч. 3 ст. 185 КК України до 4 років позбавлення волі, згідно ст. 75 КК України звільнений від відбування покарання з іспитовим терміном 3 роки;

18.07.2007 Дубенським міськрайонним судом Рівненської області за ч. 3 ст. 185 КК, ст. 71 КК до 4 років 6 місяців позбавлення волі.

14.07.2008 Дубенським міськрайонним судом Рівненської області за ч. 3 ст. 185 КК України, ч. 4 ст. 70 КК до 4 років 7 місяців позбавлення волі; звільнений 24.03.2010 умовно достроково, з невідбутим терміном 1 рік 8 місяців 4 дні;

07.07.2011 Дубенським міськрайонним судом Рівненської області за ч. 2 ст. 186 КК України, ст. 71 КК України до 4 років 3 місяців позбавлення волі. Звільнений 25.07.2014 по відбуттю строку покарання;

27.05.2015 Дубенським міськрайонним судом Рівненської області за ч. 2, 3 ст. 185, ч. 1 ст. 187, ч. 1 ст. 309 КК України, ч. 1 ст. 70 КК України до 5 роки 6 місяців позбавлення волі. Звільнений 21.02.2020 по відбуттю строку покарання;

24.11.2020 Демидівським районним судом Рівненської області за ч. 2 ст. 185, ч. 3 ст. 185 КК України, ст. 70 КК України на 3 роки позбавлення волі;

15.07.2022 Дубенським міськрайонним судом Рівненської області за ч. 3 ст. 185 КК України, ч. 4 ст. 70 КК України на 3 роки 3 місяці позбавлення волі, звільнений 21.07.2023 року по відбуттю терміну.

Однак ОСОБА_5 , незважаючи на надані йому можливості, на шлях виправлення не став, а під час того, як судимість за попередніми вироками не була знята чи погашена у встановленому законом порядку, через 3 місяці 17 днів після звільнення з місць позбавлення волі повторно вчинив новий умисний тяжкий корисливий злочин (обвинувальний акт 28.12.2023 скеровано до Дубенського міськрайонного суду Рівненської області для розгляду), після чого його повідомлено про підозру за ще 2 аналогічними злочинами, що може свідчити про те, що ОСОБА_5 не зробив для себе належних висновків та продовжить вчиняти нові кримінальні правопорушення. Крім того встановлено, що ОСОБА_5 на шлях виправлення ставати не бажає, офіційно не працює, перебуває на обліку у лікаря нарколога, не має постійного джерела прибутку, що може бути однією з причин спонукання останнього до вчинення нових кримінальних правопорушень, з метою отримання грошових коштів.

2. Переховуватися від органів досудового розслідування та суду. Даний ризик (передбачений п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України) обґрунтовується тим, що підозрюваний ОСОБА_5 вчинив кримінальне правопорушення, яке відносяться до категорії тяжких кримінальних правопорушень, за вчинення якого передбачене безальтернативне покарання у виді позбавленням волі від п`яти до восьми років. Крім цього, встановлено, що ОСОБА_5 не має зареєстрованого місця проживання та міцних соціальних зв`язків у м. Дубно. Враховуючи, що ОСОБА_5 не вперше притягується до кримінальної відповідальності та розуміє, що, у разі визнання його винуватим, йому може бути призначено реальну міру покарання, з огляду на репутацію підозрюваного наявні підстави вважати, що з метою уникнення передбаченого законом покарання він може переховуватись від органів досудового розслідування, прокурора та суду, будь-яким способом уникати викликів слідчого, прокурора та суду, чим затягувати строки досудового розслідування та перешкодити встановленню істини у кримінальному провадженні.

Таким чином, з метою забезпечення виконання підозрюваним процесуальних обов`язків, а також запобігти спробам вчинення іншого кримінального правопорушення, необхідно застосувати до ОСОБА_5 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

До підозрюваного ОСОБА_5 запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання не може бути застосований у зв`язку з тим, що з огляду на репутацію підозрюваного та тяжкість кримінального правопорушення, він не буде дієвим і не зможе стримати його як від переховування від органів досудового розслідування, так і від продовження кримінально протиправної діяльності.

Запобіжний захід у вигляді особистої поруки не можливо застосувати у зв`язку з тим, що відповідно до ч. 1 ст. 180 КПК України особиста порука полягає у наданні особами, яких слідчий суддя, суд вважатиме такими, що заслуговують на довіру, письмового зобов`язання про те, що вони поручаються за виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього обов`язків, про те з оточення підозрюваного вказані особи, які могли б бути поручителями відсутні та до органу досудового розслідування і прокуратури не звертались.

Запобіжний захід у вигляді застави також не може бути застосований до підозрюваного у зв`язку з тим, що ОСОБА_5 офіційно не працює, немає постійного джерела доходів, а внесення за нього застави не зможе завадити продовженню злочинної діяльності.

Запобіжний захід у вигляді домашнього арешту не може бути застосований з огляду на те, що в підозрюваного відсутнє постійне місце проживання, у тому числі зареєстроване, постійний дохід, тим самим його перебування під домашнім арештом, не стримає від продовження злочинної діяльності, а цілодобовий домашній арешт позбавить останнього засобів до існування. Крім цього, за відсутності згоди власника (власників) житла, де тимчасово проживає підозрюваний перебування останнього під домашнім арештом, може призвести до погіршення стосунків між ними.

З врахуванням всіх встановлених у кримінальному провадженні обставин, є всі підстави стверджувати, що запобіжний захід у вигляді тримання під вартою зможе запобігти ризикам, зазначеним у клопотанні, а також належним чином гарантувати належну процесуальну поведінку підозрюваного та виконання покладених на нього обов`язків, з урахуванням тяжкості інкримінованих злочинів, обставин вчинення злочинів та особи підозрюваного. Крім цього, на теперішній час зібрані у ході досудового розслідування документи не вказують на наявність у ОСОБА_5 захворювань, які б унеможливлювали його тримання під вартою.

Такими чином, слідчий вважає встановленою наявність обґрунтованої підозри у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від п`яти до восьми років, наявність ризиків, які дають достатні підстави вважати, що підозрюваний може вчинити нове кримінальне правопорушення та переховуватись від органів досудового розслідування та суду, а також докази обставин, які свідчать про недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризикам, зазначеним у клопотанні.

Беручи до уваги обставини, передбачені ст. 178 КПК України, а саме: вагомість наявних доказів, що підтверджують факт вчинення кримінальних правопорушень ОСОБА_5 репутації підозрюваного, тяжкість покарання, що йому загрожує, враховуючи, що менш суворі запобіжні заходи не достатні для запобігання вищевказаним ризикам слідчий просить застосувати до підозрюваного ОСОБА_5 запобіжний захід у виді тримання під вартою строком на 60 діб..

Копію даного клопотання та доданих до нього матеріалів підозрюваний ОСОБА_5 отримав 07.02.2024 о 18 год. 20 хв.

Доводи сторін

Слідчий в судовому засіданні підтримав клопотання, просив його задовольнити.

Прокурор в судовому засіданні пояснила, що оскільки під час досудового слідства встановлено наявність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, тому необхідно застосувати щодо ОСОБА_5 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, в решті клопотання слідчого підтримала із викладених у ньому підстав.

Підозрюваний ОСОБА_5 в судовому засіданні пояснив, що вину у вчиненні кримінальних правопорушеннях визнає, зі слідством співпрацює, просив обрати йому запобіжний захід не пов`язаний із триманням під вартою, оскільки він наразі працевлаштувався, проходить стажування на м`ясокомбінаті, шкоду завдану кримінальними правопорушеннями відшкодував частково та в подальшому має на меті відшкодувати усе повністю.

Мотивація суду

Слідчий суддя, вислухавши думку підозрюваного, слідчого, прокурора, дослідивши матеріали клопотання слідчого, матеріали кримінального провадження, прийшов до наступного висновку.

Згідно зі ст. 177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: зокрема, переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується. Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.

Згідно зі ст. 194 КПК України, під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Згідно зі ст. 178 КПК України при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім ризиків, зазначених у ст. 177 КПК України, слідчий суддя на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним кримінального правопорушення, вік та стан здоров`я підозрюваного, міцність його соціальних зв`язків в місці постійного проживання, у тому числі наявність постійного місця проживання, репутацію підозрюваного, його майновий стан, наявність судимостей та інше.

При цьому, наявність відповідних ризиків того, що підозрюваний може вчинити певні дії, передбачені ст. 177 КПК України є припущенням, але з певною значною долею вірогідності. Натомість сторона обвинувачення має довести можливість такого припущення не загальними міркуваннями, а конкретними фактами та обставинами, які підтверджуються відповідними доказами.

Відповідно до ч. 1 ст. 183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частиною п`ятою статті 176 цього Кодексу.

Європейський суд з прав людини у рішенні від 18.02.2010 року у справі «Гарькавий проти України» зазначив, що особа не може бути позбавлена або не може позбавлятися свободи, крім випадків, встановлених у п. 1 ст. 5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року.

У відповідності до ст. 5 п. «С» Європейської Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод 1950 року, допускається взяття особи під варту з метою запобігти цій особі зникнути після скоєння злочину.

Так, згідно рішення Європейського суду з прав людини в справі Фокс, Кембел і Гартлі проти Сполученого Королівства, наявність обґрунтованої підозри передбачає наявність фактів або інформації, які могли б переконати спостерігача в тому, що відповідна особа могла таки вчинити злочин, однак, те що можна вважати обґрунтованим , залежить від обставин.

У справі Мюррей проти Сполученого Королівства суд зазначив, що факти, які є причиною виникнення підозри, не повинні бути такими ж переконливими як ті, що є необхідними для обґрунтування обвинувального вироку чи й просто висунення обвинувачення, черга якого надходить на наступній стадії процесу кримінального розслідування.

Європейський суд з прав людини неодноразово підкреслював, що наявність підстав для тримання особи під вартою та продовження строку тримання під вартою має оцінюватися в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин. Тримання під вартою та продовження строку тримання під вартою може бути виправдано за наявності того, що його вимагають справжні інтереси суспільства, які незважаючи на презумпцію невинуватості переважають над принципом поваги до особистої свободи. При розгляді питання про доцільність тримання особи під вартою судовий орган повинен брати до уваги фактори, які можуть мати відношення до справи: характер (обставини) і тяжкість передбачуваного злочину; обґрунтованість доказів того, що саме ця особа вчинила злочин, покарання, яке можливо буде призначено в результаті засудження; характер, минуле, особисті та соціальні обставини життя особи, її зв`язки з суспільством.

Слідчий суддя переконався, що ОСОБА_5 обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.4 ст. 185 КК України, які у відповідності до ст. 12 КК України відноситься до тяжких злочинів, за вчинення яких передбачене покарання у вигляді позбавлення волі на строк від п`яти до восьми років.

Досліджені додані до клопотання матеріали вказують на наявність вагомих фактів, які стали причиною виникнення підозри, ОСОБА_5 в інкримінованих йому кримінальних правопорушеннях, що підтверджується зібраними у кримінальному провадженні доказами.

Не вдаючись в оцінку даних доказів, та інших, зібраних на досудовому слідстві, слідчий суддя в той же час враховує об`єктивний характер встановлених фактів і приходить до висновку, що підозра підтверджується доказами, які є достатніми на даному етапі досудового розслідування, яке було розпочато 19.12.2018.

При розгляді клопотання про взяття під варту слідчий суддя не вправі досліджувати докази, давати їм оцінку, в інший спосіб перевіряти доведеність вини підозрюваного, розглядати і вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд під час розгляду кримінальної справи по суті.

Всі докази перевіряються лише з точки зору обґрунтованості підозри та наявності ризиків.

В клопотанні та в судовому засіданні доведено наявність ризику передбаченого ч. 5 ч. 1 ст. 177 КК України, а саме вчиняти інше кримінальне правопорушення.

Вказаний же в клопотанні ризик щодо можливості підозрюваного ухилитись від слідства та суду слідчим та прокурором не доведений, жодних фактичних даних щодо таких спроб не наведено. Навпаки при розгляді клопотання встановлено, що ОСОБА_5 має постійне місце проживання, відшкодовує завдану ним шкоду та працевлаштувався. Крім того, стороною обвинувачення не надано жодних доказів, що ОСОБА_5 вчиняв будь-які дії, які б вказували на бажання ухилитись від слідства та суду.

Інших доказів, які б давали достатні підстави вважати, що підозрюваний може ухилитись від слідства та суду, стороною обвинувачення надано не було.

Згідно з ч. 2 ст. 1 КПК України кримінальне процесуальне законодавство України складається з відповідних положень Конституції України, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, цього Кодексу та інших законів України.

Відповідно до ст. 17 Закону України «Про виконання рішення та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права.

При розгляді справи «Боротюк проти України», рішення від 16.03.2011 року, Європейський суд з прав людини у п. 62 наголосив, що «існує презумпція на користь звільнення з-під варти. Доводи «за» і «проти» такого звільнення не повинні бути «загальними й абстрактними» (див. рішення у справі «Смирнова проти Росії» (Smirnova v. Russia), заяви №№ 46133/99 і 48183/99, п. 63, ECHR 2003-IX (витяги)). У всіх випадках, коли ризику ухилення обвинуваченого від слідства можна запобігти за допомогою застави чи інших запобіжних заходів, обвинуваченого має бути звільнено і в таких випадках національні органи завжди мають належним чином досліджувати можливість застосування таких альтернативних запобіжних заходів».

Відповідно до ч. 2 ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя зобов`язаний постановити ухвалу про відмову в застосуванні запобіжного заходу, якщо під час розгляду клопотання прокурор не доведе наявність всіх обставин, передбачених частиною першою цієї статті.

Сам по собі факт того, що ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні тяжких злочинів і що на розгляді в Дубенському міськрайонному судді знаходиться обвинувальний акт відносно нього, ще не є свідченням того, що до підозрюваного недостатньо застосування інших менш суворих запобіжних заходів.

За такого, при розгляді клопотання стороною обвинувачення не доведено наявність всіх обставин, передбачених ч.1 ст. 194 КПК України, що є підставою для відмови в задоволенні клопотання про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Відповідно до ч.4 ст. 194 КПК України якщо при розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу прокурор доведе обставини, передбачені пунктами 1 та 2 частини першої цієї статті, але не доведе обставини, передбачені пунктом 3 частини першої цієї статті, слідчий суддя, суд має право застосувати більш м`який запобіжний захід, ніж той, який зазначений у клопотанні, а також покласти на підозрюваного, обвинуваченого обов`язки, передбачені частиною п`ятою цієї статті, необхідність покладення яких встановлена з наведеного прокурором обґрунтування клопотання.

При цьому, обираючи певний запобіжний захід слід враховувати одне із загальних правил застосування заходів забезпечення кримінального провадження (в тому числі і запобіжних заходів) визначене в ст. 132 КПК України, а саме те, що певний захід забезпечення може застосовуватись тоді, коли потреби досудового розслідування виправдовують подібне втручання у права і свободи особи.

Обрання запобіжного заходу має забезпечувати баланс між інтересами підозрюваного та визначеними ст.2 КПК України завданнями кримінального провадження та інтересами досудового розслідування.

Оскільки матеріали справи дають підстави для обґрунтованої підозри ОСОБА_5 та вказують на наявність ризику того, що він може вчиняти інші кримінальні правопорушення, але не доведено недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання вказаному ризику, слідчий суддя вважає за доцільне обрання ОСОБА_5 більш м`якого запобіжного заходу у виді домашнього арешту та необхідність покладення на підозрюваного додаткових обов`язків, які б унеможливили його перебування поза межами житла в нічну пору доби та дали змогу контролювати належну процесуальну поведінку підозрюваного. Матеріали клопотання не містять доказів, що такий запобіжний захід в даному випадку буде недостатнім, при цьому одночасно такий запобіжний захід, на думку слідчого судді, забезпечить вказаний вище баланс приватних інтересів особи, та інтересів досудового розслідування, а також надасть можливість підозрюваному відшкодувати шкоду завдану вчиненими ним кримінальними правопорушеннями потерпілим.

На підставі викладеного та керуючись ст.176, 177, 178, 179, 183, 193, 194, 196, 309 КПК України слідчий суддя

УХВАЛИВ:

В задоволенні клопотання клопотання слідчого слідчого відділення Дубенського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Рівненській області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_3 , яке погоджене прокурором Дубенської окружної прокуратури ОСОБА_4 , за матеріалами кримінального провадження внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань № 0000043 від 15.01.2024 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України, про застосування відносно підозрюваного ОСОБА_5 , запобіжного заходу у виді тримання під вартою строком на 60 діб - відмовити.

Застосувати щодо підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Дубно Рівненської області, українця, громадянина України, з середньою спеціальною освітою, непрацюючого, не одруженого, на обліку у лікаря психіатра не перебуваючого, перебуваючому на обліку у лікаря нарколога, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 раніше неодноразово судимого, востаннє - 15.07.2022 Дубенським міськрайонним судом Рівненської області за ч.3 ст. 185, ч.4 ст. 70 КК України до 3 років 3 місяців позбавлення волі; 21.07.2023 звільненого з ДУ «Катеринівська виправна колонія № 46» по відбуттю строку покарання, запобіжний захід у виді домашнього арешту із забороною залишати житло, що за адресою: АДРЕСА_1 , у вечірній період доби з 21:00 год. до 07:00 год., з покладенням обов`язків передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України.

Покласти на підозрюваного ОСОБА_5 обов`язки передбачені ч.5 ст. 194 КПК України:

1.не відлучатися із населеного пункту, в якому він проживає без дозволу слідчого, прокурора або суду;

2.повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та/або місця роботи;

3.заборонити відвідувати торгові заклади та місця де здійснюється продаж алкогольних напоїв на розлив.

Обов`язки, передбачені ч. 5 ст. 194 КПК України покласти на підозрюваного до 07.04.2024.

Строк дії ухвали та покладених обов`язків встановити в межах строку досудового розслідування, а саме до 07 ківтня 2024 року.

Копію ухвали направити для виконання за місцем проживання підозрюваного до Дубенського РВП ГУНП в Рівненській області та зобов`язати негайно поставити на облік ОСОБА_5 і повідомити про це слідчого.

Контроль за виконанням ухвали покласти на прокурора Дубенського окружної прокуратури за місцем здійснення досудового розслідування.

Роз`яснити підозрюваному ОСОБА_5 що відповідно до ч.5 ст.181 КПК України, працівники органу внутрішніх справ з метою контролю за його поведінкою мають право з`являтися в житло, під арештом в якому він перебуває, вимагати надання усних чи письмових пояснень з питань, пов`язаних із виконанням покладених на нього зобов`язань, використовувати електронні засоби контролю.

Дата закінчення дії ухвали 07.04.2024.

Ознайомити підозрюваного під підпис з ухвалою про обрання запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту та вручити копію.

Ухвала щодо застосування запобіжного заходу підлягає негайному виконанню після її проголошення.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Рівненського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня проголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1

08 лютого 2024 року - копію ухвали отримав

роз`яснено обов`язки покладені

на мене та наслідки їх невиконання _____ ОСОБА_5