У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 183/9/24

№ 1-кп/183/1236/24

22 січня 2024 року місто Новомосковськ Дніпропетровської області

Новомосковський міськрайонний суд Дніпропетровської області у складі: головуючого судді ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши у підготовчому судовому засіданні кримінальне провадження № 10000249 від 12.09.2023 за обвинуваченням:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Ленкоран Азербайджанської Республіки, громадянина України, з вищою освітою, одруженого, має на утриманні двох малолітніх дітей, не працює, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , мешкає за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого,

- у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 189 КК України,

та за обвинуваченням:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця смт Черкаське Новомосковського району Дніпропетровської області, громадянина України, з незакінченою вищою освітою - 3 курси, не одруженого, на утриманні малолітніх дітей або престарілих батьків немає, не працює, зареєстрований та мешкає за адресою: АДРЕСА_3 , раніше не судимого,

- у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 189 КК України,

за участю сторін кримінального провадження:

прокурора - ОСОБА_5 ,

захисника - ОСОБА_6 ,

обвинувачених: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

в с т а н о в и в :

У провадження Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області надійшов обвинувальний акт у кримінальному провадженні внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань № 10000249 від 12.09.2023 за обвинуваченням ОСОБА_3 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 189 КК України та за обвинуваченням ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 189 КК України.

Відповідно до обвинуваченого акту ОСОБА_3 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення за наступних обставин.

Відповідно до Указу Президента України №64/2022 від 24.02.2022 року «Про введення воєнного стану в Україні» та Закону України «Про затвердження Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» з 24.02.2022 року на всій території України введено воєнний стан. Крім цього, відповідно до Указу Президента України №573/2022 від 12.08.2022 року «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні» та Закону України «Про затвердження Указу Президента України «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні» продовжено строк дії воєнного стану в Україні з 05 години 30 хвилин 23 серпня 2022 року строком на 90 діб. В подальшому строк дії воєнного стану неодноразово продовжувався та відповідно до Указу Президента України № 451/2023 від 26.07.2023 року «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні» та Закону України «Про затвердження Указу Президента України «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні» строк дії воєнного стану в Україні продовжено з 05 години 30 хвилин 18 серпня 2023 року строком на 90 діб.

Так, 01.07.2023 під час проведення бойових дій в районі м. Бахмут Донецької області в результаті ворожого обстрілу загинув військовослужбовець Збройних Сил України ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , батьком якого є ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_4 .

Після поховання загиблого ОСОБА_7 у ОСОБА_8 різко погіршилися стосунки з його дружиною ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , в тому числі на ґрунті спору про майно, що залишилось після загибелі їх сина ОСОБА_7 , а також одноразової державної грошової допомоги за загибель військовослужбовця Збройних Сил України.

Через нетривалий час на зв`язок з ОСОБА_8 вийшли дві не встановлені в ході досудового розслідування особи, матеріали відносно яких виділені в окреме кримінальне провадження (далі - Особа 1 та Особа 2), які в ході телефонних розмов повідомили останньому, що діють в інтересах його дружини ОСОБА_9 та з погрозами застосування насильства почали вимагати грошові кошти та майно, що належало загиблому ОСОБА_7 , а також частину належного майна потерпілому, а саме, половину будинку АДРЕСА_4 .

Сприймаючи погрози застосування насильства з боку Особа 1 та Особа 2 (матеріали відносно яких виділені в окреме кримінальне провадження), як реальну загрозу своєму життю та здоров`ю. ОСОБА_8 05.09.2023 звернувся до Особа 3 (матеріали відносно якої виділені в окреме кримінальне провадження), ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_6 та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , з метою отримання допомоги щодо припинення вимагання та погроз насильства з боку Особа 1 та Особа 2. На дане прохання ОСОБА_8 зазначені особи повідомили, що допоможуть у вирішенні вказаного питання. Вказана розмова відбулась 05.09.2023 приблизно о 12 годині 30 хвилин в приміщенні кафе «Пентагон» по вул. Українській, 5-а, у м. Новомосковську Дніпропетровської області.

Однак, ОСОБА_3 , ОСОБА_4 та Особа 3 діючи в супереч домовленості з потерпілим щодо надання йому допомоги, в період з 06.09.2023 по 07.09.2023, точний час та місце в ході досудового розслідування не встановлені, вступили в злочинну змову з Особа 1 та Особа 2 та діючи в межах спільного прямого умислу, направленого на вимагання чужого майна за попередньою змовою групою осіб з погрозою насильства, в умовах воєнного стану, у великих розмірах почали вимагати від ОСОБА_8 грошові кошти та майно в рахунок неіснуючого та вигаданого боргу за наступних обставин.

07.09.2023 приблизно о 13:00 годин, ОСОБА_4 діючи в рамках заздалегідь розробленого плану та за попередньою змовою у групі з ОСОБА_3 , Особа 3 та Особа 1 і Особа 2, умисно, з корисливих мотивів та з метою незаконного збагачення за рахунок чужого майна, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій та їх караність, зустрівся з ОСОБА_8 біля магазину «АТБ» по вул. Гетьманській, 16, у м. Новомосковську Дніпропетровської області та застосовуючи погрози насильства повідомив останньому про необхідність термінового продажу його будинку, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_4 та передачі йому та ОСОБА_3 половини отриманих від продажу грошових коштів, а також 1 000 (однієї тисячі) доларів США в рахунок неіснуючого та вигаданого боргу.

Крім того, діючи за попередньою змовою у групі з ОСОБА_3 , Особа 3 та Особа 1 і Особа 2, 14.09.2023 та 18.09.2023 ОСОБА_4 в ході телефонних розмов з ОСОБА_8 , застосовуючи погрози насильства вимагав від останнього передати вказане майно та грошові кошти.

Не залишаючи своїх злочинних намірів, направлених на вимагання чужого майна за попередньою змовою групою осіб з погрозою насильства, 20.09.2023 о 13 годині 09 хвилин на території КП «Новомосковська ЦРЛІЛ», що знаходиться за адресою: вул. Гетьманська, 238 м. Новомосковськ, Дніпропетровська область відбулась зустріч між ОСОБА_8 з одного боку та ОСОБА_3 , ОСОБА_4 з іншого боку, в ході якої останні визначили, що вартість половини будинку потерпілого буде становити 10 000 (десять тисяч) доларів США, які він повинен буде передати ОСОБА_3 та ОСОБА_4 .

Крім цього, ОСОБА_4 повідомив ОСОБА_8 про те, що останній також винен ще 1 000 (одну тисячу) доларів СІІ1А та повинен передати загальну суму 11 (одинадцять) тисяч доларів США.

Разом з тим, діючи за попередньою змовою у групі з ОСОБА_3 , Особа 3 та Особа 1 і Особа 2, 20.09.2023, 22.09.2023 та 24.09.2023 ОСОБА_4 в ході телефонних розмов з ОСОБА_8 , застосовуючи погрози насильства вимагав від останнього передати вказану суму грошових коштів.

25.09.2023 о 13 годині 17 хвилин на території КІІ «Новомосковська ЦРЛІЛ», що знаходиться за адресою: вул. Гетьманська, 238 м. Новомосковськ, Дніпропетровська область відбулась чергова зустріч між ОСОБА_3 та ОСОБА_4 з одного боку та ОСОБА_8 з іншого боку, в ході якої останній повідомив, що він не зміг взяти в борг у свого знайомого 10 000 (десять тисяч) доларів США для того щоб віддати їх ОСОБА_3 та ОСОБА_4 . Крім того, ОСОБА_8 повідомив, що він вимушений погодитися на вимогу щодо продажу свого будинку, для того щоб з отриманих від продажу грошей віддати ОСОБА_3 , та ОСОБА_4 11 (одинадцять) тисяч доларів США. Однак така відповідь ОСОБА_8 обурила ОСОБА_3 та ОСОБА_4 та останні в жорсткій та наполегливій формі повідомили, що не бажають чекати продажу будинку і вказана сума грошей потрібна їм негайно.

Крім того, ОСОБА_4 діючи за попередньою змовою у групі з ОСОБА_3 , Особа 3 та Особа 1 і Особа 2, з 26.09.2023 до 05.10.2023 включно, в ході телефонних розмов з ОСОБА_8 , застосовуючи погрози насильства вимагав від останнього передати вказану суму грошових коштів. Разом з тим, в ході телефонної розмови, яка відбувалася між ОСОБА_4 та ОСОБА_8 . 27.09.2023, ОСОБА_4 передав телефон ОСОБА_3 , який в грубій та зневажливій формі, застосовуючи погрози насильства вимагав від ОСОБА_8 термінової особистої зустрічі.

08.10.2023 приблизно о 11 годині 40 хвилин ОСОБА_8 перебуваючи на території КП «Новомосковська ЦРЛІЛ», що знаходиться за адресою: вул. Гетьманська, 238 м. Новомосковськ, Дніпропетровська область на виконання протиправної вимоги ОСОБА_3 , та ОСОБА_4 щодо передачі вказаної суми грошових коштів, які діяли в рамках заздалегідь розробленого плану та за попередньою змовою у групі з Особа 3 та Особа 1 і Особа 2, під загрозою застосування насильства у разі невиконання вказаних протиправних вимог передав ОСОБА_3 грошові кошти в сумі 11 000 (одинадцять тисяч) доларів США, що за офіційним курсом Національного банку України станом на 08.10.2023 становило 402 837 гривень 60 копійок. Після чого ОСОБА_3 та ОСОБА_4 залишили місце вчинення злочину та коли помітили що їх переслідують працівники поліції намагалися втекти від переслідування, однак все одно були затримані.

Умисні дії ОСОБА_3 , кваліфіковано за ч. 4 ст. 189 КК України, тобто вимагання чужого майна за попередньою змовою групою осіб з погрозою насильства над потерпілим, вчинене в умовах воєнного стану, що завдало майнової шкоди у великих розмірах.

Відповідно до Указу Президента України №64/2022 від 24.02.2022 року «Про введення воєнного стану в Україні» та Закону України «Про затвердження Указу Президента України « Про введення воєнного стану в Україні» з 24.02.2022 року на всій території України введено воєнний стан. Крім цього, відповідно до Указу Президента України №573/2022 від 12.08.2022 року «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні» та Закону України «Про затвердження Указу Президента України «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні» продовжено сірок дії воєнного стану в Україні з 05 години 30 хвилин 23 серпня 2022 року строком на 90 діб. В подальшому строк дії воєнного стану неодноразово продовжувався та відповідно до Указу Президента України № 451/2023 від 26.07.2023 року «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні» та Закону України «Про затвердження Указу Президента України «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні» строк дії воєнного стану в Україні продовжено з 05 години 30 хвилин 18 серпня 2023 року строком на 90 діб.

Так, 01.07.2023 під час проведення бойових дій в районі м. Бахмут Донецької області в результаті ворожого обстрілу загинув військовослужбовець Збройних Сил України ОСОБА_7 . ІНФОРМАЦІЯ_3 , батьком якого є ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_4 .

Після поховання загиблого ОСОБА_7 у ОСОБА_8 різко погіршилися стосунки з його дружиною ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , в тому числі на ґрунті спору про маймо, що залишилось після загибелі їх сина ОСОБА_7 , а також одноразової державної грошової допомоги за загибель військовослужбовця Збройних Сил України.

Через нетривалий час на зв`язок з ОСОБА_8 вийшли дві не встановлені в ході досудового розслідування особи, матеріали відносно яких виділені в окреме кримінальне провадження (далі - Особа 1 та Особа 2), які в ході телефонних розмов повідомили останньому, що діють в інтересах його дружини ОСОБА_9 та з погрозами застосування насильства почали вимагати грошові кошти та майно, що належало загиблому ОСОБА_7 , а також частину належного майна потерпілому, а саме, половину будинку АДРЕСА_4 .

Сприймаючи погрози застосування насильства з боку Особа 1 та Особа 2 (матеріали відносно яких виділені в окреме кримінальне провадження), як реальну загрозу своєму життю та здоров`ю, ОСОБА_8 05.09.2023 звернувся до Особа 3 (матеріали відносно якої виділені в окреме кримінальне провадження), ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_6 та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , з метою отримання допомоги щодо припинення вимагання та погроз насильства з боку Особа 1 та Особа 2. На дане прохання ОСОБА_8 зазначені особи повідомили, що допоможуть у вирішенні вказаного питання. Вказана розмова відбулась 05.09.2023 приблизно о 12 годині 30 хвилин в приміщенні кафе «Пентагон» по вул. Українській, 5-а, у м. Новомосковську Дніпропетровської області.

Однак, ОСОБА_3 , ОСОБА_4 та Особа 3 діючи в супереч домовленості з потерпілим щодо надання йому допомоги, в період з 06.09.2023 по 07.09.2023, точний час та місце в ході досудового розслідування не встановлені, вступили в злочинну змову з Особа 1 та Особа 2 та діючи в межах спільного прямого умислу, направленого на вимагання чужого майна за попередньою змовою групою осіб з погрозою насильства, в умовах воєнного стану, у великих розмірах почали вимагати від ОСОБА_8 грошові кошти та майно в рахунок неіснуючого та вигаданого боргу за наступних обставин.

07.09.2023 приблизно о 13:00 годин, ОСОБА_4 діючи в рамках заздалегідь розробленого плану та за попередньою змовою у групі з ОСОБА_3 .. Особа 3 та Особа 1 і Особа 2, умисно, з корисливих мотивів та з метою незаконного збагачення за рахунок чужого майна, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій та їх караність, зустрівся з ОСОБА_8 біля магазину «АТБ» по вул. Гетьманській, 16, у м. Новомосковську Дніпропетровської області та застосовуючи погрози насильства повідомив останньому про необхідність термінового продажу його будинку, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_4 та передачі йому та ОСОБА_3 половини отриманих від продажу грошових коштів, а також 1 000 (однієї тисячі) доларів США в рахунок неіснуючого та вигаданого боргу.

Крім того, діючи за попередньою змовою у групі з ОСОБА_3 , Особа 3 та Особа 1 і Особа 2, 14.09.2023 та 18.09.2023 ОСОБА_4 в ході телефонних розмов з ОСОБА_8 , застосовуючи погрози насильства вимагав від останнього передати вказане майно та грошові кошти.

Не залишаючи своїх злочинних намірів, направлених на вимагання чужого майна за попередньою змовою групою осіб з погрозою насильства, 20.09.2023 о 13 годині 09 хвилин на території КП «Новомосковська ЦРЛІЛ», що знаходиться за адресою: вул. Гетьманська, 238 м. Новомосковськ, Дніпропетровська область відбулась зустріч між ОСОБА_8 , з одного боку та ОСОБА_3 , ОСОБА_4 з іншого боку, в ході якої останні визначили, що вартість половини будинку потерпілого буде становити 10 000 (десять тисяч) доларів СІНА, які він повинен буде передати ОСОБА_3 та ОСОБА_4 .

Крім цього, ОСОБА_4 повідомив ОСОБА_8 про те, що останній також винен ще 1 000 (одну тисячу) доларів США та повинен передати загальну суму 11 (одинадцять) тисяч доларів США.

Разом з тим, діючи за попередньою змовою у групі з ОСОБА_10 , Особа 3 та Особа 1 і Особа 2, 20.09.2023, 22.09.2023 та 24.09.2023 ОСОБА_4 в ході телефонних розмов з ОСОБА_8 , застосовуючи погрози насильства вимагав від останнього передати вказану суму грошових коштів.

25.09.2023 о 13 годині 17 хвилин на території КП «Новомосковська ЦРЛІЛ», що знаходиться за адресою: вул. Гетьманська, 238 м. Новомосковськ, Дніпропетровська область відбулась чергова зустріч між ОСОБА_3 та ОСОБА_4 з одного боку та ОСОБА_8 з іншого боку, в ході якої останній повідомив, що він не зміг взяти в борг у свого знайомого 10 000 (десять тисяч) доларів США для того щоб віддати їх ОСОБА_3 та ОСОБА_4 . Крім того, ОСОБА_8 повідомив, що він вимушений погодитися на вимогу щодо продажу свого будинку, для того щоб з отриманих від продажу грошей віддати ОСОБА_3 та ОСОБА_4 11 (одинадцять) тисяч доларів США. Однак така відповідь ОСОБА_8 обурила ОСОБА_3 та ОСОБА_4 та останні в жорсткій та наполегливій формі повідомили, що не бажають чекати продажу будинку і вказана сума грошей потрібна їм негайно.

Крім того, ОСОБА_4 діючи за попередньою змовою у групі з ОСОБА_3 , Особа 3 та Особа 1 і Особа 2, з 26.09.2023 до 05.10.2023 включно, в ході телефонних розмов з ОСОБА_8 , застосовуючи погрози насильства вимагав від останнього передати вказану суму грошових коштів. Разом з тим, в ході телефонної розмови, яка відбувалася між ОСОБА_4 та ОСОБА_8 . 27.09.2023, ОСОБА_4 передав телефон ОСОБА_3 , який в грубій та зневажливій формі, застосовуючи погрози насильства вимагав від ОСОБА_8 термінової особистої зустрічі.

08.10.2023 приблизно о 11 годині 40 хвилин ОСОБА_8 перебуваючи на території КП «Новомосковська ЦРЛІЛ», що знаходиться за адресою: вул. Гетьманська, 238 м. Новомосковськ, Дніпропетровська область на виконання протиправної вимоги ОСОБА_3 та ОСОБА_4 щодо передачі вказаної суми грошових коштів, які діяли в рамках заздалегідь розробленого плану та за попередньою змовою у групі з Особа 3 та Особа 1 і Особа 2, під загрозою застосування насильства у разі невиконання вказаних протиправних вимог передав ОСОБА_3 грошові кошти в сумі 11 000 (одинадцять тисяч) доларів США, що за офіційним курсом Національного банку України станом на 08.10.2023 становило 402 837 гривень 60 копійок. Після чого ОСОБА_3 та ОСОБА_4 залишили місце вчинення злочину та коли помітили що їх переслідують працівники поліції намагалися втекти від переслідування, однак все одно були затримані.

Умисні дії ОСОБА_4 , кваліфіковано за ч. 4 ст. 189 КК України, тобто вимагання чужого майна за попередньою змовою групою осіб з погрозою насильства над потерпілим, вчинене в умовах воєнного стану, що завдало майнової шкоди у великих розмірах.

В підготовчому судовому засіданні захисник ОСОБА_11 заявила клопотання про повернення обвинувального акту прокурору з тих підстав, що прокурором невірно кваліфіковано дії обвинувачених за ч. 4 ст. 189 КК України, тобто вимагання чужого майна за попередньою змовою групою осіб з погрозою насильства над потерпілим, вчинене в умовах воєнного стану, що завдало майнової шкоди у великих розмірах; саме в частині такої кваліфікуючої ознаки, як «вчинене в умовах воєнного стану». Зазначивши, що обвинувальний акт не містить жодної вказівки на те, чи були використані такі умови для вчинення злочину. Крім того, у підготовчому судовому засіданні захисником подано скаргу на дії слідчого. Так в ході досудового розгляду клопотання захисника щодо його участі у всіх слідчих діях було задоволено частково слідчим, а саме лише у тих слідчих діях, у яких бере участь його підзахисний, вважає, що такі дії слідчого слід визнати незаконними, тому як такими діями були порушені права його підзахисного.

Обвинувачений ОСОБА_3 підтримав клопотання свого захисника та просив його задовольнити; а також просив задовольнити скаргу. Інших клопотань немає.

Захисник ОСОБА_6 підтримала клопотання захисника ОСОБА_11 та, посилаючись на ті ж підстави просила його задовольнити. Крім того, у підготовчому судовому засіданні захисником подано скарги на дії слідчого. Так в ході досудового розгляду слідчим було відмовлено у задоволенні клопотання щодо відвідування медичної установи, чим грубо були порушені права підзахисного ОСОБА_4 . Крім того, клопотання захисника щодо його участі у всіх слідчих діях було задоволено частково слідчим, а саме лише у тих слідчих діях, у яких бере участь його підзахисний, вважає, що такі дії слідчого слід визнати незаконними, тому як такими діями були порушені права його підзахисного.

Обвинувачений ОСОБА_4 підтримав клопотання свого захисника та просив його задовольнити; а також просив задовольнити скарги. Інших клопотань немає.

Прокурор заперечував проти задоволення клопотання про повернення обвинувального акту прокурору тому як на стадії підготовчого судового засідання суд має вирішувати усі питання в межах висунутого обвинувачення та перевіряє на відповідність акта вимогам ст. 291 КПК України. Дії обвинувачених кваліфіковані вірно. У зв`язку з тим, що обвинувальний акт в межах пред`явленого обвинувачення відповідає цим вимогам, то підстав для його повернення не має. Разом з тим зазначив, що обвинувальний акт підсудний Новомосковському міськрайонному суду Дніпропетровської області, підстав для закриття, зупинення кримінального провадження або повернення обвинувального акту немає, а тому просить призначити обвинувальний акт у вказаному кримінальному провадження до судового розгляду. Справу слухати одноособово чи у складі колегії, в залежності від позиції обвинувачених, у відкритому судовому засіданні, за участю прокурора (прокурорів), обвинувачених, їх захисників, потерпілого, а також свідків, що зазначені в реєстрі матеріалів досудового розслідування.

Скарги, подані стороною захисту вважає необґрунтованими та такими, що не підлягають задоволенню з огляду на те, що клопотання сторони захисту щодо участі в усіх процесуальних діях були задоволені в межах КПК України; що стосується відмови у задоволенні клопотання щодо відвідування медичної установи, то на час звернення з таким клопотанням - підстав для його задоволення не було через те, що не надано встановлених порядком відомостей про необхідність отримання медичної допомоги певних фахівцем. Окрему увагу просить звернути на те, що норми КПК України не містять правил розгляду скарг на стадії підготовчого судового засідання, а тому просить відмовити у задоволенні скарг сторони захисту.

Суд, дослідивши обвинувальний акт, дослідивши зміст останнього на відповідність вимогам ст. 291 КПК України, додані до нього: реєстр матеріалів досудового розслідування та розписки ОСОБА_3 та ОСОБА_4 про отримання копії обвинувального акту і реєстру матеріалів досудового розслідування, заслухавши думку учасників процесу, приходить до наступних висновків, а саме.

Частиною 1 ст. 8 КПК України передбачено, що кримінальне провадження здійснюється з додержанням принципу верховенства права, відповідно до якого людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави.

Згідно з ч. 1 ст. 9 КПК України, під час кримінального провадження суд, слідчий суддя, прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий, інші службові особи органів державної влади зобов`язані неухильно додержуватися вимог Конституції України, цього Кодексу, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, вимог інших актів законодавства.

Як вбачається з положень ч. 1 ст. 17 КПК України, особа вважається невинуватою у вчиненні кримінального правопорушення і не може бути піддана кримінальному покаранню, доки її вину не буде доведено у порядку, передбаченому цим Кодексом, і встановлено обвинувальним вироком суду, що набрав законної сили.

Відповідно до п. 3 ч. 3 ст. 314 КПК України, за результатами підготовчого провадження суд має право прийняти рішення щодо повернення обвинувального акта, клопотання про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру прокурору, якщо вони не відповідають вимогам Кримінального процесуального кодексу України.

Згідно з ч. 1 ст. 91 КПК України, у кримінальному провадженні підлягають доказуванню, зокрема, 1) подія кримінального правопорушення (час, місце, спосіб та інші обставини вчинення кримінального правопорушення); 2) винуватість обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, форма вини, мотив і мета вчинення кримінального правопорушення.

Відповідно до п. 5 ч. 2 ст. 291 КПК України, обвинувальний акт має містити виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими, правову кваліфікацію кримінального правопорушення з посиланням на положення закону і статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність та формулювання обвинувачення.

Аналіз цієї норми свідчить, що закон вимагає обов`язкове відображення в обвинувальному акті трьох складників: 1) фактичних обставин кримінального правопорушення; 2) правової кваліфікації (в теорії кримінального процесу використовується назва "формула обвинувачення"); 3) формулювання обвинувачення.

При цьому, в доктрині кримінального процесу під формулюванням обвинувачення розуміється короткий виклад тексту диспозиції кримінально-правової норми, порушення якої інкримінується особі, фабула обвинувачення виступає фактичною моделлю вчиненого злочину, а юридичне формулювання (формула та формулювання обвинувачення) - це правова модель злочину, вказівка на кримінально-правові норми, порушення яких інкримінується обвинуваченому.

Суд звертає увагу, що дотримання зазначеної вимоги до змісту обвинувального акта є однією із гарантій права особи, яка обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, на захист, оскільки пред`явлення конкретного обвинувачення і чітке викладення фактичних обставин кримінального правопорушення надає обвинуваченій особі можливість ефективно захищатися від такого обвинувачення та використовувати всі передбачені кримінально-процесуальним законом права на свій захист.

У міжнародних джерелах права, зокрема в Конвенції, йдеться про те, що однією із гарантій права на справедливий суд, відповідно до пункту "а" частини третьої статті 6, є негайна і детальна поінформованість зрозумілою для обвинуваченого мовою про характер і причини обвинувачення, висунутого проти нього.

Практика Європейського суду з прав людини (далі - Європейський суд) орієнтує, що обвинуваченням визнається офіційне доведення до відома особи компетентним органом твердження про наявність припущення про вчинення особою кримінально караного правопорушення й при цьому стосується змісту, а не формального поняття обвинувачення, оскільки в контексті статті 6 Конвенції,Європейський суд покликаний убачати, що приховано за зовнішньою стороною справи, та досліджувати реалії розглядуваної справи (справа «Девеер проти Бельгії» від 27 лютого 1980 року).

В рішенні у справі «Маттоціа проти Італії» від 25.07.2000 року зазначається що, «обвинувачений у вчиненні злочину має бути негайно і детально проінформований про причину обвинувачення, тобто про ті факти матеріальної дійсності, які нібито мали місце і є підставою для висунення обвинувачення; а також про характер обвинувачення, тобто юридичну кваліфікацію згаданих фактів. Хоча ступінь «детальності» інформування обвинуваченого залежить від обставин конкретної справи, однак, у будь-якому випадку відомості, надані обвинуваченому, повинні бути достатніми для повного розуміння останнім суті висунутого проти нього обвинувачення, що є необхідним для підготовки адекватного захисту. У цьому відношенні обсяг та доречність наданої обвинуваченому інформації слід оцінювати крізь призму положення, закріпленого у п. "b" ч. 3 ст. 6 Конвенції. Аналогічно слід оцінювати інформацію про зміни, які мали місце в обвинуваченні, включаючи зміни причини обвинувачення».

У постанові Верховного Суду України у справі № 5-328кс16 від 24.11.2016 року, прийнятої за результатами розгляду справи щодо неоднакового застосування судами нижчої інстанції норм процесуального права, зазначено про те, що в обвинувальному акті, крім викладу фактичних обставин кримінального правопорушення, які мають суттєве значення не тільки для аргументації висновків слідчого, але і для дослідження обставин вчиненого кримінального правопорушення в суді та для реалізації права на захист, повинно бути обов`язково зазначено фабулу обвинувачення, яка є фактичною моделлю вчиненого злочину та юридичне формулювання (формула та формулювання обвинувачення), що є правовою моделлю злочину, вказівка на кримінально-правові норми, порушення яких інкримінується обвинуваченому.

Однак, вищезазначені вимоги кримінального процесуального закону органом досудового розслідування не було дотримано у повному обсязі, враховуючи, що у наданому суду обвинувальному акті відсутнє посилання на належне формулювання пред`явленого ОСОБА_3 та ОСОБА_4 обвинувачення.

Так, об`єктивна сторона злочину, передбаченого статтею 189 КК України полягає у вимаганні, що виражається у незаконній вимозі передачі: чужого майна; права на чуже майно; вчинення будь-яких дій майнового характеру, на які винний не має права. При цьому, вимога повинна бути поєднана з погрозою: насильства (наприклад, нанесення тілесних ушкоджень, вбивства тощо) щодо потерпілого чи його близьких родичів; обмеження прав, свобод або законних інтересів цих осіб (наприклад, обмеження у здійсненні підприємницької діяльності, отриманні дозволів, документів, позбавлення посади тощо); пошкодження чи знищення майна потерпілого чи його близьких родичів або майна, що перебуває в їхньому віданні чи під охороною (наприклад, спалити приватний будинок, службовий транспортний засіб тощо); розголошення відомостей, які потерпілий чи його близькі родичі бажають зберегти в таємниці. Відповідно до постанови Пленуму Верховного Суду України від 06 листопада 2009 № 10 "Про судову практику у справах про злочини проти власності" під відомостями, які потерпілий чи його близькі родичі бажають зберегти в таємниці, слід розуміти такі дійсні чи вигадані дані про них, їхні дії та дії, вчинені щодо них, розголошення яких із будь-яких міркувань є для них небажаним. До таких відомостей, зокрема, можуть належати дані про інтимні сторони життя, захворювання, аморальні вчинки, злочинну діяльність тощо. Погроза розголосити вказані відомості означає можливість повідомити про них будь-яким способом хоча б одній особі, якій вони не були відомі, тоді як потерпілі особи бажали зберегти їх у таємниці. Погроза при вимаганні має місце тоді, коли винна особа, висловлюючи її в будь-якій формі (словами, жестами, демонстрацією зброї тощо), бажає, щоб у потерпілого склалося враження, що якщо він протидіятиме винній особі або не виконає її вимог, то ця погроза буде реалізована. Це стосується і випадків, коли винна особа погрожує застосуванням предметів, які завідома для неї не можуть бути використані для реалізації погроз (зіпсована зброя, макет зброї тощо), але потерпілий сприймає ці предмети як такі, що являють собою небезпеку для життя чи здоров`я. Така погроза може стосуватись як потерпілого, так і його близьких родичів і завжди містить у собі вимогу майнового характеру щодо передачі майна, права на майно, дій майнового характеру в майбутньому (через день, місяць тощо) (п. 12 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 06 листопада 2009 № 10 "Про судову практику у справах про злочини проти власності"). Відповідно до статті 3 Кримінального процесуальний кодекс України близькими родичами є: чоловік, дружина, батько, мати, вітчим, мачуха, син, дочка, пасинок, падчерка, рідний брат, рідна сестра, дід, баба, прадід, прабаба, внук, внучка, правнук, правнучка, усиновлювач чи усиновлений, опікун чи піклувальник, особа, яка перебуває під опікою або піклуванням, а також особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом і мають взаємні права та обов`язки, у тому числі особи, які спільно проживають, але не перебувають у шлюбі. Вимагання є закінченим злочином з моменту пред`явлення вимоги, поєднаної з вказаними погрозами, насильством, пошкодженням чи знищенням майна незалежно від досягнення поставленої винною особою мети (п. 12 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 06 листопада 2009 № 10 "Про судову практику у справах про злочини проти власності").

Однак кваліфікація дій ОСОБА_3 та ОСОБА_4 і формулювання обвинувачення не відповідають вищевказаним положенням закону, а також нормам міжнародних актів і судової практики, та здійснення в подальшому судового розгляду кримінального провадження без усунення зазначених істотних порушень кримінального процесуального закону є порушенням прав обвинуваченого на захист і може призвести до скасування будь-якого законного судового рішення.

Крім того, як встановлено із змісту обвинувального акта потерпілий ОСОБА_8 звернувся до обвинувачених ОСОБА_12 , ОСОБА_4 та Особа 3 з метою отримання допомоги щодо припинення вимагання та погроз боку Особа 1 та Особа 2. Однак ОСОБА_12 , ОСОБА_4 та Особа 3 вступили в злочинну змову з Особа 1 та Особа 2 та діючи в межах прямого умислу, направленого на вимагання чужого майна за попередньою змовою групою осіб з погрозою насильства, в умовах воєнного стану, у великих розмірах вимагали від ОСОБА_8 грошові кошти та майно в рахунок неіснуючого та вигаданого боргу. При цьому всупереч вимогам п. 1 ч. 1 ст. 91, п. 5 ч. 2 ст. 291 КПК України у формулюванні обвинувачення не конкретизовано об`єктивних ознак дій кожного із співучасників, що є предметом доказування та має суттєве значення для кримінального провадження.

Такі порушення вимог КПК України, на думку суду, є істотними, та такими, що можуть при судовому розгляді кримінального провадження по суті призвести до суттєвого порушення права на захист, спричинити порушення кримінального процесуального закону та завадити ухваленню обґрунтованого і вмотивованого судового рішення і в даному випадку, перешкоджають суду призначити кримінальне провадження до судового розгляду.

До загальних засад кримінального провадження, згідно ст. 7 КПК України віднесено законність, який встановлює обов`язок слідчого, прокурора та суд неухильно додержуватись вимог Конституції України, КПК України, інших актів законодавства.

Аналіз вищевказаних норм законодавства свідчить про те, що п. 3 ч. 3 ст. 314 КПК України поширюється не лише на випадки коли обвинувальний акт не відповідає вимогам ст. 291 КПК України, а й на інші випадки очевидного порушення вимог КПК України під час досудового слідства.

Той факт, що повернення обвинувального акту має здійснюватися не лише в разі невідповідності його вимогам ст. 291 КПК України, а й в інших випадках передбачених КПК України, підтверджується і висновком викладеним у постанові Верховного Суду України № 5-111кс15 від 25.06.2015 р.

Враховуючи вищевикладене, суд вважає за необхідне повернути прокурору обвинувальний акт стосовно ОСОБА_3 , обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 189 КК України та ОСОБА_4 , обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 189 КК України, для його належного оформлення у розумний строк, відповідно до вимог КПК України.

Не можуть бути прийняті до уваги посилання сторони захисту, як на підставу повернення обвинувального акту прокурора при кваліфікації дій обвинувачених за ч. 4 ст. 189 КК України з такою кваліфікуючою ознакою, як в умовах воєнного стану - відсутність викладу обставин, яким чином обвинувачені скористалися умовами воєнного стану, тому як диспозиція вказаної статті не містить такої вимоги.

Відповідно до ч. 2 ст. 303 КПК України скарги на рішення, дії чи бездіяльність слідчого або прокурора, можливість оскарження яких не передбачена частиною першою цієї статті, не розглядаються під час досудового розслідування і можуть бути предметом розгляду під час підготовчого провадження у суді згідно з правилами статей 314-316 КПК України.

Тобто, положення ч. 2 ст. 303 КПК України не містять імперативної вимоги щодо обов`язкового розгляду по суті будь-яких скарг у підготовчому судовому засіданні, а лише вказують на можливість такого розгляду з урахуванням завдань підготовчого провадження, повноважень суду та з дотриманням правил, передбачених статтями 314-318 КПК України (зокрема, на це вказує використане законодавцем формулювання «можуть бути предметом розгляду», а не «розглядаються» чи «підлягають розгляду» тощо, а також пряме відсилання до правил статей 314-316 КПК України).

Ані ч. 2 ст.303, ані статті 314-316 КПК не передбачають, що суд в підготовчому судовому засіданні має право ухвалити за результатом розгляду таких скарг одне з рішень, які передбачені ч.2 ст.307 КПК України під час досудового розслідування, а саме - скасовувати рішення слідчого чи прокурора, зобов`язувати припинити дію чи, навпаки, вчинити певну дію, відмовити в задоволенні скарги.

Разом з тим, підготовче судове засідання в судовому провадженні є обов`язковою, самостійною стадією кримінального процесу, основною метою проведення якого є визначення судом можливості на законних підставах призначити кримінальне провадження до судового розгляду. Виходячи зі змісту ч. 3 ст. 314 та ст. 315 КПК України у підготовчому судовому засіданні суд має право прийняти обмежене коло рішень та вирішити питання, пов`язані з призначенням кримінального провадження до судового розгляду.

Під час підготовчого судового засідання, суд не вправі оцінювати процесуальні дії (бездіяльність) та рішення органу досудового розслідування, в тому числі правильність та законність прийнятих рішень, вчинених дій чи бездіяльності, оскільки відповідно до ст. 314 - 316 КПК України з`ясування таких обставин виходить за межі компетенції суду на стадії підготовчого провадження та суд позбавлений можливості дослідити докази, що стосуються питань поставлених захисником перед судом. Такі обставини можуть бути досліджені під час судового розгляду. Отже, викладені у вказаній скарзі факти та обставини не можуть бути предметом дослідження судом під час підготовчого судового засідання.

У зв`язку з поверненням обвинувального акту прокурору, суд вважає необхідним скарги захисників залишити без розгляду.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 8, 9, 17, 291, 314, 372, 376 КПК України, суд -

п о с т а н о в и в :

Обвинувальний акт за обвинуваченням ОСОБА_3 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 189 КК України, та за обвинуваченням ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 189 КК України повернути прокурору Новомосковської окружної прокуратури для усунення недоліків викладених в ухвалі.

Скарги залишити без розгляду.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, яка може бути подана сторонами кримінального провадження до Дніпровського апеляційного суду протягом семи діб з дня проголошення ухвали суду.

Повний текст ухвали оголошений 22.01.2024 о 15:30 годині

Суддя ОСОБА_1