Провадження № 1-кс/202/8354/2023
ІНДУСТРІАЛЬНИЙ РАЙОННИЙ СУД м. ДНІПРОПЕТРОВСЬКА
УХВАЛА

24 жовтня 2023 року м. Дніпро

Слідчий суддя Індустріального районного суду м. Дніпропетровська ОСОБА_1 ,

за участю: секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

адвоката ОСОБА_3 ,

слідчого СВ ВП № 2 ДРУП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні скаргу адвоката ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_5 на бездіяльність слідчого, що полягає у неповерненні тимчасово вилученого майна в рамках кримінального провадження № 0000228 від 05.09.2023 року, -

ВСТАНОВИВ:

10 жовтня 2023 року адресу Індустріального районного суду м.Дніпропетровська надійшла скарга адвоката ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_5 на бездіяльність слідчого, що полягає у неповерненні тимчасово вилученого майна в рамках кримінального провадження № 0000228 від 05.09.2023 року, відповідно до якої просила зобов`язати старшого слідчого СВ ВП № 2 ДРУП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_6 повернути ОСОБА_5 телефон марки Nokia model RM1190 з сім-картою Київстар, та Samsung А5, сім-карта Водофан, а також закордонний паспорт ОСОБА_5 НОМЕР_1 .

Вимоги скарги обґрунтовані тим, що 04.10.2023 року в житловому приміщенні (квартирі), що належить ОСОБА_5 за адресою: АДРЕСА_1 було проведено обшук старшим слідчим СВ ВП № 2 ДРУП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_6 , на підставі ухвали слідчого судді Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 26.09.2023 року. Ухвалою слідчого судді було надано дозвіл виявити та вилучити за місцем проживання ОСОБА_5 документи, що стали підставою для призначення пенсії за інвалідністю та були подані до в ГУ ПФУ в Дніпропетровській області, інформація, яка зберігається в електронно-обчислювальних машинах (комп`ютерах), автоматизованих системах комп`ютерних мереж або на носіях, що стосується виготовлення документів, що стали підставою для призначення пенсії за інвалідністю та були подані до ГУ ПФУ в Дніпропетровській області; чорнові записи щодо злочинної діяльності; друкувальна та копіювальна техніка; магнітні та електронні носії інформації, комп`ютерна техніка, інше обладнання, що використовується для здійснення злочинної діяльності та на якому міститься інформація щодо вчинення вказаного злочину; засоби мобільного зв`язку осіб причетних до вказаної злочинної діяльності; сім-картки.

Відповідно до протоколу обшуку слідчим було вилучено телефон марки Nokia model RM1190 з сім-картою Київстар, та НОМЕР_2 , сім-карта Водофан. Також вилучено закордонний паспорт ОСОБА_5 НОМЕР_1 , який не зазначено в ухвалі, як документ, що підлягає вилученню. Більш того, ОСОБА_5 є фізичною особою-підприємцем та надає послуги з перевезення, має відповідну ліцензію на перевезення за кордон вантажів, та відсутність паспорта позбавить останнього змогу вести свою господарську діяльність, що зумовило адвоката ОСОБА_3 звернутись до слідчого судді в інтересах ОСОБА_7 з відповідною скаргою на бездіяльність слідчого, що полягає у неповерненні тимчасово вилученого майна в рамках кримінального провадження № 0000228 від 05.09.2023 року.

Згідно з протоколом передачі судової справи раніше визначеному складу суду від 10 жовтня 2023 року, головуючим суддею у розгляді вказаної скарги визначено слідчого суддю ОСОБА_1 , ухвалою якої від 11 жовтня 2023 року відкрито провадження за скаргою та призначено її до розгляду у відкритому судовому засіданні та зобов`язано уповноважену особу СВ ВП № 2 ДРУП ГУНП в Дніпропетровській області надати слідчому судді матеріали кримінального провадження № 0000228 від 05.09.2023 рокудля їх дослідження в судовому засіданні з метою належного розгляду скарги.

В судовому засіданні адвокат ОСОБА_3 , яка діє в інтересах ОСОБА_5 , вимоги поданої скарги підтримала в повному обсязі та наполягала на їх задоволенні, обґрунтувавши доводами, що наведені у скарзі.

Слідчий СВ ВП № 2 ДРУП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_4 в судовому засіданні заперечувала проти задоволення скарги та просила відмовити в її задоволенні.

Надала слідчому судді копії матеріалів кримінального провадження № 0000228 від 05.09.2023 року.

Заслухавши думку учасників процесу, дослідивши матеріали скарги та додані до неї документи, копії матеріалів кримінального провадження, слідчий суддя доходить наступного висновку.

Відповідно до ч.1 ст. 24 КПК України кожному гарантується право на оскарження процесуальних рішень, дій чи бездіяльності суду, слідчого судді, прокурора, слідчого в порядку, передбаченому цим Кодексом.

Оскарження рішень, дій чи бездіяльності органів досудового розслідування чи прокурора під час досудового розслідування регулюється § 1 Глави 26 КПК України.

Частиною 1 статті 303 КПК України передбачений вичерпний перелік рішень, дії чи бездіяльності слідчого, дізнавача або прокурора, які можуть бути оскаржені на досудовому провадженні.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 303 КПК України на досудовому провадженні можуть бути оскаржені бездіяльність слідчого, дізнавача, прокурора, яка полягає у неповерненні тимчасово вилученого майна згідно з вимогами статті 169 цього Кодексу - заявником, потерпілим, його представником чи законним представником, підозрюваним, його захисником чи законним представником, представником юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, володільцем тимчасово вилученого майна, іншою особою, права чи законні інтереси якої обмежуються під час досудового розслідування.

Як встановлено в судовому засіданні та вбачається з документів долучених до скарги, та матеріалів кримінального провадження, СВ ВП № 2 ДРУП ГУНП в Дніпропетровській здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000228, відомості про яке зареєстровані в Єдиному реєстрі досудових розслідувань 05 вересня 2023 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 332 КК України.

В рамках вказаного кримінального провадження, 26 вересня 2023 року за наслідками розгляду клопотання слідчого СВ ВП № 2 ДРУП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_4 погодженого прокурором про надання дозволу на проведення обшуку в рамках кримінального провадження за № 0000228 від 05.09.2023 року за ознаками кримінального правопорушення, передбачених ч. 3 ст. 332 КК України, надано дозвіл на проведення обшуку за місцем проживання ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за адресою: АДРЕСА_1 , що відповідно до Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо суб`єкта, належить на праві приватної власності ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_7 та ОСОБА_5 , з метою виявлення та фіксації відомостей про обставини вчинення кримінального правопорушення, з метою відшукання та вилучення речей та документів, що мають значення для досудового розслідування і можуть бути доказами вчинення кримінального правопорушення, а саме: документи, що стали підставою для призначення пенсії за інвалідністю та були подані до ГУ ПФУ в Дніпропетровській області, інформація, яка зберігається в електронно-обчислювальних машинах (комп`ютерах), автоматизованих системах, комп`ютерних мережах або зберігається на носіях такої інформації, що стосується виготовлення документів, що стали підставою для призначення пенсії за інвалідністю та були подані до ГУ ПФУ в Дніпропетровській області; чорнові записи щодо злочинної діяльності; друкувальна та копіювальна техніка; магнітні та електронні носії інформації, комп`ютерна техніка, інше обладнання, що використовується для здійснення злочинної діяльності та на якому міститься інформація щодо вчинення вказаного злочину; засоби мобільного зв`язку осіб причетних до вказаної злочинної діяльності; сім-картки.

04 жовтня 2023 року старшим слідчим СВ ВП № 2 ДРУП ГУНП в Дніпропетровській ОСОБА_6 на підставі ухвали слідчого судді Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 26 вересня 2023 року, було проведено обшук за адресою: АДРЕСА_1 , в ході якого, з поміж іншого, було виявлено та вилучено: мобільний телефон марки Nokia model RM1190 з сім-картою Київстар, мобільний телефон Samsung А5 з сім-картою Водофан, а також закордонний паспорт ОСОБА_5 НОМЕР_1 .

Вилучені в ході проведення обшуку предмети та документи відповідно до постанови слідчого від 04.10.2023 року визнані речовими доказами у кримінальному провадженні № 0000228 від 05.09.2023 року.

04 жовтня 2023 року слідчим СВ ВП № 2 ДРУП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_4 надано доручення про проведення слідчих (розшукових) дій в порядку ст.ст. 40, 41 КПК України на ім`я начальника т.в.о. начальника Управління Служби безпеки України у Дніпропетровській області ОСОБА_10 , яким просить доручити працівникам оперативного відділу УСБУ в Дніпропетровській області провести зокрема огляд вилученого в ході обшуків 04.10.2023 року технічних засобів та пристроїв, а також документації.

Відповідно до протоколу огляду від 13 жовтня 2023 року на виконання доручення проведено огляд паспорту громадянина України для виїзду за кордон НОМЕР_1 виданий 05.02.2015, який належить ОСОБА_5 , який був вилучений під час проведення обшуку за місцем проживання ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за адресою: АДРЕСА_1 .

Вирішуючи скаргу на бездіяльність слідчого, яка полягає у неповерненні тимчасово вилученого майна, слідчий суддя враховує, що згідно з частиною 1 статті 167 КПК України тимчасовим вилученням майна є фактичне позбавлення підозрюваного або осіб, у володінні яких перебуває зазначене у частині другій цієї статті майно, можливості володіти, користуватися та розпоряджатися певним майном до вирішення питання про арешт майна або його повернення.

Так, частиною другою статті 167 КПК України визначено, що тимчасово вилученим може бути майно у вигляді речей, документів, грошей тощо, щодо яких є достатні підстави вважати, що вони: 1) підшукані, виготовлені, пристосовані чи використані як засоби чи знаряддя вчинення кримінального правопорушення та (або) зберегли на собі його сліди; 2) призначалися (використовувалися) для схиляння особи до вчинення кримінального правопорушення, фінансування та/або матеріального забезпечення кримінального правопорушення або винагороди за його вчинення; 3) є предметом кримінального правопорушення, у тому числі пов`язаного з їх незаконним обігом; 4) одержані внаслідок вчинення кримінального правопорушення та/або є доходами від них, а також майно, в яке їх було повністю або частково перетворено.

Статтею 169 КПК України передбачено, що тимчасово вилучене майно повертається особі, у якої воно було вилучено: за постановою прокурора, якщо він визнає таке вилучення майна безпідставним; за ухвалою слідчого судді чи суду, у разі відмови у задоволенні клопотання прокурора про арешт цього майна; у випадках, передбачених ч. 5 ст. 171, ч. 6 ст. 173 цього Кодексу; у разі скасування арешту.

Згідно із ч. 1 ст. 100 КПК України, речовий доказ, який був наданий стороні кримінального провадження або нею вилучений, повинен бути якнайшвидше повернутий володільцю, крім випадків, передбачених ст. ст. 160-166, 170-174 цього Кодексу.

Обов`язковою обставиною, яка вказує на відповідність вилученого майна критеріям, визначеним ч. 2 ст. 167 КПК України, є наявність достатніх доказів, що вказують на вчинення злочину. Обов`язок доведення існування зазначеної умови КПК України покладає на слідчого та/або прокурора, а обов`язок перевірки цих обставин - на слідчого суддю при розгляді відповідного клопотання чи скарги.

У разі відсутності підстав вважати вилучене майно таким, що містить інформацію про факти підготовки, координування спланованих дій та вчинення кримінальних правопорушень, тобто, що є предметом кваліфікації у кримінальному провадженні - вони мають бути повернуті власнику.

Майнові права захищаються в Україні, як Конституцією, так і іншими нормативно-правовими актами, зокрема частиною 1 і 5 статті 41 Конституції України передбачено, що кожен має право володіти користуватися і розпоряджатися своєю власністю. Ніхто не може бути позбавлений права власності. Право власності є непорушним. Дана стаття Конституції України визначає, що конфіскація майна може бути заснована виключно за рішенням суду у випадках, обсязі та порядку, встановлених законом.

Разом з цим, статтями 7, 16 КПК України встановлено, що загальною засадою кримінального провадження є недоторканість права власності. Позбавлення або обмеження права власності під час кримінального провадження здійснюється лише на підставі вмотивованого судового рішення, ухваленого в порядку, передбаченим цим Кодексом.

Згідно ст. 2 КПК України, завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Разом з тим, слідчий суддя при вирішенні даної скарги, враховує, приписи статті 1 Протоколу № 1 до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, якою передбачено, що кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.

Така позиція також узгоджується із частиною 5 статті 9 КПК України, відповідно до якої кримінальне процесуальне законодавство України застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини (далі - ЄСПЛ).

Так, згідно з усталеною практикою ЄСПЛ стаття 1 Першого протоколу до Конвенції містить три окремі норми: перша, що виражається в першому реченні першого абзацу та має загальний характер, закладає принцип мирного володіння майном. Друга норма, що міститься в другому реченні того ж абзацу, охоплює питання позбавлення права власності та обумовлює його певними критеріями. Третя норма, що міститься в другому абзаці, визнає право договірних держав, серед іншого, контролювати використання майна в загальних інтересах. Друга та третя норми, які стосуються конкретних випадків втручання у право мирного володіння майном, повинні тлумачитися у світлі загального принципу, закладеного першою нормою (див., серед інших джерел, рішення у справах «Іммобіліаре Саффі проти Італії» (Immobiliare Saffi v. Italy) [ВП], заява № 22774/93, п. 44, ECHR 1999-V, та «Вістіньш і Препьолкінс проти Латвії» () [ВП], заява № 71243/01, п. 93, від 25 жовтня 2012 року).

ЄСПЛ наголошує на тому, що перша та найбільш важлива вимога статті 1 Першого протоколу до Конвенції полягає у тому, що будь-яке втручання державного органу у право на мирне володіння майном повинно бути законним (див. рішення у справі «Іатрідіс проти Греції» (Iatridis v. Greece) [ВП], заява № 31107/96, п. 58, ECHR 1999-II). Вимога щодо законності у розумінні Конвенції вимагає дотримання відповідних положень національного законодавства та відповідності принципові верховенства права, що включає свободу від свавілля (див. рішення у справі «Антріш проти Франції», від 22 вересня 1994 року, Series А №296-А, п. 42, та «Кушоглу проти Болгарії» (Kushoglu v. Bulgaria), заява № 48191/99, пп. 49-62, від 10 травня 2007 року).

Так, у своєму рішенні від 23.01.2014 у справі «East/West Alliance Limited» проти України» (Заява № 19336/04) ЄСПЛ також нагадує, що будь-яке втручання державного органу у право на мирне володіння майном повинно забезпечити «справедливий баланс» між загальним інтересом суспільства та вимогами захисту основоположних прав конкретної особи. Необхідність досягнення такого балансу відображена в цілому в структурі статті 1 Першого протоколу. Необхідного балансу не вдасться досягти, якщо на відповідну особу буде покладено індивідуальний та надмірний тягар (див., серед інших джерел, рішення від 23 вересня 1982 року у справі «Спорронг та Льон рот проти Швеції» (Sporrong and Lonnroth v. Sweden), пп. 69 і 73, Series A № 52). Іншими словами, має існувати обґрунтоване пропорційне співвідношення між засобами, які застосовуються, та метою, яку прагнуть досягти (див., наприклад, рішення від 21 лютого 1986 року у справі «Джеймс та інші проти Сполученого Королівства» (James and Others v. the United Kingdom), п. 50, Series A № 98).

Так, судовим розглядом встановлено, що під час проведення обшуку 04.10.2023 року зокрема було вилучено мобільний телефон марки Nokia model RM1190 з сім-картою Київстар, який належить ОСОБА_5 , та закордонний паспорт ОСОБА_5 НОМЕР_1 , який було оглянуто.

Всупереч зазначеному, слідчим слідчому судді не надано відомостей та документів, в яких наводилися б підстави для подальшого утримання вищевказаного мобільного телефону та закордонного паспорту та їх необхідність, як таких, що має значення для подальшого досудового розслідування. Оскільки, доказів, які б могли свідчити, що вилучене майно є таким, що містить інформацію про факти підготовки, координування спланованих дій та вчинення кримінального правопорушення, тобто, що є предметом кваліфікації у кримінальному провадженні № 0000228 від 05.09.2023 року не надано.

Так, при винесенні даного рішення слідчий суддя приймає до уваги, що обов`язок доведення існування, тієї обставини, яка вказує на відповідність вилученого майна критеріям, визначеним ч. 2 ст. 167 КПК України, КПК України покладає на слідчого та/або прокурора, а обов`язок перевірки цих обставин - на слідчого суддю при розгляді відповідного клопотання чи скарги, а також враховуючи ту обставину, що однією з засад кримінального провадження є принцип змагальності, що передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами, передбаченими цим Кодексом та принципу диспозитивності кримінального провадження, відповідно до якого сторони кримінального провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та у спосіб, передбачених цим Кодексом, а слідчий суддя, суд у кримінальному провадженні вирішують лише ті питання, що винесені на їх розгляд сторонами та віднесені до їх повноважень цим Кодексом, слідчий суддя доходить до висновку про відсутність в матеріалах судового провадження за скаргою даних, які б виправдовували подальше втручання держави у право на мирне володіння ОСОБА_5 належним йому майном.

До теперішнього часу вилучений мобільний телефон марки Nokia model RM1190 з сім-картою Київстар та закордонний паспорт ОСОБА_5 , останньому повернуто не було, що свідчить про бездіяльність з боку слідчого та відповідно підтверджує обґрунтованість поданої скарги в цій частині.

Вимоги ж в частині повернення мобільного телефону Samsung А5 з сім-картою Водофан задоволенню не підлягають, оскільки є речовим доказом у кримінальному провадженні та є необхідним для забезпечення завдань кримінального провадження досудове розслідування якого триває.

На підставі вищевикладеного, слідчий суддя дійшов висновку, що скарга підлягає частковому задоволенню.

Зі змісту ст. 307 КПК України вбачається, що за результатами розгляду скарги на рішення, дії чи бездіяльність під час досудового розслідування слідчий суддя може винести ухвалу про зобов`язання вчинити певну дію.

У ч. 1 ст. 309 КПК України зазначено вичерпний перелік ухвал слідчого судді, які підлягають оскарженню під час досудового розслідування, перелік є вичерпним і розширеному тлумаченню не підлягає, а тому дана ухвала у відповідності до ч. 3 ст. 309 КПК України не може бути оскаржена.

Керуючись ст.ст. 169, 303-307, 309 КПК України, слідчий суддя, -

ПОСТАНОВИВ:

Скаргу адвоката ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_5 на бездіяльність слідчого, що полягає у неповерненні тимчасово вилученого майна в рамках кримінального провадження № 0000228 від 05.09.2023 року задовольнити частково.

Зобов`язати слідчого СВ ВП № 2 ДРУП ГУНП в Дніпропетровській області, яким здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000228 від 05.09.2023 року, повернути ОСОБА_5 телефон марки Nokia model RM1190 з сім-картою Київстар та закордонний паспорт ОСОБА_5 НОМЕР_1 , які було вилучено в ході проведення обшуку 04.10.2023 року за адресою: АДРЕСА_1 .

В іншій частині скарги відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1