Провадження № 1-кс/202/1293/2024
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 лютого 2024 року м. Дніпро

Слідчий суддя Індустріального районного суду м. Дніпропетровська ОСОБА_1 ,

секретар судового засідання ОСОБА_2

за участю:

слідчого ОСОБА_3

представників власника майна адвокатів ОСОБА_4 , ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Дніпрі клопотання старшого слідчого СУ ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_3 про арешт майна у кримінальному провадженні №0000505 від 23.09.2022 за ознаками злочинів, передбачених ч.4 ст.191, ч.2 ст.332 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

09.02.2024 слідчий звернувся до слідчого судді із вказаним клопотанням, яке мотивував тим, що Слідчими відділу СУ ГУНП в Дніпропетровській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000505, відомості про яке до Єдиного реєстру досудових розслідувань внесено 23.09.2022 року за ознаками складів кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 191, ч. 2 ст. 332 КК України.

Процесуальне керівництво у кримінальному провадженні здійснюється групою прокурорів Спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Східного регіону.

Досудовим розслідуванням встановлено, що посадові особи Державного підприємства «Науково-виробниче об`єднання «Павлоградський хімічний завод» (), маючи умисел, направлений на вчинення злочину у сфері недоторканості державних кордонів, забезпечення призову та мобілізації шляхом зловживання своїм службовим становищем, розробили схему обходу обмежень, передбачених режимом воєнного стану та організації незаконного переправлення військовозобов`язаних осіб через державний кордон України.

Встановлено, що довірена особа та бізнес-партнер ДП «НВО «ПХЗ» ОСОБА_6 - директор ТОВ «РАДА 2007» () ОСОБА_7 , перебуваючи на посаді директора вказаної юридичної особи, переслідуючи мету незаконного перетинання державного кордону України під час воєнного стану як співробітник підприємства оборонної сфери, був офіційно працевлаштований 19.07.2022 на посаду начальника бюро ДП «НВО «ПХЗ».

Отриманими у ході досудового розслідування матеріалами встановлено, що ОСОБА_7 , використовуючи службове відрядження, безпідставно видане під час воєнного стану уповноваженими посадовими особами ДП «НВО «ПХЗ», а також банківські зарплатні картки АТ «Альфа Банк», АТ «Укргазбанк», видані йому ДП «НВО «ПХЗ» для розрахунків по заробітній платі і відрядження, здійснив на підставі вказаних документів незаконний виїзд за межі України з метою відпочинку разом із громадянкою України ОСОБА_8 12.08.2022 до Республіки Польща, звідки здійснив виїзд до Іспанії, де перебував до повернення в Україну 26.08.2022.

Досудовим розслідуванням також встановлено, що аналогічна схема для виїзду за кордон була організована посадовими особами Державного підприємства «Науково-виробниче об`єднання «Павлоградський хімічний завод» стосовно директора ТОВ «Дніпро-Скан-Сервіс» () - ОСОБА_9 .

Так, інженер з налагоджування й випробувань (спеціального обладнання) 2 категорії структурний підрозділ «Транспортно-складське управління» ДП «НВО «ПХЗ» ОСОБА_9 , використовуючи службове відрядження, безпідставно видане під час воєнного стану уповноваженими посадовими особами ДП «НВО «ПХЗ», а також банківські зарплатні картки АТ «Альфа Банк», АТ «Укргазбанк», видані йому ДП «НВО «ПХЗ» для розрахунків по заробітній платі і відрядження, здійснив 07.08.2022 на підставі вказаних документів незаконний виїзд за межі України на автомобілі «Лексус» (д/н НОМЕР_1 ) через пункт перетину «Лужанка» з метою відпочинку в Угорщину 22.08.2022.

Також, відповідно до наказу ДП «НВО «ПХЗ» від 21.07.2022 «Про службове відрядження спеціалістів «НВО «ПХЗ» окрім ОСОБА_7 , з метою незаконного перетину державного кордону України під час воєнного стану направлено у службове відрядження ОСОБА_10 інженера електроніка 1 категорії.

Подальшим досудовим розслідуванням встановлено особу директора ТОВ «АСА-ІНЖИНІРИНГ» () - ОСОБА_10 ІНФОРМАЦІЯ_1 , який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , та фактично проживає за адресою: АДРЕСА_2 .

ОСОБА_10 , користуючись аналогічною схемою перетину кордону, виїхав через пункт пропуску «Краківець» в Польщу на автомобілі «Volvo» (д/н НОМЕР_2 ) 12.08.2022 та повернувся до України 04.09.2022, а також здійснював виїзд за кордон у період з 08.10.2022 по 30.10.2022 .

07.02.2023 у проміжок часу з 09.36 год. до 17.04 год. на підставі ухвали слідчого судді Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 25.01.2024 проведено обшук за місцем здійснення господарської діяльності ОСОБА_10 ІНФОРМАЦІЯ_1 , за адресою фактичного місцезнаходження ТОВ «АСА-ІНЖИНІРИНГ» (), а саме: Дніпропетровська область, м. Павлоград, вул. Заводська, 53.

Наслідком проведеного обшуку є виявлення та вилучення поза межами ухвали слідчого судді: мобільного телефону «Samsung S22 Ultra» (IMEI1: НОМЕР_3 , IMEI2: НОМЕР_4 ), мобільного телефону «HUAWEI P20» у заблокованому стані.

У ході проведення обшуку згідно з вимогами ст. 236 КПК України, слідчим було запропоновано ОСОБА_10 надати для огляду належний йому мобільний телефон «Samsung S22 Ultra» для здійснення пошуку, виявлення та фіксації даних, що на ньому містяться, а також зняти систему блокування. На що ОСОБА_10 відповів згодою та надав для перегляду мобільний телефон «Samsung S22 Ultra» (IMEI1: НОМЕР_3 , IMEI2: НОМЕР_4 ).

У ході перегляду вказаного мобільного телефону встановлено що він містить відомості що можуть свідчити про причетність ОСОБА_10 до вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 332 КК України, зокрема переписку у веб додатку «Telegram» з питань працевлаштування третіх осіб на ДП «НВО «ПХЗ» та організації їх подальшого виїзду у відрядження.

Зазначена інформація має вагоме доказове значення для кримінального провадження та не могла бути збережена, скопійована, перенесена в інший спосіб окрім як вилучення мобільного телефону «Samsung S22 Ultra» (IMEI1: НОМЕР_3 , IMEI2: НОМЕР_4 ) з наступних причин.

Інформація у додатку «Telegram» є веб інформацією з декількома ступенями шифрування, яка прив`язана безпосередньо до користувача відповідного облікового запису і як результат може бути завантажена, видалена, змінена користувачем з будь-якого пристрою за наявності облікового запису.

Таким чином для копіювання зазначеної інформації, згідно вимог ст. 236 КПК України, необхідно мати доступ до облікового запису користувача додатку «Telegram».

Проте, доступ до облікового запису користувача додатку «Telegram» сам по собі не забезпечує збереження вказаної інформації, оскільки вона може бути видалена або змінена будь-якою особою що має доступ до облікового запису.

Фотографування вказаних даних або відбір знімків екрану не забезпечує збереження інформації, оскілки відображають лише її зовнішній вигляд, але при цьому втрачаються метадані (структуровані дані, що являють собою характеристики описуваних сутностей для цілей їх ідентифікації, пошуку, оцінки, управління ними), зокрема дату, час, створення ідентифікатори абонентів, тощо. Зокрема дозволяють визначити чи вносились зміни до цифрової інформації.

Таким чином, єдиним можливим способом збереження інформації що має доказове значення у досудовому розслідуванні, було вилучення мобільного телефону «Samsung S22 Ultra» (IMEI1: НОМЕР_3 , IMEI2: НОМЕР_4 ).

Таким чином, вилучення мобільного телефону «Samsung S22 Ultra» (IMEI1: НОМЕР_3 , IMEI2: НОМЕР_4 ), здійснено у відповідності до вимог ст. 168 КПК України, зокрема: зазначена інформація не може бути вилучена і досліджена експертною установою окремо від носія; «Samsung S22 Ultra» є засобом або знаряддям його вчинення кримінального правопорушення, оскільки використовувався безпосередньо для обміну інформацією та документами у цифровому вигляді, необхідними для його вчинення; доступ до мобільного телефону «Samsung S22 Ultra» обмежується ї власником, володільцем або утримувачем чи пов`язаний з подоланням системи логічного захисту.

У той же час, мобільний телефон «HUAWEI P20» був вилучений у ОСОБА_10 у заблокованому стані, оскільки останній відмовився від зняття блокування та надання телефону на огляд.

Постановою слідчого від 08.02.2024 перелічені вище мобільні пристрої були визнані речовими доказами у кримінальному провадженні 0000505.

З метою забезпечення збереження речових доказів просив слідчого суддю накласти арешт на предмети, шляхом позбавлення права на відчуження, розпоряджання та користування майном, яке було виявлено та вилучено під час проведення обшуку за адресою: АДРЕСА_3 , а саме: мобільний телефон «Samsung S22 Ultra» (IMEI1: НОМЕР_3 , IMEI2: НОМЕР_4 ); мобільний телефон «HUAWEI P20».

Слідчий у судовому засіданні доводи клопотання підтримав та наполягав на його задоволенні.

Адвокати заперечували проти накладання арешту, оскільки клопотання є необґрунтованим.

Адвокат ОСОБА_4 надав письмові заперечення на клопотання у яких зазначив, що воно подане з порушення правил підсудності, підстав для арешту не має, закінчився строк для накладення арешту.

Заслухавши учасників судового розгляду клопотання, повно та всебічно дослідивши матеріали клопотання, включаючи витяг з Єдиного реєстру досудових розслідувань щодо кримінального провадження, у рамках якого було подано клопотання, дослідивши докази по даних матеріалах, слідчий суддя прийшов до наступного.

Клопотання про арешт майна відповідає вимогам ст.171 КПК України.

Слідчими відділу СУ ГУНП в Дніпропетровській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000505, відомості про яке до Єдиного реєстру досудових розслідувань внесено 23.09.2022 року за ознаками складів кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 191, ч. 2 ст. 332 КК України.

Процесуальне керівництво у кримінальному провадженні здійснюється групою прокурорів Спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Східного регіону.

Так, слідча дія (обшук) була проведена 07.02.2024.

Приписами абз. 2 ч.5 ст.171 КПК України передбачено, що у разі тимчасового вилучення майна під час обшуку, огляду, здійснюваних на підставі ухвали слідчого судді, передбаченої статтею 235 цього Кодексу, клопотання про арешт такого майна повинно бути подано слідчим, прокурором протягом 48 годин після вилучення майна, інакше майно має бути негайно повернуто особі, в якої його було вилучено.

Клопотання подане до суду 09.02.2024, тобто з дотриманням вказаних строків.

Щодо строку розгляду клопотання слідчим суддею зазначаю, що клопотання надійшло до канцелярії суду о 13 год. 58 хв. 09.02.2024 (п`ятниця), а слідчому судді передано о 17 год. 00 хв. того ж дня.

Судове засідання призначене на 13.02.2024 (вівторок) о 11 год. 30 хв., тобто з дотриманням строків, передбачених ч.1 ст.172 КПК України.

Судове засідання розпочате 13.02.2024 за участю слідчого та представників власника майна, але відкладено на 14.02.2024 у зв`язку з витребуванням додаткових документів.

Отже, твердження адвоката ОСОБА_4 про сплив строків для вирішення питання про арешт майна є хибним, та таким, що не відповідає обставинам справи.

Щодо підсудності слідчий суддя зазначає.

Встановлення правил підсудності має важливе значення для правильного функціонування судової системи, а також для виконання судами покладених на них завдань і визначення суду, компетентного здійснювати кримінальне провадження щодо конкретного кримінального правопорушення. Підсудність є ефективним засобом, який сприяє тому, щоб конкретна кримінальна справа розглядалася і вирішувалася судом законним, компетентним, незалежним і неупередженим, як того вимагають ст. 7 Загальної декларації прав людини та ч. 1 ст. 14 Міжнародного пакту про громадянські і політичні права.

Згідно з пунктом 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (надалі - Конвенція) «кожен при встановленні обґрунтованості будь-якого кримінального обвинувачення, висунутого проти нього, має право на розгляд судом, встановленим законом». А відповідно до ч.1 ст.8 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» від 2 червня 2016 року № 1402-VIII ніхто не може бути позбавлений права на розгляд його справи в суді, до підсудності якого вона віднесена процесуальним законом.

За допомогою правил про підсудність забезпечується також рівність всіх громадян перед законом і судом (ст. 24 Конституції України та ст. 10 КПК України). Будучи одним з проявів цієї конституційної засади, чітко встановлена законом підсудність набуває ознак суб`єктивного права людини на законного суддю, тобто права будь-якої людини знати наперед, який саме суд і в якому складі відповідно до закону правомочний здійснювати стосовно нього судове провадження, якщо така необхідність виникне.

Відповідно до п.1 ч.2 ст.132 КПК України клопотання про застосування заходів забезпечення кримінального провадження на підставі ухвали слідчого судді подається до місцевого суду, в межах територіальної юрисдикції якого знаходиться орган досудового розслідування, якщо інше не передбачено п.2 цієї частини.

Згідно положень ст. 38 КПК України органами досудового розслідування (органами, що здійснюють дізнання і досудове слідство) є: 1) слідчі підрозділи: а) органів Національної поліції; б) органів безпеки; в) органів, що здійснюють контроль за додержанням податкового законодавства; г) органів Державного бюро розслідувань; 2) підрозділи детективів, підрозділ внутрішнього контролю Національного антикорупційного бюро України.

Органи досудового розслідування (слідчі управління, слідчі відділи, слідчі відділення) розташовані відповідно у територіальних органах поліції, одні з яких мають статус юридичних осіб публічного права (головні управління Національної поліції в областях), а інші ні, але виступають їх територіальними (відокремленими) підрозділами (відділи поліції). При цьому як головні управління Національної поліції в областях, так і відділи поліції мають чітко визначену поштову адресу, а також територію, на яку поширюється їх юрисдикція.

Тому місцезнаходженням відповідного органу досудового розслідування Національної поліції є місце розташування (реєстрації) територіального підрозділу Національної поліції, який має статус юридичної особи публічного права, або розташування його територіального (відокремленого) підрозділу, який такого статусу не має, до структури якого входить відповідний орган досудового розслідування.

В чинному кримінальному процесуальному законі визначено органами досудового розслідування не службових осіб слідчих органів досудового розслідування, а відповідні структурні підрозділи державних установ слідчі підрозділи та підрозділи детективів.

В даному випадку органом досудового розслідування є Слідче управління ГУНП України в Дніпропетровській області. Поштова адреса СУ ГУНП проспект Слобожанський, буд.40, Індустріальний район, м. Дніпро.

Таким чином, усі клопотання, у кримінальних провадженнях, де органом досудового розслідування є слідче управління ГУНП України в Дніпропетровській області, у тому числі у кримінальному провадженні №0000505, підсудні саме Індустріальному районному суду м. Дніпропетровська.

Відповідно до ч.1 ст.170 КПК України арештом майна є арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.

07.02.2023 у проміжок часу з 09.36 год. до 17.04 год. на підставі ухвали слідчого судді Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 25.01.2024 проведено обшук за місцем здійснення господарської діяльності ОСОБА_10 за адресою фактичного місцезнаходження ТОВ «АСА-ІНЖИНІРИНГ» (), а саме: Дніпропетровська область, м. Павлоград, вул. Заводська, 53.

Наслідком проведеного обшуку є виявлення та вилучення без дозволу слідчого судді - мобільного телефону «Samsung S22 Ultra» (IMEI1: НОМЕР_3 , IMEI2: НОМЕР_4 ), мобільного телефону «HUAWEI P20» у заблокованому стані.

З протоколу обшуку випливає, що у ході проведення обшуку згідно з вимогами ст. 236 КПК України, слідчим було запропоновано ОСОБА_10 надати для огляду належний йому мобільний телефон «Samsung S22 Ultra» для здійснення пошуку, виявлення та фіксації даних, що на ньому містяться, а також зняти систему блокування. На що ОСОБА_10 відповів згодою та надав для перегляду мобільний телефон «Samsung S22 Ultra» (IMEI1: НОМЕР_3 , IMEI2: НОМЕР_4 ).

У ході перегляду вказаного мобільного телефону встановлено що він містить відомості що можуть свідчити про причетність ОСОБА_10 до вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 332 КК України, зокрема переписку у веб додатку «Telegram» з питань працевлаштування третіх осіб на ДП «НВО «ПХЗ» та організації їх подальшого виїзду у відрядження.

Постановою від 08.02.2024 мобільні телефони визнані речовими доказами за провадженням.

Відповідно до протоколу огляду від 08.02.2024 мобільний телефон«Samsung S22 Ultra» оглянуто, уся наявна на ньому інформація, яка має значення для досудового розслідування відображена у протоколі огляду.

Відповідно до ч. 2 ст. 170 КПК України метою арешту майна є збереження речових доказів, забезпечення цивільного позову у кримінальному провадженні, забезпечення конфіскації або спеціальної конфіскації. Арештованим може бути майно, яким володіє, користується чи розпоряджається підозрюваний, обвинувачений, засуджений, треті особи, юридична особа, до якої може бути застосовано заходи кримінально-правового характеру за рішенням, ухвалою суду, слідчого судді.

Приписами ч.10 ст. 170 КПК України передбачено, що арешт може бути накладений у встановленому цим Кодексом порядку на рухоме чи нерухоме майно, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковій формі, в тому числі кошти та цінності, що знаходяться на банківських рахунках чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах, видаткові операції, цінні папери, майнові, корпоративні права, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна.

Відповідно до вимог ч.2 ст.173 КПК України при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: правову підставу для арешту майна; можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні; можливість спеціальної конфіскації майна; розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження.

Відповідно до ст.98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддями вчинення кримінального правопорушення, зберігали на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінального протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом.

Статтею 131 КПК України арешт майна віднесений до заходів забезпечення кримінального провадження, які відповідно до ч. 3 ст. 132 КПК застосовуються у разу доведення стороною обвинувачення трьох складових - обґрунтованої підозри вчинення кримінального правопорушення певного степеню тяжкості; підтвердження того, що потреби досудового розслідування виправдовують саме такий ступень втручання у права та свободи особи; існування даних, що застосування ініційованого заходу забезпечить виконання постановленого завдання.

Таким чином, частиною 3 ст.132 КПК встановлено три групи обставин, недоведеність яких усуває застосування заходів забезпечення кримінального провадження.

Слідчий суддя звертає увагу на те, що тягар доказування перед слідчим суддею, судом наявності підстав застосування заходів забезпечення кримінального провадження покладено на слідчого та прокурора, як на суб`єктів, які здійснюють кримінальне провадження.

В даному випадку слідчим доведено, що вилучений під час обшуку мобільний телефон «HUAWEI P20» не оглянутий, оскільки знаходиться у заблокованому стані, а отже може містити відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, тобто відповідає ознакам речових доказів, а отже вимоги про накладення на нього арешту підлягають задоволенню.

Щодо накладення арешту на мобільний телефон «Samsung S22 Ultra» слідчий суддя зазначає, що наявні на ньому відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, вже отримані стороною обвинувачення, а відтак слідчим не підтверджено те, що потреби досудового розслідування виправдовують саме такий ступень втручання у права та свободи особи, а тому вимоги клопотання в цій частині задоволенню не підлягає.

Керуючись ст. ст. 40, 98, 100, 131, 132, ч. 2 ст. 167, ч.2 ст. 168, ст. ст. 170-175, 309, 395 КПК України, слідчий суддя, -

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання задовольнити частково.

Накласти арешт на мобільний телефон «Huawei P20», який належить ОСОБА_10 , який було вилучено під час проведення обшуку 07.02.2024 за адресою: АДРЕСА_3 .

В іншій частині клопотання відмовити.

Майно, на яке накладено арешт, зберігати у відповідності до ст.100 КПК України та Інструкції про порядок вилучення, обліку, зберігання та передачі речових доказів у кримінальних справах, цінностей та іншого майна органами дізнання, досудового слідства і суду (в новій редакції), яка затверджена спільним наказом ГПУ, МВС України, ДПА України, СБУ, Верховного суду України, ДСА України № 51/401/649/471/23/125 від 27.08.2010.

Ухвала підлягає негайному виконанню старшим групи слідчих за провадженням.

Контроль за виконанням ухвали покласти на старшого групи прокурорів за провадженням.

Ухвала може бути оскаржена до Дніпровського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня оголошення.

Оскарження ухвали не зупиняє її виконання.

Повний текст ухвали суддя склав 16.02.2024

Слідчий суддя ОСОБА_1