Справа № 297/1923/21
Закарпатський апеляційний суд
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
18.12.2023 м. Ужгород
Закарпатський апеляційний суд у складі суддів: ОСОБА_1 (головуючого), ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , за участю секретаря судових засідань ОСОБА_4 , прокурора ОСОБА_5 , потерпілого ОСОБА_6 , розглянув у відкритому судовому засіданні в м. Ужгороді кримінальне провадження 11-кп/4806/155/23 за апеляційною скаргою зпахисника-адвоката ОСОБА_7 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_8 на вирок Берегівського районного суду Закарпатської області від 24.01.2023.
Цим вироком:
ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянин України уродженець та мешканець АДРЕСА_1 , з вищою освітою, працюючий учителем математики та інформатики КЗ Іршавський ліцей № 1 Іршавського міської ради, несудимий, засуджений:
- за ч. 1 ст. 125 КК України до покарання у виді штрафу в розмірі 30 (тридцяти) неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 510 (п`ятсот десять) грн.
Згідно вироку ОСОБА_8 визнаний винним у вчиненні кримінального правопорушення за таких обставин.
10.06.2021 близько 18 год 44 хв ОСОБА_8 , знаходячись на площадці біля вхідних дверей в приміщення будинку АДРЕСА_2 , на грунті особистих неприязних відносин із ОСОБА_6 , затіяв з останнім сварку, під час якої, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій, їх карність, суспільну небезпечність та наслідки, що можуть настати при їх вчиненні, діючи умисно, з метою спричинення тілесних ушкоджень ОСОБА_6 , безпричинно наніс правим коліном один удар в область живота та декілька ударів кулаком лівої руки в область тулуба та лівого передпліччя, чим спричинив ОСОБА_6 тілесні ушкодження у виді синця на шкірних покривах живота, дещо вліво та вверх від пупка, а також паралельно одне одному в косо-низхідному напрямку, зліва на право, дещо зверху в низ, чотири садна лінійної форми на шкірних покривах зовнішньо-передньої поверхні верхньої третини лівого передпліччя, які згідно висновку судово-медичного експерта № 98/в від 16.06.2021 кваліфікуються як легкі тілесні ушкодження, що не спричинили короткочасний розлад здоров`я.
В апеляційній скарзі захисник-адвокат ОСОБА_7 просить вирок суду від 24.01.2023 скасувати, а кримінальне провадження закрити на підставі п. 3 ч. 1 ст. 284 КПК України. В обґрунтування апеляційних вимог зазначає проте, що вирок щодо ОСОБА_8 є незаконним, необгрунтованим та невмотивованим і підлягає скасуванню через неповноту судового розгляду та невідповідність висновків суду, викладених у вироку фактичним обставинам кримінального провадження. Стороною обвинувачення та судом було проігноровано обставини, що були встановлені з
показів свідка ОСОБА_10 . Окрім того, під час досудового розслідування потерпілий ОСОБА_6 зазначав про те, що свідками події були ОСОБА_11 та ОСОБА_12 , однак остання не була допитана під час дізнання в якості свідка, з нею не проводився слідчий експеримент, обставини про які вона повідомила, не були відомі судово-медичному експерту, в тому числі про наявність у потерпілого певних фізіологічних особливостей, що мали б враховуватись про проведенні судово-медичної експертизи, тобто дізнання було проведено з обвинувальним ухилом. Разом з тим, за клопотанням сторони захисту під час судового розгляду було допитано в якості свідка ОСОБА_12 , де вона показувала, що її батько -обвинувачений ОСОБА_8 жодних тілесних ушкоджень потерпілому не наносив, оскільки сутичка відбувалася виключно між нею та потерпілим. Більш того, потерпілий сам підтвердив в судовому засіданні, що ОСОБА_10 наносив йому удари. Також стороною захисту наголошується на сумнівності показань свідка ОСОБА_11 , оскільки під час її допиту на досудовому розслідуванні не була попереджена про кримінальну відповідальність за ст. 384, 385 КК України. До того ж дізнавачем було проігноровано заяву вказаного свідка про залучення їй перекладача та продовжено її допит, викладаючи показання угорською мовою, тим більше, що в суді вказаний свідок допитувалась з участю перекладача. Окрім того, свідок ОСОБА_11 повідомила, що вона спостерігала за розвитком подій з відстані 15-20 метрів, з урахуванням наявних перешкод у вигляді дерев та колон, тому стороною захисту було заявлено клопотання про проведення зі свідком в порядку ст. 333 КПК України слідчого експерименту, однак таке безпідставно відхилено. Також формулювання обвинувачення має суперечності з показаннями потерпілого, а також у різних процесуальних документах місце події зазначено по різному, більш того, огляд місця події не проводився, тобто місце в`ялення кримінального правопорушення взагалі не встановлено. Стороною захисту з цих підстав заявлялось клопотання про повернення прокурору обвинувального акту, однак в даному клопотанні судом було відмовлено. Окрім того, з формулювання обвинувачення, а також протоколу слідчого експерименту вбачається, що обвинувачений наніс потерпілому тілесні ушкодження в область тулуба та лівого ліктьового суглоба та плеча, саме лівою рукою, хоча потерпілий зазначав про нанесення йому обвинуваченим ударів правою рукою. З підстав цих суперечностей було заявлено клопотання про проведення судово-медичної експертизи, однак таке клопотання судом відхилено. Окрім того, вирок суду не містить будь-якої правової оцінки показань свідка ОСОБА_10 , а лише зазначено про їх критичну оцінку. З огляду на вказані порушення та недоліки, а також проведення дізнання з обвинувальним ухилом, було порушено право обвинуваченого на захист, оскільки він був позбавлений захищати себе на будь-якій стадії процесу, ОСОБА_8 не був ознайомлений з матеріалами кримінального провадження, він отримав копії матеріалів дізнання поштовим відправленням, відповідно до ч. 5 ст. 300 КПК України.
13.12.2023 обвинувачений ОСОБА_8 подав до апеляційного суду письмову заяву про звільнення його від кримінальної відповідальності та закриття кримінального провадження, у зв`язку із закінченням строків давності притягнення його до кримінальної відповідальності.
Судове провадження розглядається за відсутності обвинуваченого ОСОБА_8 , його захисника-адвоката ОСОБА_7 та представника потерпілого-адвоката ОСОБА_13 , неявка яких з урахуванням положень ч. 4 ст. 405 КПК України не перешкоджає його розгляду. При цьому, враховується, що вказані особи належним чином повідомлені про час та місце розгляду апеляційної скарги на вирок суду, а також те, що від них не надходили заяви чи клопотання про відкладення розгляду судового провадження на інший термін та відомості про поважність причин його неявки. При цьому враховується заява обвинуваченого ОСОБА_8 про можливість розгляду апеляційної скарги та клопотання без його участі.
Заслухавши доповідь судді про суть вироку, повідомлення про те, ким і в якому обсязі він оскаржений, думку прокурора, яка не заперечувала проти часткового задоволення апеляційної скарги та звільнення обвинуваченого від кримінальної відповідальності за строками давності, пояснення потерпілого ОСОБА_6 , який заперечив проти задоволення клопотання про звільнення обвинуваченого від кримінальної відповідальності за строками давності, дослідивши матеріали кримінального провадження та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає до часткового задоволення з таких підстав.
Відповідно до ч. 1 ст. 404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.
Пунктом 1 частини 2 статті 284 КПК України передбачено, що кримінальне провадження закривається судом у зв`язку зі звільненням особи від кримінальної відповідальності.
Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 49 КК України, особа звільняється від кримінальної відповідальності, якщо з дня вчинення нею кримінального правопорушення і до дня набрання вироком законної сили минуло два роки разі вчинення кримінального проступку, за який передбачене покарання менш суворе, ніж обмеження волі.
За змістом зазначеної норми звільнення від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності є обов`язковим і застосовується за таких умов: 1) вчинення особою кримінального правопорушення; 2) з дня вчинення кримінального правопорушення до набрання вироком законної сили минули визначені ч. 1 ст. 49 КК України строки давності; 3) особа не ухиляється від досудового слідства або суду; 4) особа до закінчення зазначених у ч. 1 ст. 49 КК України строків не вчинила нового злочину певного ступеня тяжкості.
Згідно правової позиції, викладеної у постанові Верховного Суду від 19.11.2019 у справі № 345/2618/16-к, звільнення особи від кримінальної відповідальності є обов`язком суду у разі настання обставин, передбачених ч. 1 ст. 49 КК України, за наявності згоди підозрюваного, обвинуваченого, засудженого на звільнення на підставі спливу строків давності.
Відтак суд повинен невідкладно розглянути клопотання про звільнення від кримінальної відповідальності обвинуваченого, якщо під час судового розгляду провадження, що надійшло до суду з обвинувальним актом, одна із сторін цього провадження звернеться до суду з таким клопотанням. При цьому, суд має з`ясувати думку сторін щодо закриття кримінального провадження за такою підставою, у разі згоди обвинуваченого (засудженого) розглянути питання про звільнення останнього від кримінальної відповідальності.
Суд встановивши наявність усіх передбачених законом обставин, зобов`язаний звільнити особу від кримінальної відповідальності за цією підставою, незалежно від того, на якій стадії перебуває кримінальне провадження - досудове розслідування, підготовче засідання, судовий розгляд справи судом першої інстанції, на стадії провадження у суді апеляційної інстанції, але до набрання вироком суду законної сили (правова позиція, викладена у постанові Верховного Суду від 26.02.2019 у справі № 309/1201/15-к).
Як встановлено судом першої інстанції та перевірено апеляційним судом, ОСОБА_8 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 125 КК України 10.06.2021, за яке передбачене покарання у виді штрафу до п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або громадських робіт на строк до двохсот годин, або виправних робіт на строк до одного року та останній відноситься до кримінальних проступків (ч. 2 ст. 12 КК України). Тобто, на день розгляду апеляційної скарги минуло понад два роки з дня вчинення ОСОБА_8 вказаного кримінального правопорушення. Протягом цього строку останній не вчинив нового кримінального правопорушення та не ухилявся від слідства або суду, а тому строки давності закінчились.
У судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_8 суді першої інстанції вину у вчиненні кримінального правопорушення за ч. 1 ст. 125 КК України не визнав, а під час апеляційного розгляду подав клопотання про звільнення його від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності та закриття відносно нього кримінального провадження на підставі п. 1 ч. 2 ст. 284 КПК України.
За змістом ст. 284-288 КПК України, підставами для звільнення особи від кримінальної відповідальності при розгляді справи в суді є наявність відповідної норми кримінального закону, яка передбачає таке звільнення, клопотання сторони кримінального провадження про звільнення обвинуваченого від кримінальної відповідальності та згода обвинуваченого на закриття кримінального провадження на цих підставах.
Відповідно до правової позиції, викладеної у постанові Верховного Суду від 08.11.2018 у справі № 425/4506/15-к дотримання умов, передбачених ч. 1-3 ст. 49 КК України, є безумовною й обов`язковою підставою звільнення особи від кримінальної відповідальності. Вимоги цієї статті не передбачають обов`язкове визнання вини особою, котра подала клопотання про звільнення її від кримінальної відповідальності на підставі ст. 49 КК України.
За приписами до ст. 417 КПК України суд апеляційної інстанції, встановивши обставини, передбачені ст. 284 цього Кодексу, скасовує обвинувальний вирок чи ухвалу і закриває кримінальне провадження.
Враховуючи наведене, колегія суддів приходить до висновку про наявність правових підстав для звільнення ОСОБА_8 від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності, тому вважає за необхідне клопотання обвинуваченого задовольнити, вирок суду першої інстанції скасувати та звільнити обвинуваченого ОСОБА_8 за ч. 1 ст. 125 КК України від кримінальної відповідальності на підставі п. 1 ч. 1 ст. 49 КК України, а кримінальне провадження щодо нього, відповідно до вимог п. 1 ч. 2 ст. 284 КПК України закрити.
Керуючись ст. 404, 405, 407, 409, 417, 419 КПК України, апеляційний суд
П О С Т А Н О В И В:
Апеляційну скаргу захисника-адвоката ОСОБА_14 задовольнити частково.
Вирок Берегівського районного суду Закарпатської області від 24.01.2023 щодо ОСОБА_15 скасувати.
Клопотання обвинуваченого ОСОБА_8 про звільнення його звільнення від кримінальної відповідальності, у зв`язку із закінченням строків давності задовольнити.
На підставі п. 1 ч. 1 ст. 49 КК України обвинуваченого ОСОБА_15 звільнити від кримінальної відповідальності за ч. 1 ст. 125 КК України, у зв`язку із закінченням строків давності, а кримінальне провадження щодо нього на підставі п. 1 ч. 2 ст. 284, ст. 417 КПК України,- закрити.
Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення й може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Касаційного кримінального суду в складі Верховного Суду протягом трьох місяців з дня проголошення судового рішення судом апеляційної інстанції.
Судді