ВИЩИЙ АНТИКОРУПЦІЙНИЙ СУД
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 грудня 2023 року м.Київ

Слідчий суддя Вищого антикорупційного суду ОСОБА_1 , перевіривши матеріали скарги ОСОБА_2 на постанову старшого детектива Національного антикорупційного бюро України ОСОБА_3 від 24.11.2023 про відмову у визнанні потерпілою у кримінальному провадженні №0000137 від 14.06.2022,

ВСТАНОВИВ:

До слідчого судді Вищого антикорупційного суду надійшла скарга ОСОБА_2 на постанову старшого детектива Національного антикорупційного бюро України ОСОБА_3 від 24.11.2023 про відмову у визнанні потерпілою у кримінальному провадженні №0000137 від 14.06.2022, подана в порядку п.5 ч.1 ст.303 КПК України.

В обґрунтування скарги заявницею зазначено, що вказаною постановою ст.детектива від 24.11.2023 протиправно відмовлено у визнанні її потерпілою у кримінальному провадженні №0000137 від 14.06.2022, чим порушено вимоги ч.1 ст.55 КПК України. За такого, просила суд постанову старшого детектива від 24.11.2023 скасувати та зобов`язати старшого детектива Національного антикорупційного бюро України ОСОБА_3 видати їй пам`ятку про права і обов`язки потерпілої у кримінальному провадженні №0000137 від 14.06.2022 та допитати її в цій якості.

Зазначила, що копію оскаржуваної постанови від 24.11.2023 отримала 01.12.2023. До скарги додала поштовий конверт, копію постанови від 24.11.2023 та довідку внутрішньо-переміщеної особи.

Перевіривши скаргу та додані до неї матеріали, слідчий суддя приходить до наступних висновків.

Відповідно до положень ст.55 КПК України потерпілим у кримінальному провадженні може бути фізична особа, якій кримінальним правопорушенням завдано моральної, фізичної або майнової шкоди, юридична особа, якій кримінальним правопорушенням завдано майнової шкоди, а також адміністратор за випуском облігацій, який відповідно до положень Закону України "Про ринки капіталу та організовані товарні ринки" діє в інтересах власників облігацій, яким кримінальним правопорушенням завдано майнової шкоди. Права і обов`язки потерпілого виникають в особи з моменту подання заяви про вчинення щодо неї кримінального правопорушення або заяви про залучення її до провадження як потерпілого. Потерпілому вручається пам`ятка про процесуальні права та обов`язки особою, яка прийняла заяву про вчинення кримінального правопорушення. Потерпілим є також особа, яка не є заявником, але якій кримінальним правопорушенням завдана шкода і у зв`язку з цим вона після початку кримінального провадження подала заяву про залучення її до провадження як потерпілого. За наявності очевидних та достатніх підстав вважати, що заява, повідомлення про кримінальне правопорушення або заява про залучення до провадження як потерпілого подана особою, якій не завдано шкоди, зазначеної у частині першій цієї статті, слідчий або прокурор виносить вмотивовану постанову про відмову у визнанні потерпілим, яка може бути оскаржена слідчому судді.

Згідно ст.24 КПК України кожному гарантується право на оскарження процесуальних рішень, дій чи бездіяльності суду, слідчого судді, прокурора, слідчого в порядку передбаченому КПК України.

Частиною 1 ст.303 КПК України передбачено вичерпний перелік рішень, дій чи бездіяльності слідчого або прокурора, які можуть бути оскаржені під час досудового розслідування.

Скарги на рішення, дії чи бездіяльність слідчого або прокурора, які не охоплюються вищенаведеною нормою не розглядаються під час досудового розслідування та можуть бути предметом розгляду під час підготовчого провадження у суді згідно з правилами статей 314-316 цього Кодексу (ч 2 ст.303 КПК України).

Відповідно до положень п.5 ч.1 ст.303 КПК України на досудовому провадженні може бути оскаржене в тому числі і рішення прокурора, слідчого, дізнавача про відмову у визнанні потерпілим - особою, якій відмовлено у визнанні потерпілою.

Як вбачається з постанови старшого детектива Національного антикорупційного бюро України ОСОБА_3 від 24.11.2023, на адресу Національного бюро надійшло клопотання від 21.11.2023 від мешканців гуртожитку за адресою АДРЕСА_1 , ОСОБА_4 та ще 27 осіб, щодо визнання їх потерпілими у кримінальному провадженні №0000137 від 14.06.2022.

За результатом розгляду такого клопотання старшим детективом прийнято оскаржувану постанову від 24.11.2023, якою відмовлено мешканцям гуртожитку за адресою АДРЕСА_1 , ОСОБА_4 та ще 27 особам, які звернулися із клопотанням від 21.11.2023, у визнанні їх потерпілими у кримінальному провадженні №0000137 від 14.06.2022.

Із копії супровідного листа від 27.11.2023 (Вих.№0424-188/36538), яким направлено копію даної постанови, вбачається, що адресатом зазначено: «Мешканцям гуртожитку за адресою: АДРЕСА_1 , ОСОБА_4 та іншим».

Водночас переліку всіх заявників клопотання від 21.11.2023 не зазначено ні в постанові від 24.11.2023, ні в супровідному листі.

Прізвище заявниці ОСОБА_2 не відображене і в змісті оскаржуваної постанови.

У той же час копії клопотання від 21.11.2023 чи інших доказів, які б підтверджували те, що ОСОБА_2 серед інших мешканців гуртожитку теж зверталася до детектива з клопотанням в порядку ст.55 КПК України, матеріали скарги не містять.

Додана заявницею до скарги копія довідки внутрішньо-переміщеної особи, хоч і підтверджує місце фактичного проживання/перебування ОСОБА_2 саме за адресою: АДРЕСА_1 , однак безумовно не підтверджує факт звернення заявниці до детектива із клопотанням про визнання її потерпілою у кримінальному провадженні. Поряд з цим невідома загальна кількість мешканців зазначеного гуртожитку та чи всі мешканці звернулись із клопотанням від 21.11.2023 про визнання потерпілими у кримінальному провадженні.

Тож доказів на підтвердження того, що заявниця має відповідний процесуальний статус, який наділяє її правом подавати скарги в порядку п.5 ч.1 ст.303 КПК України, до суду не надано.

Водночас слід зауважити, що рішення детектива/прокурора про відмову у визнанні потерпілим може бути оскаржене до слідчого судді лише суб`єктом звернення з таким клопотанням/заявою, передбаченим відповідними положеннями КПК України, тобто особою, якій відмовлено у визнанні потерпілим.

Частиною 2 ст.304 КПК України встановлено випадки, в яких скарга на рішення, дії чи бездіяльність слідчого чи прокурора повертається слідчим суддею заявнику, зокрема, у випадку якщо скаргу подала особа, яка не має права подавати скаргу.

Отже через недоведеність факту відмови саме ОСОБА_2 у визнанні потерпілою у кримінальному провадженні, заявниця не є особою, яка має право звертатись до слідчого судді зі скаргою, у порядку п.5 ч.1 ст.303 КПК України, тому така скарга підлягає поверненню на підставі п.1 ч.2 ст.304 КПК України.

Наведені висновки відповідають практиці Європейського Суду з прав людини, який в рішенні від 08.01.2008 щодо прийнятності заяви №32671/02 у справі «Скорик проти України» вказав, що «право на суд, одним із аспектів якого є право доступу до суду, не є абсолютним, воно може підлягати обмеженням, особливо щодо умов прийнятності скарги».

Керуючись ст. ст. 3,7, 55, 303, 304, 309, 372 КПК України, слідчий суддя,

ПОСТАНОВИВ:

Скаргу ОСОБА_2 на постанову старшого детектива Національного антикорупційного бюро України ОСОБА_3 від 24.11.2023 про відмову у визнанні потерпілою у кримінальному провадженні №0000137 від 14.06.2022, повернути особі, яка її подала разом із усіма доданими до неї матеріалами та копією даної ухвали.

Ухвала може бути оскаржена до Апеляційної палати Вищого антикорупційного суду протягом п`яти днів з дня отримання її копії.

Слідчий суддя ОСОБА_1