ДАРНИЦЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М.КИЄВА
справа № 753/2110/24
провадження № 1-кп/753/1135/24
В И Р О К

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"12" лютого 2024 р. Дарницький районний суд міста Києва у складі:

головуючий суддя ОСОБА_1 ,

секретар судового засідання ОСОБА_2 ,

учасники судового провадження:

прокурор ОСОБА_3 ,

обвинувачений ОСОБА_4 ,

розглянувши у закритому судовому засіданні обвинувальний акт у кримінальному провадженні, внесеному до ЄРДР № 0000549 від 25.07.2023, за обвинуваченням

ОСОБА_4 ,

ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Києва,

громадянина України, який зареєстрований та проживає за

адресою: АДРЕСА_1 ,

раніше не судимого,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 15, ч. 4 ст. 185 КК України,

встановив:

1. До Дарницького районного суду м. Києва 29 січня 2024 року надійшов обвинувальний акт у кримінальному провадженні, внесеному до ЄРДР № 0000549 від 25.07.2023, за обвинуваченням ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 15, ч. 4 ст. 185 КК України.

2. Висунуте обвинувачення ОСОБА_4 суд вважає доведеним та відповідно до якого останній вчинив кримінальне правопорушення за таких обставин.

25 липня 2023 року, у період часу з 09 год. 17 хв. до 09 год. 33 хв., ОСОБА_4 , реалізуючи свій умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна, діючи з прямим умислом, направленим на таємне викрадення чужого майна, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, переслідуючи корисливий мотив, з метою незаконного збагачення за рахунок чужого майна, перебуваючи у торговельній залі гіпермаркету № 3 ТОВ «Епіцентр К», належного ТОВ «Епіцентр К», розташованого за адресою: м. Київ, пр-т П. Григоренка, 40, здійснив крадіжку клею для шпалер Quelyd флізіліновий 300 г, вартістю 120 грн, та шпалери вінілові на фліз. Основі «DINASTIA», тип 832, № 802DN24, 1,06*10,05 м, вартість яких становить 712,50 грн.

Продовжуючи реалізацію свого умислу, направленого на таємне викрадення чужого майна, ОСОБА_4 , пройшов разом із вказаним майном, яке перебувало в його руках, повз розрахункові каси магазину, направившись до виходу з магазину, не вчинивши усіх дій, які вважав необхідними для доведення кримінального правопорушення до кінця, з причин, що не залежали від його волі, оскільки був зупинений працівниками магазину.

Таким чином, ОСОБА_4 обвинувачується у незакінченому замаху на таємне викрадення чужого майна (крадіжці), вчиненому в умовах воєнного стану, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 15, ч. 4 ст. 185 КК України.

3. Допитаний у судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 винним себе за ч. 3 ст. 15, ч. 4 ст. 185 КК України визнав повністю та показав, що дійсно 25 липня 2023 року, у період часу з 09 год. 17 хв. до 09 год. 33 хв., діючи з прямим умислом, направленим на таємне викрадення чужого майна, перебуваючи у торговельній залі гіпермаркету № 3 ТОВ «Епіцентр К», розташованого за адресою: м. Київ, пр-т П. Григоренка, 40, здійснив крадіжку клею для шпалер Quelyd флізіліновий 300 г, вартістю 120 грн, та шпалери вінілові на фліз. Основі «DINASTIA», тип 832, № 802DN24, 1,06*10,05 м, вартість яких становить 712,50 грн, однак пройшов разом із вказаним майном, яке перебувало в його руках, повз розрахункові каси магазину, направившись до виходу з магазину, не вчинивши усіх дій, які вважав необхідними для доведення злочину до кінця, з причин, що не залежали від його волі, оскільки був зупинений працівниками магазину. Про вчинене щиро шкодує та бажає продовжити службу.

4. Показання ОСОБА_4 є послідовними, логічними, а тому не викликають у суду сумніву щодо правильності розуміння обвинуваченим змісту обставин кримінального правопорушення, добровільності та істинності його позиції.

5. Судовий розгляд проводився відповідно до ч. 3 ст. 349 КПК України.

Положення ч. 3 ст. 349 КПК України роз`яснено судом у судовому засіданні учасникам кримінального провадження, відповідно й обвинуваченому, який надав суду ствердну згоду із запропонованим порядком.

Крім того, такий порядок судового розгляду повністю узгоджується з вимогами п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод та практики Європейського Суду з прав людини щодо їх застосування, згідно яких суд повинен забезпечити належну реалізацію права на справедливий суд під час розгляду кримінальних проваджень шляхом спрощеного і скороченого розгляду.

Також відповідно до п. 6 розділу ІІІ Рекомендації № 6 R (87) 18 Комітету міністрів Ради Європи «Стосовно спрощення кримінального правосуддя» рекомендується, що оскільки при процедурі «заява підсудного про визнання вини» від обвинуваченого вимагається явка до суду на ранній стадії провадження, щоб заявити в суді публічно чи приймає він чи спростовує обвинувачення проти себе, то суд в таких випадках має вирішувати, обійтися без всього процесу розслідування або його частини чи негайно перейти до розгляду особи правопорушника, ухвалення вироку та, по можливості, вирішення питання щодо компенсації.

Отже, за згодою учасників судового провадження, а саме обвинуваченого, який не оспорює фактичні обставини кримінального провадження, кваліфікацію кримінального правопорушення, судом встановлено, що він правильно розуміє зміст його обставин, відсутні сумніви в добровільності його позиції, суд, у порядку ч. 3 ст. 349 КПК України, визнав недоцільним дослідження доказів щодо обставин, які ніким не оспорюються, обмежившись допитом обвинуваченого та дослідженням письмових документів, а саме: матеріалів, що характеризують особу обвинуваченого.

6. Вина обвинуваченого ОСОБА_4 повністю підтверджується його показаннями, в яких він не оспорював вчинення кримінального правопорушення за викладених у обвинувальному акті обставин, щирим каяттям у вчиненому тощо.

7. Щодо кримінально-правової кваліфікації дій обвинуваченого, то суд вважає її правильною та кваліфікує його дії як незакінчений замах на таємне викрадення чужого майна (крадіжці), вчинене в умовах воєнного стану, тобто вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 15, ч. 4 ст. 185 КК України.

8. При обранні виду та міри покарання суд, реалізуючи принципи справедливості та індивідуалізації покарання, враховуючи, що призначене покарання повинно бути не тільки карою, але і переслідувати цілі загальної та спеціальної превенції, вважає, що покарання повинно бути відповідним вчиненому і сприяти виправленню обвинуваченого та запобіганню вчинення нових кримінальних правопорушень.

8.1 Суд, відповідно до ст. 65 КК України, при призначенні обвинуваченому ОСОБА_4 виду та міри покарання, приймає до уваги характер і ступінь суспільної небезпечності вчиненого ним кримінального правопорушення, який відповідно до ст. 12 КК України відноситься до категорії тяжкого злочину, конкретні обставини кримінального провадження, його ставлення до вчиненого (вину визнав, щиро розкаявся), особу обвинуваченого, а саме: під наглядом лікарів психіатра та нарколога не перебуває, зрілого віку, вперше притягується до кримінальної відповідальності, діючий військовослужбовець.

Обставинами, які пом`якшують покарання, суд визнає щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину.

Обставин, які обтяжують покарання обвинуваченого, відповідно до ст. 67 КК України, не встановлено.

З урахуванням викладеного суд призначає покарання в мінімальних межах санкції статті у виді позбавлення волі на строк п`ять років.

8.2 Разом з тим, суд, з урахуванням ступеня тяжкості цього кримінального правопорушення, особи ОСОБА_4 , який вперше притягується до кримінальної відповідальності, зрілого віку, з середньо-технічною освітою, не одруженого, має на утриманні малолітню та неповнолітню дитину, під час воєнного стану мобілізований до лав ЗСУ 17 березня 2022 року, наразі діючий військовослужбовець, продовжує проходити службу, за якою характеризується позитивно, до мобілізації працював на будівництві, конкретні обставини вчинення ним цього кримінального правопорушення, наявності всіх вказаних вище обставин, які пом`якшують покарання, та водночас відсутності обставини, які обтяжують покарання, вважає, що застосування положень ст. 75 КК України щодо його звільнення від відбування покарання з випробуванням будуть правильними, оскільки останній не є таким, що не зможе виправитися без ізоляції від суспільства, не є небезпечним для суспільства та потребує певного прощення державою без реального відбування покарання.

Суд також зважує й на те, що обвинувачений є учасником бойових дій, на чому наголосив прокурор у судовому засіданні. За змістом службової характеристика обвинувачений характеризується викючно позитивно.

Частиною 1 ст. 76 КК України передбачено, що у разі звільнення від відбування покарання з випробуванням суд покладає на засудженого обов`язки, передбачені цією частиною, а саме: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; та повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

При цьому частиною 4 цієї статті встановлено, що нагляд за особами, звільненими від відбування покарання з випробуванням, здійснюється уповноваженим органом з питань пробації за місцем проживання, роботи або навчання засудженого, а щодо засуджених військовослужбовців - командирами військових частин.

Зважаючи на наведені положення закону України про кримінальну відповідальність, враховуючи, що ОСОБА_4 є військовослужбовцем та продовжує військову службу, суд позбавлений можливості покласти на нього до виконання обов`язки, передбачені ч. 1 ст. 76 КК України, зокрема прибувати до органу пробації, й наразі такий нагляд за ним має здійснювати командир військової частини за місцем служби.

У разі звільнення з військової служби протягом іспитового строку тривалістю один рік від дня ухвалення вироку, обвинувачений ОСОБА_4 зобов`язаний з`явитися до органу пробації за місцем проживання й до завершення цього строку виконувати обов`язки, передбачені ч. 1 ст. 76 КК України.

8.3 У суду достатньо підстав для звільнення обвинуваченого від відбування покарання з випробуванням про що вже наведено вище.

Втім, суд не погоджується із позицією прокурора, висловленої у судових дебатах, щодо призначення обвинуваченому покарання у виді позбавлення волі на строк 2 роки, що не перевищуватиме двох третин строку покарання, на підставі ст. 68 КК України у зв`язку із вчиненням замаху на злочин.

Однак, відповідно до ч. 3 ст. 68 КК України за вчинення замаху на кримінальне правопорушення строк або розмір покарання не може перевищувати двох третин максимального строку або розміру найбільш суворого виду покарання, передбаченого санкцією статті (санкцією частини статті) Особливої частини цього Кодексу.

Зважаючи на наведені положення й того, що санкція ч. 4 ст. 185 КК України передбачає максимальне покарання у виді позбавлення волі на строк 8 років, дві третини від якого перевищують 5 років, що є мінімально передбаченим покаранням за санкцією цієї частини статті. Водночас для призначення покарання у виді позбавлення волі на строк 2 роки у цьому випадку мали б бути застосовані положення ст. 69 КК України, яких суд не вбачає.

9. Під час досудового розслідування та судового розгляду запобіжний захід не обирався.

Процесуальні витрати у цьому кримінальному провадженні відсутні.

Речові докази у цьому провадженні відсутні.

На підставі ч. 15 ст. 615 КПК України в умовах дії воєнного стану після складання та підписання повного тексту вироку суд обмежується проголошенням його резолютивної частини з обов`язковим врученням учасникам судового провадження повного тексту вироку в день його проголошення та керуючись ч. 3 ст. 349 КПК України, статтями 100, 368-371, 373, 374 КПК України, суд

засудив:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 15, ч. 4 ст. 185 КК України, та призначити покарання у виді позбавлення волі на строк п`ять років.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування покарання з випробуванням, з іспитовим строком тривалістю один рік.

На підставі ч. 4 ст. 76 КК України командиру військової частини за місцем служби здійснювати нагляд за військовослужбовцем ОСОБА_4 протягом встановленого іспитового строку тривалістю один рік.

У разі звільнення з військової служби до завершення встановленого іспитового строку тривалістю один рік роки, на підставі пп. 1, 2 ч. 1 ст. 76 КК України, покласти на обвинуваченого ОСОБА_4 виконання наступних обов`язків: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання та роботи.

Процесуальні витрати у кримінальному провадженні відсутні.

Речові докази у цьому провадженні відсутні.

Вирок може бути оскаржено до Київського апеляційного суду через Дарницький районний суд м. Києва протягом тридцяти днів з дня його проголошення, з урахуванням особливостей, передбачених ч. 2 ст. 394 КПК України.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Суддя ОСОБА_1