Провадження №: 1-кс/755/4138/23
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"02" січня 2024 р. Дніпровський районний суд м. Києва (далі Суд) у складі слідчої судді ОСОБА_1 , за участю секретаря судових засідань ОСОБА_2 та сторін провадження: представника власника майна ОСОБА_3 , прокурора ОСОБА_4 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у місті Києві клопотання прокурора Дніпровської окружної прокуратури міста Києва ОСОБА_4 про арешт майна у межах кримінального провадження внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань 19 жовтня 2023 року за № 0003616 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 115 Кримінального кодексу (далі КК) України, установив:

І. СУТЬ КЛОПОТАННЯ

До слідчого судді цього місцевого суду надійшло вказане клопотання прокурора про арешт майна у межах кримінального провадження внесеного до ЄРДР 19 жовтня 2023 року за № 0003616 у порядку ст. 170 Кримінального процесуального кодексу (далі КПК) України.

У клопотанні вказується, що здійснюється досудове розслідування цього кримінального провадження у ході якого встановлено, що 19 жовтня 2023 року за адресою: м. Київ, вул. Братиславська, буд. 3 у приміщенні моргу КНП «КМКЛШМД» було виявлено труп ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Відповідно до повідомлення з Київського міського клінічного бюро судово-медичної експертизи у Лівобережному відділенні № 1 відділу судово-медичної експертизи трупів, лікарем судово-медичним експертом розпочато судово-медичне дослідження трупа ОСОБА_5 та за результатом дослідження основною причиною смерті є отруєння наркотичними речовинами.

Також, було допитано в якості свідка ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який в своїх показаннях повідомив, що 18 жовтня 2023 року приблизно о 23 год. 30 хв. до нього додому приїхала його знайома ОСОБА_5 . В ході відпочинку в ніч з 18 на 19 жовтня 2023 року приблизно о 00 год. 15 хв. ОСОБА_7 дістала з її особистих речей зіп-пакет в якому знаходилась прозора кристалоподібна речовина, яку ОСОБА_7 поділила порівну та вони змішали її з соком, після чого випили. В подальшому, приблизно о 04 год. 00 хв. він прокинувся від того, що почув як ОСОБА_7 стало зле, а саме знудило в кімнаті, після чого він викликав швидку медичну допомогу, після приїзду якої ОСОБА_7 було госпіталізовано до КНП «КМКЛШМД», що за адресою: м. Київ, вул. Братиславська, буд. 3. Приблизно о 09 год. 45 хв. того ж дня на його мобільний телефон надійшов вхідний дзвінок від лікаря та в ході розмови він йому повідомив, що ОСОБА_7 померла. Крім того, свідок ОСОБА_6 , під час допиту зазначив, що він здійснював відеозйомку на власний мобільний телефон.

Надалі, 22 грудня 2023 року у період часу з 20 год. 11 хв. по 20 год. 57 хв. старшим слідчим СВ Дніпровського УП ГУНП у м. Києві ОСОБА_8 , на підставі ухвали слідчого судді Дніпровського районного суду м. Києві від 24 листопада 2023 року у справі № 755/16900/23, було проведено обшук автомобіля марки «AUDI RS5», державний номерний знак « НОМЕР_1 », який належить відповідно до свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу ОСОБА_6 , та який знаходився на території АЗС «Сокар», що за адресою: м. Одеса, Люстдорфська дорога, буд. 90.

В ході обшуку вказаного автомобіля було виявлено та вилучено мобільний телефон марки Iphone 14 ProМах в чохлі, imeil: НОМЕР_2 , imei2: НОМЕР_3 , з абонентським номером НОМЕР_4 , ноутбук «Макбук» моделі A2159, serial CO228OCOL40Y.

22 грудня 2023 року вилучені предмети було визнано речовими доказами.

Окрім цього, 24 жовтня 2023 року було проведено огляд мобільного телефону «Iphone 14 pro mах», який перебуває у користуванні ОСОБА_6 в ході якого було виявлено відеозаписи зняті 19 жовтня 2023 року о 01 год. 08 хв. та 02 год. 45 хв.

Також, 02 листопада 2023 року було проведено огляд ноутбуку «Apple MacBook Pro», який перебуває у користуванні ОСОБА_6 в ході якого було виявлено в додатку «Telegram» діалог з ОСОБА_5 .

Вказаний мобільний телефон та ноутбук буде направлено до експертної установи для проведення комп`ютерно-технічної експертизи, з метою виявлено інформації, яка має значення для досудового розслідування.

У зв`язку з чим, прокурор вважає слушним накласти арешт на вказаний мобільний телефон та ноутбук у порядку п. 1 ч. 2 ст. 170 КПК України.

ІІ. ПОЗИЦІЇ СТОРІН

Прокурор групи прокурорів прокурор Дніпровської окружної прокуратури міста Києва ОСОБА_4 подане клопотання підтримав, з наведених у ньому передумов.

Представник ОСОБА_6 адвокат ОСОБА_3 вказав, що у провадженні на час обшуку були відсутні обставини визначені абз. 2 ч. 2 ст. 168 КПК, позаяк мобільний телефон і ноутбук було оглянуто за згодою власника цих речей 24 жовтня та 02 листопада 2023 року. До них було надано відповідний доступ, розкрито пароль. Обставин передбачені абз. 2 ч. 3 ст. 170 КПК також відсутні.

В свою чергу, враховуючи норми ст. 22, 26, 172 КПК України, щодо того, що неприбуття інших осіб у судове засідання не перешкоджає розгляду клопотання, слідчим суддею визнано за можливе провести цей судовий розгляд за даної явки.

ІІІ. КРИМІНАЛЬНЕ ПРОЦЕСУАЛЬНЕ ЗАКОНОДАВСТВО

Кримінальний процесуальний кодекс України

Стаття 170. Накладення арешту на майно

1. Арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом кримінального правопорушення, […].

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.

2. Арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів.

3. У випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Арешт на комп`ютерні системи чи їх частини накладається лише у випадках, якщо вони отримані внаслідок вчинення кримінального правопорушення або є засобом чи знаряддям його вчинення, або зберегли на собі сліди кримінального правопорушення, або у випадках, передбачених пунктами 2, 3, 4 частини другою цієї статті, або якщо їх надання разом з інформацією, що на них міститься, є необхідною умовою проведення експертного дослідження, а також якщо доступ до комп`ютерних систем чи їх частин обмежується їх власником, володільцем або утримувачем чи пов`язаний з подоланням системи логічного захисту.

10. Арешт може бути накладений у встановленому цим Кодексом порядку на рухоме чи нерухоме майно, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковій формі, в тому числі кошти та цінності, що знаходяться на банківських рахунках чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах, видаткові операції, цінні папери, майнові, корпоративні права, віртуальні активи, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна.

Не може бути арештовано майно, якщо воно перебуває у власності добросовісного набувача, крім арешту майна з метою забезпечення збереження речових доказів.

11. Заборона або обмеження користування, розпорядження майном можуть бути застосовані лише у разі, коли існують обставини, які підтверджують, що їх незастосування призведе до приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі майна.

ІV. ОЦІНКА СЛІДЧОГО СУДДІ

Вирішуючи питання про арешт майна з метою збереження речових доказів, слідчий суддя повинен встановити, чи є достатні підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 КПК.

Дана стаття КПК (ст. 98) регламентує, що речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення (ч. 1). Документи є речовими доказами, якщо вони містять ознаки, зазначені в ч. 1 цієї статті.

При цьому, слушним буде зауважити, що кожна річ може бути, у порядку ст. 110 КПК, визнана речовим доказом, якщо має значення, на переконання слідчого або прокурора, для кримінального провадження, однак визнання компетентною особою того чи іншого предмета речовим доказом не визначає його як річ, що відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 КПК, для цілей передбачених ч. 3 ст. 170 КПК, а лише вказує на його речове походження.

Питання відповідності майна критеріям ст. 98 КПК, для цілей визначених п. 1 ч. 2 ,ч. 3 ст. 170 КПК, аналізується під час розгляду клопотання про арешт такого майна у порядку ст. 94 КПК слідчим суддею виходячи з фактичних обставин справи та суті вчинюваного кримінального правопорушення.

В цьому випадку, мобільний телефон та ноутбук відповідають критеріям ст. 98 КПК, адже містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження.

Водночас, встановлено, що їх, нині, оглянуто стороною обвинувачення та з них скопійовано відповідні дані. А тому, у провадженні відсутні обставини визначені абз. 2 ч. 3 ст. 170 КПК.

Позаяк, ці об`єкти не є засобом чи знаряддям його вчинення, та не зберегли на собі сліди кримінального правопорушення. Доступ до комп`ютерних систем чи їх частин не обмежується їх власником, володільцем/утримувачем, апріорі, останній був наданий з розкриттям системи логічного захисту. Випадки передбачені пунктами 2, 3, 4 частини другою статті 170 КПК також відсутні.

У зверненні прокурор покликається на те, що їх надання разом з інформацією, що на них міститься, є необхідною умовою проведення експертного дослідження, однак, певних доказів проведення такого дослідження не надано.

Водночас, така засада кримінального провадження як змагальність сторін, визначена ст. 22 КПК України, передбачає самостійне обстоювання учасниками кримінального провадження їхніх правових позицій. Таке обстоювання полягає не лише у повідомленні суду своєї позиції та її належній аргументації, а й у доведенні відповідними засобами доказування певних обставин чи фактів, на яких вона ґрунтується.

Кримінальний процесуальний закон зобов`язує суд ухвалювати рішення на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до ст. 94 КПК України, що є ознакою обґрунтованості судового рішення (ч. 3 ст. 370 КПК України). А тому, при оцінці дійсності факту проведення експертних досліджень, Суд не може покладатися виключно на повідомлення учасника кримінального провадження щодо цих обставин, тобто презюмувати їх достовірність.

Обставини передбачені абз. 2 ч. 3 ст. 170 КПК також не є дійсними, враховуючи розкриття власником майна системи логічного захисту. Та надання можливості скопіювати наявні дані.

V. ВИСНОВОК СЛІДЧОГО СУДДІ

Отже, не є дійсними обставини регламентовані п. 1 ч. 2, абз. 2 ч. 3 ст. 170 КПК України.

З огляду на зазначене, слідчий суддя враховуючи правову підставу для арешту майна; наслідки арешту майна для інших осіб; розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження приходить до висновку, що клопотання не підлягає задоволенню, оскільки не існує обґрунтоване пропорційне співвідношення між засобами, які застосовуються, та метою, яку прагнуть досягти з дотриманням відповідних положень національного законодавства та принципів верховенства права.

На підставі викладеного та керуючись ст. 131-132, 170-173, 309, 369-372, 376 КПК України, Суд постановив:

відмовити у задоволенні клопотання прокурора Дніпровської окружної прокуратури міста Києва ОСОБА_4 про арешт майна у межах кримінального провадження внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань 19 жовтня 2023 року за № 0003616 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 115 Кримінального кодексу України.

Ухвала слідчого судді може бути оскаржена до Київського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідча суддя Оксана БІРСА