Провадження № 1-кп/748/54/24
Єдиний унікальний № справи 748/3511/23
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

29 січня 2024 рокум. Чернігів

Колегія суддів Чернігівського районного суду Чернігівської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

секретаря ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження № 0001219 від 10 квітня 2022 року по обвинуваченню

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Тайожно-Михайловка Маріїнського району Кемеровської області Російської Федерації, громадянина Російської Федерації, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , військовослужбовця 74-тої окремої гвардійської Звенигородсько-Берлінського ордена Суворова 2 ступеня мотострілецької бригади Збройних сил Російської Федерації (в/ч № НОМЕР_1 ),

у скоєнні кримінальних правопорушень, передбаченихч. 1 ст. 438, ч. 2 ст. 28 ч. 1 ст. 438, ч. 2 ст. 438 КК України

за участю прокурора ОСОБА_6 ,

захисника обвинуваченого адвоката ОСОБА_7 ,

потерпілих ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 ,

В С Т А Н О В И В :

09 березня 2022 року військовослужбовці 74-тої окремої гвардійської Звенигородсько-Берлінського ордена Суворова 2 ступеня мотострілецької бригади Збройних сил Російської Федерації, зокрема батальйону під командуванням майора ОСОБА_5 , тимчасово зайняли с. Лукашівка Чернігівського району Чернігівської області, де перебували до 30 березня 2022 року та у вказаний період проводили вибіркові обшуки житлових господарств місцевих мешканців.

У результаті бою за вказаний населений пункт був розосереджений зведений взвод Збройних Сил України, у складі якого проходив службу старший солдат ОСОБА_11 , розвідник 2 розвідувального відділення розвідувального взводу військової частини НОМЕР_2 . При цьому ОСОБА_11 втратив можливість брати участь у бойових діях та 09 березня 2022 року, у ранковий час (більш точний час досудовим розслідуванням не встановлено) прибув до домогосподарства за адресою: АДРЕСА_2 , де перебував без зброї та у цивільному одязі до 10 березня 2022 року.

10 березня 2022 року близько 08:00 год. під час обшуку зазначеного домогосподарства ОСОБА_11 був виявлений невстановленими військовослужбовцями Збройних сил Російської Федерації, матеріали відносно яких виділені в окреме провадження. У ході допиту, при обстановці та за обставин, що склалися, ОСОБА_11 повідомив військовослужбовцям РФ про свою приналежність до Збройних Сил України, у зв`язку з чим він був взятий у полон та набув статусу військовополоненого. У подальшому, 10 березня 2022 року близько 10:00 год. ОСОБА_11 , перебуваючи під владою супротивної сторони, будучи військовополоненим, був переміщений до господарства за адресою: АДРЕСА_3 , а у подальшому до гаража господарства по АДРЕСА_4 , де перебував у полоні військовослужбовців ЗС РФ.

Окрім того, 10 березня 2022 року у ранковий час невстановлені військовослужбовці Збройних сил Російської Федерації, матеріали відносно яких виділені в окреме провадження, під час проведення обшуку домоволодіння за адресою: АДРЕСА_3 , де на той час перебувала цивільна особа ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та його неповнолітній син ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , у порушення ст. ст. 31, 147 Женевської Конвенції IV, ст. 75 Протоколу І, з метою подавлення волі та спроможності ОСОБА_12 та ОСОБА_8 до опору, здійснили незаконне затримання останніх, а саме умисно позбавили їх можливості вільно пересуватись, протиправно перешкоджаючи їм обирати за своєю волею місце знаходження, під явно незначним приводом, а саме виявленням у мобільному телефоні ОСОБА_8 інформації щодо зайняття військових РФ території села Лукашівка.

В подальшому невстановлені військовослужбовці Збройних сил Російської Федерації, матеріали відносно яких виділені в окреме провадження, наказали ОСОБА_13 та ОСОБА_8 йти у їх супроводі до приміщення гаража господарства по АДРЕСА_4 , де продовжили утримували їх з метою допиту щодо приналежності до Збройних Сил України та підрозділів територіальної оборони, а також розташування позицій ЗСУ, де вони не мали бажання знаходитись та не мали можливості вільно залишити вказаний гараж, тобто незаконно затримали (ув`язнили).

Окрім того, 10 березня 2022 року у ранковий час невстановлені військовослужбовці Збройних сил Російської Федерації, матеріали відносно яких виділені в окреме провадження, під час проведення обшуку домоволодіння за адресою: АДРЕСА_5 , де проживав ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , у зв`язку з чим, у порушення ст. ст. 31, 147 Женевської Конвенції IV, ст. 75 Протоколу І, з метою подавления волі та спроможності ОСОБА_14 до опору, здійснили незаконне затримання останнього, а саме умисно позбавили його можливості вільно пересуватись, протиправно перешкоджаючи йому обирати за своєю волею місце знаходження, під явно незначним приводом, а саме виявленням в будинку військової форми його пасинка ОСОБА_15 , який проходить службу в Національній гвардії України.

В подальшому невстановлені військовослужбовців Збройних сил Російської Федерації, матеріали відносно яких виділені в окреме провадження, наказали ОСОБА_16 йти у їх супроводі до приміщення гаража господарства по АДРЕСА_4 , біля якого його продовжували утримувати з метою допиту щодо приналежності до Збройних Сил України та підрозділів територіальної оборони, а також розташування позицій ЗСУ, де він не мав бажання знаходитись та не мав можливості вільно залишити це місце, тобто незаконно затримали (ув`язнили).

10 березня 2022 року, в обідній час (більш точний час досудовим розслідуванням не встановлено), обвинувачений ОСОБА_5 , перебуваючи на посаді командира батальйону НОМЕР_3 окремої гвардійської АДРЕСА_6 ордена Суворова 2 ступеня мотострілецької бригади (ВЧ НОМЕР_1 ), у військовому званні майор, який у своїй протиправній діяльності з метою конспірації та ухилення від кримінальної відповідальності використовує позивний «Магніт», усвідомлюючи свій статус як особи, що безпосередньо бере участь у бойових діях, а також використовуючи обставини та умови збройного конфлікту, перебуваючи біля гаража господарства за адресою: АДРЕСА_4 , під час допиту цивільної особи ОСОБА_14 на предмет можливої приналежності до Збройних Сил України та підрозділів територіальної оборони, діючи умисно та усвідомлюючи явну злочинність власних дій, будучи обізнаним зі ст. ст. 4, 27, 29, 31, 32, 147 Конвенції про захист цивільного населення під час війни від 12.08.1949, статей 51, 75 Додаткового протоколу до Женевських конвенцій від 12.08.1949, що стосується захисту жертв міжнародних збройних конфліктів (Протокол І) від 08.06.1977 року та діючи всупереч вказаних норм, застосував до ОСОБА_14 катування, з метою отримання від останнього зізнання у співпраці із ЗСУ, а саме фізичне та психічне насильство, при цьому наніс йому декілька ударів прикладом вогнепальної зброї невстановленого зразка по тулубу, а також висловив погрози вбивством, яку ОСОБА_17 , враховуючи наявність у обвинуваченого ОСОБА_5 вогнепальної зброї, сприймав як реальні.

Під час проведення допиту ОСОБА_14 розпочався обстріл села Лукашівка, у зв`язку з чим обвинувачений ОСОБА_5 , не завершивши допиту, залишив ОСОБА_14 біля приміщення гаража, а у подальшому віддав наказ підлеглим військовослужбовцям Збройних сил Російської Федерації, матеріали відносно яких виділені в окреме провадження, відвести його до гаража за адресою: АДРЕСА_4 , де останній перебував разом з ОСОБА_18 , ОСОБА_8 та військовополоненим Збройних Сил України ОСОБА_11 .

Далі, 10 березня 2022 року в обідній час, (більш точний час досудовим розслідуванням не встановлено), невстановлені військовослужбовці Збройних сил Російської Федерації, матеріали відносно яких виділені в окреме провадження, вивели з приміщення гаража господарства по АДРЕСА_4 військовополоненого ЗСУ ОСОБА_11 , а також цивільних осіб ОСОБА_10 , неповнолітнього ОСОБА_8 та ОСОБА_9 на дорогу по вул. Папанінців в с. Лукашівка, з метою проведення їх допиту.

У подальшому цього ж дня, в обідній час, більш точний час досудовим розслідуванням не встановлено, обвинувачений ОСОБА_5 , перебуваючи біля гаража господарства по АДРЕСА_4 , у ході допиту ОСОБА_11 додатково підтвердив інформацію щодо приналежності до Збройних Сил України, посади та звання. При цьому ОСОБА_5 достовірно знав, що ОСОБА_11 проходить військову службу в ЗСУ у складі бойового підрозділу і був задіяний у стримуванні збройної агресії Російської Федерації, а також на даний час перебуває під владою супротивної сторони та вже набув статусу військовополоненого, вибув зі строю та припинив брати участь у бойових діях, не мав при собі будь-якої зброї та не становив жодної загрози, водночас, усвідомлюючи свій статус як особи, яка безпосередньо бере участь у бойових діях, а також використовуючи обставини та умови збройного конфлікту, перебуваючи навпроти військовополоненого Збройних Сил України ОСОБА_11 на відстані декількох метрів, діючи умисно та усвідомлюючи явну злочинність власних дій, будучи обізнаним з положеннями Женевської конвенції про поводження з військовополоненими від 12.08.1949, всупереч ст. 2, п. а ст. 4, ст. ст. 5, 13, 14, 89, 130 вказаної вище Конвенції, а також ст.ст. 27, 31, 32, 147 Женевської Конвенції про захист цивільного населення під час війни від 12.08.1949, ч. 1 ст. 41, ч.ч. 1, 2 ст. 75, п. «е» ч. 3 ст. 85 Додаткового протоколу Женевських конвенцій від 12.08.1949, що стосується захисту жертв міжнародних збройних конфліктів (Протокол І) від 08 червня 1977 року, використовуючи вогнепальну автоматичну зброю невстановленого зразка, здійснив декілька пострілів (чергу пострілів) в область грудної клітки та живота ОСОБА_11 , чим спричинив йому тілесні ушкодження у вигляді руйнування внутрішніх органів внаслідок множинних сліпих та наскрізних поранень грудної клітки та живота з переломами ребер, ушкодженням органів грудної та черевної частини, які мають ознаки тяжких тілесних ушкоджень за ознакою небезпеки для життя, внаслідок чого останній помер на місці.

Таким чином, обвинувачений ОСОБА_5 , будучи військовослужбовцем Збройних Сил Російської Федерації, здійснив напад на ОСОБА_11 - особу, яка вибула зі строю та припинила брати участь у воєнних діях, та потрапила під владу супротивної сторони і з цього часу є військовополоненим, та його умисне вбивство, чим порушив вимоги ст.ст. 27, 31, 32, 147 Женевської Конвенції про захист цивільного населення під час війни від 12.08.1949, ст. 2, п. а ст. 4, ст. ст. 5, 13, 14, 89, 130 Женевської Конвенції про поводження з військовополоненими від 12.08.1949, ч. 1 ст. 41, ч.ч. 1, 2 ст. 75, п. «е» ч. 3 ст. 85 Додаткового протоколу Женевських конвенцій від 12.08.1949, що стосується захисту жертв міжнародних збройних конфліктів (Протокол І) від 08 червня 1977 року.

Одразу після цього 10 березня 2022 року обвинувачний ОСОБА_5 , перебуваючи на узбіччі дороги, навпроти гаража господарства по АДРЕСА_4 , розпочав допит ОСОБА_12 та неповнолітнього ОСОБА_8 , з метою отримання даних про їх можливу приналежність до Збройних Сил України, приховану зброю та про розташування на території села військовослужбовців Збройних Сил України та підрозділів територіальної оборони, під час якого, діючи з єдиним умислом та усвідомлюючи явну злочинність власних дій, розуміючи, що ОСОБА_19 та ОСОБА_8 є цивільними особами, будучи обізнаним зі ст. ст. 4, 27, 29, 31, 32, 147 Конвенції про захист цивільного населення під час війни від 12.08.1949, статей 51, 75 Додаткового протоколу до Женевських конвенцій від 12.08.1949, що стосується захисту жертв міжнародних збройних конфліктів (Протокол І), від 08.06.1977 та діючи всупереч вказаних норм, застосував до потерпілих катування з метою отримання зізнання в останніх щодо співпраці із ЗСУ, а саме фізичне та психічне насильство, при цьому наніс один удар прикладом вогнепальної автоматичної зброї невстановленого зразка по голові ОСОБА_13 та один удар по голові ОСОБА_8 , змусивши їх стати на коліна, після чого, використовуючи вказану вогнепальну зброю, висловив погрози вбивством, а також зімітував страту потерпілих шляхом здійснення черги пострілів над головами ОСОБА_12 та ОСОБА_8 , що потерпілими було сприйняте як реальна погроза вбивством, оскільки в обстановці та за обставин, що склалися, у останніх існували реальні підстави боятись здійснення цієї погрози.

Одразу після цього 10 березня 2022 року обвинувачений ОСОБА_5 , перебуваючи на узбіччі дороги, біля гаража господарства по АДРЕСА_4 , продовжив допит ОСОБА_9 . Під час допиту, з метою отримання даних про його можливу приналежність до Збройних Сил України, приховану зброю та про розташування на території села військовослужбовців Збройних Сил України та підрозділів територіальної оборони, ОСОБА_5 , діючи з єдиним умислом та усвідомлюючи явну злочинність власних дій, будучи обізнаним зі ст. ст. 4, 27, 29, 31, 32, 147 Конвенції про захист цивільного населення під час війни від 12.08.1949, статей 51, 75 Додаткового протоколу до Женевських конвенцій від 12.08.1949, що стосується захисту жертв міжнародних збройних конфліктів (Протокол І), від 08.06.1977, та діючи всупереч вказаних норм, тримаючи в руках вогнепальну автоматичну зброю невстановленого зразка, продовжив застосування до потерпілого катування з метою отримання зізнання в останнього щодо співпраці із ЗСУ, а саме психічне насильство шляхом висловлення погрози вбивством та здійснив чергу пострілів біля ніг ОСОБА_14 , що потерпілим було сприйнято як реальна погроза, оскільки в обстановці та за обставин, що склалися, у останнього існували реальні підстави боятись здійснення цієї погрози.

Таким чином, обвинувачений ОСОБА_5 , будучи військовослужбовцем Збройних Сил Російської Федерації, умисно здійснив катування цивільних осіб ОСОБА_12 , неповнолітнього ОСОБА_8 та ОСОБА_14 з метою отримання зізнання у співпраці останніх із ЗСУ, чим порушив вимоги ст.ст. 4, 27, 29, 31, 32, 147 Женевської конвенції про захист цивільного населення під час війни від 12.08.1949 та ст. 51, ст. 52, ч.ч. 1, 2 ст. 75 Додаткового протоколу до Женевських конвенцій від 12.08.1949, що стосується захисту жертв міжнародних збройних конфліктів (Протокол І), від 08.06.1977.

Також, 10 березня 2022 року, у денний час, більш точний час досудовим розслідуванням не встановлено, обвинувачений ОСОБА_5 , за попередньою змовою із невстановленим на даний час військовослужбовцем Збройних Сил Російської Федерації, матеріали відносно яких виділені в окреме провадження, будучи озброєними вогнепальною автоматичною зброєю невстановленого зразка, діючи умисно та усвідомлюючи явну злочинність власних дій, проникли до приватного господарства ОСОБА_20 , яке розташовано за адресою: АДРЕСА_5 , яке не є військовим об`єктом, де перебував ОСОБА_21 , який переховувався у погребі господарства від обстрілів.

У подальшому, обвинувачений ОСОБА_5 , усвідомлюючи явну злочинність власних дій, з метою отримання відомостей від ОСОБА_21 про його приналежність до Збройних Сил України, про приховану зброю та про розташування на території села військовослужбовців Збройних Сил України та підрозділів територіальної оборони, розуміючи, що ОСОБА_21 є цивільною особою, діючи групою осіб за попередньою змовою, у порушення ст. ст. 31, 147 Женевської Конвенції IV, ст. 75 Протоколу І, з метою подавлення волі та спроможності ОСОБА_21 до опору, погрожуючи вогнепальною автоматичною зброєю невстановленого зразка, здійснив його незаконне затримання, а саме умисно позбавив його можливості вільно пересуватись, протиправно перешкоджаючи йому обирати за своєю волею місце знаходження, та, застосовуючи фізичну силу змусив рухатись потерпілого до іншої частини подвір`я.

У подальшому, в цей же день, перебуваючи на подвір`ї будинку за адресою: АДРЕСА_5 , під час допиту обвинувачений ОСОБА_5 та невстановлений на даний час військовослужбовець Збройних Сил Російської Федерації,, матеріали відносно якого виділені в окреме провадження, діючи за попередньою змовою групою осіб, будучи обізнаним зі ст. ст. 4, 27, 29, 31, 32, 147 Конвенції про захист цивільного населення під час війни від 12.08.1949, статей 51, 75 Додаткового протоколу до Женевських конвенцій від 12.08.1949, що стосується захисту жертв міжнародних збройних конфліктів (Протокол І), від 08.06.1977, та діючи всупереч вказаних норм, застосували до потерпілого катування, з метою отримання зізнання останнього у співпраці із ЗСУ, а саме фізичне та психічне насильство, при цьому невстановлений на даний час військовослужбовець Збройних Сил Російської Федерації, матеріали відносно якого виділені в окреме провадження, ударив ОСОБА_21 ззаду по ногах та примусив стати на коліна, після чого обвинувачений ОСОБА_5 , погрожуючи вбивством, зімітував страту потерпілого шляхом здійснення черги пострілів з вогнепальної автоматичної зброї невстановленого зразка над головою ОСОБА_21 . При цьому у обстановці та за обставин, що склалися, у останнього існували реальні підстави боятись реалізації такої погрози.

Таким чином, обвинувачений ОСОБА_5 , будучи військовослужбовцем Збройних Сил Російської Федерації, діючи за попередньою змовою з невстановленим військовослужбовцем ЗС РФ, матеріали відносно якого виділені в окреме провадження, умисно здійснив незаконне затримання цивільної особи ОСОБА_21 та катування з метою отримання зізнання останнього у співпраці із ЗСУ, чим порушив вимоги ст.ст. 4, 27, 29, 31, 32, 147 Женевської конвенції про захист цивільного населення під час війни від 12.08.1949 та ст. 51, ст. 52, ч.ч. 1, 2 ст. 75 Додаткового протоколу до Женевських конвенцій від 12.08.1949, що стосується захисту жертв міжнародних збройних конфліктів (Протокол І), від 08.06.1977.

Таким чином, обвинувачений ОСОБА_5 обвинувачується в іншому порушенні законів та звичаїв війни, що передбачені міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, поєднаному з умисним вбивством, тобто у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 438 КК України, у жорстокому поводженні з цивільним населенням, тобто у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 438 КК України, та у жорстокому поводженні з цивільним населенням та іншому порушенні -законів та звичаїв війни, що передбачені міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, вчиненому за попередньою змовою групою осіб, тобто у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 28 ч. 1 ст. 438 КК України. За сукупністю вчинених кримінальних правопорушень дії ОСОБА_22 кваліфіковані за ч. 2 ст. 438, ч. 1 ст. 438 та ч. 2 ст. 28 ч. 1 ст. 438 КК України.

Судовий розгляд у межах даного кримінального провадження здійснювався в порядку спеціального судового провадження згідно з ухвалою Чернігівського районного суду Чернігівської області від 16 жовтня 2023 року за відсутності обвинуваченого ОСОБА_5 , котрий показань суду не надавав.

Разом з тим, вина ОСОБА_5 у вчиненні інкримінованого йому злочину підтверджується зібраними у кримінальному провадженні та безпосередньо дослідженими у судовому засіданні належними та допустимими доказами.

У судовому засіданні потерпілий ОСОБА_9 надав суду показання, що 10 березня 2022 року перебував у погребі, який розташований на території його господарства у АДРЕСА_5 . Зранку до його господарства прийшли російські військові, їх було близько 5-ти чоловік, вони були озброєні автоматами та вдягнені у військову форму російського зразка, знаків розпізнання він не пам`ятає, на рукавах були червоні пов`язки. Вони наказали йому вийти з погреба та одразу забрали у нього мобільний телефон, після чого провели обшук його будинку та господарства і знайшли військову форму його пасинка. Почали з`ясовувувати, чи він не війський, запитували хто він, хто сусіди, чия форма. Він пояснив, що одяг не його і він не військовий, а штани його робочі. Вони, мабуть, не повірили, забрали той одяг та повели його допитувати до штабу, до церкви. Його конвоювали чотири особи, очі не зав`язували. Дорогою він бачив, що майже у кожному дворі стояли танки, на перехресті вулиць стояли танки, БМП. Привели його під двір Вареників, кинули поряд той військовий одяг та наказали сідати та чекати. Вийшов командир, почав його допитувати, у руках у нього була мисливська рушниця, він звів курок, приставив рушницю до голови, щовкнув, але пострілу не було, презарядив і знову щовкнув, знову пострілу не було. Ударив його прикладом три рази в груди, живіт, в ногу. Питав, чи він віськовослужбовець, чи належить до ЗСУ. Почався обстріл, військові рф розбіглись, він сховався за деревом. Коли скінчився обстріл прийшов військовий, схожий на бурята, зав`язав йому очі та повів у приміщення гаража, де посадив на підлогу. Сидів він так близько години, там були Куски батько та син. Потім вивели з гаража, посадили на землю, очі були зав`язані. Допитували строковика десь через доргу, після його допиту чув автоматну чергу. Потім допитували ОСОБА_23 , чув як ОСОБА_24 говорив, що він його син, чув при цьому автоматну чергу. Спитали у ОСОБА_24 і за потерпілого, той відповів, що місцевий, тракторист. По голосу він впізнав того, хто проводив допит, це був той росіянин, що допитував його раніше, він випустив автоматну чергу біля ніг потерпілого. Обвинувачений був озброєний, здійснював автоматну чергу, висловлював погрози вбивством, за тих обставин він сприймав погрози як реальні. Після того, як ОСОБА_24 підтвердив його особу, їм усім трьом наказали іти до ОСОБА_25 додому і перебувати там. Той хто допитував, вдягнений був у військову форму, кожану куртку, він поводив себе як командир, кричав на всіх, роздавав команди.

Потерпілий ОСОБА_10 надав суду показання, що 24 лютого 2022 року він разом із родиною виїхали з м. Чернігова у с. Лукашівку, де переховувались від обстрілів. 09 березня 2022 року село Лукашівку зайняли російські військові. Вдень 09 березня 2022 року були обстріли і вони переховувались у погребі його тещі ОСОБА_26 . Ввечері, близько 21-22 год. до них в господарство прийшли військовослужбовці рф та наказали всім дорослим вийти з погреба та стати на коліна. Військові рф почали всіх допитувати, забрали мобільні телефони та оглянули їх. Після чого російські військові наказали всім спуститися у погреб, де закрили їх до ранку. Зранку, 10 березня 2022 року один із російських війських вивів його із сином з погреба, зав`язали їм руки та вивели на вулицю. Біля подвір`я ОСОБА_26 у той час стояла фура, біля неї стояв на колінах чоловік, який, як з`ясувалось пізніше, є ОСОБА_11 , у останнього були зв`язані руки, на обличчя була надягнута шапка та обклеєна скотчем. Почався обстріл, вони попадали, після закінченя обстрілу йому та сину також натягнули на очі шапки, зафіксували їх скотчем та повели у невідомому напрямку, говорили відведем до чеченців, все їм розкажете. Там їх посадили у якийсь автобус, їх було троє, трохи пізніше до них привели ще одного чоловіка, який пізніше виявився ОСОБА_9 . Через деякий час вивели всіх по одному надопит, він заспокоював сина. Почали допитувати строковика, чув як той говорив, що він військовий, щось підвозить, далі почув автоматну чергу. По голосу впізнав, що строковика допитував той же росіянин, що допитував і його. Під час допиту росіянин ударив свідка по голові, від чого злетіла шапка, він побачив перед собою російського військового, у якого півобличчя було обгоріле, одягнутий у військову форму та кожану куртку. Біля автобуса було ще три чи чотири російських військових. Коли обвинувачений допитував його, то підняв автомат та випустив чергу над головою, такі погрози потерпілий сприймав як реальні. Потім той же військовослужбовець РФ допитував його сина, ударив по голові. Він сказав, що це його син, він неповнолітній. Далі обвинувачений почав питати хто третій, чи він військовий, потерпілий відповів, що він також житель села, живе неподалік. Тоді цей військовий сказав, що військові РФ не вбивають цивільних та наказав їм іти додому. На узбіччі біля дороги вони побачили тіло вбитого строковика. Від росіян, які жили у них у дворі свідок дізнався, що допитував їх комбат, що він підірвався на міні, тому поводив себе неадекватно.

Потерпілий ОСОБА_8 надав суду показання, що 24 лютого 2022 року він з батьками поїхав до бабусі в с. Лукашівку. 09 березня 2022 року були сильні обстріли, вони ховались у погребі. Увечері російські військові вивели усіх з погреба, поставили на коліна біля будинку, допитували, забрали телефони, питали чи не військові. Після чого всіх закрили у погребі до ранку. Росіяни були у військовій формі, були червоні пов`язки на руках, у деяких на ногах. Біля двору стояв БТР. Зранку їх випустили з погреба, а години через півтори його та його батька повели на допит до фури. Біля колеса хтось лежав у цивільному одязі, руки у нього були зв`язані. Їм опустили шапки на очі, зафіксували скотчем, поставили на коліна біля фури. Почався обстріл, росіяни порозбігались. Потім повернулись, повпихували їх в автомобіль, їх в автомобілі було четверо. З автомобіля вивели спочатку строковика, потім інших двох, його останнім. Першим допитували військового, він чув як питували хто він, звідки, той відповідав, що військовий ЗСУ, щось підвозив на автомобілі. Його повели через дорогу, потім він почув автоматну чергу. Потім у нього з голови збили шапку, допитували його, росіянин кричав, що він теж військовий, який переодягнувся, випустив автоматну чергу над головою. Потім допитували ОСОБА_27 , а батько сидів через дорогу. Командир стояв перед ним зліва, він був у камуфльований штанях і кожаній куртці, справа стояли два чи три росіянини. Їм наказали іти і не виходити з двору, коли ішли побачив розстріляного військового на узбіччі. Російський військовий, що їх допитував був озброєний, стріляв з автомата, його погрози він сприймав, як реальні. Цей командир приходив іще до господарства його бабусі, шукали квадрацикл.

Свідок ОСОБА_28 надав показання суду, що вранці 09 березня 2022 року дружина привела ОСОБА_29 , він прийшов до неї у погріб, просив допомоги, вдягнутий був у військову форму, попросив переодягнутись. Сказав, що він командир відділення розвідки, вони були на фермі, не встигли відступити, зайшли російські танки. Він сильно змерз, дали йому одяг, куртку сина. Був він у них добу, дружині розповів звідки він, сказав що є дружина, дитина. Весь час телефонував командиру, казав, що його заберуть. 10 березня 2022 року прийшли військові РФ, зламали двері, відкрили ворота, стріляли в повітря. Вони утрьох сиділи за столом, допитували їх окремо. Він говорив, що це племінник, росіяни пішли. Десь через годину прийшло чоловік 18-20. Вважає, що вони знали, що у нього переховується військовий, мабуть, думали, що не один. Свої речі ОСОБА_29 склав у пакет і сховав у сараї, їх при обшуку не знайшли, а пізніше все таки знайшли. ОСОБА_29 зав`язали на голову мішок і повели. Він вважав, що ОСОБА_29 у полоні. Свідок отримав контузію, тому погано пам`ятає. Сусідка ОСОБА_30 йому розповідала, що ОСОБА_29 росіяни привели до неї, там утримували у погребі, а потім розстріляли. Потім уже дізнались, що ОСОБА_29 розшукували батьки, говорили, що останній дзвінок від нього був з ОСОБА_31 .

Свідок ОСОБА_26 надала суду покази, що з початком війни до неї приїхали всі рідні, онуки. 08 березня 2022 року були сильні обстріли. 09 березня зайшли росіяни до її господарства, через ворота заїхав танк, став під вікном. Росіяни вивели всіх з погреба, поставили навколішки. Онук написав своїй дівчині у телефоні, що у нас « сепари». Вони прочитали, їм це не сподобалось, всіх закрили в погребі. Росіяни сказали, що приїхали нас звільняти. Росіяни від сусідів принесли матраци, дубленки, заняли її другий погреб, там і жили. 10 березня почався обстріл, вони всі були в погребі, коли пузатий росіянин у військовій формі, з вусиками, завів хлопця, вдягнутого у звичайний сільський одяг, в дутиках. Він сказав, що звуть його ОСОБА_23 . Росіяни ще запитували у нього: « Ти Джевеліни видел?», він каже, що ні. « ОСОБА_32 стріляв?», він каже ні. Сказав, що він лише підвозив піддони. Потім повели цього ОСОБА_29 і її онука, зять пішов з ним, каже, що онук неповнолітній. Росіяни сказали, що поведуть їх до кадирівців, то повернуться без вух. Повели їх в бік церкви. Десь через годину онук прибіг, забіг у хату, став навколішки і плакав. Каже: « Бабусю, вони розв`язали очі і холоднокровно розстріляли його у мене на очах, тіло кинули під Камазом.» Тіло пролежало там три неділі поки наші не зайшли. Потім поверенувся і зять з ОСОБА_33 , що вони розповідали уже нічого не пам`ятає, бо весь час « голосила».

Свідок ОСОБА_34 надала показання суду, що 09 березня 2022 року вона пішла на ферму доїти корів, працює дояркою. Почали бомбити, наші солдати на фермі були до трьох годин. Дали зайшли росіяни, доярок вивели з ферми поза сараями, дорогою бачила убитих наших солдат в окопах. Повсюди були росіяни, у військовій формі, ОСОБА_35 . Росіяни у них перевірили паспорти і пасадили у погріб до ОСОБА_36 , до 10 березня доярки перебували у погребі. 10 березня 2022 року син попросився вийти з погреба покурити, якраз у двір зайшов їх командир, він сина за шкірку і потягнув. Це був комат «Магніт». ЇЇ з погреба не пустили, вона не бачила, що відбувалось. Потім до погреба прийшов «вузькоглазий» і каже, що в її сина сьогодні День народження, бо його не розстріляв командир. Син повернувся десь через годину, його всього трусило, колотило, нічого не розповідав, мовчки сидів.

Крім того, вина ОСОБА_5 у скоєнні інкримінованих йому кримінальних правопорушень підтверджується письмовими доказами, які суд визнає достатніми, належними та допустимими, а саме:

- протоколом огляду місця події від 09 квітня 2022 року, в ході якого оглянуто територію біля церкви у с. Лукашівка Чернігівського району Чернігівської області, де на відстані близько 100 м на травяному покриві виявлено труп невідомого чоловіка, визначити вік якого неможливо, у зв`язку з частковою муміфікацією голови. На момент огляду руки знаходяться за спиною і зв`язані мотузкою, ноги зв`язані металевою проволокою. На трупі мається одяг: на ногах ботинки чорного кольору, спортивні чорні штани, чорна куртка, синя спортивна кофта, на голові в`язаний білий капюшон, на трупі наявні тілесні ушкодження у вигляді синців (т.1, а.с. 112-116).

- протоколом огляду місця події від 10 квітня 2022 року, в ході якого оглянуто труп невідомого чоловіка зі зв`язаними руками. На внутрішній поверхні лівого передпліччя мається татуювання у вигляді абстрактного малюнка, а саме сонце із ламаними променями та графічні лінії та фігури. Капюшон натягнутий на очі та зафіксований зеленою ізоляційною стрічкою. Мається множинні вогнепальні поранення кінцівок та тулубу, ушкодження внаслідок війських дій від вогнепальної зброї та іншої звичайної зброї. В м`яких тканинах вилучена куля 5,45 мм. (т.1а.с.117 )

- за висновком судово-медичної експертизи № 642 від 12 вересня 2022 року, згідно якої, враховуючи дані отримані під час дослідження трупних явищ вважається, що смерть ОСОБА_11 могла настати 01-31 березня 2022 року.Смерть ОСОБА_11 настала від руйнування внутрішніх органів внаслідок множинних сліпих та наскрізних вогнепальних поранень грудної клітки та живота з переломами ребер, ушкодженням органів грудної та черевної порожнини. При експертизі трупа виявлені тілесні ушкодження у вигляді множинних сліпих та наскрізних вогнепальних поранень грудної клітки та живота з переломами ребер, ушкодженням органів грудної та черевної порожнини. Ушкодження утворились безпосередньо перед смертю від дії предметів, що мали високу кінетичну енергію (могли бути кулями з ручної вогнепальної зброї), мають ознаки тяжких тілесних ушкоджень за ознакою небезпеки для життя. (т.1 а.с.120-123 ).

- протоколом огляду предметів від 16 березня 2023 року, у ході якого оглянуто металевий предмет конічної форми мідного кольору, схожий на кулю до патрону калібру 5, 45 мм., а також уривок паперу з написом «Невідомий ЧОЛ: зв`язані руки*біля церкви* Фененко» (т.1, а.с 124).

- за висновком судової експертизи зброї № СЕ-19/125-23/3326-БЛ від 20 квітня 2023 року, наданий на дослідження предмет, є стріляною кулею, яка є частиною боєприпасу - стріляною оболонковою кулею зі сталевим сердечником проміжного патрона калібру 5,45 мм (5,45x39). На ведучій поверхні оболонки, наданої на дослідження кулі, наявні сліди від поверхні каналу ствола зброї у вигляді чотирьох полів нарізів та сліди від дна нарізів, які придатні для ідентифікації стволу зброї з якої вона стріляна (т.1, а.с. 131-134).

- за висновком судово-медичної експертизи № 603 від 11 липня 2023 року, (додаткова до висновку експерта № 642 від 12 вересня 2022 року), відповідно даним, що були отримані під час первинної судово-медичної експертизи трупу ОСОБА_11 , на тілі трупа було виявлено множинні сліпі та наскрізні вогнепальні поранення грудної клітки, живота та лівого стегна. Всі ці ушкодження утворились від дії предметів, що мали високу кінетичну енергію (могли бути кулями з ручної вогнепальної зброї).

На тілі ОСОБА_11 вхідні вогнепальні отвори розташовувались наступним чином: лопаткова лінія зліва під кутом лівої лопатки -1, по лопатковій лінії зліва в проекції 12 ребра -1, в 11 міжребер`ї зліва по біляхребетній лінії-1, в лівій поперековій ділянці - 4, над крилом правої клубової кістки по задній поверхні -1, по зовнішній поверхні лівого стегна та тазу - 7. Загальна кількість поранень відповідає кількості вхідних вогнепальних ран.

За наявними судово-медичним даними однозначно висловитись щодо положення в якому знаходився ОСОБА_11 по відношенню до нападаючого, неможливо, однак враховуючи переважну локалізацію вхідних вогнепальних ран на лівій бічній та лівій задній поверхнях тіла можна вважати, що в момент отримання вогнепальних поранень потерпілий був звернутий саме цими поверхнями до дульного зрізу зброї (т.1, а.с. 139-145).

- протоколом огляду місця події від 05 грудня 2022 року, в ході якого оглянуто домогосподарство за адресою: АДРЕСА_2 , де проживає ОСОБА_37 , яка показала де у дворі розташований погріб, в якому вона з чоловіком переховувалися під час обстрілів у період бойових дій у березні 2022 року, а також в цьому ж погребі переховували військовослужбовця ЗС України на ім`я ОСОБА_38 . А також розповіла, що 10 березня 2022 року під час обшуку російські військові витягли Вадима з погреба та допитували його на подвір`ї і били, а потім забрали з собою і вона більше його не бачила. (т.1, а.с. 147-151).

- протоколом пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 08 лютого 2023 року, згідно якого свідок ОСОБА_28 серед наданих фотознімків на фото № 2 за слов`янською зовнішністю, зовнішніми рисами обличчя, впізнав військовослужбовця ЗСУ ОСОБА_39 , якого 10 березня 2022 року на подвір`ї господарства АДРЕСА_2 катували військовослужбовці рф. Згідно довідки прокурора на фото № 2 зображено ОСОБА_11 (т.1 а.с.177-179 ).

- протоколом пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 27 січня 2023 року, згідно якого свідок ОСОБА_26 серед наданих фотознімків на фото № 2, за зовнішніми рисами обличчя, впізнала полоненого українського солдата, якого 10 березня 2022 року російські військові привели до її господарства, а потім забрали на допит і повели до церкви, де 10 березня 2022 року розстріляли. Згідно довідки прокурора на фото № 2 зображено ОСОБА_11 (т.2 а.с. 89-91).

За повідомленням командира військової частини НОМЕР_2 від 28 квітня 2023 року, у ході проведення досудового розслідування по кримінальному провадженню, стосовно загибелі старшого солдата ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , розвідника 2 розвідувального відділення розвідувального взводу військової частини НОМЕР_2 , якого було розстріляно російськими військовими у період окупації с. Лукашівка Чернігівського району встановлено, що в Журналі бойових дій в/ч НОМЕР_2 розпочатого 24 лютого 2022 року, за номенклатурою 2022 № 7 ДСК 2022 року, вказано, що 09 березня 2022 року після полудня противник відкрив вогонь із РСЗВ «ГРАД», важкої артилерії та танків по н.п. Лукашівка.Після артилерійської підготовки н.п. Лукашівка, противник висунувся БТГр до займаних позицій, обійшов їх та зайшов у фланг підрозділів наших військ що обороняли н.п. Лукашівку.У результаті бою в н.п. Лукашівка зв`язок з зведеним взводом був втрачений.

Попередньо вважається таким, що зникли безвісті десять військовослужбовців, серед яких ОСОБА_11 (т. 1, а.с. 180 ).

Згідно Лікарського свідоцтва про смерть № 672 від 10 квітня 2022 року ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , помер у березні 2022 року. Причина смерті множинні вогнепальні поранення кінцівок та тулубу (т. 1, а.с. 192, 200 ).

За матеріалами службового розслідування Акт № 84 від 06 червня 2022 року вирішено вважати загибель солдата ОСОБА_11 , розвідника 2 розвідувального відділення розвідувального взводу військової частини НОМЕР_2 , такою, яка сталась під час виконання обов`язків військової служби, в районі бойових дій, так, пов`язана із захистом Батьківщини, загибель не пов`язана з вчиненням злочину чи адміністративного правопорушення, не є наслідком вчинення ним дій у стані алкогольного чи наркотичного сп`яніння, не є наслідком навмисного заподіяння собі тілесного ушкодження (т. 1, а.с. 202-206 ).

- наказом командира військової частини НОМЕР_2 ( по стройовій частині) старшого солдата ОСОБА_11 , розвідника 2 розвідувального відділення розвідувального взводу військової частини НОМЕР_2 , який загинув 09 березня 2022 року внаслідок отримання осколкових поранень несумісних з життям, виключено зі списків особового складу військової частини. Загибель пов`язана з виконанням обов`язків військової служби. ( т.1 а.с. 210)

- протоколом огляду місця події від 15 березня 2023 року, в ході якого оглянуто ділянку місцевості, що розташована на узбіччі дороги по АДРЕСА_4 , навпроти церкви. Через дорогу навпроти церкви, по вул. Папанівців розташоване господарство Вареник, що на момент огляду зруйновано внаслідок влучання невстановленого снаряду. Відповідно до матеріалів кримінального провадження на цьому місці 10 березня 2022 року був розстріляний ОСОБА_11 . У ході огляду виявлено 6 металевих предметів конічної форми, схожі на гільзи до патрогів 5,45 мм, які були в подальшому вилучені (т.1, а.с.211-220 ).

-протоколом огляду предметів від 15 березня 2023 року, у ході якого оглянуто пакет, при візуальному огляді пакету встановлено, що в ньому знаходиться шість металевих предметів конічної форми, схожих на гільзи від патронів калібру 5,45 мм., вилучені на узбіччі дороги навпроти церкви по АДРЕСА_4 , поверхні яких мають сліди іржі (т.1, а.с. 224 ).

- за висновком судової експертизи зброї № СЕ-19/125-23/3142-БЛ від 31 березня 2023 року, надані на дослідження шість предметів схожі на гільзи є частинами боєприпасів - стріляними гільзами.Надані на дослідження шість гільз є частинами боєприпасів - стріляними гільзами з капсулями бойових проміжних патронів калібру 5,45 мм (5,45x39). Патрони, гільзи яких надані на дослідження, призначені для проведення пострілів з бойової нарізної зброї калібру 5,45 мм (5,45x39), а саме: автоматів та ручних кулеметів.

На капсулях шести гільз патронів, що надані на дослідження, є сліди від частин зброї, які придатні для ідентифікації зброї, з якої вони стріляні (т.1, а.с. 228-232).

- протоколом огляду місця події від 08 грудня 2023 року за участю потерпілого ОСОБА_21 , в ході якого оглянуто господарство ОСОБА_40 по АДРЕСА_5 . Потерпілий ОСОБА_21 пояснив, що 10 березня 2022 року перебував в будинку ОСОБА_40 коли туди прийшов військовослужбовець рф з позивним «Магніт» та наказав виходити з будинку, погрожуючи автоматом. Праворуч від входу в будинок ОСОБА_40 розташований гараж. Потерпілий вказав на місце на території даного господарства, (на відстані близько 3-х метрів від вугла будинку), де військовослужбовець з позивним «Магніт» наказував йому стати на коліна обличчям від нього та здійснював постріли з автомата у нього над головою. Далі була обстежена прилегла територія, де на землі на відстані 1,60 м від вищезазначеного місця виявлено металевий предмет покритий іржею, схожий на гільзу калібру 5,45 мм. В подальшому, під листом шиферу, праворуч від паркану на землі, на відстані 2, 40 м в бік вугла будинку виявлено металевий предмет покритий іржею схожий на гільзу калібру 5,45 мм. В ході огляду вилучено з місця події два металевих предмети покритих іржею, схожих на гільзу калібру 5,45 мм (т. 2 а.с. 29).

-протоколом огляду предметів від 09 грудня 2022 року, у ході якого оглянуто пакет, при його візуальному огляді встановлено, що в ньому знаходиться 2 металевих предмети конічної форми, схожих на гільзи до патрона калібру 5,45 мм., поверхні яких мають сліди іржі (т.2 а.с. 30).

- за висновком судової експертизи зброї № СЕ-19/125-23/3140-БЛ від 30 березня 2023 року, надані на дослідження два предмети схожі на гільзи є частинами боєприпасів - стріляними гільзами. Надані на дослідження дві гільзи є частинами боєприпасів - стріляними гільзами з капсулями бойових проміжних патронів калібру 5,45 мм (5,45x39). Патрони, гільзи яких надані на дослідження, призначені для проведення пострілів з бойової нарізної зброї калібру 5,45 мм (5,45x39), а саме: автоматів та ручних кулеметів.На капсулях двох гільз патронів, що надані на дослідження, є сліди від частин зброї, які придатні для ідентифікації зброї з якої вони стріляні (т.2, а.с.37-41).

- за висновком судової експертизи зброї № СЕ-19/125-23/3853-БЛ від 03 травня 2023 року, дві гільзи які вилучені з подвір`я господарства ОСОБА_40 та шість гільз які вилучені на узбіччі дороги біля церкви по вул. Папанінців в с. Лукашівка, Чернігівської області, що надані на дослідження, стріляні з одного екземпляру зброї калібру 5,45 мм (5,45x39) (т.2, а.с. 47-55).

- протоколом огляду предметів від 17 травня 2023 року, у ході якого оглянуто два пакети експертної служби (відповідно до висновку експерта№СЕ-19/125-23/3853БЛ від 03 травня 2023 року), у якому наявні дві гільзи та шість гільз відповідно. (т. 2, а.с. 56 ).

- протоколом пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 08 грудня 2022 року, згідно якого потерпілий ОСОБА_21 серед наданих фотознімків на фото № 3 за слов`янською зовнішністю, зовнішніми рисами обличчя, впізнав військовослужбовця вс рф з позивним «Магніт», який 10 березня 2022 року за будинком Лозіних допитував його, погрожував розстрілом та здійснив чергу пострілів з автомата над його головою. Згідно довідки прокурора на фото № 3 зображено ОСОБА_5 (т.2 а.с. 59-62).

- протоколом огляду місця події від 18 січня 2023 року, в ході якого оглянуто господарство, ОСОБА_26 , розташоване за адресою: АДРЕСА_3 . На території господарства розташовані господарські будівлі, житловий будинок та два погреби. При огляді першого погреба встановлено, що приміщення являє собою кімнату обкладену цеглою розміром 4х2,5 м, зі слів ОСОБА_26 в цьому погребі під час окупації розміщувались російські військові. При огляді другого погреба встановлено, що приміщення являє собою кімнату, обкладену цеглою розміром 2,5х3 м. ОСОБА_26 пояснила, що у даному погребі під час обстрілів переховувалась вона та члени її родини, а також 10 березня 2022 року зранку до її господарства російські військові привели молодого чоловіка, який як пізніше з`ясувалось, був військовослужбовцем ЗСУ ОСОБА_11 . У цей час почався обстріл і військовослужбовці рф наказали йому спуститися до них у погріб. ОСОБА_26 показала місце у погребі, де перебував ОСОБА_41 , а також вказала місце де стояв російський військовослужбовець, який охороняв ОСОБА_42 . Потім, коли закінчився обстріл, військовослужбовці рф забрали ОСОБА_39 , її зятя ОСОБА_43 та її онука ОСОБА_8 та повели на допит до церкви. Пізніше, коли повернулися ОСОБА_44 та ОСОБА_8 , то від них вона дізналась, що ОСОБА_39 розстріляв біля церкви російський комбат з позивним «Магніт» .(т.2, а.с.75-79 ).

- протоколом пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 26 грудня 2022 року, згідно якого потерпілий ОСОБА_10 серед наданих фотознімків на фото № 3 за зовнішніми ознаками, впізнав військовослужбовця вс рф, відомого йому як «Комбат», який 10 березня 2022 року в денний час в АДРЕСА_4 , біля церки, проводив допит полонених ЗСУ та цивільного місцевого населення . Згідно довідки прокурора на фото № 3 зображено ОСОБА_5 (т.2 а.с. 83-85).

- протоколом пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 06 січня 2023 року, згідно якого потерпілий ОСОБА_8 серед наданих фотознімків на фото № 3 за зовнішніми ознаками, впізнав військовослужбовця вс рф, позивний « ОСОБА_45 », який 10 березня 2022 року в денний час в АДРЕСА_4 , біля церки проводив допит полонених ЗСУ та цивільного місцевого населення. Згідно довідки прокурора на фото № 3 зображено ОСОБА_5 (т.2 а.с.86-88).

- протоколом пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 27 січня 2023 року, згідно якого свідок ОСОБА_26 серед наданих фотознімків на фото № 2 за слов`янською зовнішністю, зовнішніми рисами обличчя, впізнала військовослужбовця вс рф, позивний «Магніт», який 09 березня 2022 року погрожував ОСОБА_10 , а також пізніше, в один із днів приходив до її будинку та розмовляв з її мамою. Згідно довідки прокурора на фото № 2 зображено ОСОБА_5 (т.2 а.с.92-94 ).

- протоколом пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 21 січня 2023 року, згідно якого потерпілий ОСОБА_9 серед наданих фотознімків на фото № 3 за зовнішніми ознаками, впізнав військовослужбовця вс рф, позивний «Магніт», який допитував його біля сільської церкви ус. Лукашівка Чернігівського району, завдав йому тілесних ушкоджень та погрожував розстрілом. Згідно довідки прокурора на фото № 3 зображено ОСОБА_5 (т.2 а.с. 95-97).

- в ході проведення слідчого експеримента, зафіксованого у протоколі від 01 червня 2023 року, потерпілий ОСОБА_9 розповів учасникам слідчої дії про події, які відбувались 10 березня 2022 року. Він 10 березня 2022 року перебував у погребі, який розташований на території його господарства у АДРЕСА_5 . Зранку до його господарства прийшли російські військові, їх було близько 5-ти чоловік, вони були озброєні автоматами та вдягнені у військову форму російського зразка, знаків розпізнання він не пам`ятає, на рукавах були червоні пов`язки. Вони наказали ОСОБА_9 вийти з погреба та забрали одразу у нього мобільний телефон, після чого провели обшук його будинку та господарства і знайшли військову форму його пасинка та почали допитувати його із цього приводу. Він пояснив, що одяг не його і він не військовий, а штани його робочі. У подальшому російські військові повели його допитувати до штабу, який знаходився біля сільської церкви. Його конвоювали чотири особи, очі не зав`язували. Дорогою він бачив, що майже у кожному дворі стояли танки, на перехресті вулиць стояли танки, БМП. Потерпілий указав місце, куди привели його російські військові, кинули поряд той військовий одяг та наказали сідати та чекати. Вийшов командир, це він зрозумів по його поведінці, всім командував, на всіх кричав. Він підняв потерпілого, поставив до воріт, приставив рушницю до виска, щовкнув, але пострілу не було, презарядив і знову щовкнув, знову пострілу не було. Ударив прикладом три рази в груди, живіт, в ногу. Бив би ще, однак почався обстріл, військові рф розбіглись, він сховався за деревом. Йому було видно, що від мосту вели ще трьох чоловіків. Перед церквою стояв вантажний автомобіль, їх привели туди. Вийшов війський, зав`язав йому очі та повів до гаража, де заштовхнув у мікроавтобус. По голосу він почув ОСОБА_24 ( ОСОБА_25 ), він заспоковав свого сина. Хвилин через 40 відкрили гараж, спитали хто строковик, якийсь хлопець вийшов з гаража, як він пізніше дізнався ОСОБА_29 . Допит проводив "Магніт", він впізнав його по голосу. Питав кому допомогав, звання. Далі він почув чергу автомата. Після цього їх забрали, його посадили на землю, а голос ОСОБА_24 він почув на іншій стороні вулиці. Його допитували з пов`язкою на голові, випустили чергу з автомата під ноги. Російські військові кричали, погрожували, думали, що він теж військовий, хтось із них випустив чергу з автомата йому під ноги. Допит проводив Магніт, вдягнений був у військову форму, кожану куртку, питав скільки військовослужбовців у селі, чи бачив танки, він відповідав, що він тракторист, живе в селі, не має ніякого відношення до військової служби, вони йому не вірили. Коли зняли пов`язку з очей ОСОБА_24 його впізнав, сказав, що місцевий. Убитий віськовослужбовець лежав перед вантажним автомобілем обличчям донизу. Молодший ОСОБА_46 просив, щоб не вбивали, можливо злякався. Вважав, що ОСОБА_29 розстріляли тому, що він військовий. Магніт потім ще приходив до ОСОБА_47 , порожував, якщо знайде засоби зв`язку, то розстріляє. (т.2 а.с.100-102).

- в ході проведення слідчого експеримента, зафіксованого у протоколі від 06 липня 2023 року, потерпілий ОСОБА_10 розповів учасникам слідчої дії про події, які відбувались 10 березня 2022 року. Потерпілий повідомив, що 24 лютого 2022 року він разом із родиною виїхали у с. Лукашівку, де переховувались від обстрілів. 09 березня 2022 року село Лукашівку зайняли російські військові. Вдень 09 березня 2022 року були обстріли і вони переховувались у погребі його тещі ОСОБА_26 . Увечері, близько 21-22 год. до їх господарства прийшли військовослужбовці рф та наказали всім дорослим вийти з погреба та стати на коліна. Військові рф почали всіх допитувати, забрали мобільні телефони та оглянули їх. Після чого російські військові наказали всім спуститися у погреб, де закрили їх до ранку. Зранку, 10 березня 2022 року, один із російських війських вивів його із сином з погреба, зав`язали їм руки та вивели на вулицю. Біля подвір`я ОСОБА_26 у той час стояла фура і коли їх вивели на вулицю він побачив, що там вже знаходився чоловік, який як з`ясувалось пізніше є ОСОБА_11 , у останнього були зв`язані руки і на обличчя була надягнута шапка та обклеєна скотчем. Після чого йому та сину також натягнули на очі шапки, зафіксували їх скотчем та повели у невідомому напрямку. Там їх посадили у якийсь автомобіль і трохи пізніше до них привели ще одного чоловіка, який пізніше виявився ОСОБА_9 . Через деякий час вивели строковика. Потім вивели його, ОСОБА_48 та його сина, поставили всіх на коліна. Допитували солдата, питали хто?, що?, потім він почув автоматну чергу. Через деякий час зняли шапку, він побачив перед собою російського військового, у якого півобличчя було обгоріле. Цей росіянин їх допитував, вдарив один раз по голові, випустив автоматну чергу над головами. Потерпілий їм відповів, що вони звичайні цивільні люди. Потім допитував його сина, дав йому ляпаса, що злетіла шапка. Він сказав, що це його син, він неповнолітній. На третього чоловіка сказав, що він також житель села, живе неподалік. Тоді цей військовий сказав, що військові РФ не вбивають цивільних та наказав їм іти додому. Вони побачили вбитого строковика біля дороги. (т.2 а.с. 103-106 ).

- у ході виконання доручення слідчого СВ УСБ України в Чернігівській області стосовно ідентифікації особи ОСОБА_5 , проведеними заходами встановлені повні анкетні відомості ОСОБА_5 . Встановлено, що громадянин рф - ОСОБА_5 (рос. ОСОБА_5 ), ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець с. Таєжная Михайлівка Маріїнського району Кемеровської області (рф), зареєстрований за адресою: АДРЕСА_7 , документований паспортом громадянина рф серії НОМЕР_4 , виданий 03 липня 2013 року відділом УФМС рф по Кемеровській області м. Маріїнська, який, у період окупації російськими військовослужбовцями с. Лукашівка Чернігівського району та області (з 09 березня 2022 року по 30 березня 2022 року), перебував на посаді командира 2 мотострілецького батальйону (МСБ ) НОМЕР_5 окремої гвардійської Звенигородсько-Берлінської ордена Суворова 2 ступеня мотострілецької бригади (74 ОМСБр, в/ч НОМЕР_1 ), військове звання - майор. За наявними даними, під час бойових дій у вказаному населеному пункті та його околицях зазначений офіцер зс рф для радіозв`язку використовував позивний «Магніт».

На дайни час, особу ОСОБА_5 оперативним шляхом встановлено та підтверджено інформацією з електронного ресурсу: автоматизована система «российский паспорт» ФМС рф. (т.1, а.с. 153-157)

- згідно Рапорта старшого оперуповноваженого УСР в Чернігівській області на виконання доручення старшого слідчого в ОВС УСБУ в Чернігівській області проведено розшукові заходи спрямовані на встановлення осіб військовослужбовців рф, причетних до скоєння кримінальних правопорушень відносно цивільного населення та військовослужбовців ЗСУ під час окупації АДРЕСА_2 у березні 2022 року.

Під час проведення розшуковик заходів встановлено військових рф, які перебували в с. Лукашівка та причетні до скоєння кримінальних правопорушень відносно цивільного населення та військовослужбовців ЗСУ та мали наступні позивні чи псевдоніми, а саме: «Комбат», « ОСОБА_49 », «Магніт».

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ( ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , место рождения: россия, Кемеровская область, Мариинский район, п. Таежная Михайловка, место жительства: россия, АДРЕСА_8 ); ОСОБА_5 , під час окупації с. Лукашівка, перебував у військовому званні - майор, на посаді командира батальйону НОМЕР_3 окремої гвардійської Звенигородсько-Берлінської ордена Суворова 2 ступеня мотострілецької бригади з місцем дислокації росія, АДРЕСА_8 (74 ОМСБр, в/ч НОМЕР_1 ) (т.1, а.с. 162-166 ).

-протоколом огляду від 06 грудня 2022 року, у ході якого за допомогою службового комп`ютера здійснено вхід в мережу «Інтернет». Надалі, за допомогою клавіатури та маніпулятора (далі - пристрої) в адресній стрічці пошукового вікна браузера було введено запит « ОСОБА_50 », за результатами виконання якого виокремлено ряд сторінок в тому числі сторінку сайту «InformNapalm» ІНФОРМАЦІЯ_7 . Зазначене посилання містить публікацію « ІНФОРМАЦІЯ_8 , воевавшей на ІНФОРМАЦІЯ_9 ». У цій же публікації містяться фотознімки ОСОБА_51 із соціальної мережі «ВКонтакте», сам аккаунт в соціальній мережі «ВКонтакте» видалено. Там же містяться установочні та контактні дані ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , м. Юрга, Кемеровська область, фотознімки щодо його причетності до збройних сих рф. За результатами огляду сторінки сайту «InformNapalm» https://informnapalm.org/35233-gruppa-prestupnikov-minometnoj-batarei-74-j-omsbr можна зробити висновок, що ОСОБА_52 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , приймає участь у бойових діях на території України у складі НОМЕР_3 окремої гвардійської Звенигородсько-Берлінської ордена Суворова 2 ступеня мотострілецької бригади ( НОМЕР_5 ОМСБр, в/ч НОМЕР_1 ). Дислокується у АДРЕСА_8 , Кемеровської області рф. Входить до складу НОМЕР_6 загальновійськової армії Центрального військового округу (т.1, а.с. 167-170 ).

- за повідомленням командувача оперативного угруповання військ « ІНФОРМАЦІЯ_10 » від ІНФОРМАЦІЯ_11 АДРЕСА_2 під час окупації у період з 09 березня 2022 року по 30 березня 2022 року дислокувалась 74-та окрема гвардійської Звенигородсько-Берлінської ордена Суворова 2 ступеня мотострілецька бригада (74 ОМСБр, в/ч НОМЕР_1 ), яка входить до складу НОМЕР_6 загальновійськової армії Центрального військового округу збройних сил російської федерації. Місце постійної дислокації: АДРЕСА_8 , рф.

Під час окупації Чернігівської області 74 ОМСБр вторглась в Україну з Республіки Білорусь. В с. Лукашівка Чернігівського району Чернігівської області вказаний військовий підрозділ збройних сил російської федерації заходив по ймовірному маршруту: переправа через р. Десна поблизу АДРЕСА_9 , далі с. Золотинка - с. Ягідне - с. Іванівка - с. Слобода - с. Лукашівка. Виходили у зворотньому напрямку таким же маршрутом до лінії державного кордону з рф та рб.

Встановлений командир 2-го батальйону НОМЕР_3 окремої гвардійської Звенигородсько-Берлінської ордена Суворова 2 ступеня мотострілецької бригади (74 ОМСБр, в/'ч НОМЕР_1 ) - майор ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , позивний « ОСОБА_53 » (т. 1, а.с. 172 ).

- за повідомленням т.в.о командира військової частини НОМЕР_7 від 10 березня 2023 року, в Головному управлінні розвідки Міністерства оборони України відсутні відомості щодо перебування у полоні військовослужбовця 74 омсбр (в/ч НОМЕР_1 ) ОСОБА_5 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , командир батальйону, військове звання майор, позивний "Магніт") (т.1, а.с.174 ).

- на виконання доручення старшого слідчого в ОВС УСБУ в Чернігівській області, проведено розшукові заходи спрямовані на встановлення місця перебування ОСОБА_5 . За результатами проведених заходів установлено, що ОСОБА_5 , перебуває за межами території України. Останнє відоме місце знаходження м. Юрга, Кемеровської області рф (т.2 а.с. 109, 188 ).

- згідно Таблиці позивних посадових осіб радіосітки №901 командира 74 ОМСБр, наданої на запит прокурора у данному кримінальному з матеріалів кримінального провадження 0000032 від 17 травня 2022 року ( приймаючи до уваги, що підстави, передбачені ст. 163 КПК України для звернення до слідчого судді в порядку ст. 160 КПК України у данному випадку відсутні), позивний командира 2 МСБ - "магніт- 32", запасний позивний "костер- 32". ( т.2 а.с. 231-233)

Постановою старшого групи прокурорів у кримінальному провадженні уточнено дані обвинуваченого та в усіх процесуальних документах вірним вважати прізвище, ім`я, по батькові обвинуваченого ОСОБА_5 .

Таким чином, з досліджених та проаналізованих судом доказів вбачається, що при проведенні впізнання за фотознімками потерпілі ОСОБА_9 , ОСОБА_8 , ОСОБА_10 , ОСОБА_21 за слов`янською зовнішністю, за зовнішніми рисами обличчя упізнали обвинуваченого, яквійськовослужбовця вс рф з позивним «Магніт», який допитував їх, погрожував розстрілом та імітуючи їх розстріл здійснив чергу пострілів з автомата над головою, також зазначили, що він був головним у росіян, віддавав накази підлеглим військовослужбовцям, мав позивний « магніт», « комбат», особисто проводив допит усіх затриманих осіб військовими РФ та здійснив розстріл військовополоненого ОСОБА_11 . Свідок ОСОБА_26 при проведенні впізнання упізнала обвинуваченого, як особу, що погрожував ОСОБА_10 .

У ході слідчих експериментів потерпілий ОСОБА_9 та ОСОБА_10 вказали місце, де їм наносили тілесні ушкодження та розказали, що їх наносив обвинувачений, проводив їх допит, при цьому погрожував зброєю, вказали місце страти ОСОБА_11 . На цьому місці виявлено та вилучено 6 металевих гільзи до патронів 5,45 мм.

При проведенні слідчих експериментів свідки ОСОБА_28 та ОСОБА_26 за пред`явленими їм фотознімками упізнали полоненного українського солдата ОСОБА_11 .

У ході судового розгляду не виявилось можливим допитати потерпілого ОСОБА_21 , оскільки він проходить військову службу за мобілізацією(т.2 а.с.65 ), однак в ході огляду місця події він розповів та показав на місці, де обвинувачений здійснював імітацію його розстрілу. Ці покази узгоджуються з показами його матері свідка ОСОБА_26 , згідно яких зі слів військовослужбовців РФ до її подвір`я приходив комбат, але не розстріляв її сина.

У ході огляду господарства ОСОБА_40 , де за показами потерпілого ОСОБА_21 військовослужбовець з позивним «Магніт» наказував йому стати на коліна обличчям від нього та здійснював постріли з автомата у нього над головою, було виявлено дві гільзи до патрона калібру 5,45 мм.

За висновком судової експертизи зброї дві гільзи, вилучені з подвір`я господарства ОСОБА_40 та шість гільз, які вилучені на узбіччі дороги біля церкви, стріляні з одного екземпляру зброї калібру 5,45 мм .

Довідками військових частин підтверджується, що саме обвинувачений ОСОБА_5 є тим військовослужбовцем збройних сил рф, який скоїв дані кримінальні правопорушення, та що саме військова частина, у якій проходив службу обвинувачений, перебувала на території Чернігівської області в селі Лукашівка. Що обвинувачений використовував позивний " Магніт", " ОСОБА_45 " підтвердили потерпілі ОСОБА_21 ( у ході огляду місця події за його участю), потерпілий ОСОБА_9 ( у ході слідчого експерименту за його учстю), свідок ОСОБА_54 та підтверджується таблицею позивних посадових осіб радіосітки № 901.

Обвинувачений ОСОБА_5 є командиром батальйону, у його підпорядкуванні перебували віськовослужовці ЗСРФ, він повинен був не тільки знати норми Міжнародних договорів щодо поводження з військовополоненими та цивільним населенням, а й дотримуватись їх. За показами потерпілих саме ОСОБА_5 , як командир, віддавав команди підлеглим, проводив допити всіх затриманих, імітував страту потерпілих, проводячи постріли у них над головою, здійснив розстріл військовополоненого ОСОБА_11 , як командир був обізнаний про всі злочини, які скоювались військовими РФ, саме обвинувачений ОСОБА_5 як командир несе персональну відповідальність за скоєні кримінальні правопорушення.

Таким чином, дослідженими судом доказами спростовуються твердження захисника обвинуваченого щодо недоведення вини обвинуваченого ОСОБА_5 у скоєнні інкриміновани йому кримінальних правопорушень.

Заслухавши пояснення потерпілих ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , які узгоджуються з дослідженими у судовому засіданні доказами, зібраними в ході досудового розслідування, свідків ОСОБА_26 , ОСОБА_28 , ОСОБА_55 , оцінивши кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів з точки зору достатності та взаємозв`язку, суд за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, приходить до висновку про доведеність вини обвинуваченого ОСОБА_5 в іншому порушенні законів та звичаїв війни, що передбачені міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, поєднаному з умисним вбивством, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 438 КК України, у жорстокому поводженні з цивільним населенням, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 438 КК України, та у жорстокому поводженні з цивільним населенням та іншому порушенні законів та звичаїв війни, що передбачені міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, вчиненому за попередньою змовою групою осіб, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 28 ч. 1 ст. 438 КК України. За сукупністю вчинених кримінальних правопорушень дії ОСОБА_22 органом досудового слідства вірно кваліфіковані за ч. 2 ст. 438, ч. 1 ст. 438 та ч. 2 ст. 28 ч. 1 ст. 438 КК України.

Відповідно до положень ч.5 ст.374 КПК України у разі ухвалення вироку за наслідками кримінального провадження, у якому здійснювалося спеціальне досудове розслідування або спеціальне судове провадження (in absentia), суд окремо обґрунтовує, чи були здійснені стороною обвинувачення всі можливі передбачені законом заходи щодо дотримання прав ОСОБА_5 , як підозрюваного та обвинуваченого на захист та доступ до правосуддя з урахуванням здійснення спеціального досудового розслідування та спеціального судового провадження.

Приймаючи рішення щодо проведення спеціального досудового розслідування та проведення судового розгляду за процедурою in absentia, суд виходив із того, що інкримінований обвинуваченому злочин та його поведінка підпадали під вимоги, зазначені у ч.2 ст.297-1 КПК України. Положення закону щодо здійснення спеціального досудового розслідування та спеціального судового провадження не визнані неконституційними і є такими, що узгоджуються зі стандартами, визначеними у Резолюції (75) 11 Комітету Міністрів Ради Європи щодо критеріїв, які регламентують провадження, що здійснюється за відсутності обвинуваченого. Так відповідно до рекомендацій Комітету Міністрів Ради Європи важливою умовою застосування спеціального досудового розслідування та спеціального судового розгляду є те, щоб під час спеціального досудового розслідування або спеціального судового провадження було забезпечено процесуальні права та гарантії осіб, які беруть участь у кримінальному провадженні, зокрема, право обвинуваченого бути поінформованим належним чином про дату слухання справи та про своє право на законне чи інше представництво в суді.

За інформаціє начальника начальника відділу опрацювання запитів та розгляду звернень працівників АТ «Укрпошта», з 24 лютого 2022 року припинене приймання всіх видів міжнародних поштових відправлень призначенням до Російської Федерації та Республіки Білорусь.

Дорученням Регіонального центру з надання безоплатної вторинної правової допомоги у Чернігівській області від 28 липня 2023 року адвоката ОСОБА_7 уповноважено у межах процесуальних прав і обов`язків, визначених ст. 46, 47 КПК України, забезпечити безоплатну вторинну правову допомогу ОСОБА_5 ( т. 2 а.с.181 )

Ухвалою слідчого судді Деснянського районного суду м. Чернігова від 17 серпня 2023 року, надано дозвіл на здійснення спеціального досудового розслідування за ч. 2 ст. 438, ч. 1 ст. 438 та ч. 2 ст. 28 ч. 1 ст. 438 КК України стосовно обвинуваченого ОСОБА_5 , котрий був оголошений у розшук.( т.2 а.с. 207-211)

Після постановлення ухвали слідчого судді, якою надано дозвіл на здійснення спеціального досудового розслідування стосовно ОСОБА_5 відповідно до вимог ч. 4 ст. 46 КПК України, ст. 42 КПК України, п. 8 ч. 2 ст. 51 КПК України та ч. 2 ст. 297-5 КПК України реалізацію його права здійснював захисник, який отримував необхідні процесуальні документи, знайомився з матеріалами кримінального провадження.

Повістки про виклик ОСОБА_5 , повідомлення про підозру, повідомлення про початок здійснення спеціального досудового розслідування надсилались та публікувались відповідно до вимог КПК України шляхом публікування на офіційному веб-сайті Офісу Генерального прокурора, а також у засобах масової інформації загальнодержавної сфери розповсюдження - у газеті «Урядовий кур`єр» в рубриці «Оголошення».

З огляду на зазначене, орган досудового розслідування вживав всіх можливих передбачених КПК України заходів для виклику та розшуку обвинуваченого, щоб забезпечити йому можливість безпосередньо та через обраного захисника реалізовувати права підозрюваного на стадії досудового розслідування.

Крім того, згідно ухвали Чернігівського районного суду Чернігівської області від 16 жовтня 2023 року відносно ОСОБА_5 здійснювалось спеціальне судове провадження. У судовому засіданні приймав участь захисник, який захищав інтереси обвинуваченого і на стадії досудового розслідування та обізнаний з матеріалами кримінального провадження від початку здійснення спеціального досудового розслідування.

При цьому, судом також вживалися заходи для виклику обвинуваченого для забезпечення доступу до правосуддя, у зв`язку із чим на кожне судове засідання останній викликався у порядку ст. 323 КПК України. Повістки про виклик опубліковані у газеті «Урядовий кур`єр» та його електронній версії на сайті ІНФОРМАЦІЯ_12 у розділі «Оголошення: виклики в суд», а також на офіційному сайті Чернігівського районного суду Чернігівської області.

Захисник обвинуваченого здійснював активні дії, спрямовані на захист обвинуваченого: приймав участь у допиті потерпілого, свідків та дослідженні письмових доказів, виступав у дебатах.

Враховуючи наведене, суд вважає, що стороною обвинувачення та судом вживалися достатні заходи щодо дотримання прав обвинуваченого на захист та доступ до правосуддя, з урахуванням здійснення спеціального досудового розслідування та спеціального судового провадження.

Вирішуючи питання про призначення покарання ОСОБА_5 , суд у відповідності до ст. 65 КК України враховує ступінь тяжкості вчинених кримінальних правопорушень, відомості про особу обвинуваченого, відсутність пом`якшуючих покарання обставин, думку потерпілих щодо покарання обвинуваченому, обставини, які відповідно до ст.67 КК України обтяжують покарання ОСОБА_5 -вчинення кримінального правопорушення групою осіб за попередньою змовою, що доводиться дослідженими доказами у справі, та вчинення кримінальних правопорушень з використанням умов воєнного стану, що також встановлено у судовому засіданні. З урахуванням викладеного, суд дійшов висновку, що необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження вчинення ним нових кримінальних правопорушень буде призначення покарання у виді позбавлення волі в межах, передбачених санкціями ч. 1 ст. 438 та ч. 2 ст. 28 ч. 1 ст. 438 КК України.

Вирішуючи питання про призначення покарання обвинуваченому за ч.2 ст. 438 КК України відповідно до вимог ст.ст. 65-67 КК України суд з додержанням принципів законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання, враховує ступінь тяжкості вчиненого обвинуваченим кримінального правопорушення, обставини кримінального правопорушення, спосіб та мотиви його вчинення, наслідки цього кримінального правопорушення, обставини, які встановлені у даному кримінальному проваденні, підвищений ступінь суспільної небезпечності цього кримінального правопорушення та вважає за необхідне призначити покарання обвинуваченому за санкцією цієї статті у виді довічного позбавлення волі. Саме таке покарання на думку суду відповідатиме вимогам справедливості при застосуванні покарання і відображатиме співмірність злочину та кари, і таке покарання є необхідним й достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження вчинення ним нових кримінальних правопорушень. На думку суду покарання у виді позбавлення волі на певний строк не забезпечить виконання завдань кримінального судочинства та не слугуватиме цілям його застосування, встановленим ст. 2 КПК України.

Остаточне покарання обвинуваченому слід призначити за ч.1 ст. 70 КК України за сукупністю кримінальних правопорушень шляхом поглинення менш суворого покарання довічним позбавленням волі.

Під час досудового розслідування ОСОБА_5 було обрано запобіжний захід у виді тримання під вартою в порядку ч. 6 ст. 193 КПК України.( т.2 а.с. 229-230).

Відповідно до ч. 6 ст. 193 КПК України слідчий суддя, суд розглядає клопотання про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та може обрати такий запобіжний захід за відсутності підозрюваного, обвинуваченого лише у разі доведення прокурором наявності підстав, передбачених статтею 177 цього Кодексу, а також наявності достатніх підстав вважати, що підозрюваний, обвинувачений виїхав та/або перебуває на тимчасово окупованій території України, території держави, визнаної Верховною Радою України державою-агресором, та/або оголошений у міжнародний розшук. У такому разі після затримання особи і не пізніш як через сорок вісім годин з часу її доставки до місця кримінального провадження слідчий суддя, суд за участю підозрюваного, обвинуваченого розглядає питання про застосування обраного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою або його зміну на більш м`який запобіжний захід, про що постановляє ухвалу.

Таким чином, застосований до ОСОБА_5 запобіжний захід слід залишити без змін до моменту його затримання на виконання вироку суду. При цьому, строк відбування покарання обвинуваченому слід обраховувати з моменту звернення вироку до виконання, тобто із дня фактичного його затримання.

Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлено.

Процесуальні витрати за залучення експертів за проведення судової експертизи зброї (висновок експерта № СЕ-19/125-23/3326-БЛ від 20.04.2023) у сумі 1912 грн. 00 коп., судової експертизи зброї (висновок експерта № СЕ-19/125-23/3142-БЛ від 31.03.2023) у сумі 2265 грн. 36 коп., судової експертизи зброї (висновок експерта № СЕ -19/125/-23/3140-БЛ від 30.03.2023) у сумі 2642 грн. 92 коп., судової експертизи зброї (висновок експерта № СЕ -19/125/-23/3853-БЛ від 03.05.2023) у сумі 6214 грн. 00 коп., на загальну суму 13 034 грн. 28 коп., слід стягнути з обвинуваченого на користь держави.

Речові докази у даному кримінальному провадженні: металевий предмет конічної форми мідного кольору, схожий на кулю до патрона калібру 5, 45 мм., вісім металевих предметів конічної форми, схожих на гільзи від патронів калібру 5,45 мм, передані до кімнати зберігання речових доказів СВ Управління СБ України в Чернігівській області, слід знищити ;

спеціальний пакет експертної служби МВС України № 0100590, всередині якого знаходиться первинне упакування, переданий до кімнати зберігання речових доказів слідчого відділу Управління СБ України в Чернігівській області, слід знищити.

На підставі викладеного, керуючись ст.370, 371, 373, 374 КПК України, суд

У Х В А Л И В :

ОСОБА_5 визнати винуватим у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 438, ч. 2 ст. 28 ч. 1 ст. 438, ч. 2 ст. 438 КК України та призначити йому покарання :

за ч.1 ст. 438 КК України у виді позбавлення волі на строк десять років.

за ч. 2 ст. 28 ч. 1 ст. 438 КК України у виді позбавлення волі на строк одинадцять років.

за ч. 2 ст. 438 КК України у виді довічного позбавлення волі.

На підставі ч. 1 ст. 70 КК України за сукупністю кримінальних правопорушень шляхом поглинення менш суворого покарання довічним позбавленням волі, остаточно призначити ОСОБА_5 покарання у виді довічного позбавлення волі.

Запобіжний захід ОСОБА_5 до вступу вироку у законну силу залишити незмінним - тримання під вартою. Строк відбування покарання ОСОБА_5 рахувати з моменту його фактичного затримання.

Стягнути з ОСОБА_5 на користь держави 13 034 грн. 28 коп. процесуальних витрат.

Речові докази у даному кримінальному провадженні: металевий предмет конічної форми мідного кольору, схожий на кулю до патрона калібру 5, 45 мм., вісім металевих предметів конічної форми, схожих на гільзи від патронів калібру 5,45 мм, передані до кімнати зберігання речових доказів СВ Управління СБ України в Чернігівській області, знищити ;

спеціальний пакет експертної служби МВС України № 0100590, всередині якого знаходиться первинне упакування, переданий до кімнати зберігання речових доказів слідчого відділу Управління СБ України в Чернігівській області, знищити.

На вирок може бути подана апеляція до Чернігівського апеляційного суду через Чернігівський районний суд протягом тридцяти днів з моменту його проголошення, а засудженим, який перебуває під вартою - у той же строк з моменту отримання копії вироку суду.

Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги вирок суду, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку суду. Копію вироку суду негайно після його проголошення вручити захисникам, потерпілим та прокурору.

Головуючий суддя ОСОБА_1

Судді ОСОБА_2

ОСОБА_3