ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 листопада 2023 року м. Одеса

Малиновський районний суд міста Одеси в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

за участю прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

захисника ОСОБА_5 ,

розглянувши кримінальне провадження №521/23681/23 за обвинуваченням:

ОСОБА_4 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 у м. Потсдам, Німеччина, громадянина України, із середньою освітою, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 301-1 КК України,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_4 , діючи з прямим умислом, спрямованим на зберігання дитячої порнографії без мети збуту чи розповсюдження, при невстановлених обставинах та у невстановлений час, знаходячись за адресою: АДРЕСА_2 , усвідомлюючи, що його протиправні дії посягають на основні принципи суспільної моралі у сфері статевих стосунків та знаходяться в явній суперечності з існуючими в суспільстві традиціями, використовуючи підключений до мережі Інтернет за IP адресою НОМЕР_1 , що надає приватне підприємство «Застава Плюс», здійснив завантаження з мережі Інтернет на свій мобільний телефон марки «Хіаomi», моделі «МІ805D1SG», IMEI1: НОМЕР_2 , IMEI2: НОМЕР_3 та на жорсткий диск марки «SEAGATE», модель «ST1000DM003», серійний номер «Z9A3VA4R», за допомогою програмного забезпечення, шести відеофайлів та двох відеофайлів, відповідно, які мають порнографічний характер та належать до дитячої порнографії, які він зберігав до моменту їх вилучення в ході обшуку, проведеного 02.05.2023 з 09 години 25 хвилин до 10 години 42 хвилин працівниками відділення поліції №2 Одеського районного управління поліції №1 ГУНП в Одеській області.

09.10.2023 між прокурором та обвинуваченим ОСОБА_4 , за участю захисника ОСОБА_5 , в порядку, передбаченому ст.ст. 468, 469 та 472 КПК України, укладено угоду про визнання винуватості.

Згідно з даною угодою прокурор та ОСОБА_4 дійшли згоди щодо формулювання обвинувачення, всіх істотних для даного кримінального провадження обставин та правової кваліфікації дій обвинуваченого за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 301-1 КК України.

Також, сторонами угоди визначене узгоджене ними покарання, яке ОСОБА_4 повинен понести за вчинене кримінальне правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 301-1 КК України, а саме: покарання у виді позбавлення волі строком на 2 роки, з позбавленням права займатися певною діяльність, а саме використовувати інформаційно телекомунікаційні системи строком на 1 рік. На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування покарання з випробуванням. Сторони правильно розуміють положення ст. 75 КК України, а також перелік і порядок застосування обов`язків, передбачених ст. 76 КК України.

Розглядаючи питання про можливість затвердження даної угоди про визнання винуватості, суд виходить з наступного.

Згідно п. 1 ч. 3 ст. 314 КПК України, у підготовчому судовому засіданні суд має право прийняти рішення про затвердження угоди або відмовити в затвердженні угоди та повернути кримінальне провадження прокурору для продовження досудового розслідування.

Відповідно до положень п. 2 ч. 1 ст. 468 КПК України, у кримінальному провадженні може бути укладена угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим.

Відповідно до правил ст. 469 КПК України угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена щодо кримінальних проступків, злочинів, внаслідок яких шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам, а також у кримінальному провадженні щодо кримінальних правопорушень, внаслідок яких шкода завдана державним чи суспільним інтересам або правам та інтересам окремих осіб, у яких беруть участь потерпілий, при умовах надання потерпілим письмової згоди прокурору на укладення ним угоди.

Прокурор в судовому засіданні, вважаючи, що при укладенні даної угоди дотримані вимоги і правила Кримінального процесуального кодексу України та Кримінального кодексу України, просив цю угоду затвердити і призначити обвинуваченому узгоджену в ній міру покарання та інші передбачені заходи.

Обвинувачений ОСОБА_4 , повідомив, що йому цілком зрозумілі наслідки укладення та затвердження угоди про визнання винуватості, передбачені ч. 2 ст. 473 КПК України, характер обвинувачення, а також вид покарання, яке буде застосоване до нього у разі затвердження угоди судом. При цьому, ОСОБА_4 , винуватим себе у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 301-1 КК України, визнав повністю та беззаперечно, пояснив, що визнає всі обставини, вказані в обвинувальному акті. У вчиненому розкаюється. Повідомив про добровільність своєї позиції. Просить суд затвердити угоду про визнання винуватості та призначити йому узгоджене покарання.

Захисник підтвердив згоду ОСОБА_4 щодо затвердження угоди про визнання винуватості.

Таким чином, суд вважає, що обставини вчинення ОСОБА_4 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 301-1 КК України, знайшли своє підтвердження під час судового засідання.

Дії ОСОБА_4 суд кваліфікує як кримінальне правопорушення, передбачене ч.4 ч. 1 ст. 301-1 КК України за ознаками: умисне придбання та зберігання дитячої порнографії без мети збуту чи розповсюдження.

Суд переконаний, що укладення угоди сторонами є добровільним, при цьому судом встановлено, що ОСОБА_4 повністю усвідомлює зміст угоди про визнання винуватості, характер обвинувачення, щодо якого визнає себе винуватим, цілком розуміє свої права, визначені п. 1 ч. 4 ст. 474 КПК України, а також наслідки укладення, затвердження даної угоди, передбачені ч. 2 ст. 473 КПК України, та наслідки її невиконання, передбачені ст. 476 КПК України.

Покарання сторонами угоди визначено у відповідності до положень ст.ст. 50, 65-67 КК України, з урахуванням характеру та тяжкості висунутого ОСОБА_4 обвинувачення, особи обвинуваченого, який на обліку лікарів психіатра та нарколога не перебуває, раніше не судимий, а також із врахуванням беззаперечного визнання особою вини в інкримінованому йому діяння, відсутності тяжких наслідків.

Враховуючи ступінь суспільної небезпеки вчиненого обвинуваченим кримінального правопорушення, наведених даних про особу обвинуваченого та інших обставин справи в їх сукупності, враховуючи умови угоди про визнання винуватості, а також наявність пом`якшуючої вину обставини та відсутність обставин, що обтяжують покарання, суд приходить до висновку, що виправлення ОСОБА_4 можливо без ізоляції від суспільства і без відбування покарання, у зв`язку із чим вважає доцільним призначити обвинуваченому покарання у вигляді позбавлення волі з іспитовим строком.

Долю речових доказів необхідно вирішити в порядку ст. 100 КПК України.

Згідно зі ст. 124 КПК України, процесуальні витрати у кримінальному провадженні у розмірі 1195 гривень 00 копійок за проведення експертних досліджень підлягають стягненню з обвинуваченого ОСОБА_4 на користь держави.

Керуючись ст. 314, 373, 374, 472, 474-476 КПК України, суд,-

УХВАЛИВ:

Затвердити угоду про визнання винуватості, укладену 09.10.2023 між прокурором та обвинуваченим ОСОБА_4 , у кримінальному провадженні, внесеному до ЄРДР за №0000496 від 18.07.2023

ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 301-1 КК України та призначити йому покарання у виді позбавлення волі строком на 2 (два) роки з позбавленням права займатися певною діяльність, а саме використовувати інформаційно телекомунікаційні системи строком на 1 рік.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування призначеного покарання, якщо він протягом 1 (одного) року 6 місяців не вчинить нового кримінального правопорушення і виконає покладені на нього обов`язки.

На підставі ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_4 наступні обов`язки:

- періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

- повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання та роботи.

Контроль за поведінкою ОСОБА_4 покласти на орган з питань пробації за місцем фактичного проживання обвинуваченого.

Арешт, накладений ухвалою слідчого судді Суворовського районного суду м. Одеси від 08.05.2023 залишити без змін.

Речові докази, а саме: носій інформації марки (жорткий диск) в кількості 3-х одиниць sZ9A3VA4R; sWFL454RJ; s, опечатано до сейф-пакету НП №WAR 1503855, мобільний телефон марки «Xiomi Мі А2 Lite», IMEI: НОМЕР_2 , опечатано до сейф-пакету НП № PSP 1364634, - знищити.

Стягнути із ОСОБА_4 на користь держави судові витрати за проведення експертизи у сумі 1195 гривень 00 копійок.

У разі невиконання угоди про визнання винуватості прокурор має право звернутися до суду, який затвердив таку угоду, з клопотанням про скасування вироку. Клопотання про скасування вироку, яким затверджена угода, може бути подано протягом строків давності притягнення до кримінальної відповідальності, за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 301-1 КК України.

На вирок може бути подана апеляційна скарга на протязі 30 діб з моменту проголошення вироку, через Малиновський районний суд м. Одеси до Одеського апеляційного суду:

- обвинуваченим, його захисником, законним представником виключно з підстав: призначення судом покарання, суворішого, ніж узгоджене сторонами угоди; ухвалення вироку без його згоди на призначення покарання; невиконання судом вимог, встановлених частинами четвертою, шостою, сьомою статті 474 КПК України, в тому числі нероз`яснення йому наслідків укладення угоди;

- прокурором виключно з підстав: призначення судом покарання, менш суворого, ніж узгоджене сторонами угоди; затвердження судом угоди у провадженні, в якому згідно з частиною четвертою статті 469 КПК України угода не може бути укладена.

Головуючий суддя: Дмитро ПЕРЕДЕРКО