Справа № 190/1142/23
Провадження №1-кп/190/104/23
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 жовтня 2023 року м. П`ятихатки

П`ятихатський районний суд Дніпропетровської області в складі:

головуючої судді - ОСОБА_1

при секретарі - ОСОБА_2

за участю:

прокурора - ОСОБА_3

обвинуваченого - ОСОБА_4

захисника - ОСОБА_5

розглянувши в підготовчому судовому засіданні в місті П`ятихатки кримінальне провадження, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 14.04.2023 року за №0000158 , стосовно

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який народився в с. Лозуватка, П`ятихатського району, Дніпропетровської області, громадянин України, освіта професійно-технічна, не одружений, не працює, на утриманні малолітніх дітей не має, зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимий, 10.02.2023 Вільногірським міським судом Дніпропетровської області за ст. 336 КК України до позбавлення волі строком на три роки шість місяців; на підставі п. 1-2 ч.1 ст. 75 , п.2 ч.3 ст. 76 КК України від відбування покарання звільнений з іспитовим строком на один рік три місяці,

по обвинуваченню у вчиненні кримінального правопорушення-проступку,

передбаченого ч.2 ст.125 КК України,

ВСТАНОВИВ:

Обвинувачений ОСОБА_4 скоїв спричинення легких тілесних ушкоджень, що спричинили короткочасний розлад здоров`ю, за наступних обставин.

13 квітня 2023 року, приблизно о 12 годині 50 хвилин, більш точного часу в ході дізнання не встановлено, ОСОБА_4 перебував в приміщенні будинку за адресою: АДРЕСА_2 , де в цей час також знаходилася його мати ОСОБА_6 . В цей час між ОСОБА_4 та ОСОБА_6 , стався словесний конфлікт, в ході якого у ОСОБА_4 виник злочинний умисел, направлений на спричинення тілесних ушкоджень ОСОБА_6 . Цього ж дня, тобто 13 квітня 2023 року, приблизно о 13 годині 00 хвилин, більш точного часу в ході дізнання не встановлено, ОСОБА_4 реалізуючи свій злочинний умисел направлений на спричинення тілесних ушкоджень своїй матері ОСОБА_6 , перебуваючи в приміщенні кухні будинку, який розташований за адресою: АДРЕСА_2 , усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій, передбачаючи суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, взяв до рук електричний чайник та наніс ним не менше п`яти ударів з замахом зверху вниз в різні частини голови, після чого наніс численні удари кулаками та долонями обох рук по обличчю ОСОБА_6 . Внаслідок протиправних дій ОСОБА_4 , потерпілій ОСОБА_6 , були спричинені тілесні ушкодження у вигляді: закритої черепно-мозкової травми, струсу головного мозку, забитих ран в ділянці верхньої орбіти зовнішнього кута правого ока, в лобно-скроневій ділянці голови праворуч, задньої поверхні тім`яної ділянки голови праворуч, які могли виникнути від дії тупого предмета (предметів), з достатньою силою. Виникнення тілесних ушкоджень можливе при обставинах зазначених потерпілою та у зазначені строки, тобто 13 квітня 2023 року. В своїй сукупності завдані тілесні ушкодження відносяться до категорії ЛЕГКИХ тілесних ушкоджень, що призвели до короткочасного розладу здоров`я, так як тривалість лікування струсу головного мозку, перевищує 6-ти денний термін. Підстава: «Правила судово-медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень» затверджених наказом МОЗ України від 17 січня 1995 року №6 пункт 2.3.2 підпункт а); пункт 2.3.3. всі вищевикладені, тілесні ушкодження оцінюються в сукупності оскільки: «струс головного мозку» виникає внаслідок ударів нанесених в ділянки голови та обличчя, що підтверджується висновком експерта № 31 «Е»/50 від 26.05.2023.

Угодою про визнання винуватості від 02 червня 2023 року сторони погодили покарання ОСОБА_4 за ч.2 ст.125 КК України у виді 1 року обмеження волі. Приймаючи до уваги вчинення зазначеного проступку під час іспитового строку, керуючись ч.1 ст.71, ст.72 КК України, шляхом часткового приєднання невідбутої частини покарання за попереднім вироком, остаточно визначити покарання ОСОБА_4 у вигляді 3 років 7 місяців позбавлення волі.

ОСОБА_4 в свою чергу згоден понести покарання, визнає вину в скоєному.

Під час підготовчого судового засідання обвинувачений ОСОБА_4 вину свою в скоєнні кримінального правопорушення-проступку, передбаченого ч.2 ст.125 України визнав повністю, просив суд затвердити угоду про визнання винуватості та призначити йому узгоджену міру покарання. Стверджував, що цілком розуміє свої права, характер обвинувачення, щодо якого він визнає себе винуватим, вид покарання та інші заходи, які будуть застосовані до нього у разі затвердження угоди судом, а також наслідки укладення та затвердження угоди про визнання винуватості, передбачені ч.2 ст.473 КПК України, які йому роз`яснені судом.

Прокурор просив затвердити угоду про визнання винуватості та призначити ОСОБА_4 узгоджену міру покарання.

Розглядаючи питання про затвердження угоди про визнання винуватості, суд виходив з наступного.

Відповідно до п.1 ч.3 ст.314 КПК України, у підготовчому судовому засіданні суд має право прийняти зокрема рішення про затвердження угоди.

Відповідно до ст.468 КПК України, у кримінальному провадженні може бути укладена угода між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим про визнання винуватості.

Згідно з ч.4 ст.469 КПК України, угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів, внаслідок яких шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам. Укладення угоди про визнання винуватості допускається у кримінальному провадженні щодо кримінальних правопорушень, внаслідок яких завдано шкоду правам та інтересам окремих осіб, якщо потерпілим надано письмову згоду на укладення угоди між прокурором та обвинуваченим.

Кримінальні правопорушення, у вчиненні яких обвинувачений ОСОБА_4 визнав себе винуватим, відповідно до ст.12 КК України, є проступком.

Суд, переконавшись, що укладення угоди є добровільним, умови угоди не порушують права, свободи чи інтереси сторін або інших осіб, не суперечать вимогам закону та інтересам суспільства, правова кваліфікація кримінального правопорушення є правильною, зобов`язання взяті за угодою обвинувачуваним виконані повністю, узгоджена міра покарання відповідає характеру і тяжкості обвинувачення, суд вважає можливим затвердити угоду про визнання винуватості від 02.06.2023 року, визнати ОСОБА_4 винним у вчиненні кримінального правопорушення-проступку, передбаченого ч.2 ст.125 КК України та призначити йому, узгоджене угодою покарання.

На підставі викладеного, керуючись п.1 ч.3 ст.314, ч.2 ст.373, ст.ст.374,475 КПК України, суд, -

У Х В А Л И В:

Затвердити угоду про визнання винуватості від 02 червня 2023 року, укладену у кримінальному провадженні №1-кп/190/104/23 (єдиний унікальний номер 190/1142/23), відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000158, між прокурором та обвинуваченим ОСОБА_4 .

ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення-проступку, передбаченого ч.2 ст.125 КК України та призначити йому узгоджене угодою про визнання винуватості, покарання у вигляді 1 (одного) року обмеження волі.

Остаточне покарання ОСОБА_4 призначити на підставі ч.1 ст.71 КК України шляхом часткового приєднання невідбутої частини покарання за вироком Вільногірського міського суду Дніпропетровської області від 10.02.2023 року, за правилами ст.72 КК України, - у виді 3 (трьох) роки 7 (семи) місяців позбавлення волі.

До набрання вироком законної сили не обирати стовно обвинуваченого запобіжний захід.

Строк відбуття покарання ОСОБА_4 рахувати з моменту його фактичного затримання в порядку виконання вироку.

Речові докази по кримінальному провадженню, які знаходяться в камері схову речових доказів ВП №7 Кам`янського РУП ГУНП в Дніпропетровській області знищити.

Вирок може бути оскаржений, з підстав, передбачених ст.394 КПК України, до Дніпровського апеляційного суду протягом 30 днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, а у разі її подання, якщо його не скасовано, після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Суддя П?ятихатського районного суду

Дніпропетровської області ОСОБА_1