Провадження № 1-кп/161/1400/23
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м. Луцьк 24 жовтня 2023 року Луцький міськрайонний суд Волинської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

з участю секретаря

судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань кримінальне провадження, що внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0001613 від 02.06.2023, про обвинувачення ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка народилася у с.Слобідка-Рихтівська Кам`янець-Подільського району Хмельницької області, зареєстрована та проживає у АДРЕСА_1 , громадянка України, освіта середня спеціальна, не працює, заміжня, має на утриманні малолітнього сина, несудима,

у вчиненні злочину, передбаченого ч.4 ст.185 КК України,

за участю сторін кримінального провадження:

прокурора ОСОБА_4 ,

обвинуваченої ОСОБА_3 ,

В С Т А Н О В И В

Обвинувачена ОСОБА_3 , 31 травня 2023 року близько 17 години, перебуваючи в приміщенні роздягальні спортивного комплексу Волинського національного університету імені Лесі Українки, що за адресою: Волинська область, місто Луцьк, проспект Президента Грушевського, 2Б, діючи умисно, в умовах воєнного стану, керуючись корисливим мотивом та метою таємного викрадення чужого майна, шляхом вільного доступу, з шафи таємно викрала належний потерпілій ОСОБА_5 , мобільний телефон марки «Vivo» моделі «Y1s 2015», вартість якого згідно висновку експерта № СЕ-19/103-23/7992-ТВ від 26.07.2023 становить 866 гривень 67 копійок, чим завдала потерпілій ОСОБА_5 майнової шкоди на вказану суму.

Таким чином, ОСОБА_3 інкримінується таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене в умовах воєнного стану, тобто вчинення злочину, передбаченого ч.4 ст.185 КК України.

Крім того, вона ж, 16 червня 2023 року близько 22 години, перебуваючи в приміщенні квартири АДРЕСА_2 , діючи умисно, в умовах воєнного стану, керуючись корисливим мотивом та метою таємного викрадення чужого майна, шляхом вільного доступу, повторно, таємно викрала належні потерпілому ОСОБА_6 , мобільний телефон марки «Huawei» моделі «Y6 2019» вартістю 1281 гривня 17 копійок та ноутбук марки «Asus» моделі «K53S» вартістю 2 833 гривні 33 копійки, яка встановлена висновком експерта № СЕ-19/103-23/7285-ТВ від 14.07.2023, чим завдала потерпілому ОСОБА_6 майнової шкоди на загальну суму 4114 гривень 50 копійок.

Окрім цього, вона ж, 19 липня 2023 року близько 01 години 15 хвилин, перебуваючи в приміщенні мотелю «Луцьк», що за адресою: Волинська область, Луцький район, село Струмівка, вулиця Івана Богуна, 1, діючи умисно, в умовах воєнного стану, керуючись корисливим мотивом та метою таємного викрадення чужого майна, шляхом вільного доступу, відкривши двері, проникла до приміщення номеру № НОМЕР_1 вказаного мотелю, звідки повторно, таємно викрала належний потерпілому ОСОБА_7 мобільний телефон марки «Xiaomi» моделі «11T Pro», вартість якого згідно висновку експерта № СЕ-19/103-23/9783-ТВ від 30.08.2023 становить 11647 гривень 67 копійок, чим завдала потерпілому ОСОБА_7 майнової шкоди на вказану суму.

Окрім цього, вона ж, 23 липня 2023 року близько 15 години, перебуваючи в приміщенні квартири АДРЕСА_3 , діючи умисно, в умовах воєнного стану, керуючись корисливим мотивом та метою таємного викрадення чужого майна, шляхом вільного доступу, повторно, таємно викрала належний потерпілому ОСОБА_8 , мобільний телефон марки «ZTE» моделі «Blade A7s», вартість якого згідно висновку експерта № СЕ-19/103-23/9782-ТВ від 30.08.2023 становить 1833 гривні 33 копійки, чим завдала потерпілому ОСОБА_8 майнової шкоди на вказану суму.

Таким чином, ОСОБА_3 інкримінується таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене повторно, в умовах воєнного стану, тобто у вчиненні злочину, передбаченого ч.4 ст.185 КК України.

Допитана в судовому засіданні обвинувачена ОСОБА_3 вину в інкримінованому їй злочині, передбаченому ч.4 ст.185 КК України, визнала повністю та не оспорюючи фактичних обставин, місця та часу події, про які зазначено в обвинувальному акті, показала, що дійсно таємно викрала речі та предмети, не оспорюючи їх вартість. У вчиненому щиро розкаялася, просила суд її суворо не карати та не позбавляти волі.

Суд, у відповідності до вимог ч.3 ст.349 КПК України, з`ясувавши правильність розуміння учасниками судового провадження зміст обставин, викладених в обвинувальному акті, які ніким не оспорюються, не маючи сумніву у добровільності їх позицій, а також роз`яснивши їм, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку, визнав недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин кримінального провадження, які ніким не оспорюються.

За таких обставин, суд приходить до висновку, що ОСОБА_3 своїми умисними діями, які виразилися у таємному викраденні чужого майна (крадіжка), вчиненому повторно, в умовах воєнного стану, вчинила злочин, передбачений ч.4 ст.185 КК України.

Визначаючи ступінь суспільної небезпечності вчиненого злочину, суд повинен виходити із сукупності всіх обставин справи, зокрема, форми вини, мотиву і цілі, способу, обстановки і стадії вчинення кримінального правопорушення, тяжкості наслідків, що настали.

У відповідності до вимог ст.ст. 50, 65 КК України, при призначенні покарання обвинуваченій ОСОБА_3 , суд враховує ступінь тяжкості вчиненого нею кримінального правопорушення, яке, відповідно до вимог ст.12 КК України, відноситься до категорії тяжкого злочину, дані про особу винної та обставини справи, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Обставиною, що пом`якшує покарання обвинуваченої ОСОБА_3 , у відповідності до ст.66 КК України, суд визнає щире каяття, оскільки така обставина підтверджена в ході розгляду кримінального провадження.

Обставини, що обтяжують покарання обвинуваченої ОСОБА_3 ,відсутні.

Обвинувачена ОСОБА_3 вперше притягається до кримінальної відповідальності, повністю визнала свою винуватість, на її утриманні перебуває малолітній син, відомості про негативну характеристику відсутні, на обліку в психіатра чи нарколога не перебуває.

На підставі викладеного, враховуючи обставини вчиненого кримінального правопорушення, дані про особу обвинуваченої, суд, реалізуючи принцип законності, справедливості та індивідуалізації покарання, з огляду на положення ч.2 ст.50 КК України, обираючи міру покарання, передбачену санкцією закону, за яким визнав ОСОБА_3 винуватою, вважає за необхідне призначити останній покарання у виді позбавлення волі на мінімальний строк.

На думку суду, таке покарання є необхідним і достатнім для виправлення й попередження вчинення як обвинуваченою, так і іншими особами, нових кримінальних правопорушень.

Разом з тим, враховуючи позицію сторони обвинувачення, а також потерпілих, які у своїй заявах щодо призначення покарання поклалися на розсуд суду, конкретні обставини справи, приймаючи до уваги наявність обставини, що пом`якшує покарання, відсутність обтяжуючих обставин, суд вважає за можливе звільнити останню від відбування покарання із випробуванням на підставі ст.75 КК України, встановивши іспитовий строк, із покладенням на неї обов`язків, передбачених ч.1 ст.76 КК України.

Враховуючи кількість епізодів, суд встановлює іспитовий строк тривалістю 2 роки.

Питання про речові докази суд вирішує відповідно до вимог ст.100 КПК України, а арешт майна відповідно до ст.174 КПК України.

Процесуальні витрати за проведення експертиз під час досудового розслідування підлягають стягненню з обвинуваченої на користь держави у відповідності до ч.2 ст.124 КПК України.

Запобіжний захід до вступу вироку в законну силу ОСОБА_3 необхідно залишити попередній особисте зобов`язання, з метою запобігання ризику, передбаченому ст.177 КПК України, а саме переховування обвинуваченої від суду.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 366-368, 371, 374, 376 Кримінального процесуального кодексу України, суд,

У Х В А Л И В

ОСОБА_3 визнати винуватою у вчиненні злочину, передбаченого ч.4 ст.185 Кримінального кодексу України, та призначити їй покарання у виді позбавлення волі на строк 5 (п`ять) років.

На підставі ст.75 КК України звільнити ОСОБА_3 від відбування покарання з випробуванням, якщо вона протягом іспитового строку тривалістю 2 (два) роки не вчинить нового кримінального правопорушення і виконає покладені на неї обов`язки.

На підставі ч.1 ст.76 КК України покласти на обвинувачену ОСОБА_3 такі обов`язки:

1) періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

2) повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання.

Арешт, який накладений ухвалами слідчого судді Луцького міськрайонного суду Волинської області від 17.07.2023, 28.06.2023 на майно, скасувати.

Речові докази у справі, а саме:

-мобільний телефон марки «Vivo 2015», ІМЕЙ1: НОМЕР_2 , IMEI2: НОМЕР_3 залишити ОСОБА_5 за належністю;

-ноутбук марки «Asus» повернути ОСОБА_6 за належністю.

Стягнути з ОСОБА_3 в користь держави витрати за проведення експертиз в загальній сумі 7409 (сім тисяч чотириста дев`ять) гривень.

Запобіжний захід ОСОБА_3 до набрання вироком законної сили залишити попередній особисте зобов`язання.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Вирок суду може бути оскаржений учасниками судового провадження до Волинського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги через Луцький міськрайонний суд Волинської області протягом 30 (тридцяти) днів з дня його проголошення.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченій та прокурору.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Головуючий