Справа №583/4417/23 Головуючий у суді у 1 інстанції - ОСОБА_1
Номер провадження 11-кп/816/1416/23 Суддя-доповідач - ОСОБА_2
Категорія - Незаконне виробництво, виготовлення, придбання, зберігання, перевезення, пересилання чи збут наркотичних засобів, психотропних речовин або їх аналогів
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 грудня 2023 року колегія суддів Сумського апеляційного суду в складі:

головуючого-судді - ОСОБА_2 ,

суддів - ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

з участю секретаря судового засідання ОСОБА_5

розглянувши, без участі сторін, належним чином повідомлених про розгляд справи, у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Суми, в порядку ч.4 ст. 422-1 КПК України, матеріали кримінального провадження за апеляційною скаргою захисника обвинуваченого ОСОБА_6 - адвоката ОСОБА_7 на ухвалу Охтирського міськрайонного суду Сумської області від 07 вересня 2023 року, якою обвинуваченому ОСОБА_6 було продовжено запобіжний захід у вигляді тримання під вартою,

ВСТАНОВИЛА:

У провадженні Охтирського міськрайонного суду Сумської області перебуває кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_6 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 307, ч.3 ст.307 КК України.

В рамках даного кримінального провадження, до суду звернувся прокурор з клопотанням про продовження обвинуваченому строку дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою на 60 діб.

Своє клопотання прокурор вмотивував тим, що ОСОБА_6 обґрунтовано обвинувачується у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.307, ч.3 ст.307 КК України та наявні ризики переховування від суду, незаконно впливати на свідків, продовжити злочинну діяльність.

Ухвалою Охтирського міськрайонного суду Сумської області від 07 вересня 2023 року клопотання прокурора було задоволено.

Продовжено обвинуваченому ОСОБА_6 строк тримання під вартою у ДУ «Сумський слідчий ізолятор» до 24 год. 05 листопада 2023 року.

Не погодившись з таким судовим рішенням, адвокат ОСОБА_7 , який здійснює захист обвинуваченого ОСОБА_6 , звернувся до апеляційного суду зі скаргою, в якій просив змінити ухвалу Охтирського міськрайонного суду Сумської області від 07 вересня 2023 року в частині щодо продовження ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. Постановити нову ухвалу, якою застосувати запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту стосовно ОСОБА_6 за місцем проживання.

В обґрунтування своїх вимог, захисник посилався на те, що ОСОБА_6 свою винуватість під час досудового слідства визнавав, що свідчить про те, що він не має наміру знищити, приховати докази, ОСОБА_6 раніше не судимий, проживає в Миколаївській області, має зареєстроване місце проживання, має тісні соціальні зв`язки.

Про призначення даного кримінального провадження до апеляційного розгляду обвинувачений ОСОБА_6 , його захисник ОСОБА_7 та прокурор були повідомлені належним чином, про що свідчать рекомендовані повідомлення про вручення поштових відправлень.

Прокурор надіслав заяву, в якій просив розгляд даного провадження провести без його участі.

Враховуючи зазначені обставини, а також те, що, в порядку ч.4 ст.422-1 КПК України, ніхто із учасників не заявив клопотання про розгляд провадження за їх участі, колегія суддів вважає за можливе розглядати справу за відсутності сторін.

Заслухавши доповідь головуючого-судді, перевіривши матеріали кримінального провадження та обговоривши доводи поданої захисником апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає, виходячи з наступного.

Відповідно до ст.404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Відповідно до вимог ст.177 КПК України, підставою для застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті, тобто: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Крім того, при вирішенні питання про обрання, продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою суд повинен врахувати обставини, передбачені ст.178 КПК України, зокрема, тяжкість кримінального правопорушення, у вчиненні якого обвинувачується особа та дані, які її характеризують і можуть свідчити на користь збільшення (зменшення) ризику переховування від правосуддя чи інших способів неналежної процесуальної поведінки.

На переконання колегії суддів, суд першої інстанції, вирішуючи питання щодо продовження обвинуваченому ОСОБА_6 запобіжного заходу, вищезазначених вимог Закону дотримався в повному обсязі.

Так, судом було враховано, що доводами клопотання прокурора підтверджується обґрунтованість обвинувачення ОСОБА_6 у вчиненні злочинів, передбачених ч. 2 ст. 307, ч.3 ст.307 КК України.

При цьому, на спростування посилань апелянта щодо недоведеності ризиків, колегія суддів зауважує, що перевіряючи доводи клопотання, суд дійшов вірного висновку про наявність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, з огляду на конкретні обставини кримінального провадження.

Колегія суддів вважає, що судом було встановлено наявність ризику переховування від органів досудового розслідування та/або суду, передбаченого ч. 1 ст. 177 КПК України, який існує у зв`язку з тяжкістю покарання, що загрожує обвинуваченому у разі визнання його винуватим у вчиненні інкримінованих кримінальних правопорушень. Крім цього, судом було враховано те, що ОСОБА_6 порушив процесуальні обов`язки, визначені в ухвалі слідчого судді щодо домашнього арешту, ухилявся від органів досудового розслідування, не з`являвся до слідчого.

Що стосується незаконно впливу на свідків, то при встановленні вказаного ризику судом було враховано те, що він існує не лише на початковому етапі кримінального провадження при первинному зібранні доказів, а й на стадії судового розгляду до моменту безпосереднього отримання судом показань від зазначених осіб та дослідження їх судом безпосередньо в судовому засіданні.

Щодо ризику продовження кримінального правопорушення, суд першої інстанції правильно взяв до уваги те, що ОСОБА_6 обвинувачується у вчиненні двох кримінальних правопорушень, що складаються з великої кількості епізодів, тому перебуваючи на волі може мати спокусу продовжити свою злочинну діяльність, скоїти нові аналогічні чи інші кримінальні правопорушення.

Враховуючи вищезазначене, суд і дійшов висновку про необхідність задоволення клопотання прокурора, яким доведена неможливість застосування відносно обвинуваченого ОСОБА_6 більш м`якого запобіжного заходу, а саме, домашнього арешту, як просив захисник, та продовжив строк дії раніше обраного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, з чим погоджується колегія суддів та ставити під сумнів правильність такого висновку підстав не вбачає.

Таким чином, апелянтом не спростовано правильність висновків суду першої інстанції щодо необхідності продовження ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою як і не доведено те, що запобіжний захід у вигляді домашнього арешту забезпечення його належної процесуальної поведінки під час судового розгляду кримінального провадження.

При цьому, колегія суддів звертає увагу на те, що Європейський суд з прав людини неодноразово підкреслював, що наявність підстав для тримання особи під вартою та продовження строку тримання під вартою має оцінюватися в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин. Тримання під вартою та продовження строку тримання під вартою може бути виправдано за наявності того, що цього вимагають справжні інтереси суспільства, які не зважаючи на презумпцію невинуватості, переважають над принципом поваги до особистої свободи.

Таким чином, з врахуванням практики ЄСПЛ, а також, з врахуванням тих обставин, що злочини, передбачені ч. 2, 3 ст. 307 КК України, у вчиненні яких обґрунтовано обвинувачується ОСОБА_6 , становить небезпеку для суспільства, колегія суддів вважає, що в даному конкретному випадку суспільний інтерес має більшу вагу над повагою до свободи особи, а тому, і з цих підстав, продовження останньому строку дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою є виправданим.

З огляду на викладене, колегія суддів дійшла висновку, що оскаржувана ухвала є законною та обґрунтованою, підстав для її скасування під час апеляційного розгляду не встановлено, а тому, вказане судове рішення слід залишити без зімни, а апеляційну скаргу захисника без задоволення.

Керуючись ст.ст. 404,405,407,422 КПК України, апеляційний суд, -

ПОСТАНОВИЛА:

Ухвалу Охтирського міськрайонного суду Сумської області від 07 вересня 2023 року, якою обвинуваченому ОСОБА_6 . було продовжено запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, залишити без зміни, а апеляційну скаргу захисника ОСОБА_7 на цю ухвалу - без задоволення.

Ухвала набирає законної сили з моменту її оголошення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

СУДДІ:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4