В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

24.10.2023 м.Львів

Галицький районний суд м. Львова

у складі:

головуючого судді ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2

з участю:

прокурора ОСОБА_3

обвинуваченого ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження № 461/1626/17 відносно:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українця, громадянина України, уродженця с. Макунів, Мостиського району, Львівської області, одруженого, має на утриманні двох неповнолітніх дітей, раніше неодноразово судимого, востаннє вироком Залізничного районного суду м. Львова від 10.08.2023 року за ч. 2 ст.15 ч. 2 ст. 186, ч. 4 ст. 70 КК України до покарання у виді 5 років позбавлення волі,

обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України, -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_4 21.12.2016 близько 03 год. 25 хв., перебуваючи на перехресті вулиць Вагова-Куліша у м. Львові, діючи умисно, з метою заволодіння чужим майном, за попередньою змовою з двома іншими особами, які на день винесення вироку перебувають у розшуку, таємно викрав у ОСОБА_5 мобільний телефон «Sony Xperia Z2» вартістю 4000 грн., чим спричинив потерпілому матеріальну шкоду на вказану суму.

ОСОБА_4 в судовому засіданні вину у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України, визнав. Пояснив, що дійсно 21.12.2016 близько 03 год. 25 хв., перебуваючи на перехресті вулиць Вагова-Куліша у м. Львові, за попередньою змовою з двома іншими особами таємно викрав у ОСОБА_5 мобільний телефон «Sony Xperia Z2». Цивільний позов визнає.

Відповідно до ч. 3 ст. 349 КПК України інші докази кримінального провадження судом не досліджувались. Суд визнав недоцільним дослідження інших доказів, оскільки обвинувачений ОСОБА_4 в судовому засіданні не оспорював факту вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України при вищезазначених обставинах.

Учасники судового провадження проти цього не заперечували. Фактичні обставини справи є доведеними, суд вважає їх доведеними та визнає недоцільним дослідження інших доказів відносно фактичних обставин, які ніким не оспорюються. До таких фактичних обставин відносяться дата, час, місце, спосіб вчинення кримінального правопорушення, винуватість, мотиви, розмір заподіяної шкоди, цивільний позов, а також інші обставини провадження, які визнані учасниками судового провадження та ними не оспорюються. Судом з`ясовано, чи правильно учасники судового провадження розуміють зміст цих обставин, чи немає сумнівів у добровільності їх позиції, а також їм роз`яснено, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.

Вирішуючи питання щодо кваліфікації дій обвинуваченого, суд вважає, що органами досудового розслідування правильно кваліфіковані його дії, оскільки він вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 185 КК України, тобто таємне викрадення чужого майна(крадіжка), вчинене повторно, за попередньою змовою групою осіб.

При призначенні покарання обвинуваченому суд виходить із загальних принципів призначення покарання, що передбачені ст. 65 КК України. Суд враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного, наявність пом`якшуючих покарання обставин та відсутність обтяжуючих покарання обставин.

Суд враховує, що скоєне обвинуваченим кримінальне правопорушення, передбачене ч.2 ст.185 КК України, є нетяжким злочином.

ОСОБА_4 характеризується посередньо, одружений, має на утриманні двох неповнолітніх дітей, на обліку у лікарів нарколога та психіатра не перебуває, раніше неодноразово судимий, востаннє вироком Залізничного районного суду м. Львова від 10.08.2023 за ч. 2 ст.15 ч. 2 ст. 186, ч. 4 ст. 70 КК України до покарання у виді 5 років позбавлення волі.

Пом`якшуючими покарання обставинами є щире каяття обвинуваченого, наявність на утриманні двох неповнолітніх дітей.

Обтяжуючих покарання обставин судом не встановлено.

Виходячи з вищевикладеного, беручи до уваги вищезазначені обставини, суд вважає за необхідне визначити ОСОБА_4 покарання у виді позбавлення волі в межах санкції ч.2 ст. 185 КК України, що буде достатнім для його виправлення та запобігання вчинення ним нових злочинів.

Суд бере до уваги, що обвинувачений кримінальне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 185 КК України, вчинив до постановлення вироку Залізничного районного суду м. Львова від 10.08.2023 року. Тому остаточне покарання ОСОБА_4 слід призначити відповідно до вимог ч.4 ст.70 КК України за сукупністю кримінальних правопорушень шляхом поглинання менш суворого покарання, призначеного цим вироком, більш суворим покаранням, призначеним вироком Залізничного районного суду м. Львова від 10.08.2023 року.

Адвокатом ОСОБА_6 до початку судового розгляду подано цивільний позов, в якому просить суд стягнути з обвинуваченого ОСОБА_4 на користь потерпілого завдану матеріальну шкоду в розмірі 5450 грн. та моральну шкоду в розмірі 45000 грн. ОСОБА_4 повністю визнав позовні вимоги. Тому, з урахуванням положень ст.ст. 1166, 1167 ЦК України позов підлягає до задоволення.

Запобіжний захід обвинуваченому ОСОБА_4 до набрання вироком законної сили не обирати.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 368- 371, 374 КПК України, суд -

УХВАЛИВ:

Визнати ОСОБА_4 винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України.

Призначити ОСОБА_4 покарання за ч. 2 ст. 185 КК України у виді двох років позбавлення волі.

Призначити ОСОБА_4 остаточне покарання відповідно до ч.4 ст.70 КК України за сукупністю кримінальних правопорушень шляхом поглинання менш суворого покарання, призначеного цим вироком, більш суворим покаранням, призначеним вироком Залізничного районного суду м. Львова від 10.08.2023 року, у виді п`яти років позбавлення волі.

Строк відбування покарання ОСОБА_4 рахувати з дня затримання, тобто з 05.11.2020 року.

На підставі ч. 5 ст. 72 КК України, зарахувати ОСОБА_4 строк попереднього ув`язнення в межах даного кримінального провадження з 02 серпня 2016 року по 05 вересня 2016 року, у межах якого до обвинуваченого було застосовано попереднє ув`язнення, з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.

Запобіжний захід відносно ОСОБА_4 до набрання вироком законної сили не обирати.

Цивільний позов адвоката ОСОБА_6 про відшкодування матеріальної шкоди та моральної шкоди - задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь потерпілого ОСОБА_5 заподіяну злочином матеріальну шкоду у сумі 5450 грн. та моральну шкоду у розмірі 45000 грн.

Вирок не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним. З інших підстав вирок може бути оскаржений до Львівського апеляційного суду через Галицький районний суд міста Львова протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції. Якщо строк апеляційного оскарження буде поновлено, вважається, що вирок суду не набрав законної сили.

Суддя ОСОБА_1