УХВАЛА

про повернення клопотання про арешт майна

13 лютого 2024 року місто Сколе

Слідчий суддя Сколівського районного суду Львівської області ОСОБА_1 , в межах здійснення судового контролю за дотриманням прав свобод та інтересів осіб у кримінальному провадженні, зареєстрованому в Єдиному реєстрі досудових розслідувань 11.02.2024 року за № 00000034 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 342 КК України, перевіривши клопотання слідчої Слідчого відділу Відділення поліції № 3 Стрийського районного управління поліції Головного управління Національної поліції у Львівській області капітана поліції ОСОБА_2 , погодженого начальником Сколівського відділу Стрийської окружної прокуратури ОСОБА_3 , про арешт майна, -

в с т а н о в и в:

Слідча СВ ВП № 3 Стрийського РУП ГУ НП у Львівській області капітан поліції ОСОБА_2 12.02.2024 року, скориставшись канцелярією, звернулася до слідчого судді Сколівського районного суду Львівської області з клопотанням, котре погоджене начальником Сколівського відділу Стрийської окружної прокуратури ОСОБА_3 та було зареєстроване в діловодстві за вх. № 1169, в якому просить накласти арешт на належне ОСОБА_4 майно, котре було вилучене під час огляду місця події 11.02.2024 року, а саме на транспортний засіб марки FORD модель RANGER, реєстраційний номер НОМЕР_1 .

Перевіривши матеріали та зміст клопотання про арешт майна, слідчий суддя дійшов такого висновку.

Так, приписами ст. 7 КПК України визначено, що зміст та форма кримінального провадження повинні відповідати загальним засадам кримінального провадження, до яких, зокрема, відносяться: верховенство права, законність, змагальність сторін та свобода в поданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості тощо.

Відповідно до ч. 1 ст. 9 КПК України під час кримінального провадження суд, слідчий суддя, прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий, інші службові особи органів державної влади зобов`язані неухильно додержуватися вимог Конституції України, цього Кодексу, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, вимог інших актів законодавства.

Одним із складових елементів такої засади як «верховенство права» є застосування належної процедури - «fair procedure» (у європейській системі) та «dut procyes» (у американській системі), дотримання якої, серед іншого, передбачає, щоб повноваження органів публічної влади були визначені приписами права.

Положеннями абз. 1 ч. 1 ст. 170 КПК України визначається, що арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом кримінального правопорушення, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

В силу ч. 2 ст. 170 КПК України, арешт майна допускається з метою забезпечення, зокрема, і збереження речових доказів, при цьому арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 цього Кодексу.

Застосовуючи заходи забезпечення кримінального провадження слідчий суддя повинен діяти у відповідності до вимог КПК України та судовою процедурою гарантувати дотримання прав, свобод і законних інтересів осіб, а також умов, за яких жодна особа не була б піддана необґрунтованому процесуальному обмеженню.

При вирішенні питання про арешт майна для прийняття законного і обґрунтованого рішення слідчий суддя, згідно зі статтями 94, 132, 173 КПК України, повинен врахувати такі аспекти як: існування обґрунтованої підозри щодо вчинення злочину та достатність доказів, що вказують на вчинення злочину; правову підставу для арешту майна; можливий розмір шкоди, завданої злочином; наслідки арешту майна для третіх осіб; розумність і співмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження.

У кримінальному провадженні такі випадки врегульовані чинним КПК України. Зокрема, подання клопотання про арешт майна має відбуватись з дотриманням певних умов.

Згідно з положеннями ч. 2 ст. 171 КПК України, у клопотанні слідчого, прокурора про арешт майна повинно бути зазначено: 1) підстави і мету відповідно до положень ст. 170 цього Кодексу та відповідне обґрунтування необхідності арешту майна; 2) перелік і види майна, що належить арештувати; 3) документи, які підтверджують право власності на майно, що належить арештувати, або конкретні факти і докази, що свідчать про володіння, користування чи розпорядження підозрюваним, обвинуваченим, засудженим, третіми особами таким майном; 4) розмір шкоди, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою, у разі подання клопотання відповідно до ч. 6 ст. 170 цього Кодексу.

Вимоги щодо порядку розгляду клопотання про арешт майна передбачені у ст. 172 КПК України. Зокрема, частина 1 вказаної статті передбачає, що таке клопотання розглядається слідчим суддею, судом не пізніше двох днів з дня його надходження до суду, за участю слідчого та/або прокурора, цивільного позивача, якщо клопотання подано ним, підозрюваного, обвинуваченого, іншого власника майна, і за наявності також захисника, законного представника, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження. Неприбуття цих осіб у судове засідання не перешкоджає розгляду клопотання.

Пункт 25 ч. 1 ст. 3 КПК України визначає, хто є учасниками кримінального провадження: сторони кримінального провадження, потерпілий, його представник та законний представник, цивільний позивач, його представник та законний представник, цивільний відповідач та його представник, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, третя особа, щодо майна якої вирішується питання про арешт, інша особа, права чи законні інтереси якої обмежуються під час досудового розслідування, особа, стосовно якої розглядається питання про видачу в іноземну державу (екстрадицію), заявник, у тому числі викривач, свідок та його адвокат, понятий, заставодавець, перекладач, експерт, спеціаліст, представник персоналу органу пробації, секретар судового засідання, судовий розпорядник.

За правилами частин 1-3 ст. 64-2 КПК України третьою особою, щодо майна якої вирішується питання про арешт, може бути будь-яка фізична або юридична особи. Третя особа, щодо майна якої вирішується питання про арешт, виникає з моменту звернення прокурора до суду із клопотанням про арешт майна. Третя особа, щодо майна якої вирішується питання про арешт, має права і обов`язки, передбачені цим Кодексом для підозрюваного, обвинуваченого, в частині, що стосуються арешту майна. Третя особа, щодо майна якої вирішується питання про арешт, повідомляється про прийняті процесуальні рішення в кримінальному провадженні, що стосуються арешту майна, отримує їх копії у випадках та в порядку, встановлених цим Кодексом.

Виходячи з наведених положень КПК України, слідчий суддя вважає, що очевидна власниця зазначеного майна ОСОБА_4 , на даному етапі досудового розслідування у кримінальному провадженні бере участь у статусі третьої особи, що обумовлено необхідністю звернення з подібним клопотанням про арешт майна не слідчим/дізнавачем, а прокурором, як того вимагають приписи ч. 2 с. 64-2 КПК України, вочевидь порушення чого, повинно бути підставою для постановлення процесуального рішення, передбаченого ч. 3 ст. 172 КПК України, щодо повернення прокурору матеріалів клопотання.

Більше того, слідчий суддя зауважує, що окрім того, що слідча СВ ВП № 3 Стрийського РУП ГУ НП у Львівській області капітан поліції ОСОБА_2 неналежний суб`єкт звернення до слідчого судді з клопотанням про арешт майна третьої особи, погодив начальник (прокурор) Сколівського відділу Стрийської окружної прокуратури ОСОБА_3 , який відповідно до долученого витягу з Єдиного реєстру досудових розслідувань не входить у групу прокурорів, які здійснюють процесуальне керівництво у кримінальному провадженні, зареєстрованому в Єдиному реєстрі досудових розслідувань 11.02.2024 року за № 00000034 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 342 КК України.

Між тим, усі долучені до клопотання про арешт майна третьої особи копії документів належно не засвідчені, що суперечить вимогам, встановленим до оформлення копій документів.

Водночас, у зв`язку із встановленими чинними кримінальними процесуальними нормами обмеженого часовими рамками розгляду клопотання про арешт майна, належному суб`єкту звернення в обов`язковому порядку належить повідомити засоби зв`язку власниці об`єкта арешту ОСОБА_4 , за якими можна б було оперативно викликати її у судове засідання, призначене для розгляду клопотання про арешт майна.

Отже, згідно з приписів ч. 3 ст. 172 КПК України, слідчий суддя, суд, встановивши, що клопотання про арешт майна подано без додержання вимог ст. 171 цього Кодексу, повертає його прокурору, цивільному позивачу та встановлює строк в сімдесят дві години або з урахуванням думки слідчого, прокурора чи цивільного позивача менший строк для усунення недоліків, про що постановляє ухвалу.

Беручи до уваги наведене, прокурору необхідно усунути недоліки поданого клопотання про арешт майна, зокрема, слід зазначити усі відомі відомості про власницю майна та засоби зв`язку з нею, для забезпечення можливості участі у розгляді названого клопотання, та після цього прокурору слід безпосередньо подати його в Сколівський районний суд Львівської області, як суб`єкту звернення з відповідним клопотанням.

Керуючись статтями 100, 107, 170-173, 309, 369-372 КПК України, слідчий суддя, -

п о с т а н о в и в:

Клопотання слідчої Слідчого відділу Відділення поліції №3 Стрийського районного управління поліції Головного управління Національної поліції у Львівській області капітана поліції ОСОБА_2 , погодженого начальником Сколівського відділу Стрийської окружної прокуратури ОСОБА_3 , про арешт майна, - повернути начальнику (прокурору) Сколівського відділу Стрийської окружної прокуратури ОСОБА_3 та встановити строк у сімдесят дві години для усунення недоліків клопотання, наведених у мотивувальній частині ухвали.

Роз`яснити, що в силу приписів ч. 2 ст. 172 КПК України, після спливу встановленого слідчим суддею строку та у разі не усунення недоліків клопотання про арешт майна, тимчасово вилучене в особи майно підлягає негайному поверненню.

Повний текст ухвали слідчого судді оголошувався негайно після її постановлення.

Копію ухвали слідчого судді скерувати Стрийській окружній прокуратурі, - для усунення недоліків клопотання.

Ухвала, в силу приписів с. 309 КПК України, оскарженню не підлягає, заперечення на неї можуть бути подані під час підготовчого провадження в суді.

Слідчий суддя ОСОБА_5