Справа № 135/1562/23
Провадження № 1-кп/135/140/23
ВИРОК

іменем України

14.12.2023 м. Ладижин Вінницької області

Ладижинський міський суд Вінницької області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участі секретаря судових засідань ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в м. Ладижин Вінницької області кримінальне провадження № 0000077 від 20.06.2023 за обвинуваченням ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця смт. Кострижівка Застанівського району Чернівецької області, жителя АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, непрацюючого, військовозобов`язаного, учасника бойових дій, одруженого, має на утриманні двоє неповнолітніх дітей, раніше не судимого,

у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 263 КК України,

сторони кримінального провадження: прокурор ОСОБА_4 , обвинувачений ОСОБА_3 , захисник ОСОБА_5 ,

ВСТАНОВИВ:

1.Формулювання обвинувачення та статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність, яка передбачає кримінальні правопорушення, у вчиненні яких обвинувачується ОСОБА_3 .

ОСОБА_3 обвинувачується у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 263 КК України, за таких обставин.

У 2016 році, точний час досудовим розслідуванням не встановлено, перебуваючи у Луганській області в м. Лисичанськ, ОСОБА_3 , достовірно знаючи про те, що бойові припаси та вибухові пристрої є предметами, обіг яких обмежено, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, діючи умисно, переслідуючи мету особистого збагачення, придбав, шляхом знахідки, дві обороні осколкових ручних гранати Ф1 з запалами до них, дві наступальні осколкові ручні гранати РГН з запалами до них, набої калібром 5,45 в кількості 137 штук, набої калібром 7,62 в кількості 48 штук, бойові припаси до нарізної вогнепальної зброї, які призначенні для стрільби з пістолетів конструкції Макарова «ПМ» та Стєчкіна «АПС» у кількості 16 патронів, а також бойові припаси до стрілецької нарізної вогнепальної зброї, які призначенні для стрільби з автоматів та кулеметів конструкції Калашникова (« АКМ-74, РІЛК-74») у кількості 29 патронів, які переніс та незаконно зберігав у орендованому ним гаражному приміщенні № НОМЕР_1 , що знаходиться за адресою: Вінницька область, Гайсинський район, м. Ладижин, вул. Хлібозаводська, гаражний кооператив ДТВІГ № 2, що належить ОСОБА_6 .

Продовжуючи свою злочинну діяльність, 26 червня 2023 року, ОСОБА_3 перебуваючи на території гаражного кооперативу, поблизу кафе «Магнолія», що по вул. Процишина у м. Ладижин, Гайсинського р-ну, Вінницької області, запропонував ОСОБА_7 , придбати в нього дві обороні осколкових ручних гранати Ф1 з запалами до них, дві наступальні осколкові ручні гранати РГН з запалами до них, набої калібром 5,45 в кількості 137 штук, набої калібром 7,62 в кількості 48 штук.

Надалі, діючи на виконання попередніх домовленостей про збут вибухових пристрої, близько 11 години 00 хвилині 31.07.2023 ОСОБА_3 , перебуваючи у орендованому ним гаражному приміщенні № НОМЕР_1 , що знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 , гаражний кооператив ДТВІГ № 2, що належить ОСОБА_6 , незаконно збув ОСОБА_7 , за кошти в сумі 12 400 гривень, металевий предмет еліпсоїдної форми зеленого кольору з ребристою поверхнею із маркувальними позначеннями «386-26-71Т», що є корпусом оборонної осколкової ручної гранати Ф-1 промислового виготовлення військового призначення; металевий предмет сферичної форми із гладкими поверхнями з маркувальними позначеннями «РГН 254-16-90», що є корпусом наступальної осколкової ручної гранати РГН промислового виготовлення військового призначення; металевий предмет циліндричної форми із зигзагоподібною пластиною з маркувальними позначеннями «14-71УЗРГМ-386», що є підривачем «уніфікований запал дистанційної дії типу УЗРГМ» промислового виготовлення військового призначення; полімерний предмет складної форми із вигнутою пластиною з маркувальними позначеннями: «УДЗ 334-71-89», що є підривачем УДЗ нового зразка промислового виготовлення військового призначення, який використовується для спорядження ручних гранат РГН і РГО; металевий предмет сферичної форми, темно-зеленого кольору, з гладкою поверхнею з маркуванням на донній частині РГН 254-1690, що в конструктивному поєднанні з полімерним предметом білого кольору з маркуванням на важелі УДЗ 334-71-89 є наступальною осколковою ручною гранатою РГН промислового виготовлення військового призначення, яка відноситься до бойових припасів; металевий предмет еліпсоїдної форми з ребристо поверхнею, зеленого кольору з маркуванням на донній частині 386-26-71Т, що в конструктивному поєднані з металевим предметом циліндричної форми, сріблястого кольору, з маркуванням на важелі 14-71 УЗРГМ 386 є оборонною осколковою ручною гранатою Ф-1 промислового виготовлення військового призначення, яка відноситься до бойового припасу; 137 (сто тридцять сім) патронів, що являються бойовими припасами до стрілецької нарізної вогнепальної зброї - автоматними патронами калібру 5,45х39 мм, зразку 1974 року, призначеними для стрільби з автоматів та кулеметів конструкції Калашникова («АКМ-74, РПК-74»), які придатні для стрільби, 48 (сорок вісім) патронів, які являються бойовими припасами до стрілецької нарізної вогнепальної зброї - патронами калібру 7,62х39 мм, зразку 1943 року, призначеними для стрільби з самозарядних карабінів (СКС) та автоматів і кулеметів конструкції Калашникова (АК, АКМ, АКМС, РПК, РПКС), які являються придатними для стрільби.

Вказані дії ОСОБА_3 кваліфіковано за ч. 1 ст. 263 КК України як незаконне придбання, зберігання, носіння та збут бойових припасів без передбаченого законом дозволу.

Крім того, 28.09.2023, ОСОБА_3 перебуваючи у м. Ладижин, запропонував ОСОБА_7 , придбати в нього дві ручні осколочні гранати Ф1. Діючи на виконання попередніх домовленостей про збут вибухових пристроїв, о 15 годин 55 хвилин 28.09.2023 ОСОБА_3 перебуваючи на відкритій місцевості в м. Ладижин Гайсинського району Вінницької області по вул. Наконечного біля будинку 184 (навпроти кафе «Смачна хата»), незаконно збув ОСОБА_7 , два металевих предмети еліпсоїдної форми зеленого з ребристими поверхнями із маркувальними позначеннями «386/231-78/Т», що в конструктивному поєднанні з двома металевими предметами циліндричної із зигзагоподібними пластинами з маркувальними позначеннями «УЗРГМ-2 386-105-78», що є оборонними осколковими ручними гранатами Ф-1 промислового виготовлення військового призначення, які відносяться до бойових припасів.

Вказані дії ОСОБА_3 кваліфіковано за ч. 1 ст. 263 КК України як незаконне зберігання та збут бойових припасів без передбаченого законом дозволу.

Крім цього, 28.09.2023 в ході проведення санкціонованого обшуку у гаражному приміщенні, яке перебуває у користуванні ОСОБА_3 , що знаходиться за адресою: АДРЕСА_3 та належить ОСОБА_6 , було виявлено та вилучено 16 (шістнадцять) патронів, які являються бойовими припасами до нарізної вогнепальної зброї - пістолетними патронами калібру 9х18 мм (ПМ), призначеними для стрільби з пістолетів конструкції Макарова «ПМ» та Стечкіна «АПС» та 29 (двадцять дев`ять) патронів, що являються бойовими припасами до стрілецької нарізної вогнепальної зброї автоматними патронами калібру 5,45х39 мм, зразку 1974 року, призначеними для стрільби з автоматів та кулеметів конструкції Калашникова («АКМ-74, РПК-74»), які ОСОБА_3 незаконно зберігав без передбаченого законом дозволу.

Вказані дії ОСОБА_3 кваліфіковано за ч. 1 ст. 263 КК України як незаконне зберігання, носіння та збут бойових припасів без передбаченого законом дозволу.

2. Відомості про укладену угоду, її реквізити, зміст та визначена міра покарання.

13.11.2023 між прокурором Вінницької спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Південного регіону ОСОБА_4 та підозрюваним ОСОБА_3 за участі захисника - адвоката ОСОБА_5 укладено угоду про визнання винуватості.

Вказана Угода містить формулювання та обсяг обвинувачення, а також правову кваліфікацію дій ОСОБА_3 із зазначенням статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність, які відповідають тим, що зазначені в обвинувальному акті. Сторони визнають правильність кваліфікації дій ОСОБА_3 за ч. 1 ст. 263 КК України.

Також в Угоді наявне підтвердження сторін про добровільність її укладення.

При вирішенні питання про укладення даної угоди прокурором враховано наступні обставини:

- беззаперечне визнання ОСОБА_3 своєї винуватості в інкримінованих йому кримінальних правопорушеннях, активне сприяння розкриттю кримінальних правопорушень, щире розкаяння у скоєному, а також надання правдивих та детальних показань щодо обставин своєї кримінально-протиправної діяльності.

- характер і тяжкість висунутого ОСОБА_3 обвинувачення, зокрема, належність кримінальних правопорушень, у вчиненні яких він обвинувачується до тяжких злочинів, а також спричинення шкоди внаслідок їх вчинення лише державним та суспільним інтересам;

- наявність суспільного інтересу у швидкому судовому провадженні, яке забезпечить повне, своєчасне та невідворотне покарання ОСОБА_3 за вчинення кримінального правопорушення.

Відповідно до угоди, обвинувачений ОСОБА_3 повністю та беззастережно визнає свою винуватість у вчиненні кримінальних правопорушень в обсязі висунутого йому обвинувачення, зобов`язується беззастережно визнати свою винуватість в обсязі висунутого йому обвинувачення у судовому провадженні.

Сторони угоди узгодили покарання ОСОБА_3 за ч. 1 ст. 263 КК України у виді позбавлення волі на строк 5 (п`ять) років.

Крім цього, сторони узгодили звільнення обвинуваченого ОСОБА_3 від відбування покарання у виді позбавлення волі з випробуванням. Погодили спільно клопотати перед судом про визначення тривалості іспитового строку 3 роки.

Згідно з угодою ОСОБА_3 згоден на призначення вказаного покарання.

Відповідно до угоди, сторонам відомо та зрозуміло, що у відповідності до вимог статті 473 КПК України наслідком укладення та затвердження даної угоди про визнання винуватості для прокурора і підозрюваного є обмеження їх права на оскарження вироку згідно з положеннями частини четвертої статті 394 та частини третьої статті 424 КПК України, а для підозрюваного також його відмова від здійснення прав, передбачених абзацами першим та четвертим пункту 1 частини четвертої статті 474 КПК України.

В угоді сторонами обумовлено наслідки її невиконання, передбачені статтею 476 КПК України.

3. Мотиви, з яких суд виходив при вирішенні питання про відповідність угоди вимогам цього Кодексу та закону і ухваленні вироку, та положення закону, якими він керувався.

Суд доходить до висновку про необхідність затвердження угоди про визнання винуватості, виходячи з наступного.

3. 1. ОСОБА_3 підтримав укладення угоди, вказав, що зробив це добровільно. Повідомив, що беззастережно визнає свою вину у вчинених кримінальних правопорушеннях. Розуміє характер обвинувачення та погоджується з його формулюванням, що зазначене в угоді. Зазначив, що він цілком розуміє, що він має право на справедливий судовий розгляд, проте не бажає скористатися цим правом. Також повідомив суду, що наслідки укладення та затвердження угоди йому були роз`яснені та зрозумілі, вид та покарання йому відомі, це покарання є узгодженим між ним та прокурором, він не заперечує проти застосування до нього цього покарання, йому роз`яснено порядок та строки виконання покарання.

Захисник ОСОБА_5 повідомила, що здійснювала захист обвинуваченого під час досудового слідства, в тому числі під час укладення угоди. Повністю підтвердила зазначені її підзахисним дані.

3.2 Прокурор ОСОБА_4 угоду підтримав, зазначив про її добровільність. Повідомив, що розглядуване кримінальне правопорушення належить до числа тих, щодо яких законом передбачена можливість укладення угоди про визнання винуватості. Зазначив суду обставини, які ним було враховано при укладенні угоди про визнання винуватості, що фактично відповідають змісту самої угоди. Зазначив про відсутність потерпілих та шкоди, завданої правопорушенням.

3.3 Угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо, зокрема, тяжких злочинів (пункт 1 частини четвертої статті 469 КПК України).

Угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена щодо злочинів, внаслідок яких шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам (абзац п`ятий частини четвертої статті 469 КПК України).

Відповідно до частини 7 статті 474 КПК України суд перевіряє угоду на відповідність вимогам цього Кодексу та/або закону. Суд відмовляє в затвердженні угоди, якщо:

1) умови угоди суперечать вимогам цього Кодексу та/або закону, в тому числі допущена неправильна правова кваліфікація кримінального правопорушення, яке є більш тяжким ніж те, щодо якого передбачена можливість укладення угоди;

2) умови угоди не відповідають інтересам суспільства;

3) умови угоди порушують права, свободи чи інтереси сторін або інших осіб;

4) існують обґрунтовані підстави вважати, що укладення угоди не було добровільним;

5) очевидна неможливість виконання обвинуваченим взятих на себе за угодою зобов`язань;

6) відсутні фактичні підстави для визнання винуватості.

3.4 Судом встановлено, що угоду укладено у провадженні щодо тяжкого злочину. Санкція частини 1 статті 263 КК України передбачає покарання у виді позбавленням волі на строк від трьох до семи років, який, згідно з частиною п`ятою статті 12 КК України є тяжким злочином. Прокурором вірно кваліфіковано дії ОСОБА_3 за частиною 1 статті 263 КК України, що з`ясовувалось та підтверджено у судовому засіданні.

Тобто, підстав для відмови у затвердженні угоди, через її невідповідність вимогам закону немає, оскільки правова кваліфікація дій обвинуваченого, яка є вірною, дозволяє укладення угоди про визнання винуватості.

3.5 Умови угоди відповідають інтересам суспільства.

Зі змісту диспозиції статті 263 КК України вбачається, що кримінальне правопорушення, передбачене ч.1 ст.263 КК України, є кримінальним правопорушенням проти громадської безпеки та посягає на суспільні інтереси і встановлений порядок управління.

Суспільний інтерес - інтерес суспільства або усередненого представника цієї спільноти, пов`язаного із забезпеченням його благополуччя, стабільності, безпеки та сталого розвитку.

У даному випадку суспільний інтерес полягає у швидкому судовому провадженні, яке забезпечить повне, своєчасне та невідворотне покарання ОСОБА_3 за вчинення кримінальних правопорушень.

За таких обставин, суд приходить до висновку, що умови угоди відповідають інтересам українського суспільства.

3.6 Умови угоди не порушують права, свободи чи інтереси сторін або інших осіб.

Укладена угода не має преюдиційного значення для можливого кримінального провадження щодо інших осіб, відносно яких ОСОБА_3 за умовами угоди узяв на себе зобов`язання надати показання з приводу причетності їх до учинення зазначених вище кримінальних правопорушень. Угодою не вирішується питання щодо майна третіх осіб. Усі істотні умови, в тому числі узгоджене покарання, відповідають вимогам кримінального закону.

Таким чином, не встановлено порушення угодою прав, свобод чи інтересів сторін або інших осіб.

3.7 Судом не встановлено підстав вважати, що укладення угоди не було добровільним.

Сторони угоди, а також захисник ОСОБА_5 , підтвердили добровільність її укладення, походження ініціативи її укладення саме від обвинуваченого. Відсутність будь-яких скарг з його боку. У суду не виникло жодних сумнівів у добровільності укладення угоди про визнання винуватості.

3.8 Виконання обвинуваченим взятих на себе за угодою зобов`язань є цілком можливим.

За угодою ОСОБА_3 зобов`язується співпрацювати із прокурором, шляхом надання під час проведення досудового розслідування показання щодо інших осіб, причетних до учинення зазначених вище кримінальних правопорушень. Виконання ним взятих на себе за угодою зобов`язань є цілком можливим.

3.9 Судом встановлено фактичні підстави для визнання винуватості ОСОБА_3 .

Вивченням обвинувального акту та угоди про визнання винуватості з`ясовано, що існують підстави стверджувати, що ОСОБА_3 вчинив кримінальні правопорушення, передбачені ч. 1 ст. 263 КК України. Фактичні обставини, описані у обвинувальному акті, формулювання обвинувачення, вказане в угоді, підтвердження ОСОБА_3 цих обставин, дають можливість суду дійти висновку існування фактичних підстав для визнання ним винуватості.

Отже, угода відповідає вимогам Кримінального процесуального кодексу України та закону. Підстав для відмови у її затвердженні немає.

4. Щодо покарання.

4.1 Сторонами угоди визначено узгоджене ними покарання, яке ОСОБА_3 повинен понести за вчинене кримінальне правопорушення.

За вчинення кримінального правопорушення за ч. 1 ст. 263 Кримінального кодексу України сторони домовились призначити покарання у вигляді 5 (п`яти) років позбавлення волі. Також сторони домовились про звільнення від відбування такого покарання у порядку статті 75 КК України з випробуванням з іспитовим строком у 3 (три) роки.

Покарання сторонами угоди визначено у відповідності до положень статей 50, 65-67 КК України, з урахуванням характеру та тяжкості висунутого обвинувачення, а саме: його класифікації за статтею 12 КК України, особливостей і обставин вчинення: форми вини, мотиву і мети, способу, стадії вчинення, характеру і ступеня тяжкості наслідків, що настали, даних про особу обвинуваченого, обставин, що пом`якшують та обтяжують покарання.

ОСОБА_3 активно сприяв у розкритті злочинів, що підтвердив у судовому засіданні прокурор ОСОБА_4 . Окрім того, обвинувачений у судовому засіданні дійсно щиро розкаявся у вчиненому.

Отже, ці дві обставини суд вважає такими, що пом`якшують покарання ОСОБА_3 та істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого ним злочину.

Обставин, передбачених статтею 67 КК України, які б обтяжували покарання ОСОБА_3 , судом не встановлено.

4.2 ОСОБА_3 обвинувачується у вчиненні трьох кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 263 КК України.

При цьому суд зазначає, що передбачені законом правила? призначення покарання за сукупністю кримінальних правопорушень (ст. 70 КК) застосовуються у випадках самостійної кваліфікації вчиненого як за різними статтями, так і за різними частинами однієї статті кримінального закону, якими передбачено відповідальність? ? за окремі склади кримінальних правопорушень і які мають самостійні санкції. За цими ж правилами призначається покарання і в разі вчинення особою діянь, частина яких кваліфікується як закінчене кримінальне правопорушення, а решта - як готування до кримінального правопорушення чи замах на нього. За окремими? ? епізодами? ? злочинної? ? діяльності або за окремими пунктами статті (частини статті) КК, які не мають самостійної санкції, покарання не призначається (Постанова об`єднаної палати Касаційного кримінального суду Верховного Суду від 08 лютого 2021 року по справі № 390/235/19).

Суд не вбачає підстав для відступу від зазначених вище висновків щодо застосування норм права в подібних правовідносинах.

Згідно з частиною п`ятою статті 65 Кримінального кодексу України у випадку затвердження вироком угоди про визнання вини суд призначає покарання, узгоджене сторонами угоди.

4.3 Частинами другою, третьою та четвертою статті 75 КК України встановлено, що суд приймає рішення про звільнення від відбування покарання з випробуванням у випадку затвердження угоди про примирення або про визнання вини, якщо сторонами угоди узгоджено покарання у виді, в тому числі, позбавлення волі на строк не більше п`яти років, а також узгоджено звільнення від відбування покарання з випробуванням.

Таке звільнення не застосовується до випадків засудження за корупційне кримінальне правопорушення, кримінальне правопорушення, пов`язане з корупцією, кримінальне правопорушення, передбачене статтями 403, 405, 407, 408, 429 цього Кодексу, вчинене в умовах воєнного стану чи в бойовій обстановці, порушення правил безпеки дорожнього руху або експлуатації транспорту особами, які керували транспортними засобами у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебували під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, катування, передбачене частиною третьою статті 127 цього Кодексу (ч. 1 ст. 75 КК України).

У випадках, передбачених частинами першою, другою цієї статті, суд ухвалює звільнити засудженого від відбування призначеного покарання, якщо він протягом визначеного іспитового строку не вчинить нового злочину і виконає покладені на нього обов`язки. Тривалість іспитового строку та обов`язки, які покладаються на особу, звільнену від відбування покарання з випробуванням, визначаються судом.

Іспитовий строк встановлюється судом тривалістю від одного року до трьох років.

Таким чином, оскільки судом встановлено, що обвинувачений ОСОБА_3 щиро розкаявся у вчиненні злочинів, активно сприяв у їх розкритті, раніше до кримінальної відповідальності не притягувався, відсутність компрометуючих матеріалів за місцем його проживання, має на утриманні двоє неповнолітніх дітей, а тому суд дійшов висновку, що його виправлення можливе без відбування покарання та про можливість його звільнення від відбування покарання з випробуванням строком у три роки, що не суперечить вказаним вище положенням ст. 75 КК України.

4.4 Щодо питання покладення обов`язків із числа регламентованих статтею 76 КК України, то суд враховує, що частиною другою статті 75 КК України передбачено, що суд приймає рішення про звільнення від відбування покарання з випробуванням у випадку затвердження угоди про визнання вини, якщо сторонами угоди узгоджено покарання у виді, зокрема, позбавлення волі на строк не більше п`яти років, а також узгоджено звільнення від відбування покарання з випробуванням.

У цьому випадку, суд ухвалює звільнити засудженого від відбування призначеного покарання, якщо він протягом визначеного іспитового строку не вчинить нового злочину і виконає покладені на нього обов`язки.

Тобто, перелік обов`язків суд визначає самостійно з урахуванням характеру та тяжкості обвинувачення.

У зв`язку з цим, суд вважає за необхідне покласти на обвинуваченого обов`язки, передбачені пунктами 1-2 частини першої та пунктом 2 частини другої статті 76 КК України.

З урахуванням викладеного суд дійшов висновку про можливість затвердження угоди про визнання винуватості між сторонами шляхом ухвалення вироку і призначення обвинуваченому узгодженої міри покарання.

5. Мотиви ухвалення інших рішень.

Цивільний позов у кримінальному проваджені не заявлявся.

Відповідно до ч. 3 ст. 174 КПК України, одночасно з ухваленням судового рішення, яким закінчується судовий розгляд, суд вирішує питання щодо арештованого майна. З огляду на викладене слід скасувати арешт накладений за ухвалами слідчих суддів Вінницького міського суду Вінницької області від 08.08.2023, 03.10.2023 та 05.10.2023 на речові докази у справі.

Відповідно до ст.96-1КК України, спеціальна конфіскація полягає у примусовому безоплатному вилученні за рішенням суду у власність держави грошей, цінностей та іншого майна у випадках, визначених цим Кодексом, за умови вчинення умисного злочину або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого Особливою частиною цього Кодексу, за які передбачено основне покарання у виді позбавлення волі.

Санкцією ч. 1 ст.263 КК України передбачено покарання у виді позбавлення волі, отже за цим злочином можливо застосувати спеціальну конфіскацію.

Згідно з п. 2 ч. 1 ст. 96-2 КК України, спеціальна конфіскація застосовується у разі, якщо гроші, цінності та інше майно призначалися (використовувалися) для схиляння особи до вчинення кримінального правопорушення, фінансування та/або матеріального забезпечення кримінального правопорушення або винагороди за його вчинення.

Відповідно до ч. 2 ст. 96-2 КК України, у разі якщо гроші, цінності та інше майно, зазначені у частині першій цієї статті, були повністю або частково перетворені в інше майно, спеціальній конфіскації підлягає повністю або частково перетворене майно. Якщо конфіскація грошей, цінностей та іншого майна, зазначених у частині першій цієї статті, на момент прийняття судом рішення про спеціальну конфіскацію неможлива внаслідок їх використання або неможливості виділення з набутого законним шляхом майна, або відчуження, або з інших причин, суд виносить рішення про конфіскацію грошової суми, що відповідає вартості такого майна.

З матеріалів кримінального провадження вбачається, що отримана ОСОБА_3 неправомірна вигода в грошових коштах в сумі 12400 грн, які використовувалися для схиляння особи до вчинення кримінального правопорушення, була витрачена останнім на власні потреби.

З огляду на вказане вище суд вважає за необхідне застосувати спеціальну конфіскацію, вилучивши суму одержаної неправомірної вигоди у розмірі 12400 грн у ОСОБА_3 у власність держави.

Крім того, у ОСОБА_3 були вилучені грошові кошти в сумі 8000 грн, які отримані ним в якості неправомірної вигоди та які використовувалися для схиляння особи до вчинення кримінального правопорушення. Вказані грошові кошти визнані у кримінальному провадженні речовими доказами. Долю даних речових доказів суд вирішує згідно з вимогами ч. 9 ст. 100 КПК України, застосовуючи до вказаних грошових коштів спеціальну конфіскацію з вилученням їх у власність держави.

Долю інших речових доказів вирішити відповідно до положень ст. 100 КПК України.

Згідно з ч. 2 ст. 124 КПК України, у разі ухвалення обвинувального вироку суд стягує з обвинуваченого на користь держави документально підтверджені витрати на залучення експерта.

Процесуальні витрати, пов`язані із проведенням: вибухово-технічної експертизи № СЕ-19/102-23/13874-ВТХ від 17.08.2023 в розмірі 7648 грн 00 коп.; експертизи зброї № СЕ-19/102-23/13876-БЛ від 08.08.2023 в розмірі 1912 грн 00 коп.; експертизи зброї № СЕ-19/102-23/17348-БЛ від 06.10.2023 в розмірі 1912 грн 00 коп.; вибухово-технічної експертизи № СЕ-19/102-23/13365-ВТХ від 19.10.2023 в розмірі 5736 грн 00 коп., а всього на загальну суму 17208 грн 00 коп., підлягають стягненню з обвинуваченого на користь держави.

Ухвалою Вінницького міського суду Вінницької області від 30.09.2023 до ОСОБА_3 застосовано запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту, строк дії до 26.11.2023. Сторона обвинувачення з питанням про його продовження до суду не зверталась. Підстав самостійно застосовувати запобіжний захід до ОСОБА_3 у суду не має.

Враховуючи викладене, керуючись п. 1 ч. 3 ст. 314, ч. 2 ст. 373, ст. ст. 374, 474 та 475 КПК України, суд

УХВАЛИВ:

Затвердити угоду про визнання винуватості від 13 листопада 2023 року у кримінальному провадженні № 0000077 від 20.06.2023, укладену між прокурором Вінницької спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Південного регіону ОСОБА_4 та підозрюваним ОСОБА_3 за участю захисника ОСОБА_5 .

ОСОБА_3 визнати винуватим у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 263 КК України, за якими призначити йому узгоджене сторонами угоди про визнання винуватості від 13 листопада 2023 року покарання у виді позбавлення волі строком на 5 (п`ять) років.

На підставі ст. 75 КК України ОСОБА_3 звільнити від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком на 3 (три) роки, якщо він протягом визначеного іспитового строку не вчинить нового кримінального правопорушення і виконає покладені на нього обов`язки, передбачені п.п. 1, 2 ч. 1 та п. 2 ч. 3 ст. 76 КК України, а саме: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання; не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Початок іспитового строку ОСОБА_3 рахувати з дня винесення вироку, тобто з 14.12.2023.

Стягнути з обвинуваченого ОСОБА_3 на користь держави процесуальні витрати, пов`язані із проведенням: вибухово-технічної експертизи № СЕ-19/102-23/13874-ВТХ від 17.08.2023 в розмірі 7648 грн 00 коп.; експертизи зброї № СЕ-19/102-23/13876-БЛ від 08.08.2023 в розмірі 1912 грн 00 коп.; експертизи зброї № СЕ-19/102-23/17348-БЛ від 06.10.2023 в розмірі 1912 грн 00 коп.; вибухово-технічної експертизи № СЕ-19/102-23/13365-ВТХ від 19.10.2023 в розмірі 5736 грн 00 коп., а всього на загальну суму 17208 (сімнадцять тисяч двісті вісім) грн 00 коп.

Застосувати спеціальну конфіскацію, вилучивши суму одержаної неправомірної вигоди у розмірі 12400 (дванадцять тисяч чотириста) гривень у ОСОБА_3 у власність держави.

Речові докази, які зберігаються в ГУНП у Вінницькій області, після набрання вироком суду законної сили:

- мобільний телефон з надписами «UleFone» імеі1: НОМЕР_2 , імеі2: НОМЕР_3 з сім-картою НОМЕР_4 , - повернути ОСОБА_3 ;

- застосувати спеціальну конфіскацію до грошових коштів у сумі 8 (вісім) тисяч гривень (купюрами по одній тисячі гривень в кількості 8 шт., а саме: БР4795128, БМ 4966621, АУ2251029, АУ 2251028, АУ 2251021, АД 9339580, АУ 2251020, ЕВ 5861990), - вилучивши їх у власність держави;

- два предмети еліпсоїдної форми зеленого кольору ззовні схожі на гранати із маркуванням 386/23-78/Т; два предмети зигзагоподібної форми ззовні схожі на запали до гранат з маркуваннями «УЗРГМ-2*386-105-78*75-79 УЗРГМ УЗУП»; картонна коробка з ізолентною стрічною та фрагментами поліетиленового пакування; предмети ззовні схожі на патрони калібру 5,45 в кількості 29 шт.; магазин до АК калібру 5,45; предмети ззовні схожі на патрони калібру 9х18 в кількості 16 шт.; 6 предметів ззовні схожих на сигнальні пристрої; два металевих предмета зеленого кольору, зовні схожих на гранати РГН та Ф1 на яких наявні маркування, в доній частині РГН 254-16-90 та маркування НОМЕР_5 ; полімерний предмет білого кольору, зовні схожий на запал до ручних гранат типу УДЗ, з маркуванням УДЗ 334-71-89; предмет зовні схожий на запал до ручних гранат типу УЗРГМ, з маркуванням 14-71УЗРГМ30086; поліетиленовий пакет чорного кольору, пакет коричневого кольору з написом «Coffe», пакет білого кольору з українським орнаментом та папір коричневого кольору, в якому знаходились предмети зовні схожі на набої, які поміщено до спец. пакету НПУ INZ 2016774; упаковка поліетиленова, в якій знаходились предмети зовні схожі на набої; 107 предметів зовні схожих на набої калібру 5,45 з маркуванням 6090, 30 предметів зовні схожих на набої калібру 5,45 з маркуванням 1796; предмети зовні схожі на набої калібру 7,62 з маркуванням 270,72 28 штук, з маркуванням 270 73 18 штук, з маркуванням 270,71 в кількості 2-х штук; пакування синього кольору зовні схожого на ізоленту, ( в якому знаходились предмети зовні схожі на набої), змив ядер ДНК, з предмету зовні схожого на гранату РГН, який поміщено до паперового конверту; змив ядер ДНК, з предмету зовні схожого на УДЗ ручної гранати типу РГН, який поміщено до паперового конверту знищити.

Вирок може бути оскаржений з підстав, передбачених ст. 394 КПК України до Вінницького апеляційного суду через Ладижинський міський суд Вінницької області шляхом подачі апеляції протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Обвинуваченому та прокурору копія вироку вручається негайно після його проголошення. Учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні, копія судового рішення надсилається не пізніше наступного дня після ухвалення.

Суддя