Справа № 131/1509/23
Номер провадження 1-кп/131/224/2023
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"07" лютого 2024 р. м. Іллінці

Іллінецький районний суд Вінницької області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судових засідань ОСОБА_2 ,

розглянувши у закритому судовому засіданні клопотання про застосування примусових заходів виховного характеру у кримінальному провадженні за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 28 вересня 2023 року за №0000388 стосовно неповнолітнього:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с.Іванівка Вінницького району Вінницької області, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , українця, громадянина України, з незакінченою середньою освітою, учня 9-го класу Копіївської філії Дашівського ліцею Дашівської селищної ради, раніше не судимого, -

за участю сторін кримінального провадження:

прокурора ОСОБА_4 ,

особи, щодо якої надійшло клопотання про застосування примусових заходів виховного характеру ОСОБА_3 ,

законного представника ОСОБА_3 - ОСОБА_5 ,

захисника ОСОБА_3 - ОСОБА_6 (в режімі відеоконференції),

ВСТАНОВИВ:

27 вересня 2023 року близько о 21 год. 50 хв. неповнолітній ОСОБА_3 , керуючи технічно справним автомобілем «ВАЗ» модель «217030» державний номерний знак НОМЕР_1 , який згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу належить ОСОБА_7 , у якому перебували пасажири ОСОБА_7 та ОСОБА_8 , рухався по вул. Центральній в с. Вербівка Дашівської територіальної громади Гайсинського району Вінницької області в напрямку руху до с. Привільне Дашівської територіальної громади Гайсинського району Вінницької області.

Рухаючись зі швидкістю 60,8-66 км/год по вул. Центральній в с. Вербівка Дашівської територіальної громади Гайсинського району Вінницької області біля перехрестя з вул. Лісовою, неповнолітній ОСОБА_3 порушив вимоги пункту 12.4 Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України №1306 від 10.10.2001 (далі - Правила дорожнього руху), відповідно до якого у населених пунктах рух транспортних засобів дозволяється зі швидкістю не більше 50 км/год., та перевищивши швидкість руху транспортного засобу, не вживши заходів для уникнення дорожньо-транспортної пригоди, правою передньою частиною автомобіля допустив зіткнення з деревом, що знаходилось на лівому узбіччі по ходу руху автомобіля.

Внаслідок дорожньо-транспортної пригоди пасажир автомобіля «ВАЗ» модель «217030» державний номерний знак НОМЕР_2 ОСОБА_7 отримав тілесні ушкодження у вигляді закритого перелому правої ключиці, які згідно висновку експерта №77 від 10.10.2023 р. відносяться до середньої тяжкості тілесних ушкоджень, по критерію тривалого розладу здоров`я.

Відповідно до висновку експерта № 7585/23-21 від 24.11.2023 р. причиною виникнення події даної пригоди стала невідповідність дій водія автомобіля «ВАЗ» модель «217030» державний номерний знак НОМЕР_1 неповнолітнього ОСОБА_3 нормам вимог пункту 12.4 Правил дорожнього руху.

Порушення вимог пункту 12.4 Правил дорожнього руху неповнолітнім ОСОБА_3 знаходяться у причинному зв`язку із виникненням даної дорожньо-транспортної пригоди та настанням її наслідків, а саме: заподіяння середньої тяжкості тілесних ушкоджень потерпілому ОСОБА_7 .

Таким чином, ОСОБА_3 вчинив суспільно небезпечне діяння, що підпадає під ознаки кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України, тобто порушення правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що заподіяло потерпілому середньої тяжкості тілесне ушкодження.

В судовому засіданні прокурор підтримав клопотання та просив застосувати щодо неповнолітнього ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , примусові заходи виховного характеру у вигляді передачі неповнолітнього ОСОБА_3 під нагляд матері ОСОБА_5 строком на 1 (один) рік.

В судовому засіданні особа, стосовно якої розглядається клопотання про застосування примусових заходів виховного характеру, ОСОБА_3 визнав себе винним, щиро розкаюється у вчиненому. Просить суд суворо не карати, зазначає, що зробив належні висновки, продовжує навчання в Копіївській філії Дашівського ліцею, за останній час не вчиняв будь-яких інших правопорушень.

Законний представник особи, стосовно якої розглядається клопотання про застосування примусових заходів виховного характеру ОСОБА_3 ОСОБА_5 не заперечувала щодо застосування до сина заходів виховного характеру та передачі неповнолітнього сина під її нагляд.

Захисник ОСОБА_3 адвокат ОСОБА_6 в судовому засіданні в режимі відеоконференції не заперечував щодо задоволення клопотання про застосування примусових заходів виховного характеру щодо ОСОБА_3 та передачі його під нагляд матері ОСОБА_5 строком на 1 (один) рік.

Потерпілий ОСОБА_7 в судове засідання не з`явився, проте подав заяву, в якій просить слухати розгляд справи у його відсутність, не заперечує щодо задоволення клопотання про застосування до ОСОБА_3 примусових заходів виховного характеру.

Представник служби у справах дітей Дашівської селищної ради Гайсинського району Вінницької області подав до суду заяву, в якій просить слухати справу у їх відсутність, щодо задоволення клопотання про застосування запобіжного заходу виховного характеру не заперечує.

Представник ювенальної превенції подав до суду заяву, в якій просить слухати справу у їх відсутність, щодо задоволення клопотання про застосування запобіжного заходу виховного характеру не заперечує.

Відповідно до ст. 325 Кримінального процесуального кодексу України, якщо в судове засідання не прибув за викликом потерпілий, який належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання, суд, заслухавши думку учасників судового провадження, залежно від того, чи можливо за його відсутності з`ясувати всі обставини під час судового розгляду, вирішує питання про проведення судового розгляду без потерпілого або про відкладення судового розгляду.

Суд, заслухавши думку сторін судового провадження, які не заперечують проти проведення судового розгляду без участі потерпілого, вважає за можливе проведення судового розгляду без потерпілого, який надав до суду відповідну заяву.

Заслухавши пояснення особи, щодо якої надійшло клопотання про застосування примусових заходів виховного характеру, його законного представника та захисника, враховуючи думку прокурора та представника ювенальної превенції, дослідивши наданні докази та інші обставини, які мають істотне значення для вирішення питання про застосування примусових заходів виховного характеру, суд дійшов висновку, що клопотання про застосування примусових заходів виховного характеру слід задовольнити з таких підстав.

Відповідно до вимог ст. 498 КПК України, кримінальне провадження щодо застосування примусових заходів виховного характеру, передбачених законом України про кримінальну відповідальність, здійснюється внаслідок вчинення особою, яка після досягнення одинадцятирічного віку до досягнення віку, з якого може наставати кримінальна відповідальність, вчинила суспільно небезпечне діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність.

Вимогами ч. 2 ст. 97 КК України визначено, що примусові заходи виховного характеру, передбачені частиною другою статті 105 цього Кодексу, суд застосовує до особи, яка до досягнення віку, з якого може наставати кримінальна відповідальність, вчинила суспільно небезпечне діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого Особливою частиною цього Кодексу.

Згідно з п. 3 ч. 2 ст. 105 КК України до неповнолітнього може бути застосовано примусові заходи виховного характеру у виді передачі неповнолітнього під нагляд батьків.

Частиною 3 статті 105 КК України передбачено, що тривалість заходів виховного характеру, передбачених у пунктах 2 частини другої цієї статті, встановлюється судом, який їх призначає.

Вчинення неповнолітнім ОСОБА_3 суспільно небезпечного діяння, яке підпадає під ознаки діяння, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України, також підтверджується письмовими доказами, дослідженими судом, зокрема, витягом з ЄРДР, протоколом огляду місця дорожньо-транспортної пригоди, фототаблицями, висновком експерта №7585/23-21 від 24.11.2023 р., висновком судово-медичної експертизи №77 від 10.10.2023 р., протоколами допиту потерпілого ОСОБА_7 від 24.11.2023 р.

Щодо характеризуючих даних неповнолітнього ОСОБА_3 , відповідно до паспорта громадянина України № НОМЕР_3 ОСОБА_3 народився ІНФОРМАЦІЯ_2 в с.Іванівка Вінницького району Вінницької області. Його батьками являються ОСОБА_9 та ОСОБА_10 , відповідно до свідоцтва про його народження Серії НОМЕР_4 . Зареєстрований ОСОБА_3 за адресою: с.Городок Гайсинського району Вінницької області. Згідно характеристики з місця проживання та навчання характеризується з позитивної сторони. Проживає разом з матір`ю ОСОБА_5 , вітчимом ОСОБА_11 та братом ОСОБА_12 . Відповідно до вимоги про судимість ОСОБА_3 раніше не судимий. На обліку в лікаря нарколога та психіатра не перебуває, за медичною допомогою не звертався. На обліку служби у справах дітей, ОСОБА_3 , як такий, що опинився в складних життєвих обставинах не перебуває.

Отже, сукупність досліджених під час судового провадження доказів підтверджує, що суспільно небезпечне діяння, яке підпадає під ознаки діяння, передбачене ч. 1 ст. 286 КК України, мало місце і вчинено воно неповнолітнім у віці від одинадцяти років до настання віку, з якого настає кримінальна відповідальність, а саме, ОСОБА_3 .

Враховуючи викладене, суд дійшов висновку, що неповнолітній ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , не досягнувши віку, з якого відповідно до ст. 22 КК України, може настати кримінальна відповідальність, вчинив суспільно небезпечне діяння, яке підпадає під ознаки діяння, передбачене ч. 1 ст. 286 КК України, тобто порушення правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що заподіяло потерпілому середньої тяжкості тілесне ушкодження.

Відповідно до ч. 1 ст. 501 КПК України під час постановлення ухвали в кримінальному провадженні щодо застосування примусових заходів виховного характеру суд з`ясовує такі питання: 1) чи мало місце суспільно небезпечне діяння; 2) чи вчинено це діяння неповнолітнім у віці від одинадцяти років до настання віку, з якого настає кримінальна відповідальність за це діяння; 3) чи слід застосувати до нього примусовий захід виховного характеру і якщо слід, то який саме.

Згідно положень ч. 2 ст. 500 КПК України судовий розгляд завершується постановленням ухвали про застосування примусових заходів виховного характеру або про відмову в їх застосуванні.

При вирішенні питання про застосування до неповнолітнього ОСОБА_3 примусових заходів виховного характеру у вигляді передачі неповнолітнього ОСОБА_3 під нагляд матері ОСОБА_5 строком на 1 (один) рік, суд бере до уваги, що ОСОБА_3 на час вчинення суспільно небезпечного діяння не досяг віку кримінальної відповідальності. Також суд враховує умови його життя та виховання, вплив дорослих, рівень розвитку та інші особливості особи неповнолітнього, зокрема те, що він проживає та виховується матір`ю та вітчимом, позитивно характеризується за місцем проживання та за місцем навчання, його ставлення до вчиненого правопорушення, щодо якого він щиро розкаявся, на обліку в лікарів нарколога та психіатра не перебуває, вперше вчинив суспільно небезпечні діяння та піддається впливу матері, думку його законного представника щодо можливості обрання примусового заходу виховного характеру.

Враховуючи викладене, суд вважає доцільним застосувати до неповнолітнього ОСОБА_3 примусові заходи виховного характеру у вигляді передачі неповнолітнього ОСОБА_3 під нагляд матері ОСОБА_5 строком на 1 (один) рік.

Кримінальним правопорушенням матеріальна шкода не заподіяна.

Цивільний позов у кримінальному провадженні не пред`являвся.

Згідно ст.124 КПК України стягнути з представника неповнолітнього ОСОБА_3 ОСОБА_5 на користь держави документально підтверджені витрати на залучення експертів в сумі 8002 грн 37 коп.

Заходи забезпечення кримінального провадження не застосовувалися.

Питання щодо речових доказів у кримінальному провадженні слід вирішити відповідно до вимог статті 100 КПК України.

Керуючись статтями 97, 105 Кримінального кодексу України, статтями 124, 369-372, 376, 395, 497, 498, 501 Кримінального процесуального кодексу України, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання про застосування примусових заходів виховного характеру у кримінальному провадженні, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 28 вересня 2023 року за №0000388 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України, стосовно ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 - задовольнити.

Застосувати щодо неповнолітнього ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с.Іванівка Вінницького району Вінницької області, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , українця, громадянина України, з незакінченою середньою освітою, учня 9-го класу Копіївської філії Дашівського ліцею Дашівської селищної ради, примусові заходи виховного характеру у вигляді передачі під нагляд матері ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , уродженки с.Іванівка Вінницького району Вінницької області, жительки АДРЕСА_2 .

Встановити тривалість заходів виховного характеру строком на 1 (один) рік.

Стягнути з представника неповнолітнього ОСОБА_3 ОСОБА_5 на користь держави витрати на залучення експертів в сумі 8002 грн 37 коп. (вісім тисяч дві гривні тридцять сім копійок).

Речові докази у кримінальному провадженні, які перебувають на зберіганні у Гайсинському РУП ГУНП у Вінницькій області автомобіль «ВАЗ 217030» державний номерний знак НОМЕР_5 - повернути власнику ОСОБА_7 .

- вирізку подушки безпеки з автомобіля «ВАЗ 217030», одорологічні зразки з керма та ручки МКПП автомобіля ВАЗ «217030», змиви речовини бурого кольору із салону автомобіля «ВАЗ 217030» знищити.

Арешт, накладений ухвалою слідчого судді Гайсинського районного суду Вінницької області від 29.09.2023 року скасувати.

Ухвала може бути оскаржена до Вінницького апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги через Іллінецький районний суд Вінницької області протягом тридцяти днів з дня її проголошення.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Суддя