справа № 361/6419/23
провадження № 1-кп/361/623/24
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

16 лютого 2024 року м. Бровари

Броварський міськрайонний суд Київської області в складі:

головуючої судді - ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання - ОСОБА_2 ,

прокурора - ОСОБА_3 ,

обвинувачених: ОСОБА_4 , ОСОБА_5 ,

захисника обвинуваченого ОСОБА_4 - адвоката ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Бровари Київської області кримінальні провадження, які внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань № 0001997 від 12 червня 2023 року, № 0002070 від 20 червня 2023 року та №0004097 від 24 листопада 2023 року, за обвинуваченням

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Бровари Київської області, громадянина України, з середньою освітою, неодруженого, на утриманні малолітніх дітей не має, не працюючого, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , в силу ст. 89 КК України раніше не судимого,

у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 185, ч. 2 ст. 289 КК України,

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця м. Бровари Київської області, громадянина України, з середньою освітою, неодруженого, на утриманні малолітніх дітей не має, не працюючого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 289 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

10 червня 2023 року приблизно о 23 год. 00 хв. ОСОБА_4 з ОСОБА_5 перебував за адресою: АДРЕСА_3 , де у них виник злочинний умисел, направлений на незаконне заволодіння транспортним засобом, а саме мопедом марки «Honda» моделі «Dio», ідентифікаційний номер НОМЕР_1 без номерного знаку, який належить ОСОБА_7 , що знаходився на приватній території будинку АДРЕСА_3 за зазначеною вище адресою.

У подальшому ОСОБА_4 з метою реалізації свого злочинного умислу, усвідомлюючи суспільно небезпечні наслідки свого діяння та передбачаючи їх негативні наслідки, впевнившись, що за його протиправними діями ніхто не спостерігає, зайшов на приватну територію за адресою: АДРЕСА_3 через хвіртку, яку попередньо відчинив зсередини ОСОБА_5 , перехилившись через ворота. Після чого ОСОБА_4 та ОСОБА_5 підійшли до мопеду марки «Honda» моделі «Dio» та побачили ключ, який знаходився в замку замикання. Тоді ОСОБА_5 відчинив ворота, а ОСОБА_4 викотив зазначений мопед на проїжджу частину. Після чого останні привели двигун мопеду у готовність та покинули місце вчинення злочину, розпорядившись цим майном на власний розсуд, завдавши своїми діям майнової шкоди потерпілому ОСОБА_7 на суму 15 089,00 грн.

Крім того, 19 червня 2023 року приблизно о 12 год. 40 хв. ОСОБА_4 , перебуваючи в парку «Приозерний» за адресою: Київська обл., м. Бровари, вул. Олександра Білана, де звернув свою увагу на рюкзак, який знаходився на галявині та належить ОСОБА_8 , після чого у нього виник умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна.

У подальшому, того ж дня, а саме 19 червня 2023 року приблизно о 12 год. 45 хв. ОСОБА_4 , перебуваючи в парку «Приозерний» за зазначеною вище адресою, підійшов до рюкзаку, в якому знаходився телефон потерпілої, діючи в умовах воєнного стану, реалізуючи свій умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна, переслідуючи корисливий мотив, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій та передбачаючи їх негативні наслідки, впевнившись, що за його діями ніхто не спостерігає, таємно викрав майно, належне ОСОБА_8 , а саме рюкзак, в якому знаходився мобільний телефон марки «Samsung» моделі «А31», ІМЕІ1: НОМЕР_2 , ІМЕІ2: НОМЕР_3 , чорного кольору, вартістю 4 494,00 грн та навушники марки Oppo Enco, моделі: Air 2 pro білого кольору, вартість яких не встановлена.

У подальшому ОСОБА_4 з викраденим майном залишив місце вчинення кримінального правопорушення, розпорядившись ним на власний розсуд, чим завдав своїми діями майнову шкоду потерпілій ОСОБА_8 на суму 4 494,00 грн.

Крім того, 23 листопада 2023 року ОСОБА_4 знаходився в приміщенні магазину «Новус», де здійснює свою діяльність ТОВ «Новус Україна», розташований за адресою: Київська обл., м. Бровари, вул. Київська, 253, де у нього виник умисел, направлений на повторне таємне викрадення чужого майна.

Цього ж дня, а саме 23 листопада 2023 року близько 16 год. 18 хв. ОСОБА_4 , перебуваючи в торговому залі магазину «Новус» за вказаною адресою, реалізуючи свій умисел, направлений на повторне таємне викрадення чужого майна, переслідуючи корисливий мотив, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій та передбачаючи їх негативні наслідки, в умовах воєнного стану, підійшов до стелажу з алкогольними напоями, де знаходився бренді марки «Dideli» 5*40% об`ємом 0,5 л та впевнившись, що за його діями ніхто не спостерігає, правою рукою взяв з полиці зазначений товар, заховав собі до лівої внутрішньої кишені курточки.

У подальшому, не зупиняючись на вчиненому, ОСОБА_4 , перебуваючи у торговому залі магазину «Новус», продовжуючи реалізацію злочинного умислу, направленого на повторне таємне викрадення чужого майна, переслідуючи корисливий мотив, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій, передбачаючи їх негативні наслідки, в умовах воєнного стану, підійшов до стелажу з продуктами харчування, де знаходилися вафлі марки «Kinder Maxi King» зі смаком молочного шоколаду та горіхами вагою 28 г та, впевнившись, що за його діям ніхто не спостерігає, правою рукою взяв із полиці зазначені вафлі та заховав собі до правої кишені курточки.

Після чого ОСОБА_4 пройшов через касову зону магазину «Новус», розташованого за адресою: Київська обл., м. Бровари, вул. Київська, 253, залишив приміщення разом із викраденими продуктами, чим спричинив майнову шкоду потерпілому ТОВ «Новус Україна» на суму 382,47 грн.

Допитаний в судовому засіданні ОСОБА_4 свою вину у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 185, ч. 2 ст. 289 КК України, визнав повністю. При цьому дав суду показання, що повністю відповідають викладеним у вироку обставинам вчинення кримінальних правопорушень. Про вчинене щиро розкаявся, просив суворо його не карати та не позбавляти його волі, оскільки весь викрадений товар повернуто потерпілим.

Допитаний в судовому засіданні ОСОБА_5 свою вину у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 289 КК України, визнав повністю. При цьому дав суду показання, що повністю відповідають викладеним у вироку обставинам вчинення кримінального правопорушення. Про вчинене щиро розкаявся, зрозумів, що вчинив погано, обіцяв більше не вчиняти кримінальні правопорушення, просив суворо його не карати, застосувати йому іспитовий строк.

На підставі ч. 3 ст. 349 КПК України за згодою учасників судового провадження, судом визнано недоцільним дослідження доказів у справі щодо тих обставин, які ніким не оспорюються. При цьому судом з`ясовано, що учасники процесу правильно розуміють зміст цих обставин, сумніву у добровільності та істинності їхньої позиції немає; останнім роз`яснено, що у такому випадку, вони будуть позбавлені права оскаржити фактичні обставини справи, які не досліджувалися в суді, в апеляційному порядку.

Прийняття судом рішення про проведення скороченого судового розгляду свідчить про те, що обставини, які сторони не оспорюють, будуть вважатися встановленими в судовому засіданні і суд буде це враховувати при постановленні вироку.

Судом створено необхідні умови для виконання сторонами обвинувачення і захисту їхніх процесуальних обов`язків і здійснення прав, в тому числі і права на захист.

Враховуючи пояснення обвинуваченого ОСОБА_4 , приймаючи до уваги те, що фактичні обставини справи ніким не оспорюються, суд дійшов до висновку, що вина обвинуваченого ОСОБА_4 доведена «поза розумним сумнівом» у повному обсязі та суд кваліфікує дії останнього за епізодом за 10 червня 2023 року за ч. 2 ст. 289 КК України, як незаконне заволодіння транспортним засобом, поєднаному із проникненням в інше сховище, за попередньою змовою групою осіб.

Також суд кваліфікує дії ОСОБА_4 за іншим епізодом за 19 червня 2023 року за ч. 4 ст. 185 КК України, як таємне викрадення чужого майна, вчиненого в умовах воєнного стану.

Також суд кваліфікує дії ОСОБА_4 за іншим епізодом за 23 листопада 2023 року за ч. 4 ст. 185 КК України, як таємне викрадення чужого майна, вчиненого в умовах воєнного стану, повторно.

Враховуючи пояснення обвинуваченого ОСОБА_5 , приймаючи до уваги те, що фактичні обставини справи ніким не оспорюються, суд дійшов до висновку, що вина обвинуваченого ОСОБА_5 доведена «поза розумним сумнівом» у повному обсязі та суд кваліфікує дії останнього за ч. 2 ст. 289 КК України, як незаконне заволодіння транспортним засобом, поєднаному із проникненням в інше сховище, за попередньою змовою групою осіб.

Підстав відповідно до частини третьої статті 337 КПК України для виходу за межі висунутого обвинувачення чи його зміни, суд не вбачає, оскільки в ході судового розгляду обставин, які б перешкоджали ухваленню справедливого судового рішення та захисту прав людини і її основоположних свобод, не встановлено.

Призначаючи покарання обвинуваченим, суд керується вимогами ст. ст. 65 - 67 КК України, виходить з принципів законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання.

Відповідно до положень статті 50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засудженого, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженим, так і іншими особами, а також не має на меті завдання фізичних страждань або приниження людської гідності.

Призначаючи покарання обвинуваченим, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого ними кримінального правопорушення, яке згідно зі ст. 12 КК України є тяжким злочином.

Обставинами, які відповідно до ст. 66 КК України пом`якшують покарання обвинуваченого ОСОБА_4 , суд визнає щире каяття, активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення, добровільне відшкодування завданого збитку та відсутні обставини, які відповідно до ст. 67 КК України обтяжують покарання останнього.

Суд враховує, що обвинувачений ОСОБА_4 на обліку у лікаря-нарколога та лікаря-психіатра не перебуває, в силу ст. 89 КК України раніше не судимий, його щире каяття, ступінь тяжкості вчинених кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 185 КК України, як і те, що ці злочини вчинив у молодому віці - 23 роки, добровільне відшкодування завданої шкоди шляхом повернення майна, незначну вартість викраденого майна, відсутність тяжких наслідків, відтак дані обставини є такими, що істотно знижують ступінь тяжкості вчинених кримінальних правопорушень, а тому суд вважає за необхідне призначити ОСОБА_4 покарання із застосуванням положень ст. 69 КК України, а саме нижче від найнижчої межі, передбаченої санкцією ч. 4 ст. 185 КК України, а за ч. 2 ст. 289 КК України покарання у виді позбавлення волі без конфіскації майна.

При цьому, зважаючи на те, що у справі відсутні цивільні позови потерпілих до обвинуваченого ОСОБА_4 , існують пом`якшуючі обставини та відсутні обтяжуючі, суд дійшов висновку про те, що виправлення та перевиховання обвинуваченого ОСОБА_4 є можливим без відбування покарання у виді позбавлення волі з встановленням йому іспитового строку, який буде достатнім для того, щоб засуджений в умовах здійснення контролю за його поведінкою довів своє виправлення, одночасно поклавши на останнього обов`язки, передбачені ст. 76 КК України.

На думку суду, такий захід примусу відповідає меті покарання, є співрозмірним характеру вчинених діянь, його наслідкам та особі винного.

Надаючи оцінку особистості обвинуваченого ОСОБА_5 , суд зазначає, що останній щиро розкаявся у вчиненому, на обліку у лікаря-психіатра та нарколога не перебуває, за місцем проживання характеризується посередньо, раніше не судимий, вчинив злочин у молодому віці - 19 років, зробив для себе відповідні висновки.

Обставинами, які відповідно до ст. 66 КК України пом`якшують покарання обвинуваченого ОСОБА_5 , суд визнає щире каяття, активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення та відсутні обставини, які відповідно до ст. 67 КК України обтяжують покарання останнього.

Суд, враховуючи викладене, приходить до висновку, що виправлення та перевиховання обвинуваченого ОСОБА_5 можливе без ізоляції від суспільства, у зв`язку з чим призначає покарання у виді позбавлення волі без конфіскації майна, звільнивши на підставі ст. 75 КК України від відбування покарання з випробуванням з встановленням іспитового строку та покладенням передбачених ст. 76 КК України обов`язків.

Кримінально-правові норми, що визначають загальні засади та правила призначення покарання наділяють суд правом вибору однієї із форм реалізації кримінальної відповідальності - призначити покарання або звільнити від покарання чи від його відбування, завданням якої є виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень.

Ця функція за своєю правовою природою є дискреційною, оскільки потребує врахування та оцінки конкретних обставин справи, ступеня тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особи винного, обставин, що впливають на покарання. Зваживши наведені обставини суд з урахуванням положень, зокрема ст. 75 КК України, приймає рішення про можливість чи неможливість звільнити особу від відбування покарання з випробуванням (вказана правова позиція викладена у постанові Касаційного кримінального суду у складі Верховного Суду від 24 лютого 2021 року у справі № 310/3056/20).

При цьому суд переконаний в тому, що відповідно до вимог ч. 2 ст. 65 КК України визначена цим вироком міра покарання є достатньою для виправлення обвинувачених ОСОБА_4 та ОСОБА_5 та попередження вчинення ними кримінальних правопорушень.

Цивільний позов у кримінальних провадженнях не заявлено.

Речові докази необхідно вирішити відповідно до положень ст. 100 КПК України.

Процесуальні витрати у кримінальному провадженні № 0001997 від 12 червня 2023 року у сумі 500,00 грн на підставі ст. 124 КПК України підлягають стягненню з обвинувачених в рівних частинах на користь держави.

Процесуальні витрати у кримінальному провадженні № 0002070 від 20 червня 2023 року у сумі 717,00 грн на підставі ст. 124 КПК України стягнути з ОСОБА_4 на користь держави.

Запобіжний захід ОСОБА_4 та ОСОБА_5 судом не обирався.

Керуючись ст. ст. 100, 124, 349, 368, 370, 371, 374-376 КПК України, суд -

УХВАЛИВ:

ОСОБА_4 визнати винуватим у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 185, ч. 2 ст. 289 КК України, та призначити йому покарання:

- за ч. 4 ст. 185 КК України із застосуванням ст. 69 КК України у вигляді позбавлення волі на строк 4 (чотири) роки;

- за ч. 2 ст. 289 КК України у вигляді позбавлення волі на строк 5 (п`ять) років без конфіскації майна.

На підставі ч. 1 ст. 70 КК України остаточне покарання ОСОБА_4 за сукупністю кримінальних правопорушень визначити шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим у вигляді позбавлення волі на строк 5 (п`ять) років без конфіскації майна.

На підставі статті 75 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком 3 (три) роки.

Відповідно до статті 76 КК України в період іспитового строку покласти на ОСОБА_4 виконання наступних обов`язків:

1) періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

2) повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи.

ОСОБА_5 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 289 КК України, та призначити йому покарання у вигляді позбавлення волі на строк 5 (п`ять) років без конфіскації майна.

На підставі статті 75 КК України звільнити ОСОБА_5 від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком 2 (два) роки.

Відповідно до статті 76 КК України в період іспитового строку покласти на ОСОБА_5 виконання наступних обов`язків:

1) періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

2) повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи.

Речовий доказ:

- зразок ґрунту, який поміщено до паперового конверт № 2, змив із засуву воріт, який поміщено до паперового конверт № 1, - передано до камери зберігання речових доказів Броварського РУП ГУНП в Київській області, - знищити;

- CD-R диск, на якому містяться відеозаписи з території АЗС «КЛО»; CD (DVD-R) диск із відеозаписом з камер відеонагляду; DVD-R диск із відеозаписом з камер відеоспостереження ТОВ «Новус Україна», які приєднано до матеріалів кримінального провадження, - залишити в матеріалах кримінального провадження;

- мобільний телефон марки «Samsung» моделі «Galaxy А31», чорного кольору, який повернуто під відповідальну розписку ОСОБА_8 - залишити в останньої;

- бренді марки «Dideli» 5*40% об`ємом 0,5 л, вафлі марки «Kinder Maxi King» зі смаком молочного шоколаду та горіхами вагою 28 г, які повернуті ТОВ «Новус Україна», - залишити в останнього.

Стягнути з ОСОБА_4 та ОСОБА_5 на користь держави документально підтверджені витрати на залучення експерта в розмірі 500 (п`ятсот) гривень 00 коп. (висновок експерта № 3174/23 від 02.08.2023) в рівних частинах, тобто з кожного по 250 (двісті п`ятдесят) гривень 00 коп.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь держави документально підтверджені витрати на залучення експерта на суму 717 (сімсот сімнадцять) гривень 00 коп. (висновок експерта № СЕ-19/111-23/33326-ТВ від 30.06.2023).

Вирок може бути оскаржений до Київського апеляційного суду через Броварський міськрайонний суд Київської області протягом 30 (тридцяти) днів з дня отримання копії вироку.

Вирок не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним відповідно до положень частини третьої статті 349 цього Кодексу.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченим та прокурору. Учасники судового провадження мають право отримати копію вироку в суді. Учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні, копія судового рішення надсилається не пізніше наступного дня після ухвалення.

Суддя ОСОБА_1