Код суду 233 Справа № 233/407/24
Вирок

Іменем України

05 лютого 2024 року Костянтинівський міськрайонний суд Донецької області у складі:

головуючого

судді: ОСОБА_1 ,

за участю

секретаря ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

захисника ОСОБА_4 ,

обвинуваченого ОСОБА_5 ,

розглянув у підготовчому судовому засіданні кримінальне провадження внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань № 0000111 від 11 січня 2024 року за обвинуваченням:

ОСОБА_5 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 в м. Богодухів Харківської області, українець, громадянина України, з середньо-спеціальною освітою, неодружений, військовослужбовець військової служби за призовом під час мобілізації на особливий період, інспектора прикордонної служби 3 категорії-санітарний інспектор ІНФОРМАЦІЯ_2 (військова частина НОМЕР_3 ), має військове звання - сержант, зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимий,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.402КК України, -

ВСТАНОВИВ:

Відповідно до обвинувального акту від 18 січня 2024 року затвердженого прокурором Луганської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони ОСОБА_3 :

сержант ОСОБА_5 , обвинувачується у тому, що будучи військовослужбовцем військової служби за призовом під час мобілізації, на особливий період та проходячи її на посаді інспектора прикордонної служби 3 категорії - санітарного інструктора ІНФОРМАЦІЯ_2 , в порушення вимог ст.ст.17,65Конституції України, ст.17Закону України «Про оборону України», ст.1Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», ст.ст.6,11,16,28,29,30,31,32,35,36,37,127,128Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, ст.ст.3,4,6Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, діючи з прямим умислом, в умовах воєнного стану, з мотивів небажання виконувати свій конституційний обов`язок щодо захисту Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України у безпосередньому зіткненні з противником, 09 грудня 2023 року, близько 11 год. 00 хв., перебуваючи за місцем тимчасової дислокації підрозділу ІНФОРМАЦІЯ_4 на території АДРЕСА_2 , отримавши усний наказ свого прямого начальника -ІНФОРМАЦІЯ_5 майора ОСОБА_6 , відданий на підставі бойового розпорядження коменданта ІНФОРМАЦІЯ_4 №1354 від 09.12.2023 року КСП-Костянтинівка, про продовження виконання бойових завдань спільно з підрозділами ІНФОРМАЦІЯ_6 (військова частина НОМЕР_5 ) та висунення об 11 год. 00 хв. 09 грудня 2023 року на відповідних транспортних засобах на позиції ІНФОРМАЦІЯ_7 спільно з військовослужбовцями ІНФОРМАЦІЯ_6 з метою утримання та недопущення втрат позицій, відкрито відмовився виконати зазначений наказ начальника, чим підірвав бойову готовність та боєздатність підрозділу, що могло призвести до прориву російсько-окупаційними військами оборони Збройних Сил України на зазначеній ділянці оборони.

Такі умисні дії ОСОБА_5 органом досудового розслідування кваліфіковані за ч.4 ст.402КК України, як непокора, тобто відкрита відмова виконати наказ начальника, вчинена в умовах воєнного стану.

18 січня 2024 року між прокурором Луганської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони ОСОБА_3 та обвинуваченим ОСОБА_5 у присутності захисника ОСОБА_7 укладена угода про визнання винуватості.

Згідно з даною угодою обвинувачений ОСОБА_5 зобов`язався: беззастережно визнати свою винуватість у вчиненні злочину, передбаченого ч.4 ст.402КК України; щиро каятися.

Сторонами узгоджено, що при затвердженні угоди про визнання винуватості обвинуваченому ОСОБА_5 буде призначено покарання за ч.4 ст.402КК України із застосуванням ст.69КК України у виді позбавлення волі на строк 2 (два) роки, яке на підставі ст.62КК України буде замінене на покарання у виді тримання в дисциплінарному батальйоні військовослужбовців строком на 2 (два) роки.

Розглядаючи питання про затвердження угоди про визнання винуватості суд виходить з наступного.

Згідно з п.1 ч.3 ст.314КПК України при прийнятті рішення у підготовчому судовому засіданні суд має право, зокрема, затвердити угоду.

Відповідно до ст.468КПК України у кримінальному провадженні може бути укладена угода між прокурором та обвинуваченим про визнання винуватості.

Згідно з ч.4 ст.469КПК України угода про визнання винуватості між прокурором та обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, нетяжких та тяжких злочинів.

Так, кримінальне правопорушення, у вчиненні якого ОСОБА_5 визнав себе винуватим, відповідно до ст.12КК України відноситься до категорії тяжких злочинів, внаслідок якого шкода завдана державним інтересам.

Судом з`ясовано, що обвинувачений ОСОБА_5 цілком розуміє права, визначені ч.4 ст.474КПК України, наслідки укладення та затвердження даної угоди, передбачені ч.2 ст.473КПК України, характер обвинувачення, вид покарання, а також інші заходи, які будуть застосовані до нього у разі затвердження угоди судом; йому роз`яснені наслідки невиконання угоди, передбачені ст.476КПК України.

Суд переконався, що укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дій будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.

Також судом встановлено, що умови даної угоди відповідають вимогам КПК України та КК України.

Обвинувачений ОСОБА_5 погоджується на призначення узгодженого покарання передбаченого санкцією ч.4 ст.402КК України із застосуванням ст.69КК України у виді позбавлення волі на строк 2 (два) роки, яке на підставі ст.62КК України буде замінене на покарання у виді тримання в дисциплінарному батальйоні військовослужбовців строком на 2 (два) роки.

При призначенні покарання суд враховує ступінь тяжкості скоєного кримінального правопорушення, яке відноситься до категорії тяжких злочинів, обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання, відомості про особу обвинуваченого.

Обставинами, які пом`якшують покарання обвинуваченому ОСОБА_5 , суд визнає щире каяття, активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення.

Обставин, які обтяжують покарання обвинуваченому ОСОБА_5 , судом не встановлено.

При дослідженні особи обвинуваченого встановлено, що він є особою раніше не судимою, має адресу реєстрації та місце мешкання, працездатний, неодружений, є військовослужбовцем, на медичних обліках в закладах охорони здоров`я - не перебуває, за місцем несення служби характеризується негативно.

Перевіряючи, чи відповідає узгоджене сторонами угоди покарання на відповідність загальним засадам призначення покарання, судом встановлено наявність кількох обставин, що пом`якшують покарання та істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення. Враховуючи данні про особу обвинуваченого, а також його критичне ставлення до скоєного, суд вважає наявними підстави для застосування ст.69КК України, та призначення ОСОБА_5 узгодженого сторонами покарання нижче від найнижчої межі, встановленої у санкції ч.4 ст.402КК України.

Таким чином, узгоджена міра покарання для обвинуваченого за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.402КК України, у виді позбавлення волі строком на 2 (два) роки є достатньою для його виправлення та попередження вчинення нових кримінальних правопорушень, відповідає загальним засадам призначення покарання.

Крім того, беручи до уваги вищенаведені обставини і особу винуватого, суд погоджується з тим, що доцільно застосувати до обвинуваченого ст.62КК України та покарання у виді позбавлення волі замінити на покарання у виді тримання в дисциплінарному батальйоні військовослужбовців на той же строк.

На підставі наведеного, суд вважає, що укладена угода між прокурором та обвинуваченим за участю захисника відповідає вимогам закону і не порушує законних прав та інтересів сторін та інших осіб.

Витрати, пов`язані з проведенням судових експертиз та речові докази по кримінальному провадженню - відсутні, цивільний позов - не заявлявся.

Застосований до обвинуваченого ОСОБА_5 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, в умовах гауптвахти, до набрання вироком законної сили, слід залишити без змін.

Керуючись ст.ст.314,373,374,475КПК України, суд -

УХВАЛИВ:

Угоду про визнання винуватості, укладену 18 січня 2024 року між прокурором Луганської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони ОСОБА_3 та обвинуваченим ОСОБА_5 у присутності захисника ОСОБА_7 - затвердити.

ОСОБА_5 - визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч.4 ст.402КК України та призначити узгоджене сторонами покарання із застосуванням ст.69КК України у виді позбавлення волі на строк 2 (два) роки.

Відповідно до ст.62КК України замінити ОСОБА_5 призначене вироком покарання у виді 2 (двох) років позбавлення волі на узгоджене сторонами покарання у виді тримання в дисциплінарному батальйоні військовослужбовців на строк 2 (два) роки.

Початок строку відбування покарання ОСОБА_5 рахувати з дня набрання вироком законної сили.

На підставі ч.5 ст.72КК України - зарахувати ОСОБА_5 попереднє ув`язнення починаючи з 09 грудня 2023 року по день набрання вироком законної сили у строк відбутого покарання з розрахунку один день тримання під вартою в умовах гауптвахти дорівнює одному дню тримання в дисциплінарному батальйоні військовослужбовців.

Запобіжний захід застосований до ОСОБА_5 у вигляді тримання під вартою в умовах гауптвахти ІНФОРМАЦІЯ_3 , розташованому за адресою: АДРЕСА_3 , як захід забезпечення кримінального провадження, до набрання вироком законної сили - залишити без змін.

Вирок може бути оскаржений з підстав, передбачених ч.4 ст.394КПК України, до Дніпровського апеляційного суду через Костянтинівський міськрайонний суд шляхом подачі апеляції протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити та/або направити: прокурору, обвинуваченому і захиснику.

Суддя ОСОБА_8 .