Справа № 180/448/22
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 січня 2024 р.

Марганецький міський суд Дніпропетровської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1

з секретарем судового засідання ОСОБА_2 ,

за участю:

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 (в режимі відеоконференції),

захисника ОСОБА_5 ,

в судовому засіданні з розгляду кримінального провадження за обвинуваченням ОСОБА_4 у вчиненні злочинів, передбачених ч.2, ч.3 ст.185, ч.2 ст.186, ч.1 ст.357 КК України,

ВСТАНОВИВ:

24.01.2024 року до суду надійшло клопотання прокурора про продовження ОСОБА_4 строку тримання під вартою на 60 діб, яке обґрунтовано тим, що існують ризики ухилення обвинуваченого від суду, незаконного вливу на потерпілих, свідків у даному кримінальному провадженні, вчинення нових кримінальних правопорушень, аналогічних тим, у яких він обвинувачується.

Прокурор в судовому засіданні підтримав клопотання і просила його задовольнити з підстав, викладених у ньому.

Обвинувачений ОСОБА_4 заперечував проти продовження йому тримання під вартою, зазначив, що незаконно перебуває під вартою вже два роки. Просив змінити тримання під вартою на домашній арешт.

Захисник ОСОБА_6 підтримала позицію свого підзахисного.

Заслухавши думки учасників процесу, суд приходить до такого.

Абзацем 2 ч.3 ст.331 КПК України передбачено, що до спливу продовженого строку суд зобов`язаний повторно розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою, якщо судове провадження не було завершене до його спливу.

Статтею 177 КПК України встановлено, що метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, вчинити інше кримінальне правопорушення або продовжити злочину діяльність.

Тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не може запобігти ризикам, передбаченим ст.177 КПК України.

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини вагомою підставою для вирішення питання про необхідність попереднього ув`язнення особи є ризик перешкоджання встановленню істини у справі та переховування цієї особи від правосуддя. При цьому зазначено, що небезпека перешкоджання встановленню істини у справі та переховування особи від правосуддя може вимірюватися суворістю можливого покарання в сукупності з наявністю даних про матеріальний, соціальний стан особи, її зв`язками з державою, у якій його переслідують та міжнародними контактами.

Судом встановлено, що запобіжний захід у вигляді тримання під вартою щодо ОСОБА_4 обрано 11.02.2022 року і строк його дії неодноразово продовжувався у зв`язку з наявністю ризиків, передбачених ст.177 КПК України, а саме ОСОБА_4 може переховуватись від органів досудового розслідування або суду, незаконно впливати на потерпілих та свідків, продовжити свою злочинну діяльність. Ухвалою суду від 05.12.2023 року тримання під вартою продовжено на 60 днів з тих же самих підстав. Строк запобіжного заходу спливає 02.02.2024 року.

На даний час суду не надано доказів того, що ризики, які існували під час обрання та продовження запобіжного заходу, зменшились або відсутні.

Як вбачається з матеріалів справи, ОСОБА_4 був неодноразово судимий за вчинення корисливих злочинів, обвинувачується у вчиненні кількох кримінальних правопорушень, у тому числі тяжких злочинів.

Отже, існує високий ризик продовження ОСОБА_4 злочинної діяльності.

Також, існує ризик ухилення обвинуваченого від суду, оскільки, у разі визнання його вини, йому може бути призначене покарання у виді позбавлення волі на строк до 6 років.

Крім того, ОСОБА_4 не визнав своєї вини в інкримінованих йому за ч.2 ст.185, ч.2 ст.186 КК України злочинах, тому існує ризик незаконного впливу обвинуваченого на потерпілих та свідків у даному кримінальному провадженні.

Зважаючи на викладені обставини, суд вважає що більш м`який запобіжний захід не забезпечить належну процесуальну поведінку ОСОБА_4 .

Крім того, стороною захисту не надано до суду інформації та доказів щодо місця проживання ОСОБА_4 у разі обрання йому більш м`якого запобіжного заходу, аніж тримання під вартою. Також, не спростовано ризик вчинення ОСОБА_4 іншого кримінального правопорушення.

Враховуючи викладене, керуючись ст.331 КПК України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Продовжити обвинуваченому ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , строк дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою на 60 днів - до 23 березня 2024 року включно.

Ухвала може бути оскаржена до Дніпровського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Суддя: ОСОБА_1