Номер провадження: 11-кп/813/2342/23
Справа № 519/1084/23
Головуючий у першій інстанції ОСОБА_1
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28.11.2023 року м. Одеса

Одеський апеляційний суд у складі:

головуючий суддя ОСОБА_2 ,

судді: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

за участю:

секретаря судових засідань ОСОБА_5 ,

прокурора Офісу Генерального прокурора ОСОБА_6 ,

представника потерпілого ДП «Адміністрація морських портів України» - ОСОБА_7 ,

захисника ОСОБА_8 ,

обвинувачених: ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відео конференції між Одеським апеляційним судом та з використанням системи «EasyCon» матеріали кримінального провадження №0000228 від 14.12.2017 року за апеляційною скаргою прокурора відділу Офісу Генерального прокурора ОСОБА_6 на ухвалу Южного міського суду Одеської області від 15.09.2023 року, стосовно:

ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який народився в м. Самара Російської Федерації, росіянина, громадянина України, з вищою освітою, одруженого, працюючого на час інкримінованого злочину начальником Южненської філії державного підприємства «Адміністрація морських портів України», зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , який проживає за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого;

ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який народився в смт. Любашівка Любашівського району Одеської області, українця, громадянина України, з вищою освітою, одруженого, працюючого заступником начальника Чорноморської філії адміністрації порту Чорноморська з технічних питань та розвитку, який зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_3 , раніше не судимого;

ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , який народився в смт. Нові Біляри Комінтернівського району Одеської області, українця, громадянина України, з вищою освітою, одруженого, працюючого заступником начальника адміністрації порту Південний з технічних питань та розвитку, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_4 , який проживає за адресою: АДРЕСА_5 , раніше не судимого,

обвинувачених у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.367 КК України,

встановив:

оскарженою ухвалою суду першої інстанції закрито кримінальне провадження №0000228 від 14.12.2017 року за обвинуваченням ОСОБА_9 , ОСОБА_10 та ОСОБА_11 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.367 КК України, на підставі п.10 ч.1 ст.284 КПК України, у зв`язку тим, що після повідомлення особі про підозру закінчився строк досудового розслідування, визначений ст.219 КПК України.

Ухвалою суду скасовано арешти, накладені ухвалами Вищого антикорупційного суду від 03.01.2020 року (справи №991/12/20 та №991/16/20).

Мотивуючи прийняте рішення суд першої інстанції послався на те, що обвинувальний акт в кримінальному провадженні був переданий до суду першої інстанції після повідомлення ОСОБА_9 , ОСОБА_10 та ОСОБА_11 про підозру поза межами строку досудового розслідування, визначеного положеннями ст. 219 КПК України, а тому кримінальне провадження підлягає закриттю на підставі п.10 ч.1 ст.284 КПК України.

Судом зазначено наступне: 03.02.2023 року, ОСОБА_9 , ОСОБА_10 та ОСОБА_11 повідомлено про підозру; постановою заступника Генерального прокурора строк досудового розслідування продовжено до 03.05.2023 року; 28.04.2023 року прокурором складене та направлене повідомлення про завершення досудового розслідування та надано доступ до матеріалів досудового розслідування; 01.05.2023 року захисниками направлене повідомлення про підтвердження надання доступу та ознайомлення із матеріалами кримінального провадження; 01.05.2023 року направлене повідомлення про ознайомлення підозрюваних ОСОБА_9 , ОСОБА_10 та ОСОБА_11 з матеріалами кримінального провадження.

Суд зазначив, що з врахуванням періоду ознайомлення сторони захисту із матеріалами кримінального провадження, який тривав з 29.04.2023 року по 01.05.2023 року, перебіг строку досудового розслідування було відновлено 02.05.2023 року та кінцевою датою закінчення досудового розслідування є 06.05.2023 року, але обвинувальний акт до суду було подано лише 27.06.2023 року, тобто поза межами строку досудового розслідування, у зв`язку із чим кримінальне провадження підлягає закриттю.

Не погодившись з ухвалою суду першої інстанції, прокурор відділу Офісу Генерального прокурора ОСОБА_6 подав апеляційну скаргу, в якій просить ухвалу скасувати та постановити нову, якою призначити новий судовий розгляд кримінального провадження в суді першої інстанції, зі стадії підготовчого провадження, в іншому складі суду.

Прокурор посилається на допущене істотне порушення вимог КПК України, оскільки місцевий суд не мав права закривати вказане кримінальне провадження на підставі п.10 ч.1 ст.284 КПК України, з урахуванням дати внесення відомостей до ЄРДР - 14.12.2017 року, та дати внесення змін до ст.284 КПК України, які не мають зворотної дії в часі.

Також прокурор вказує, що судом першої інстанції невірно вирахувані строки, зокрема не взято до уваги, що строк досудового розслідування кримінального провадження фактично не сплив, обвинувальний акт затверджений та поданий до суду вчасно. Судом не враховано, що жоден із представників сторони захисту не з`явився та фактично не отримав доступу до матеріалів досудового розслідування, у зв`язку із чим за ухвалою слідчого судді стороні захисту був встановлений строк на ознайомлення із матеріалами кримінального провадження до 26.06.2023 року, а тому закриття судом кримінального провадження на підставі п.10 ч.1 ст.284 КПК України, є необґрунтованим.

Іншими особами, які мають право на апеляційне оскарження, ухвала суду першої інстанції в даному кримінальному провадженні не оскаржена.

Судовий розгляд в суді апеляційної інстанції, відповідно до положень ч.4 ст.405 КПК України, проведено за відсутності адвоката ОСОБА_12 , який будучи належним чином повідомленим про дату, час та місце розгляду справи, в судове засідання апеляційного суду не з`явився, клопотань про відкладення не подавав. Обвинувачені ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 та їх захисник ОСОБА_8 не наполягали на участі захисника ОСОБА_12 .

Заслухавши суддю-доповідача; пояснення прокурора, який підтримав апеляційну скаргу та просив її задовольнити; думку представника потерпілого, який вважав можливим вирішити питання щодо апеляційної скарги прокурора на розсуд суду; думку обвинувачених та їх захисника, які заперечували проти задоволення апеляційної скарги; дослідивши матеріали кримінального провадження та провівши судові дебати; апеляційний суд приходить висновку про таке.

Відповідно до вимог ч.1 ст.404 КПК України (далі КПК), суд апеляційної інстанції переглядає ухвалу суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Згідно положень ст.1 КПК порядок кримінального провадження на території України визначається лише кримінальним процесуальним законодавством України.

Кримінальне процесуальне законодавство України складається з відповідних положень Конституції України, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, цього Кодексу та інших законів України.

Відповідно до положень ст. 2 КПК, одним із завдань кримінального провадження є застосування до кожного учасника кримінального провадження належної правової процедури.

За приписами ст.ст. 8, 9 КПК кримінальне провадження здійснюється з додержанням засад законності та верховенства права, згідно з якими людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями і визначають зміст та спрямованість діяльності держави.

Законність, як загальна засада кримінального провадження, полягає в забезпеченні єдиного порядку кримінального провадження в усіх кримінальних провадженнях, неухильному дотриманні процесуальної форми та передбаченої процедури, однаковості застосування закону і поширюється на всі стадії та інститути кримінального процесу, всіх його суб`єктів, усі дії і процесуальні рішення.

Відповідно до вимог ст. 370 КПК судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим. Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до ст. 94 КПК. Вмотивованим є рішення, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.

Тобто, обов`язковою умовою прийняття законного, обґрунтованого та справедливого судового рішення є неухильне дотримання вимог кримінального процесуального законодавства на всіх стадіях судового розгляду.

Відповідно до п. 5 ч. 1 ст. 3 КПК досудове розслідування стадія кримінального провадження, яка починається з моменту внесення відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР і закінчується закриттям кримінального провадження або направленням до суду обвинувального акта, клопотання про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру, клопотання про звільнення особи від кримінальної відповідальності.

Отже, закон пов`язує закінчення досудового розслідування з постановленням процесуального рішення постанови про закриття кримінального провадження або з фактичним направленням до суду обвинувального акту чи відповідного клопотання.

Досудове розслідування, яке має наслідком звернення до суду з обвинувальним актом або з клопотанням про застосування примусових заходів медичного чи виховного характеру, має три ключові стадії: початок визначається внесенням відомостей до ЄРДР; завершення пов`язується з фактом відкриття матеріалів досудового розслідування підозрюваному, його захиснику, законному представнику, захиснику особи та іншим особам відповідно до положень ст. 290 КПК України; закінчення фіксується направленням до суду обвинувального акту, клопотання про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру.

Тобто кінцевим моментом строку досудового розслідування є саме його закінчення як це передбачено у ст. 219 КПК України.

Зазначене узгоджується з позицією Верховного Суду, викладеною у постанові від 17.02.2021 року (справа № 344/6630/17).

Відповідно до ст.113 КПК процесуальні строки це встановлені законом або відповідно до нього прокурором, слідчим суддею або судом проміжки часу, у межах яких учасники кримінального провадження зобов`язані (мають право) приймати процесуальні рішення чи вчиняти процесуальні дії.

Будь-яка процесуальна дія або сукупність дій під час кримінального провадження мають бути виконані без невиправданої затримки і в будь-якому разі не пізніше граничного строку, визначеного відповідним положенням цього Кодексу.

За своєю юридичною природою процесуальні строки виступають темпоральними умовами реалізації суб`єктивних прав і юридичних обов`язків учасників кримінальних процесуальних правовідносин.

Законом України №2147-VIII від 03.10.2017 року частину першу статті 284 КПК було доповнено пунктом 10, згідно з яким кримінальне провадження закривається в разі, якщо після повідомлення особі про підозру закінчився строк досудового розслідування, визначений ст.219 цього Кодексу, крім випадку повідомлення особі про підозру у вчиненні тяжкого чи особливо тяжкого злочину проти життя та здоров`я особи.

Вказана норма була введена в дію через три місяці після набрання чинності цим Законом, не має зворотньої дії в часі та застосовується до справ, по яким відомості про кримінальне правопорушення внесені в Єдиний реєстр досудових розслідувань після введення в дію цих змін.

Внесені зміни кореспондують загальній засаді кримінального провадження, закріпленій у статті 28 КПК, відповідно до якої розумні строки не можуть перевищувати передбачені цим Кодексом строки виконання окремих процесуальних дій або прийняття окремих процесуальних рішень.

Відповідно до ч.1 ст. 219 КПК строк досудового розслідування обчислюється з моменту внесення відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань до дня звернення до суду з обвинувальним актом, клопотанням про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру, клопотанням про звільнення особи від кримінальної відповідальності або до дня ухвалення рішення про закриття кримінального провадження.

Згідно з п.4 ч.3 ст.219 КПК, з дня повідомлення особі про підозру досудове розслідування повинно бути закінчене протягом двох місяців з дня повідомлення особі про підозру у вчиненні злочину.

Частина 4 статті 219 КПК встановлює, що строк досудового розслідування може бути продовжений у порядку, передбаченому параграфом 4 Глави 24 цього Кодексу.

Строк із дня винесення постанови про зупинення кримінального провадження до винесення постанови про відновлення кримінального провадження, а також строк ознайомлення з матеріалами досудового розслідування сторонами кримінального провадження в порядку, передбаченому ст.290 цього Кодексу, не включається у строки, передбачені цією статтею (ч.5 ст.219 КПК).

Об`єднаною палатою Касаційного кримінального суду Верховного Суду у постанові від 24.10.2022 року (справа №216/4805/20, провадження №51-4684кмо21) сформульовано висновок про те, що відповідно до положень ч. 5 ст. 219 КПК (в редакції Закону України №2201-IX від 14.04.2022 року) не включається у строк досудового розслідування строк ознайомлення з матеріалами досудового розслідування сторонами кримінального провадження в порядку, передбаченому ст. 290 КПК, який обраховується з наступного дня після направлення або безпосереднього вручення підозрюваному, його захиснику, законному представнику та захиснику особи, стосовно якої передбачається застосування примусових заходів медичного чи виховного характеру, повідомлення про завершення досудового розслідування та надання доступу до матеріалів досудового розслідування із зазначенням дати, часу та місця ознайомлення із матеріалами розслідування, до моменту закінчення ознайомлення вказаних осіб з матеріалами досудового розслідування.

День направлення або безпосереднього вручення підозрюваному, його захиснику, законному представнику та захиснику особи, стосовно якої передбачається застосування примусових заходів медичного чи виховного характеру, повідомлення про завершення досудового розслідування й надання доступу до матеріалів досудового розслідування, має рахуватися у строк досудового розслідування.

За змістом положень частин 9, 10 ст. 290 КПК сторони кримінального провадження зобов`язані письмово підтвердити протилежній стороні, а потерпілий, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, - прокурору, факт надання їм доступу до матеріалів із зазначенням найменування таких матеріалів.

У разі зволікання при ознайомленні з матеріалами, до яких надано доступ, слідчий суддя за клопотанням сторони кримінального провадження з урахуванням обсягу, складності матеріалів та умов доступу до них зобов`язаний встановити строк для ознайомлення з матеріалами, після спливу якого сторона кримінального провадження або потерпілий, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, вважаються такими, що реалізували своє право на доступ до матеріалів.

Згідно з частиною 5 статті 294 КПК строк досудового розслідування, що закінчився, поновленню не підлягає.

Відповідно до статті 283 КПК прокурор зобов`язаний у найкоротший строк після повідомлення особі про підозру здійснити одну з таких дій: 1) закрити кримінальне провадження; 2) звернутися до суду з клопотанням про звільнення особи від кримінальної відповідальності; 3) звернутися до суду з обвинувальним актом, клопотанням про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру.

Згідно з положеннями статті 293 КПК одночасно з переданням обвинувального акта до суду прокурор зобов`язаний під розписку надати їх копію та копію реєстру матеріалів досудового розслідування підозрюваному (крім випадку, передбаченого ч.2 ст.297-1 цього Кодексу), його захиснику, законному представнику.

Як неодноразово зазначав Верховний Суд, кінцевим моментом строку досудового розслідування є його закінчення, яке, як етап кримінального провадження, законодавець пов`язує у часі зі зверненням з обвинувальним актом до суду (його фактичним направленням). За таких підстав, в рамках строку досудового розслідування обвинувальний акт має бути не лише складено, затверджено та вручено, а й безпосередньо направлено на адресу суду (постанови Верховного Суду від 26 травня 2020 року у справі №556/1381/18, від 01 липня 2021 року у справі № 752/3218/20, ухвали Верховного Суду від 26 травня 2020 року у справі №712/6375/18, від 15 березня 2021 року у справі № 676/6116/18, від 05 квітня 2021 року у справі № 676/804/20, від 21 квітня 2021 року у справі № 991/6516/20).

Апеляційний суд вважає, що суд першої інстанції, при постановленні оскарженої ухвали про закриття кримінального провадження на підставі п.10 ч.1 ст.284 КПК, вимог процесуального закону не дотримався.

Як убачається з матеріалів кримінального провадження, 14.12.2017 року внесені відомості до ЄРДР за №0000228 за ознаками злочину, передбаченого ч.2 ст.367 КК України (п.1 Розділу І Реєстру матеріалів досудового розслідування кримінального провадження).

03.02.2023 року ОСОБА_9 , ОСОБА_10 та ОСОБА_11 повідомлено про підозру у вчиненні злочину, передбаченому ч.2 ст.367 КК України.

07.03.2023 року внесено відомості до ЄРДР за №0000436, №0000437, №0000438, №0000439 (п.226-229 Розділу І Реєстру матеріалів досудового розслідування кримінального провадження).

30.03.2023 року постановою заступника Генерального прокурора ОСОБА_13 продовжено строк досудового розслідування кримінального провадження №0000228 до 3 (трьох) місяців, тобто до 03.05.2023 року включно.

06.04.2023 року постановами прокурора третього відділу управління процесуального керівництва досудовим розслідуванням та підтримання публічного обвинувачення Департаменту нагляду за додержанням законів Національною поліцією України та органами, які ведуть боротьбу з організованою злочинністю Офісу Генерального прокурора ОСОБА_6 об`єднані матеріали досудових розслідувань №0000228 та №0000436, №0000228 та №0000437, №0000228 та №0000438, №0000228 та №0000439) (п.76-79 Розділу ІІ Реєстру матеріалів досудового розслідування кримінального провадження).

28.04.2023 року постановою прокурора відділу Офісу Генерального прокурора ОСОБА_6 виділені матеріали досудового розслідування (п.84 Розділу ІІ Реєстру матеріалів досудового розслідування кримінального провадження).

28.04.2023 року ухвалою слідчого судді Печерського районного суду м.Києва відмовлено в задоволенні клопотання про продовження строку досудового розслідування до 6 (шести) місяців.

Після цього, строк досудового розслідування у кримінальному провадженні не продовжувався та досудове розслідування не зупинялося.

Цього ж дня, 28.04.2023 року прокурором відділу Офісу Генерального прокурора ОСОБА_6 складено та направлено повідомлення підозрюваним та їх захисникам в порядку ст.290 КПК про завершення досудового розслідування та надання доступу до матеріалів досудового розслідування.

Захисниками ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , ОСОБА_16 , ОСОБА_17 , які здійснювали захист підозрюваних в ході досудового розслідування, надіслані повідомлення від 01.05.2023 року про підтвердження надання їм доступу до матеріалів кримінального провадження в порядку ст.290 КПК та зазначено про їх ознайомлення із матеріалами кримінального провадження (а.п.140-149, 154 т.1).

Крім того, відповідно до повідомлень від 01.05.2023 року підозрювані ОСОБА_9 , ОСОБА_10 та ОСОБА_11 також ознайомились із матеріалами кримінального провадження в повному обсязі (а.п.150-152).

25.05.2023 року ухвалою слідчого судді Печерського районного суду м. Києва частково задоволено клопотання слідчого та стороні захисту встановлено строк для ознайомлення із матеріалами досудового розслідування протягом 23-х робочих днів з моменту прийняття рішення, тобто до 26.06.2023 року (справа №757/19600/23-к) (а.п.209-212 т.1).

01.06.2023 року захисником ОСОБА_16 (в інтересах підозрюваного ОСОБА_9 ), підозрюваними ОСОБА_10 та ОСОБА_18 складене письмове підтвердження (повторне) про надання доступу до матеріалів досудового розслідування в порядку ст.290 КПК на виконання вимог ухвали слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 25.05.2023 року.

Зі змісту якого вбачається що захисник ОСОБА_16 (в інтересах підозрюваного ОСОБА_9 ), підозрювані ОСОБА_10 , ОСОБА_18 ознайомлені з лише з 20 томами кримінального провадження, в ознайомленні з іншими матеріалами досудового розслідування їм було відмовлено, тому сторона захисту вважає, що ними повністю не було реалізовано право на ознайомлення із матеріалами.

Крім того, 01.06.2023 року, захисником ОСОБА_16 , підозрюваними ОСОБА_10 , та ОСОБА_18 складено Акт про не надання доступу до ознайомлення із матеріалами досудового розслідування кримінального провадження.

Зі змісту даного Акту, вбачається, що на виконання вимог ухвали слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 25.05.2023 року сторона захисту, а саме: захисник ОСОБА_16 , підозрювані ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_18 з`явились до приміщення Головного слідчого управління Національної поліції України, що розташоване за адресою: м. Київ, просп. Валерія Лобанського, 51 каб.302 для здійснення повторного ознайомлення із усіма матеріалами кримінального провадження №0000228 від 14.12.2017 року, у тому числі речовими доказами, а також усіма додатками до матеріалів кримінального провадження, зокрема проте не виключно у вигляді аудіозаписів та відеозаписів, у кількості 129 томів, а також надання підтвердження про факт надання доступу до кримінального провадження (у порядку ч.9 ст.290 КПК України). Однак уповноваженими слідчими у даному кримінальному провадженні стороні захисту доступ до всіх матеріалів кримінального провадження наданий не був (а.п.37 т.2).

27.06.2023 року старшим слідчим в особливо важливих справах 2-го відділу управління розслідування злочинів виявлених ДВБ і ДМП Головного слідчого управління Національної поліції України ОСОБА_19 складений та підписаний обвинувальний акт відносно ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_18 підозрюваних у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.367 КК України, який був затверджений цього ж дня прокурором третього відділу управління процесуального керівництва досудовим розслідуванням та підтримання публічного обвинувачення Департаменту нагляду за додержанням законів Національною поліцією України та органами, які ведуть боротьбу з організованою злочинністю Офісу Генерального прокурора ОСОБА_6 (а.п.3-67 т.1).

27.06.2023 року обвинувальний акт відносно ОСОБА_9 , ОСОБА_10 та ОСОБА_18 надійшов до Южного міського суду Одеської області, що підтверджується штампом вхідної кореспонденції суду (а.п.1-2 т.1).

Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 27.06.2023 року кримінальне провадження розподілено до провадження судді ОСОБА_1 (а.п.95).

30.06.2023 року ухвалою судді Южного міського суду Одеської області призначене підготовче судове засідання на 12:00 год. 11.08.2023 року (а.п.96 т.1).

Ухвалою Южного міського суду Одеської області від 15.09.2023 року закрито кримінальне провадження №0000228 від 14.12.2017 року за обвинуваченням ОСОБА_9 , ОСОБА_10 та ОСОБА_11 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.367 КК України, на підставі п.10 ч.1 ст.284 КПК України, у зв`язку із закінченням строку досудового розслідування визначеного ст.219 КПК України, після повідомлення особі про підозру (а.п.182-187).

В оскарженій ухвалі суд першої інстанції зазначив, що оскільки після повідомлення особам про підозру до направлення обвинувального акта до суду 27.06.2023 року закінчився строк досудового розслідування, визначений ст.219 КПК, а кримінальне правопорушення, передбачене ч.2 ст.367 КК України, у вчиненні якого обвинувачуються ОСОБА_9 , ОСОБА_10 та ОСОБА_11 , не відноситься до категорії тяжкого чи особливо тяжкого злочину проти життя чи здоров`я особи, зазначеного у розділі ІІ Особливої частини КК України, то існують підстави для закриття вказаного кримінального провадження на підставі п.10 ч.1 ст.284 КПК України.

Колегія суддів вважає, що суд першої інстанції безпідставно закрив кримінальне провадження на підставі п.10 ч.1 ст.284 КПК України, з огляду на таке.

Відповідно до Закону України «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів» №2147-VIII від 03.10.2017 року, частину 1 статті 284 КПК доповнено пунктом 10, згідно з яким кримінальне провадження закривається в разі, якщо після повідомлення особі про підозру закінчився строк досудового розслідування, визначений статтею 219 цього Кодексу, крім випадку повідомлення особі про підозру у вчиненні тяжкого чи особливо тяжкого злочину проти життя та здоров`я особи.

Разом з тим, згідно з пунктом 4 § 2 розділу 4 вказаного Закону №2147-VIII від 03.10.2017, вказана норма була введена в дію через три місяці після набрання чинності цим Законом, тобто 16.03.2018 року, та зміни до п.10 ч.1 ст.284 КПК не мають зворотньої дії в часі та застосовуються до справ, по яким відомості про кримінальне правопорушення, внесені в Єдиний реєстр досудових розслідувань після введення в дію цих змін.

Згідно з висновком Верховного Суду, викладеним у постанові Об`єднаної палати Касаційного кримінального суду від 11.09.2023 року (справа №711/8244/18, провадження № 51-769кмо22), п.10 ч.1 ст.284 КПК застосовується лише до кримінальних проваджень, відомості про які внесені до ЄРДР після введення в дію цього положення, тобто поширюється на кримінальні провадження, відомості щодо яких внесені до ЄРДР з 16.03.2018 року і не поширюється на кримінальні провадження, відомості щодо яких внесені в ЄРДР до вказаної дати.

Відповідно ж до висновку щодо застосування п.10 ч.1 ст.284 КПК, викладеному в постанові колегії суддів Першої судової палати Касаційного кримінального суду від 10.10.2023 року (справа №753/10155/22, провадження №51-1830км23) у кримінальному провадженні, у якому відомості про кримінальні правопорушення внесені до ЄРДР як до введення в дію положень, вказаних у пункті 4 § 2 розділу 4 Закону № 2147-VIII (у т. ч. й п.10 ч.1 ст.284 КПК), так і після набрання чинності вказаними нормами, ні подальше об`єднання цих кримінальних проваджень, ні зміна правової кваліфікації у кримінальному провадженні жодним чином не впливають на імперативний характер вказівки у примітці до п.10 ч.1 ст.284 КПК про дію приписів цього пункту лише щодо справ, по яким відомості про кримінальне правопорушення внесені в ЄРДР після введення в дію цих змін, тобто з 16 березня 2018 року. А тому закриття кримінального провадження на підставі п.10 ч.1 ст.284 КПК щодо кримінальних правопорушень, відомості по яких внесено до ЄРДР до введення в дію положень, вказаних у пункті 4 § 2 розділу 4 Закону № 2147-VIII, суперечить імперативним приписам примітки до п.10 ч.1 ст.284 КПК.

У даній справі відомості про кримінальне правопорушення, передбачене ч.2 ст.367 КК України, в якому обвинувачуються ОСОБА_9 , ОСОБА_10 та ОСОБА_11 , внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за кримінальним провадженням №0000228 - 14.12.2017 року (яке в подальшому було об`єднано з кримінальними провадженнями №0000436, №0000437, №0000438, №0000439), тобто до введення в дію положень п.10 ч.1 ст.284 КПК.

Тому у контексті наведеної позиції Об`єднаної палати, застосування місцевим судом у цьому кримінальному провадженні п.10 ч.1 ст.284 КПК та закриття кримінального провадження щодо обвинувачених ОСОБА_9 , ОСОБА_10 та ОСОБА_11 є істотним порушенням вимог кримінального процесуального закону, яке перешкодило суду ухвалити законне й обґрунтоване судове рішення, та призвело до незастосування норм матеріального права.

Верховний Суд у постанові від 16.10.2023 року (справа №426/10756/18) зазначив, що положення п. 10 ч. 1 ст. 284 КПК є процесуальною нормою, яка визначає процесуальні наслідки у разі пропуску встановленого процесуального строку досудового розслідування. При цьому правила перебігу процесуальних строків досудового розслідування, які визначаються ст. 219 КПК, істотно відрізняються від правил обчислення матеріально-правових строків давності притягнення до кримінальної відповідальності, передбачених ст.49 КК. Тому не можна вважати, що положення п. 10 ч. 1 ст. 284 КПК є такими, що визначають «караність, а також кримінально-правові наслідки діяння» (ст. 4 КК), а відтак вони не є «законом про кримінальну відповідальність», що «скасовує кримінальну протиправність діяння, пом`якшує кримінальну відповідальність або іншим чином поліпшує становище особи» (ст. 5 КК, ст. 58 Конституції України). Натомість застосування вказаної норми пов`язано виключно із порушенням іншої процесуальної норми, яка регулює строки досудового розслідування. При цьому різне застосування таких процесуальних наслідків для кримінальних правопорушень, внесених до ЄРДР до 16 березня 2018 року та після, чітко слідує зі змісту закону та є передбачуваним. Саме тому застосування правил, що містяться в пункті 4 § 2 розділу 4 Закону № 2147-VIII, не порушує положення ст. 58 Конституції України.

За наведених обставин висновки суду першої інстанції щодо наявності підстав закриття кримінального провадження на підставі п.10 ч.1 ст.284 КПК є необґрунтованими, а тому оскаржену ухвалу не можна вважати законною, обґрунтованою та вмотивованою.

Таким чином, у даному кримінальному провадженні апеляційним судом встановлені істотні порушення вимог кримінального процесуального закону, передбачені ч.1 ст. 412 КПК, які були допущені судом першої інстанції, та які тягнуть за собою скасування оскарженої ухвали.

Оскільки ухвала місцевого суду скасовується, колегія суддів не перевіряє інших доводів апеляційної скарги прокурора в частині безпідставності висновків суду першої інстанції про те, що обвинувальний акт у цій справі направлений поза межами строку досудового розслідування.

Положення ст. 2 КПК визначають завдання кримінального судочинства, відповідно до яких, одним із завдань є забезпечення швидкого, повного та неупередженого судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Водночас згідно п. 1 ч. 1 ст. 415 КПК суд апеляційної інстанції скасовує вирок чи ухвалу суду і призначає новий розгляд у суді першої інстанції, якщо встановлено порушення, передбачені пунктами 2, 3, 4, 5, 6, 7 частини другою ст. 412 цього Кодексу.

За таких обставин, апеляційний суд вважає за необхідне застосовувати загальні засади кримінального провадження, а саме верховенство права.

Відповідно ст. 8 КПК кримінальне провадження здійснюється з додержанням принципу верховенства права, відповідно до якого людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями і застосовується цей принцип з урахуванням практики Європейського суду з прав людини.

При цьому апеляційний суд також виходить з положень ч. 1 ст. 9 КПК, з яких вбачається, що під час кримінального провадження суд, слідчий суддя, прокурор зобов`язані неухильно додержуватися вимог Конституції України, цього Кодексу, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, вимог інших актів законодавства, тобто суд під час розгляду кримінального провадження повинен дотримуватися законності.

У випадках, коли положення цього Кодексу не регулюють або неоднозначно регулюють питання кримінального провадження, застосовуються загальні засади кримінального провадження, визначені частиною першою статті 7 цього Кодексу, що регламентовано положеннями ч. 6 ст. 9 КПК.

Тобто, значення загальних засад кримінального провадження, як норм вищого ступеня нормативності є підґрунтям для тлумачення норм кримінального процесуального права та подолання прогалин у правовому регулюванні кримінальних процесуальних правовідносин.

З огляду на вищенаведене, враховуючи те, що встановлені апеляційним судом порушення не можуть бути усунені в порядку апеляційного розгляду, колегія суддів вважає за необхідне задовольнити апеляційну скаргу прокурора, скасувати ухвалу суду першої інстанції та призначити новий розгляд кримінального провадження в суді першої інстанції, в іншому складі суду.

Керуючись ст.ст. 376, 404, 405, 407, 415, 419, 424, 532 КПК України, апеляційний суд,

постановив:

Апеляційну скаргу прокурора відділу Офісу Генерального прокурора ОСОБА_6 задовольнити.

Ухвалу Южного міського суду Одеської області від 15.09.2023 року, якою закрите кримінальне провадження №0000228 від 14.12.2017 року за обвинуваченням ОСОБА_9 , ОСОБА_10 та ОСОБА_11 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.367 КК України, на підставі п.10 ч.1 ст.284 КПК України, у зв`язку із тим, що після повідомлення особі про підозру закінчився строк досудового розслідування, визначений ст.219 КПК України скасувати.

Призначити новий розгляд обвинувального акта в кримінальному провадженні №0000228 від 14.12.2017 рокуза обвинуваченням ОСОБА_9 , ОСОБА_10 та ОСОБА_11 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.367 КК України, в суді першої інстанції зі стадії підготовчого провадження, в іншому складі суду.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та касаційному оскарженню не підлягає.

Судді Одеського апеляційного суду

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4