Справа № 494/1362/23
Номер провадження 1-кп/508/14/24
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

16 січня 2024 року смт. Миколаївка

Миколаївський районний суд Одеської області

в складі: головуючого судді ОСОБА_1

суддів: ОСОБА_2 , ОСОБА_3

за участю: секретаря судового засідання- ОСОБА_4 ,

прокурора ОСОБА_5

обвинувачених ОСОБА_6 , ОСОБА_7

захисників ОСОБА_8 , ОСОБА_9

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в смт. Миколаївка Березівського району Одеської області клопотання прокурора Березівської окружної прокуратури Одеської області ОСОБА_5 у кримінальному провадженні № 0000337 внесеному до ЄРДР 04.06.2023 року про продовження запобіжного заходу у виді цілодобового домашнього арешту, відносно ОСОБА_7 ,

встановив:

12 січня 2024 року прокурор Березівської окружної прокуратури Одеської області ОСОБА_5 звернувся до суду з клопотанням про продовження запобіжного заходу у виді цілодобового домашнього арешту відносно обвинуваченого ОСОБА_7 у кримінальному провадженні № 0000337 внесеному до ЄРДР 04.06.2023 року.

Зазначене клопотання мотивоване тим, що ОСОБА_7 обвинувачуються у вчиненні особливо тяжкого злочину, ризики, які враховувались раніше при застосуванні до останнього запобіжного заходу продовжують існувати та не зменшились, менш суворіші запобіжні заходи не забезпечать ненастання існуючих ризиків та належної процесуальної поведінки обвинуваченого, у зв`язку із чим підстав для застосування менш суворішого запобіжного заходу обвинуваченому не вбачав.

Захисник ОСОБА_8 і обвинувачений ОСОБА_7 щодо клопотання прокурора не заперечували.

Потерпіла ОСОБА_10 в судове засідання не з`явилася, хоча про день, час та місце слухання справи була повідомлена належним чином.

Інші учасники провадження поклалися на розсуд суду.

Суд, заслухавши думку сторін кримінального провадження, оглянувши наявні у розпорядженні суду матеріали кримінального провадження, дійшов висновків про наступне.

Згідно ст. 331 КПК України, під час судового розгляду суд за клопотанням сторони обвинувачення або захисту має право своєю ухвалою змінити, скасувати, обрати або продовжити запобіжний захід щодо обвинуваченого. (частина1) Вирішення питання судом щодо запобіжного заходу відбувається в порядку, передбаченому главою 18 цього Кодексу. (частина 2) За наявності клопотань суд під час судового розгляду зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження запобіжного заходу до закінчення двомісячного строку з дня його застосування. За результатами розгляду питання суд своєю вмотивованою ухвалою скасовує, змінює запобіжний захід або продовжує його дію на строк, що не може перевищувати двох місяців. Копія ухвали вручається обвинуваченому, прокурору та надсилається уповноваженій службовій особі до місця ув`язнення. (частина 3)

Як встановлено судом, згідно із ухвалою слідчого судді Березівського районного суду Одеської області від 08 червня 2023 року до ОСОБА_7 застосовано запобіжний захід у виді цілодобового домашнього арешту за адресою: АДРЕСА_1 , який було продовжено ухвалами Миколаївського районного суду Одеської області від 04 серпня 2023 року, 26 вересня 2023 року і 22 листопада 2023 року строком до 20 січня 2024 року, зобов`язавши його прибувати за кожною вимогою до суду, а також виконувати покладені на нього обов`язки.

Суд не піддає сумніву повідомлену під час досудового розслідування підозру ОСОБА_7 , оскільки на даний час останній набув статусу обвинуваченого.

При обрані ОСОБА_7 запобіжного заходу, а також під час його продовження, слідчим суддею, судом досліджувалося питання як обґрунтованості підозри повідомленої обвинуваченому, враховувалося тяжкість кримінального правопорушення, існування ризиків переховування від суду, незаконного впливу на свідків і потерпілу, інше.

Також, враховуючи стадію кримінального провадження, суд позбавлений можливості дати оцінку та здійснити аналіз наявних доказів.

З матеріалів кримінального провадження вбачається, що ОСОБА_7 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 4 ст. 187 КК України, який відноситься до особливо тяжкого злочину (ст. 12 КК України). Санкція інкримінованого обвинуваченому злочину, зокрема ч. 4 ст. 187 КК України, передбачає покарання у виді позбавлення волі на строк від восьми до п`ятнадцяти років.

При продовженні відносно обвинуваченого запобіжного заходу судом було враховано як особу обвинуваченого, так і ризики, передбачені ст. 177 КПК України, а саме, що обвинувачений може переховуватися від суду, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, незаконно впливати на свідків у вказаному кримінальному провадженні, які йому відомі, вчинити інше кримінальне правопорушення, оскільки останній ніде не працює і ці ризики на даний час не змінилися та не відпали.

Вирішуючи питання щодо продовження запобіжного заходу, суд, відповідно до практики Європейського суду з прав людини, має забезпечити не тільки права підозрюваних, а й високі стандарти загально-суспільних прав та інтересів. Забезпечення таких стандартів, як підкреслює Європейський суд з прав людини, вимагає від суду більшої суворості в оцінці порушень цінностей суспільства.

Таким чином, у своїй сукупності всі вищезазначені обставини свідчать про наявність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України і інші - більш м`які запобіжні заходи не будуть сприяти належній процесуальній поведінці обвинуваченого.

Суд виходить із принципу презумпції невинуватості і не вирішує наперед процесуальну перспективу пред`явленого обвинувачення, а лише аналізує обґрунтованість та тяжкість його пред`явлення, суспільну небезпеку злочинних дій, в яких обвинувачується ОСОБА_7 .

Судом встановлено, що ОСОБА_7 , одружений, має на утриманні малолітнього сина.

Разом з тим, ОСОБА_7 може безперешкодно залишити своє місце проживання, ускладнивши тим самим нормальну діяльність суду, здійснення правосуддя, що вказує на наявність ризику, передбаченого п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме: переховування від суду.

Дані обставини з урахуванням тяжкості покарання, що загрожує обвинуваченому у разі визнання його винуватим свідчать про те, що ризики, передбачені п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме переховування від суду не зменшилися та залишились незмінними.

При встановленні наявності ризику впливу на потерпілу або свідків слід враховувати передбачену КПК України процедуру отримання показань від осіб, які є свідками, у кримінальному провадженні, а саме після направлення обвинувального акту до суду на стадії судового розгляду - усно шляхом допиту особи в судовому засіданні.

При цьому, відповідно до ч. 4 ст. 95 КПК України суд може обґрунтовувати свої висновки лише на показаннях, які він безпосередньо сприймав під час судового засідання або отриманих у порядку, передбаченому статтею 225 КПК України, тобто допитаних на стадії досудового розслідування слідчим суддею. Суд не вправі обґрунтовувати судові рішення показаннями, наданими слідчому, прокурору, або посилатися на них.

За таких обставин ризик впливу на свідків існує не лише на початковому етапі кримінального провадження при збиранні доказів, а й продовжує існувати на стадії судового розгляду до моменту безпосереднього отримання судом показань від свідків та дослідження їх судом.

При цьому, суд бере до уваги, що більшість свідків у даному кримінальному провадженні судом ще не допитані, що дозволяє здійснення впливу на свідків, координувати свої дії та показання з такими особами, впливаючи на зміст, характер та обсяг їх показань та процесуальної поведінки.

На переконання суду, існує актуальність ризику впливу на учасників цього кримінального провадження продовжується (п. 3 ч. 1 ст. 177 КПК України).

Вказані вище обставини та наявність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України виключають об`єктивну можливість щодо застосування до обвинуваченого іншого запобіжного заходу ніж цілодобовий домашній арешт.

На переконання суду, досліджені під час судового засідання та описані в ухвалі ризики свідчать, що менш суворий запобіжний захід, не пов`язаний з домашнім арештом, може негативно відобразитися на здійсненні швидкого та ефективного судового розгляду, якого можливо досягнути лише за умов нівелювання ризиків кримінального провадження.

При цьому, вирішуючи питання про строк дії такого запобіжного заходу, суд враховує інтенсивність встановлених ризиків, обсяг обставин, що підлягають доказуванню, з огляду на правову кваліфікацію, а також введений на всій території України воєнний стан, який поза залежністю від волі суду може ускладнити проведення процесуальних дій, а тому вважає за доцільне визначити максимальний строк запобіжного заходу, тобто 2 місяці.

Заслухавши думку прокурора, який клопотання про продовження запобіжного заходу підтримав та просив його задовольнити, пояснення ОСОБА_7 , його захисника, враховуючи те, що в судовому засіданні прокурором, доведено наявність, на даний час, ризиків, визначених ст. 177 КПК України, беручи до уваги дані про обвинуваченого ОСОБА_7 , суд вважає, що клопотання підлягає до задоволення.

Крім цього, продовжуючи відносно обвинуваченого ОСОБА_7 запобіжний захід у виді домашнього арешту, суд вважає за необхідне покласти на нього обов`язок прибувати за кожною вимогою до суду та покласти на нього додаткові обов`язки, передбачені ст. 194 КПК України.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 177, 181, 331, 372, 376 КПК України, суд,

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання прокурора Березівської окружної прокуратури Одеської області ОСОБА_5 у кримінальному провадженні № 0000337 від 04.06.2023 року про продовження запобіжного заходу у виді цілодобового домашнього арешту, відносно ОСОБА_7 - задовольнити.

Продовжити обвинуваченому ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 запобіжний захід у виді цілодобового домашнього арешту за адресою: АДРЕСА_1 - строком до 15 березня 2024 року.

Покласти на обвинуваченого ОСОБА_7 наступні обов`язки:

- прибувати до суду за першою вимогою;

- заборонити ОСОБА_7 залишати своє фактичне місце проживання за адресою: АДРЕСА_1 цілодобово, без дозволу прокурора або суду;

- утриматися від спілкування з свідками, а також потерпілою ОСОБА_10 в даному кримінальному провадженні;

- у разі наявності, здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.

Визначити строк дії ухвали суду тривалістю до 15 березня 2024 року.

Роз`яснити обвинуваченому ОСОБА_7 , що на підставі ч. 5 ст. 181 КПК України працівники органу Національної поліції з метою контролю за поведінкою підозрюваного, обвинуваченого, який перебуває під домашнім арештом, мають право з`являтися в житло цієї особи, вимагати надати усні чи письмові пояснення з питань, пов`язаних із виконанням покладених на неї зобов`язань, використовувати електронні засоби контролю.

Ухвалу про продовження обвинуваченому запобіжного заходу у виді цілодобового домашнього арешту передати для виконання органу Національної поліції за місцем перебування обвинуваченого.

Ухвала суду підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Копію ухвали вручити прокурору, захиснику, обвинуваченому.

На ухвалу може бути подана апеляція до Одеського апеляційного суду протягом 7 діб з дня наступного після її проголошення, через Миколаївський районний суд Одеської області.

Повний текст ухвали складено 16 січня 2024 року.

Головуючий суддя ОСОБА_11

Судді: ОСОБА_2

ОСОБА_3