Справа № 646/8108/23
№ провадження 1-кп/646/362/2024
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29.01.2024 м.Харків

Червонозаводський районний суд м.Харкова у складі:

головуючого - судді ОСОБА_1 ,

за участі секретаря судових засідань ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

захисника ОСОБА_4

обвинуваченого ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні кримінальне провадження №0001516 від 31.07.2023р. відносно ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 405 КК України, -

встановив:

До Червонозаводського районного суду м.Харкова надійшов обвинувальний акт у вищевказаному кримінальному проваджені.

У підготовчому судовому засіданні прокурор подала клопотання про продовження обвинуваченому строку тримання під вартою, оскільки наявні підстави, передбачені ст.177 КПК України, а саме, обґрунтована підозра у вчиненні ОСОБА_5 інкримінованого кримінального правопорушення та ризики, передбачені пп.1,2,3,4,5 ч.1 ст.177 КПК України. Так, сторона обвинувачення вважає, що ОСОБА_5 може переховуватися від органів досудового розслідування та суду, оскільки наслідки та ризик втечі для нього будуть розцінені як менш небезпечні, ніж покарання та процедура виконання покарання. ОСОБА_5 , перебуваючи на волі, може чинити тиск на свідків та потерпілого з метою змусити їх відмовитися під час судового розгляду від викриваючих його показань, які вони надавали на досудовому розслідуванні. Крім того, застосування до обвинуваченого більш м`якого запобіжного заходу не зможе запобігти вищевказаним ризикам та забезпечити належну поведінку обвинуваченого. Це призведе до втрати доказів для доведення вини ОСОБА_5 у суді та, як наслідок, до уникнення ним кримінальної відповідальності за скоєння тяжкого злочину проти встановленого порядку несення військової служби та створить в очах військових уявну безкарність та свавілля, значно вплине на військову дисципліну підрозділу, а в очах суспільства неспроможність правоохоронних органів захистити пересічних громадян. Також прокурор вважає, що обвинувачений може вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, в якому підозрюється. Прокурор вважає, що беручи до уваги вагомість наявних доказів про вчинення ОСОБА_5 інкримінованого йому кримінального правопорушення, тяжкість покарання, що йому загрожує у разі визнання винуватим, його вік, стан здоров`я, майновий стан та інші обставини, з урахуванням особливої суспільної небезпеки його протиправних дій, для запобігання вказаним ризикам необхідно застосувати до нього запобіжний захід у вигляді тримання під вартою як до раніше несудимої особи, яка підозрюється у вчиненні тяжкого злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від п`яти до десяти років.

В судовому засіданні прокурор підтримала клопотання та доводи, якими воно обґрунтовано.

Обвинувачений та захисник заперечували проти клопотання прокурора, посилаючись на його необґрунтованість.

Вислухавши сторони, дослідивши доводи клопотання, суд приходить до наступного.

ОСОБА_5 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.405 КК України, яке відноситься до тяжких злочинів та за яке законом передбачене покарання

У даному випадку існує обґрунтована підозра у вчиненні обвинуваченим інкримінованого йому злочину.

Ухвалою слідчого судді Ленінського районного суду м.Харкова від 11.10.2023р. до ОСОБА_5 було застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на 60 днів з визначенням застави у розмірі 134'200 грн.

Після надходження обвинувального акту до суду строк запобіжного заходу обвинуваченому було продовжено до 04.02.2024р.

ОСОБА_5 є громадянином України, має середню освіту, неодружений, має місце проживання у Одеській області, є військовослужбовцем військової служби за призовом під час мобілізації військової частини НОМЕР_1 ЗСУ у військовому званні «солдат».

У судовому засіданні обвинувачений пояснив, що не має на своєму утриманні дітей чи непрацездатних осіб. В Одеській області проживає з матір`ю, яка є пенсіонеркою, та має брата, який також є військовослужбовцем. На цей час йому не надходило будь-яких відомостей про звільнення його з військової служби. Грошова винагорода як військовослужбовцю з моменту затримання йому не виплачується. У членів його сім`ї немає можливості внести за нього заставу у визначеному слідчим суддею розмірі, оскільки така сума є надмірно високою для них.

Проаналізувавши всі встановлені обставини, суд приходить до висновку, що існує ризик переховування обвинуваченого від суду з урахуванням тяжкості обвинувачення та особистої ситуації ОСОБА_5 , який не має настільки міцних та стійких соціальних зв`язків за місцем проживання та місцем несення військової служби, які були б гарантією від ризику втечі. Крім того, обвинувачений не має місця проживання у м.Харкові та не має соціальних зв`язків за місцем судового провадження.

З огляду на обставини інкримінованого обвинувачення та тяжкість можливого покарання, яке загрожує обвинуваченому у випадку доведення його винуватості, цей ризик є дуже високим.

Що стосується інших ризиків, то вони стороною обвинувачення не доведені.

Так, прокурор у клопотанні не зазначає конкретних обставин, які б свідчили про наявність ризику вчинення обвинуваченим незаконного впливу на потерпілого та свідків.

Також нічим не обґрунтований ризик, передбачений п.2 ч.1 ст.177 КПК України, оскільки сторона обвинувачення не вказує конкретні обставини, які б підтверджували, що ОСОБА_5 може знищити, сховати або спотворити будь-яку з речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення.

Нічим не підтверджений ризик вчинення ОСОБА_5 іншого кримінального правопорушення. Що стосується доводів прокурора про можливість продовження обвинуваченим кримінального правопорушення, яке йому інкримінується у цьому кримінальному провадженню, то вони є помилковими, оскільки ОСОБА_5 інкримінується вчинення закінченого злочину, а не замах на його вчинення.

Крім того, у клопотанні прокурора не конкретизовано, як обвинувачений може перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, а також обставини, які про це свідчать.

Суд вважає хибними доводи сторони обвинувачення про те, що застосування до обвинуваченого більш м`якого запобіжного заходу не зможе запобігти ризикам та забезпечити належну поведінку обвинуваченого, призведе до втрати доказів для доведення вини ОСОБА_5 у суді та, як наслідок, до уникнення ним кримінальної відповідальності за скоєння тяжкого злочину проти встановленого порядку несення військової служби та створить в очах військових уявну безкарність та свавілля, значно вплине на військову дисципліну підрозділу, а в очах суспільства неспроможність правоохоронних органів захистити пересічних громадян.

Так, запобіжний захід не є мірою покарання, а є видом заходів забезпечення кримінального провадження.

Отже, не можна підміняти поняття «обґрунтована підозра» у вчиненні інкримінованого злочину та «доведеність вини» у його вчиненні. Це суперечить принципу презумпції невинуватості та призводить до порушення права особи на захист.

Суд, оцінюючи факти на предмет наявності обґрунтованої підозри, не може робити передчасний висновок про винуватість особи.

Проте, наявність обґрунтованої підозри та дуже високого ризику переховування обвинуваченого ОСОБА_5 від суду є підставами для продовження застосованого до нього запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Разом з тим, суд вважає, що розмір застави, визначений обвинуваченому ухвалою слідчого судді від 11.10.2023р. є надмірно та невиправдано високим.

Відповідно до ч.4 ст.182 КПК України розмір застави повинен достатньою мірою гарантувати виконання обвинуваченим покладених на нього обов`язків та не може бути завідомо не помірним для нього.

Положенням п.2 ч.5 ст.182 КПК України розмір застави щодо особи, яка обвинувачується у вчиненні тяжкого злочину, визначається у межах від двадцяти до вісімдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Отже, мінімальний розмір застави у даному кримінальному провадженні не може бути визначений менше, ніж 20 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що дорівнює 60'560 грн. 00 коп.

Разом з тим, з урахуванням високого ризику переховування обвинуваченого від суду, суд вважає, що мінімальний розмір застави не зможе забезпечити виконання цілей кримінального провадження.

В той же час, для забезпечення балансу суспільного інтересу та права обвинуваченого на забезпечення реальної можливості внесення застави, суд приходить до висновку про можливість зменшення розміру застави до 75700 (сімдесят п`ять тисяч сімсот) грн. 00 коп., що дорівнює 25 розмірам прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

На підставі викладеного, керуючись ст.177, 182, 183, 331, 369-372 КПК України, суд

ухвалив:

Клопотання прокурора задовольнити.

Продовжити строк дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно обвинуваченого ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , на 60 днів, тобто до 28 березня 2024 року включно, зменшивши визначений розмір застави до суми 75700 (сімдесят п`ять тисяч сімсот) грн. 00 коп., що дорівнює 25 розмірам прожиткового мінімуму для працездатних осіб, у національній грошовій одиниці, яка може бути внесена як самим обвинуваченим, так і іншою фізичною або юридичною особою (заставодавцем).

Роз`яснити обвинуваченому, що у разі внесення застави у визначеному в ухвалі розмірі, оригінал документу з відміткою банку, який підтверджує внесення застави на розрахунковий рахунок Червонозаводського районного суду м. Харкова, має бути наданий уповноваженій службовій особі ДУ «Харківський слідчий ізолятор».

Після отримання та перевірки протягом одного дня документа, що підтверджує внесення застави, уповноважена службова особа ДУ «Харківський слідчий ізолятор» негайно має здійснити розпорядження про звільнення ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , з-під варти та повідомити усно і письмово прокурора та суд.

У разі внесення застави та з моменту звільнення обвинуваченого з-під варти внаслідок внесення застави, визначеної у даній ухвалі, обвинувачений зобов`язаний виконувати покладені на нього обов`язки, пов`язані із застосуванням запобіжного заходу у вигляді застави та визначені в ухвалі слідчого судді Ленінського районного суду м.Харкова від 11.10.2023р. у справі №642/4609/23.

З моменту звільнення з-під варти у зв`язку з внесенням застави обвинувачений вважається таким, до якого застосовано запобіжний захід у вигляді застави.

У разі невиконання обов`язків заставодавцем, а також якщо обвинувачений, будучи належним чином повідомлений, не з`явиться за викликом до суду без поважних причин чи не повідомить про причини своєї неявки, або якщо порушить інші покладені на нього при застосуванні застави обов`язки, застава звертається в дохід держави та зараховується до спеціального фонду Державного бюджету України й використовується у порядку, встановленому законом для використання коштів судового збору.

У разі звернення застави в дохід держави суд вирішує питання про застосування до обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді застави в більшому розмірі або іншого більш суворого запобіжного заходу.

Строк дії ухвали до 28.03.2024 року включно.

Ухвала підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Ухвала може бути оскаржена шляхом подачі апеляційної скарги безпосередньо до Харківського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення, а особами, що перебувають під вартою - у той же строк з дня отримання копії ухвали.

Суддя ОСОБА_1