Золотоніський міськрайонний суд Черкаської області
Справа № 695/87/24
номер провадження 1-кп/695/268/24
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

31 січня 2024 рокум. Золотоноша

Золотоніський міськрайонний суд Черкаської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

за участю:

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

захисника адвоката ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Золотоноші кримінальне провадження № 0001225 від 03.10.2023 за обвинуваченням

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Ковтуни Золотоніського району Черкаської області, громадянина України, українця, освіта середня, не одруженого, працює вантажником в Черкаській філії ПНВК «Інтербізнес», на утриманні неповнолітніх та малолітніх дітей не має, особою з інвалідністю будь-якої групи, учасником та ліквідатором наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, депутатом будь-якого рівня не є, зареєстрований та фактично проживає за адресою: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , раніше не судимого,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 336 КК України,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_4 обвинувачується в тому що він відповідно до висновку військово-лікарської комісії ІНФОРМАЦІЯ_2 від 12 липня 2022 року ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 визнаний придатним до військової служби за станом здоров`я.

Встановлено, що в один із днів на при кінці липня 2023 року, достовірно знаючи, що Указом Президента України від 24 лютого 2022 року № 64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні», затвердженого Законом України від 24 лютого 2022 року № 2102-ІХ (зі змінами, внесеними Указом від 14 березня 2022 року № 133/2022, затвердженим Законом України від 15 березня 2022 року № 2119-ІХ, Указом від 18 квітня 2022 року № 259/2022, затвердженим Законом України від 21 квітня 2022 року № 2212-ІХ, Указом від 17 травня 2022 року № 341/2022, затвердженим Законом України від 22 травня 2022 року № 2263-ІХ, Указом від 12 серпня 2022 року № 573/2022, затвердженим Законом України від 15 серпня 2022 року № 2500-ІХ, Указом від 7 листопада 2022 року № 757/2022, затвердженим Законом України від 16 листопада 2022 року № 2738- ІХ, Указом від 6 лютого 2023 року № 58/2023, затвердженим Законом України від 7 лютого 2023 року № 2915-ІХ, Указом від 1 травня 2023 року № 254/2023, затвердженим Законом України від 2 травня 2023 року № 3057-ІХ, та Указом від 26 липня 2023 року № 451/2023, затвердженим Законом України від 27 липня 2023 року № 3275-ІХ), продовжено строк дії воєнного стану в Україні з 05 години 30 хвилин 16 листопада 2023 року строком на 90 діб, введено воєнний стан на території всієї України, вирішив стати на злочинний шлях та діючи з прямим умислом, ухилитися від призову на військову службу під час загальної мобілізації.

Відповідно до ч. 1 ст. 39 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» призов резервістів та військовозобов`язаних на військову службу під час мобілізації проводиться в порядку, визначеному цим Законом та Законом України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію». На військову службу під час мобілізації призиваються резервісти та військовозобов`язані, які перебувають у запасі і не заброньовані в установленому порядку на період мобілізації. Призов резервістів та військовозобов`язаних на військову службу під час мобілізації здійснюється для доукомплектування військових посад, передбачених штатами воєнного часу, у терміни, визначені мобілізаційними планами Збройних Сил України та інших військових формувань.

24 лютого 2022 року Президентом України видано Указ № 69/2022 «Про загальну мобілізацію», який затверджено Законом України «Про затвердження Указу Президента України «Про загальну мобілізацію» від 03.03.2022 №2105-ІХ.

Відповідно до абзацу 11 статті 18 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» виконавчі органи сільських рад, селищних та міських рад організовують під час мобілізації в установленому порядку своєчасне оповіщення та прибуття громадян, які залучаються до виконання обов`язку щодо мобілізації у порядку, визначеному частинами третьою п`ятою статті 22 цього Закону, техніки на збірні пункти та у військові частини, виділення будівель, споруд, земельних ділянок, транспортних та інших матеріально-технічних засобів і надання послуг Збройним Силам України, іншим військовим формуванням, Оперативно-рятувальній службі цивільного захисту відповідно до мобілізаційних планів.

Відповідно до ч. 3 ст. 22 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» під час мобілізації громадяни зобов`язані з`явитися до військових частин або на збірні пункти територіального центру комплектування та соціальної підтримки у строки, зазначені в отриманих ними документах (мобілізаційних розпорядженнях, повістках керівників територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки), або у строки, визначені командирами військових частин (військовозобов`язані, резервісти Служби безпеки України за викликом керівників органів, в яких вони перебувають на військовому обліку, військовозобов`язані, резервісти Служби зовнішньої розвідки України за викликом керівників відповідних підрозділів Служби зовнішньої розвідки України, військовозобов`язані Оперативно-рятувальної служби цивільного захисту за викликом керівників відповідних органів управління центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері цивільного захисту).

Відповідно до ч. 5 ст. 22 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» призов громадян на військову службу під час мобілізації або залучення їх до виконання обов`язків за посадами, передбаченими штатами воєнного часу, здійснюють територіальні центри комплектування та соціальної підтримки за сприяння місцевих органів виконавчої влади або командири військових частин (військовозобов`язаних, резервістів Служби безпеки України Центральне управління або регіональні органи Служби безпеки України, військовозобов`язаних, резервістів Служби зовнішньої розвідки України відповідний підрозділ Служби зовнішньої розвідки України, військовозобов`язаних Оперативно-рятувальної служби цивільного захисту відповідні органи управління центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері цивільного захисту).

Так, у зв`язку з призовом осіб на військову службу за загальною мобілізацією 26 липня 2023 року ОСОБА_4 була вручена повістка про прибуття його до ІНФОРМАЦІЯ_2 за адресою: АДРЕСА_2 на 09 годину 00 хвилин 27 липня 2023 року для відправки у військову частину у зв`язку з призовом на військову службу під час загальної мобілізації, від отримання якої останній відмовився та не прибув у зазначену у повістці дату та час до ІНФОРМАЦІЯ_4 , про що був складений акт про відмову військовозобов`язаного від отримання повістки.

Тобто, ОСОБА_4 , будучи військовозобов`язаним та придатним за станом здоров`я, відповідно до довідки ВЛК № 477 від 12.07.2022, до військової служби, не маючи правових підстав на відстрочку від військової служби під час мобілізації, а також обізнаним про необхідність прибуття за повісткою, з метою ухилення від призову на військову службу, у зв`язку з оголошенням загальної мобілізації та призовом на військову службу у Збройні Сили України по мобілізації, без поважних на це причин, діючи умисно, керуючись не бажанням бути призваним для несення служби в лавах Збройних Сил України, на 09 годину 00 хвилин 27.07.2023 до ІНФОРМАЦІЯ_4 для призову на військову службу за мобілізацією та подальшої відправки у складі команди до військової частини не прибув та причини неприбуття не повідомив.

Він же, відповідно до висновку ВЛК №1492 від 26.10.2023, будучи визнаним придатним для проходження військової служби, у зв`язку з продовженням призову громадянин на військову службу за загальною мобілізацією, отримавши 26.10.2023 повторну повістку про необхідність його прибуття на 01.11.2023 на 07 годину 30 хвилин до ІНФОРМАЦІЯ_4 для відправки у військову частину у зв`язку з призовом на військову службу під час загальної мобілізації, від отримання якої останній відмовився та не прибув у зазначену у повістці дату та час до ІНФОРМАЦІЯ_4 , про що був складений акт про відмову військовозобов`язаного від отримання повістки.

Тобто, будучи військовозобов`язаним та придатним за станом здоров`я, відповідно до довідки ВЛК № 1492 від 26.10.2023, до військової служби, не маючи правових підстав на відстрочку від військової служби під час мобілізації, а також обізнаним про необхідність прибуття за повісткою, з метою ухилення від призову на військову службу, у зв`язку з оголошенням загальної мобілізації та призовом на військову службу у Збройні Сили України по мобілізації, продовжуючи переслідувати свій єдиний умисел, спрямований на ухилення від призову на військову службу за загальною мобілізацією та призовом на військову службу у Збройні Сили України по мобілізації, та доводячи його до кінця, без поважних на це причин, діючи умисно, керуючись не бажанням бути призваним для несення служби в лавах Збройних ІНФОРМАЦІЯ_5 , на 07 годину 30 хвилин 01.11.2023 до ІНФОРМАЦІЯ_4 для призову на військову службу за мобілізацією та подальшої відправки у складі команди до військової частини не прибув та причини неприбуття не повідомив.

Він же, відповідно до висновку ВЛК №1492 від 26.10.2023, будучи визнаним придатним для проходження військової служби, у зв`язку з продовженням призову громадянин на військову службу за загальною мобілізацією, отримавши 22.11.2023 в третє повторну повістку про необхідність його прибуття на 23.11.2023 на 18 годину 00 хвилин до ІНФОРМАЦІЯ_4 для відправки до навчального центру у зв`язку з призовом на військову службу під час загальної мобілізації, від отримання якої останній відмовився та не прибув у зазначену у повістці дату та час до ІНФОРМАЦІЯ_4 , про що був складений акт про відмову військовозобов`язаного від отримання повістки.

Тобто, будучи військовозобов`язаним та придатним за станом здоров`я, відповідно до довідки ВЛК № 1492 від 26.10.2023, до військової служби, не маючи правових підстав на відстрочку від військової служби під час мобілізації, а також обізнаним про необхідність прибуття за повісткою, з метою ухилення від призову на військову службу, у зв`язку з оголошенням загальної мобілізації та призовом на військову службу у Збройні Сили України по мобілізації, продовжуючи переслідувати свій єдиний умисел, спрямований на ухилення від призову на військову службу за загальною мобілізацією та призовом на військову службу у Збройні Сили України по мобілізації, та доводячи його до кінця, без поважних на це причин, діючи умисно, керуючись не бажанням бути призваним для несення служби в лавах ІНФОРМАЦІЯ_5 , на 18 годину 00 хвилин 23.11.2023 до ІНФОРМАЦІЯ_4 для призову на військову службу за мобілізацією та подальшої відправки у складі команди до військової частини не прибув та причини неприбуття не повідомив.

Таким чином, ОСОБА_4 , обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 336 КК України, тобто у вчиненні ухилення від призову на військову службу піл час мобілізації, на особливий період, на військову службу за призовом осіб із числа резервістів в особливий період.

У судовому засіданні ОСОБА_4 свою вину у вчиненні інкримінованого йому кримінальному правопорушенні визнав повністю, підтвердив викладені в обвинувальному акті обставини та заявив клопотання про звільнення від кримінальної відповідальності на підставі ст.48 КК України, у зв`язку із зміною обстановки. Також ОСОБА_4 щиро розкаявся у вчиненому, вказавши, що він раніше до кримінальної відповідальності не притягувався, обвинувачується у вчиненні нетяжкого злочину, який не є корупційним та не пов`язаний з порушенням правил безпеки дорожнього руху особою, яка керувала транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння, на даний час наказом Міністерства економіки України заброньований та отримав відстрочку від призову на військову службу під час мобілізації та на воєнний час, тому з урахуванням зміни обстановки він перестав бути суспільно небезпечним, що дає підстави для закриття кримінального провадження.

Захисник обвинуваченого адвокат ОСОБА_5 підтримав заявлене клопотання, наголосивши, що наявні підстави для звільнення ОСОБА_4 від кримінальної відповідальності на підставі ст.48 КК України.

Прокурор не заперечував щодо задоволення клопотання.

Вислухавши думку учасників судового розгляду, суд зазначає про таке.

Відповідно до ст.44 КК України особа, яка вчинила кримінальне правопорушення, звільняється від кримінальної відповідальності у випадках, передбачених цим Кодексом. Звільнення від кримінальної відповідальності у випадках, передбачених цим Кодексом, здійснюються виключно судом. Порядок звільнення від кримінальної відповідальності встановлюється законом.

Згідно зі ст. 48 КК України, особу, яка вперше вчинила кримінальний проступок або нетяжкий злочин, крім корупційних кримінальних правопорушень, кримінальних правопорушень, пов`язаних з корупцією, порушень правил безпеки дорожнього руху або експлуатації транспорту особами, які керували транспортними засобами у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебували під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, може бути звільнено від кримінальної відповідальності, якщо буде визнано, що на час кримінального провадження внаслідок зміни обстановки вчинене нею діяння втратило суспільну небезпечність або ця особа перестала бути суспільно небезпечною.

Кримінальне правопорушення, передбачене ст. 336 КК України, відповідно до ст. 12 КК України, є нетяжким злочином та не є корупційним згідно з приміткою до ст. 45 КК України і не пов`язане з порушенням правил безпеки дорожнього руху або експлуатації транспорту особами, які керували транспортними засобами у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебували під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Відповідно до п.1 ч.2 ст.284 КПК України кримінальне провадження закривається судом у зв`язку зі звільненням особи від кримінальної відповідальності.

Згідно з ч. 8 ст.284 КПК України закриття кримінального провадження або ухвалення вироку з підстави, передбаченої пунктом 1 частини другої цієї статті, не допускається, якщо підозрюваний, обвинувачений проти цього заперечує. В цьому разі кримінальне провадження продовжується в загальному порядку, передбаченому цим Кодексом.

Відповідно до ст.285 КПК України особа звільняється від кримінальної відповідальності у випадках, передбачених законом України про кримінальну відповідальність. Підозрюваному, обвинуваченому, який може бути звільнений від кримінальної відповідальності, повинно бути роз`яснено суть підозри чи обвинувачення, підставу звільнення від кримінальної відповідальності і право заперечувати проти закриття кримінального провадження з цієї підстави. У разі якщо підозрюваний чи обвинувачений, щодо якого передбачене звільнення від кримінальної відповідальності, заперечує проти цього, досудове розслідування та судове провадження проводяться в повному обсязі в загальному порядку.

Згідно з вимогами ч.1 та ч.4 ст.286 КПК України звільнення від кримінальної відповідальності за вчинення кримінального правопорушення здійснюється судом. Якщо під час здійснення судового провадження щодо провадження, яке надійшло до суду з обвинувальним актом, сторона кримінального провадження звернеться до суду з клопотанням про звільнення від кримінальної відповідальності обвинуваченого, суд має невідкладно розглянути таке клопотання.

Відповідно до ч. 3 ст.288 КПК України суд своєю ухвалою закриває кримінальне провадження та звільняє підозрюваного, обвинуваченого від кримінальної відповідальності у випадку встановлення підстав, передбачених законом України про кримінальну відповідальність.

Пунктом 1 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами України законодавства про звільнення особи від кримінальної відповідальності» від 23.12.2005 року № 12 передбачено, що звільнення від кримінальної відповідальності це відмова держави від застосування щодо особи, яка вчинила злочин, установлених законом обмежень певних прав і свобод шляхом закриття кримінальної справи, яке здійснює суд у випадках, передбачених КК України, у порядку, встановленому КПК України. Пунктом 2 вищезазначеної Постанови передбачено, що при вирішенні питання про звільнення особи від кримінальної відповідальності, суд повинен переконатися, що діяння, яке поставлено особі за провину, дійсно мало місце, що воно містить склад злочину і особа винна в його вчиненні, а також, що умови та підстави її звільнення від кримінальної відповідальності, передбачені КК України. Тільки після цього можна постановити у визначеному КПК України порядку відповідне рішення. Ухвалити рішення про звільнення особи від кримінальної відповідальності можна лише за наявності її згоди на закриття справи з відповідної підстави.

Як зазначив Верховний Суд у постанові від 15 квітня 2021 року у справі № 161/1390/19 (провадження № 51-5089км19) особу може бути визнано такою, що перестала бути суспільно небезпечною, у разі, коли вона сама або обстановка навколо неї зазнали таких змін, що унеможливлюють вчинення цією особою нового злочину. Такі зміни умов життєдіяльності особи повинні носити позитивний характер, дієво впливати на її поведінку і з великою долею ймовірності свідчити про те, що ця особа не вчинятиме у майбутньому кримінально караних діянь. У результаті таких змін у житті істотно змінюється морально-юридична оцінка особи, у зв`язку з чим втрачається доцільність застосування до неї заходів кримінально-правового впливу.

Суд також враховує правову позицію Верховного Суду, висловлену в постановах від 26 березня 2019 року у справі № 569/20/14-к та від 04 лютого 2021 року у справі № 953/21593/19, відповідно до якої збереження суспільної небезпечності вчиненого злочину на момент розгляду справи у суді не перешкоджає застосуванню ст. 48 КК України у разі, коли у зв`язку із зміною обстановки особа, яка вчинила злочин, перестала бути суспільно небезпечною.

Зважаючи на те, що обвинувачений вперше вчинив нетяжкий злочин, який не є корупційним та не пов`язаний з порушенням правил безпеки дорожнього руху особою, яка керувала транспортним засобом у стані алкогольного чи наркотичного сп`яніння, вину визнав повністю, щиро розкаявся у вчиненому, на даний час наказом Міністерства економіки України від 01.12.2023 № 18508 заброньований та отримав відстрочку від призову на військову службу під час мобілізації на воєнний час, суд вважає, що на момент розгляду кримінального провадження внаслідок зміни обстановки, обвинувачений перестав бути суспільно небезпечним, а тому є підстави для звільнення його від кримінальної відповідальності на підставі ст.48 КК України.

Обставин, які б виключали можливість звільнення обвинуваченого від кримінальної відповідальності за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ст. 336 КК України, та закриття кримінального провадження у зв`язку зі зміною обстановки, судом не встановлено.

Кримінальним правопорушенням шкода не заподіяна, витрати на залучення експертів відсутні, запобіжний захід обвинуваченому не обирався.

Доля речових доказів вирішується в порядку ст. 100 КПК України.

Керуючись ст. 44, 48 КК України, ст. 284, 285, 369, 372 КПК України, суд

УХВАЛИВ:

Клопотання сторони захисту про закриття кримінального провадження задовольнити.

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , звільнити від кримінальної відповідальності за ст.336 КК України, на підставі ст. 48 КК України, у зв`язку із зміною обстановки, а кримінальне провадження №0001225 від 03.10.2023 на підставі п.1 ч.2 ст. 284 КПК України закрити.

Речові докази:

-3 (три) повістки на відправку на ім`я ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , від 26.07.2023; 26.10.2023 та 21.11.2023 приєднано до матеріалів кримінального провадження залишити при матеріалах кримінального провадження;

-3 (три) акти про відмову військовозобов`язаного від отримання повістки на ім`я ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , від 26.07.2023; 26.10.2023 та 22.11.2023 приєднано до матеріалів кримінального провадження залишити при матеріалах кримінального провадження;

-компакт диск DVD - R з відеозаписом від 22.11.2023 вручення повістки ОСОБА_4 приєднано до матеріалів кримінального провадження залишити при матеріалах кримінального провадження

Ухвала може бути оскаржена до Черкаського апеляційного суду через Золотоніський міськрайонний суд Черкаської області протягом 7 (семи) днів з дня її проголошення та набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

Суддя ОСОБА_6