Справа № 344/1355/22
Провадження № 1-кп/344/388/23
У Х В А Л А

21 грудня 2023 року м. Івано-Франківськ

Івано-Франківський міський суд Івано-Франківської області в складі головуючого судді ОСОБА_1 , з участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , захисників ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , обвинувачених ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , розглядаючи у відкритому судовому засіданні матеріали кримінального провадження з обвинувальним актом щодо ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , яким повідомлено про підозру у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 307 КК України, -

В С Т А Н О В И В:

В провадженні Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області перебувають матеріали кримінального провадження з обвинувальним актом щодо ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , яким повідомлено про підозру у вчиненні злочину, передбаченого ч.3 ст.307 КК України.

В судовому засіданні прокурор заявив клопотання про продовження строку дії запобіжного заходу у виді тримання під вартою без визначення розміру застави щодо обвинуваченого ОСОБА_7 та клопотання про продовження строку дії запобіжного заходу у виді домашнього арешту щодо обвинуваченого ОСОБА_9 , мотивуючи їх наявністю ризиків, передбачених ст.177 КПК України.

Захисник ОСОБА_4 заперечив щодо клопотання прокурора про продовження строку дії запобіжного заходу у виді тримання під вартою без визначення розміру застави щодо обвинуваченого ОСОБА_7 ,вважає його необгрунтованим, просить суд визначити розмір застави.

Обвинувачений ОСОБА_7 підтримав думку свого захисника.

Захисник ОСОБА_5 підтримала думку захисника ОСОБА_4 .

Інші учасники кримінального провадження не заперечили щодо клопотань прокурора.

Вислухавши думку учасників кримінального провадження, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що клопотання прокурора підлягає до часткового задоволення з наступних підстав.

Згідно ухвали Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 21 лютого 2022 року щодо обвинуваченого ОСОБА_7 обрано запобіжний захід у виді тримання під вартою без визначення розміру застави на строк до 21 квітня 2022 року включно. В подальшому судом вирішувалось питання щодо продовження застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою до обвинуваченого.

Відповідно до ч.1 ст.177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Згідно ч.2 ст.177 КПК України, підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави суду вважати, що обвинувачений, може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті. Прокурор не має права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності для цього підстав, передбачених цим Кодексом.

За змістом закону, тримання під вартою як запобіжний захід може бути застосовано лише у разі, якщо прокурор наявною сукупністю дозволених законом при прийнятті даного рішення засобів доказування доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим в ст.177 КПК. Неможливість запобігти даним ризикам слід розуміти як недостатність інших запобіжних заходів для того, щоб запобігти їхньому настанню.

Відповідно до ч.1 ст.183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст.177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених ч.5 ст.176 цього Кодексу.

Враховуючи те, що ОСОБА_7 обвинувачується у вчиненні особливо тяжкого злочину, наявні ризики, які передбачені ст.177 КПК України, зокрема переховуватися від суду, з метою уникнення відповідальності, незаконно впливати на свідків та інших учасників у даному кримінальному провадженні, вчинити інше кримінальне правопорушення, а також те, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти вищевказаним ризикам та оцінюючи в сукупності всі обставини провадження, суд вважає, що обвинуваченому ОСОБА_7 слід продовжити запобіжний захід у виді тримання під вартою на строк до шістдесяти днів.

Разом з тим, при вирішенні питання про продовження строку тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_7 , суд також враховує те, що розгляд кримінального провадження триває, обвинувачений ОСОБА_7 тривалий час утримуються під вартою, а тому з рахуванням вимог ст. 182 КПК України суд вважає за необхідне визначити обвинуваченому розмір застави.

Частиною 4 ст.183 КПК України визначено, що слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, враховуючи підстави та обставини, передбачені статтями 177 та 178 цього Кодексу, має право не визначити розмір застави у кримінальному провадженні щодо особливо тяжкого злочину у сфері обігу наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів або прекурсорів.

Відповідно до ч.1 ст. 182 КПК України, застава полягає у внесенні коштів у грошовій одиниці України на спеціальний рахунок, визначений в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України, з метою забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього обов`язків, під умовою звернення внесених коштів у доход держави в разі невиконання цих обов`язків. Можливість застосування застави щодо особи, стосовно якої застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, може бути визначена в ухвалі слідчого судді, суду у випадках, передбачених частинами третьою або четвертою статті 183 цього Кодексу.

Згідно ч. 4 ст. 182 КПК України розмір застави визначається слідчим суддею, судом з урахуванням обставин кримінального правопорушення, майнового та сімейного стану підозрюваного, обвинуваченого, інших даних про його особу та ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу. Розмір застави повинен достатньою мірою гарантувати виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього обов`язків та не може бути завідомо непомірним для нього.

Згідно п. 3 ч.5 ст. 182 КПК України розмір застави визначається у таких межах: щодо особи, підозрюваної чи обвинуваченої у вчиненні особливо тяжкого злочину, - від вісімдесяти до трьохсот розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

В рішенні від 20.11.2010 р. у справі «Мангурас проти Іспанії» Європейський суд з прав людини зазначив, що гарантії, передбачені пунктом 3 статті 5 Конвенції, покликані забезпечити явку обвинуваченого в судове засідання. Сума застави повинна бути оцінена враховуючи самого обвинуваченого, його активи та його взаємовідносини з особами, які мають забезпечити його безпеку. Іншими словами, розмір застави повинен визначатися тим ступенем довіри (впевненості), при якому перспектива втрати застави чи дій проти поручителів у випадку відсутності появи на суді, буде достатнім стримуючим засобом, щоб відбити у особи, щодо якої застосовано заставу, бажання будь-яким чином перешкоджати встановленню істини у кримінальному провадженні.

За таких обставин, суд вважає, що обвинуваченому ОСОБА_7 слід продовжити запобіжний захід саме у виді тримання під вартою з визначенням розміру застави на строк до шістдесяти днів.

Ухвалою Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 27 липня 2023 року щодо обвинуваченого ОСОБА_9 обрано запобіжний захід у виді домашнього арешту, з забороною залишати житло в період часу з 20-00 год. до 08-00 год. на строк до 24 вересня 2023 року включно. В подальшому судом вирішувалось питання щодо продовження застосування запобіжного заходу у виді домашнього арешту у нічний період доби до обвинуваченого.

Так, відповідно до ч.1 ст.181 КПК України, домашній арешт полягає в забороні підозрюваному, обвинуваченому залишати житло цілодобово або у певний період доби.

Згідно вимог ч.2 ст.181 КПК України, домашній арешт може бути застосовано до особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за вчинення якого законом передбачено покарання у виді позбавлення волі.

Враховуючи те, що ОСОБА_9 , обвинувачується у вчиненні особливо тяжкого злочину, наявні ризики, які передбачені ст.177 КПК України, зокрема переховуватися від суду, з метою уникнення відповідальності, незаконно впливати на свідків та інших учасників у даному кримінальному провадженні, вчинити інше кримінальне правопорушення, а також те, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти вищевказаним ризикам та оцінюючи в сукупності всі обставини провадження, суд вважає, що клопотання прокурора підлягає до задоволення, а тому обвинуваченому ОСОБА_9 , слід продовжити запобіжний захід саме у виді домашнього арешту у нічний період доби на строк до шістдесяти днів.

Керуючись ст.ст. 176-178, 181, 183, 194, 196-199, 331, 370, 372 КПК України, суд, -

У Х В А Л И В :

Клопотання прокурора - задовольнити частково.

Застосування запобіжного заходу обраного щодо ОСОБА_7 відповідно до ухвали Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 21 лютого 2022 року у виді тримання під вартою - продовжити до 18 лютого 2024 року включно.

Визначити обвинуваченому ОСОБА_7 заставу в розмірі 250 (двісті п`ятдесяти) прожиткових мінімумів для працездатних осіб в сумі - 671 000 (шістсот сімдесят одна тисяча) грн.

У разі внесення застави покласти на обвинуваченого ОСОБА_7 наступні обов`язки:

1) прибувати до суду за першою вимогою;

2) не відлучатися із населеного пункту, в якому він зареєстрований, проживає чи перебуває, без дозволу суду;

3) повідомляти суд про зміну свого місця проживання та/або місця роботи;

4) утримуватися від спілкування з свідками в даному кримінальному провадженні;

5) здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.

Застосування запобіжного заходу обраного щодо ОСОБА_9 у виді домашнього арешту з забороною залишати житло, в період часу з 20-00 год. до 08-00 год., продовжити на строк до шістдесяти днів до 18 лютого 2024 року включно, з виконанням обов`язків, передбачених ст. 194 КПК України, покладених на нього відповідно до ухвали Івано-Франківського міського суду від 27 липня 2023 року.

Копію ухвали для відома та виконання направити начальнику Івано-Франківської установи виконання покарань № 12 та начальнику Івано-Франківського РУП Головного Управління Національної поліції в Івано-Франківській області.

Ухвала в частині продовження запобіжного заходу у виді тримання під вартою щодо обвинуваченого ОСОБА_7 може бути оскаржена безпосередньо до Івано-Франківського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Суддя Олег ЛАЗАРІВ