Єдиний унікальний номер 722/2420/23
Номер провадження 1-в/722/158/23
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

07 грудня 2023 року Сокирянський районний суд Чернівецької області

в складі:

головуючого судді ОСОБА_1

секретаря ОСОБА_2

з участю:

прокурора ОСОБА_3

представника СВК №67 ОСОБА_4

та засудженого ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Сокиряни в режимі відеоконференції клопотання засудженого ОСОБА_5 про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання у виді позбавлення волі,

ВСТАНОВИВ:

Засуджений ОСОБА_5 звернувся до суду з вказаним клопотанням, в якому просив на підставі ст.81 КК України звільнити його умовно-достроково від подальшого відбування покарання у виді позбавлення волі.

В судовому засіданні засуджений ОСОБА_5 клопотання підтримав та просив його задовольнити, посилаючись на те, що на даний час він своє поведінкою довів своє виправлення.

Прокурор ОСОБА_3 в судовому засіданні не заперечував щодо задоволення клопотання засудженого.

Представник ДУ «Сокирянська виправна колонія (№67)» ОСОБА_4 в судовому засіданні заперечував щодо клопотання та просив у його задоволенні відмовити, посилаючись на те, що засуджений ОСОБА_5 своєю поведінкою та ставленням до праці на даний час не досяг відповідного ступеню виправлення, передбаченого ст.81 КК України, у у зв`язку з цим вважає, що засуджений не заслуговує на умовно-дострокове звільнення від покарання.

Голова спостережної комісії Дністровської районної державної адміністрації ОСОБА_6 в судове засідання не з`явився, однак подав до суду заяву про проведення судового розгляду без його присутності, вирішення клопотання засудженого ОСОБА_5 покладає на розсуд суду.

Заслухавши доводи учасників процесу, дослідивши письмові матеріали клопотання та особову справу засудженого, суд приходить до висновку, що клопотання засудженого ОСОБА_5 підлягає задоволенню, виходячи з наступних підстав.

Відповідно до ч.1 ст.81 КК України до осіб, що відбувають покарання у виді позбавлення волі, може бути застосоване умовно-дострокове звільнення від відбування покарання, в тому числі повністю або частково і від відбування додаткового покарання.

Таким чином, виходячи із вказаної норми кримінального закону, застосування умовно-дострокового звільнення засудженого від відбування як основного, так і додаткового покарання, є правом, а не обов`язком суду.

Із досліджених в судовому засіданні письмових матеріалів клопотання та особової справи засудженого судом встановлено наступні обставини.

Вироком Вінницького районного суду Вінницької області від 03.12.2019 року ОСОБА_5 засуджено за вчинення злочину, передбаченого ч.3 ст.185, ст.71 КК України до покарання у виді 4 років позбавлення волі. В строк відбування покарання зараховано відбуту частину покарання за вироком Іллінецького районного суду Вінницької області від 14.07.2016 року з 28.03.2018 року по день набрання вироком законної сили.

Вироком Вінницького апеляційного суду від 06.02.2020 року вирок Вінницького районного суду Вінницької області від 03.12.2019 року щодо ОСОБА_5 в частині призначеного покарання через неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність та визначення початку строку відбування покарання ОСОБА_5 у зв`язку з іспитовим порушенням вимог кримінального процесуального закону скасовано та ухвалено в цій частині новий вирок. ОСОБА_5 засуджено за ч.3 ст.185 КК України та призначено йому покарання у виді 3 років позбавлення волі. На підставі ст.71 КК України за сукупністю вироків до призначеного покарання частково приєднано невідбутого покарання за вироком Іллінецького районного суду Вінницької області від 14.07.2016 року та остаточно ОСОБА_5 призначено покарання у виді позбавлення волі строком на 4 роки.

Строк відбування покарання ОСОБА_5 відраховується з дня ухвалення нового вироку апеляційним судом, тобто з 06.02.2020 року. В решті вирок залишено без змін.

Згідно розпорядження, вирок суду відносно ОСОБА_5 набрав законної сили 06.02.2020 року.

Відповідно кінцевим строком відбування засудженим покарання у виді позбавлення волі є 06.02.2024 року.

Пунктом 2 ч.3 ст.81 КК України передбачено, що умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване після фактичного відбуття засудженим не менше двох третин строку покарання, призначеного судом за корупційний нетяжкий злочин, умисний тяжкий злочин чи необережний особливо тяжкий злочин, а також у разі, якщо особа раніше відбувала покарання у виді позбавлення волі за умисне кримінальне правопорушення і до погашення або зняття судимості знову вчинила умисне кримінальне правопорушення, за яке вона засуджена до позбавлення волі.

У відповідності до ст.12 КК України, злочин, передбачений ч.3 ст.185 КК України, за вчинення якого засуджено ОСОБА_5 , відноситься до категорії умисних тяжких злочинів.

Враховуючи визначений засудженому початок строку відбування покарання, станом на час розгляду клопотання засуджений ОСОБА_5 відбув 3 років 10 місяців 01 день позбавлення волі, тобто більше двох третин строку покарання, призначеного судом за вчинення умисного тяжкого злочину.

Згідно п.17 постанови Пленуму Верховного суду України «Про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміну невідбутої частини покарання більш м`яким» №2 від 26.04.2002 року, під час судового розгляду питання про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання суди повинні ретельно з`ясовувати ставлення засудженого до вчиненого злочину, праці та навчання, додержання ним вимог режиму, участь у самодіяльних організаціях засуджених виправно-трудової установи, а також його наміри щодо прилучення до суспільно корисної праці та потребу в наданні допомоги при обранні місця проживання і працевлаштування.

Відповідно до ч.ч.1, 2, 3 ст.102 КВК України режим у виправних і виховних колоніях це встановлений законом та іншими нормативно-правовими актами порядок виконання і відбування покарання, який забезпечує ізоляцію засуджених; постійний нагляд за ними; виконання покладених на них обов`язків; реалізацію їхніх прав і законних інтересів; безпеку засуджених і персоналу; роздільне тримання різних категорій засуджених; різні умови тримання засуджених залежно від виду колонії; зміну умов тримання засуджених. Режим у колоніях має зводити до мінімуму різницю між умовами життя в колонії і на свободі, що повинно сприяти підвищенню відповідальності засуджених за свою поведінку і усвідомленню людської гідності. Режим створює умови для суспільно корисної праці засуджених, загальноосвітнього і професійно-технічного навчання, соціально-виховної роботи та громадського впливу.

Частиною 3 ст.107 КВК України передбачено, що засуджені зобов`язані: дотримуватися норм, які визначають порядок і умови відбування покарання, розпорядок дня колонії, правомірних взаємовідносин з іншими засудженими, персоналом колонії та іншими особами; утримувати в чистоті і порядку приміщення, дбайливо ставитися до майна колонії і предметів, якими вони користуються при виконанні дорученої роботи, здійснювати за ними належний догляд і використовувати їх тільки за призначенням; виконувати встановлені законодавством вимоги персоналу колонії; виконувати необхідні роботи по самообслуговуванню, благоустрою колонії; дотримуватися санітарно-гігієнічних норм; дотримуватися вимог пожежної безпеки і безпеки праці.

Частинами 1 та 5 ст.118 КВК України передбачено, що засуджені до позбавлення волі мають право працювати в місцях і на роботах, які визначаються адміністрацією колонії. Засуджені залучаються до суспільно корисної праці з урахуванням наявних виробничих потужностей, зважаючи при цьому на стать, вік, працездатність, стан здоров`я і спеціальність. Засуджені залучаються до оплачуваної праці, як правило, на підприємствах, у майстернях колоній, а також на державних або інших форм власності підприємствах за умови забезпечення їх належної охорони та ізоляції. Засуджені можуть залучатися без оплати праці лише до робіт з благоустрою колоній і прилеглих до них територій, а також поліпшення житлово-побутових умов засуджених або до допоміжних робіт із забезпечення колоній продовольством.

В державній установі «Сокирянська виправна колонія (№67)» засуджений ОСОБА_5 відбуває покарання з 09.11.2023 року.

Як вбачається із особової справи та довідки про заохочення і стягнення, засуджений ОСОБА_5 в місцях позбавлення волі перебуває з 28.03.2018 року. У період відбування покарання в УВП (№114) у семи випадках притягувався до дисциплінарної відповідальності, усі раніше накладені стягнення погашені у встановленому законом порядку. У п`яти випадках був заохочений. За час перебування в ДУ «Сокирянська виправна колонія (№67)» до дисциплінарної відповідальності не притягувався.

Згідно довідки відділу організації та нормування праці від 27.11.2023 року вбачається, що до оплачуваних робіт з часу прибуття до СВК-67 засуджений не залучається, однак як підтвердив в судовому засіданні представник СВК-67, з 28.11.2023 року засуджений працевлаштований посудомийщиком в їдальні. Роботи із благоустрою установи виконання покарань виконує.

Із дослідженої в судовому засіданні характеристики, затвердженої 27.11.2023 року начальником ДУ «Сокирянська виправна колонія (№67)» ОСОБА_7 , встановлено, що засуджений ОСОБА_5 у відношенні до персоналу установи ввічливий і тактовний, їх законні вимоги виконує, по відношенню до інших засуджених вживчивий, не конфліктний, дружні стосунки підтримує із засудженими позитивної спрямованості, будує з ними рівними й доброзичливі взаємовідносини. Своє спальне місце та приліжкову тумбочку утримує у чистоті та порядку, має охайний зовнішній вигляд. Заходи виховного характеру, які проводяться у відділенні засуджений відвідує охоче, бере активну участь у них. Приймає участь у реалізації програм диференційованого виховного впливу «Освіта» та «Підготовка до звільнення». Також регулярно відвідує тренінги корекційної програми «Вирішення проблем», проявляє зацікавленість у відношенні до даних тренінгів. Соціально-корисні зв`язки на волі підтримує шляхом отримання посилок та передач, взаємовідносини добрі.

Згідно вироку суду свою вину у скоєному злочині визнав, має судові витрати, однак виконавчі листи щодо їх відшкодування в установі відсутні, що підтверджується довідкою бухгалтерії державної установи «Сокирянська виправна колонія (№67)» за №288.

Згідно довідки медичної частини філії Державної установи «Центр охорони здоров`я державної кримінально-виконавчої служби України» у Чернівецькій, Івано-Франківській, Закарпатській та Тернопільській областях від 22.11.2023 року за №490, засуджений ОСОБА_5 13.11.2023 року був оглянутий медичною комісією установи, визнаний практично здоровим, працездатним, на даний час стан його здоров`я задовільний.

Частиною 2 ст.81 КК України передбачено, що умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване, якщо засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення.

Відповідно до роз`яснень, які містяться у п.2 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміну невідбутої частини покарання більш м`яким» №2 від 26.04.2002 року, умовно-дострокове звільнення від відбування покарання можливе лише після повного та всебічного вивчення даних про особу засудженого. При цьому головною умовою прийняття рішення при умовно-достроковому звільненні від відбування покарання є доведеність того, що засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення (ч.2 ст.81 КК).

З огляду на викладене, суд вправі прийняти рішення про умовно-дострокове звільнення засудженого від відбування покарання за наявності двох обов`язкових умов, а саме сумлінної поведінки та сумлінного ставлення до праці, що у своїй сукупності може свідчити про доведення засудженим свого виправлення.

Відповідно до ст.6 КВК України виправлення засудженого це процес позитивних змін, які відбуваються в його особистості та створюють у нього готовність до самокерованої правослухняної поведінки. Основними засобами виправлення засуджених є встановлений порядок виконання та відбування покарання (режим), суспільно корисна праця, соціально-виховна робота, загальноосвітнє і професійно-технічне навчання, громадський вплив.

Враховуючи наведені вище вимоги кримінального закону та встановлені обставини в їх сукупності, із урахуванням особи засудженого ОСОБА_5 , суд приходить до висновку, що останній за час відбування покарання у виді позбавлення волі своєю сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення, а тому заслуговує бути звільненим від подальшого відбування покарання умовно-достроково на невідбутий строк.

З огляду на викладене, суд приходить до висновку про задоволення клопотання засудженого.

На підставі ст.81 КК України та керуючись ст.ст.537 ч.1 п.2, 539 КПК України, суд,

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання засудженого ОСОБА_5 про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання у виді позбавлення волі задовольнити.

Звільнити засудженого ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , від відбування покарання у виді позбавлення волі, призначеного вироком Вінницького апеляційного суду від 06.02.2020 року, умовно-достроково на невідбутий строк 01 (один) місяць 30 (тридцять) днів.

У відповідності до вимог ч.4 ст.81 КК України роз`яснити засудженому ОСОБА_5 , що у разі вчинення особою, до якої було застосовано умовно-дострокове звільнення від відбування покарання, протягом невідбутої частини покарання нового злочину, суд призначає їй покарання за правилами, передбаченими ст.ст.71,72 КК України.

Після набрання ухвалою суду законної сили, її копію для виконання надіслати ДУ «Сокирянська виправна колонія (№67)» та засудженому ОСОБА_5 для відома.

Ухвала може бути оскаржена до Чернівецького апеляційного суду протягом 7 днів з дня її проголошення шляхом подачі апеляції через Сокирянський районний суд Чернівецької області, а засудженим в той же строк з дня вручення йому копії ухвали.

Суддя ОСОБА_1