ЧЕРКАСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 11-кп/821/782/23 Справа № 705/356/20 Категорія: ст.331 КПК України Головуючий у І інстанції ОСОБА_1 Доповідач в апеляційній інстанції ОСОБА_2
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 грудня 2023 року Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Черкаського апеляційного суду в складі:

головуючого суддіОСОБА_2 ,
суддівОСОБА_3 , ОСОБА_4
секретаря судового засідання за участі: прокурора обвинуваченого захисникаОСОБА_5 ОСОБА_6 (в режимі відеоконференції) ОСОБА_7 (в режимі відеоконференції) ОСОБА_8 (в режимі відеоконференції)

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Черкаси виділені матеріали кримінального провадження №0001250 від 30.09.2019 за апеляційною скаргою обвинуваченого ОСОБА_7 на ухвалу Уманського міськрайонного суду Черкаської області від 21 листопада 2023 року, якою щодо ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого п.п.12, 13 ч.2 ст.115 КК України, продовжено запобіжний захід у виді тримання під вартою строком на 60 днів, тобто до 19 січня 2024 року включно ,-

в с т а н о в и л а :

У провадженні Уманського міськрайонного суду Черкаської області перебувають матеріали кримінального провадження №0001250 від 30.09.2019 за обвинуваченням ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого п.п.12, 13 ч.2 ст.115 КК України.

У судовому засіданні 21 листопада 2023 року ухвалою Уманського міськрайонного суду Черкаської області продовжено відносно ОСОБА_7 запобіжний захід у виді тримання під вартою строком на 60 днів, тобто до 19.01.2024 включно.

Продовжуючи ОСОБА_7 запобіжний захід у виді тримання під вартою, суд першої інстанції виходив з того, що ОСОБА_7 обвинувачується у вчиненні особливо тяжкого злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі, у тому числі довічного позбавлення волі. Ухвалою Уманського міськрайонного суду Черкаської області від 29.09.2023 продовжено відносно обвинуваченого ОСОБА_7 запобіжний захід у виді тримання під вартою до 27 листопада 2023 року.

Кримінальне провадження, в якому, зокрема, ОСОБА_7 пред`явлено обвинувачення, перебуває на стадії судового розгляду. У строк до 27 листопада 2023 року, тобто до закінчення дії відносно обвинуваченого ОСОБА_7 запобіжного заходу у виді тримання під вартою, судовий розгляд не буде завершено з незалежних від суду причин. Наразі ще не допитані всі свідки, обвинувачені, не досліджені також письмові та речові докази.

Вирішуючи питання продовження запобіжного заходу у виді тримання під вартою ОСОБА_7 , судом враховано конкретні обставини кримінального провадження; тяжкість покарання у виді позбавлення волі на строк від десяти до п`ятнадцяти років або довічного позбавлення волі, яке загрожує обвинуваченому у разі визнання його винуватим; особу обвинуваченого, який раніше неодноразово судимий, у тому числі за аналогічний злочин, судимості не зняті та не погашені, при цьому матеріали провадження не містять відомостей про те, що ОСОБА_7 раніше працював та мав офіційні джерела доходу, а також про те, що на його утриманні перебувають будь-які особи; його позицію щодо невизнання винуватості у вчиненні інкримінованого йому правопорушення.

З огляду на викладене, суд вважав, що на даний час не зменшились та продовжують існувати ризики, передбачені ст.177 КПК України, що слугували підставою для обрання та продовження відносно обвинуваченого ОСОБА_7 запобіжного заходу у виді тримання під вартою, зокрема, ризик переховування обвинуваченого від суду, незаконного впливу обвинуваченого на свідків з метою зміни їх показів на користь обвинуваченого, а також ризик вчинення обвинуваченим іншого кримінального правопорушення.

При цьому суд виходить з того, що КПК України не вимагає надання стороною обвинувачення доказів того, що обвинувачений обов`язково (поза всяким сумнівом) здійснюватиме відповідні дії, однак вимагає доказів того, що він має реальну можливість їх здійснити у конкретному кримінальному провадженні в майбутньому.

Відтак, беручи до уваги характер і тяжкість передбачуваного злочину, покарання, яке може бути призначене в результаті засудження, характер, минуле, особисті та соціальні обставини життя обвинуваченого, суд вважав, що продовження строку тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_7 є виправданим, а застосування більш м`якого запобіжного заходу не забезпечить належної процесуальної поведінки обвинуваченого.

Не погоджуючись з ухвалою суду, обвинувачений ОСОБА_7 подав апеляційну скаргу, в якій просить змінити йому запобіжний захід у виді домашнього арешт у нічний час доби, а саме: з 19.00 год. до 06.00 год. за адресою: АДРЕСА_1 .

Вважає, що обвинувачення ґрунтується на доказах зібраних незаконним шляхом.

Вказує, що ризики, зазначені прокурором у клопотанні про продовження строку запобіжного заходу у виді тримання під вартою, не доведені.

Заслухавши доповідь судді, думки обвинуваченого ОСОБА_7 та його захисника ОСОБА_8 , які просили апеляційну скаргу задовольнити з наведених в ній підстав, прокурора ОСОБА_6 про залишення апеляційної скарги без задоволення, вивчивши матеріали провадження, та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення, виходячи з наступного.

Згідно ст.404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Відповідно до ч.1 ст.331 КПК України під час судового розгляду суд за клопотанням сторони обвинувачення або захисту має право своєю ухвалою змінити, скасувати або обрати запобіжний захід щодо обвинуваченого.

Нормами ч.2 цієї статті визначено те, що вирішення питання судом щодо запобіжного заходу відбувається в порядку, передбаченому главою 18 цього Кодексу.

Частиною 3 ст.331 КПК України передбачено, що незалежно від наявності клопотань суд зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою до спливу двомісячного строку з дня надходження до суду обвинувального акту чи з дня застосування судом до обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. За наслідками розгляду питання суд своєю вмотивованою ухвалою скасовує, змінює запобіжний захід у вигляді тримання під вартою або продовжує його дію на строк, що не може перевищувати двох місяців.

До спливу продовженого строку суд зобов`язаний повторно розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою, якщо судове провадження не було завершене до його спливу.

Згідно ст.177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання наявним ризикам.

Відповідно до вимог ч.1 ст.183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден з більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу.

Положеннями ст.199 КПК України регламентовано порядок продовження строку тримання під вартою.

Колегія суддів вважає, що судом першої інстанції при вирішенні питання щодо доцільності продовження строку дії запобіжного заходу у виді тримання під вартою стосовно ОСОБА_7 , в порядку ст.331 КПК України, було врахував норми КПК України та в повній мірі обґрунтовано своє рішення щодо необхідності продовження даного заходу забезпечення кримінального провадження. При продовженні обвинуваченому ОСОБА_7 зазначеного запобіжного заходу місцевим судом також враховано практику Європейського суду з прав людини.

Із виділених матеріалів кримінального провадження вбачається, що ОСОБА_7 обґрунтовано обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченогоп.п.12, 13 ч.2 ст.115 КК України, який відноситься до особливо тяжкого злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від десяти до п`ятнадцяти років або довічне позбавлення волі. При цьому, обвинувачений ОСОБА_7 свою вину не визнає, який раніше неодноразово судимий, у тому числі за аналогічний злочин, судимості в законному порядку не зняті та не погашені, та те, що кримінальне провадження, в якому йому пред`явлено обвинувачення, перебуває на стадії судового розгляду, в якому ще не допитані всі свідки, обвинувачені та не досліджено письмові і речові докази.

Тоді як матеріали провадження не містять відомостей про те, що ОСОБА_7 раніше працював та мав офіційні джерела доходу, а також те, що на його утриманні перебувають будь-які особи.

На думку колегії суддів, обрання обвинуваченому ОСОБА_7 менш суворого запобіжного заходу, аніж тримання під вартою, є необґрунтованим та невиправданим.

В апеляційній скарзі обвинувачений ОСОБА_7 посилається на те, що обвинувачення ґрунтується на доказах зібраних незаконним шляхом.

На думку колегії суддів дані доводи є неприйнятними, оскільки вагомість доказів, наданих стороною обвинувачення, підлягає оцінці в ході розгляду справи по суті пред`явленого обвинувачення.

Неспроможними є доводи ОСОБА_7 про те, що ризики, зазначені прокурором у клопотанні про продовження строку запобіжного заходу у виді тримання під вартою, не доведені, оскільки з огляду на значимі для даного провадження обставини, на переконання колегії суддів, суд першої інстанції прийняв рішення на основі всебічно з`ясованих обставин, з якими закон пов`язує можливість продовження виключного запобіжного заходу у виді тримання під вартою, при цьому дослідив належним чином всі наявні в матеріалах провадження відомості та навів в ухвалі мотиви, з яких прийняв відповідне рішення.

Решта доводів зазначених в апеляційній скарзі не дають підстав для скасування законного, обґрунтованого та вмотивованого рішення суду першої інстанції.

Як під час розгляду справи місцевим судом, так і під час апеляційного розгляду, не здобуто даних, які б безумовно свідчили про неможливість тримання ОСОБА_7 під вартою, а також не отримано відомостей щодо інших обставин, які б переважили ризики, передбачені ст.177 КПК України.

Інформація про те, що обвинувачений ОСОБА_7 за станом здоров`я не може утримуватися під вартою в матеріалах справи відсутня та стороною захисту не надана.

З огляду на наведене, підстави для задоволення апеляційної скарги обвинуваченого з мотивів, наведених в ній, та скасування ухвали суду із застосуванням до обвинуваченого запобіжного заходу у виді домашнього арешту, на думку апеляційного суду, відсутні.

Керуючись ст.ст.183, 199, 331, 405, 418, 419 КПК України, колегія суддів судової палати, -

у х в а л и л а :

Ухвалу Уманського міськрайонного суду Черкаської області від 21 листопада 2023 року, якою щодо ОСОБА_7 продовжено запобіжний захід у виді тримання під вартою строком на 60 днів, тобто до 19 січня 2024 року включно, залишити без змін, а апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_7 , без задоволення.

Ухвала суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту її проголошення і оскарженню не підлягає.

Головуючий

Судді