Справа № 626/86/23
Провадження № 1-кп/643/201/24
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24.01.2024 м. Харків

Московський районний суд м. Харкова у складі:

головуючого - ОСОБА_1 ,

суддів - ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

за участю секретаря судового засідання - ОСОБА_4 ,

прокурора - ОСОБА_5 ,

захисника - ОСОБА_6 ,

обвинуваченого - ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Харкові кримінальне провадження, внесене до ЄРДР за № 0000758 від 28.11.2022, за обвинуваченням

- ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України

у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 15, п. 1 ч. 2 ст. 115 КК України,-

В С Т А Н О В И Л А :

В провадженні Московського районного суду м. Харкова перебуває кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_7 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 15, п. 1 ч. 2 ст. 115 КК України.

В судовому засіданні по справі 24.01.2024 прокурор заявила клопотання про продовження запобіжного заходу стосовно обвинуваченого у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів.

Потерпілі ОСОБА_8 , ОСОБА_9 в судове засідання не з`явились, про час та місце розгляду справи повідомлені належним чином, заяв чи клопотань не подавали.

Обвинувачений заперечував стосовно клопотання прокурора про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, зазначивши, що не буде чинити тиск на потерпілих.

Захисник вважала можливим змінити запобіжний захід на домашній арешт.

Суд, заслухавши учасників процесу, дослідивши надані матеріали кримінального провадження прийшов до наступного.

Відповідно до ст. 29 Конституції України, кожна людина має право на свободу та особисту недоторканність. Ніхто не може бути заарештований або триматися під вартою інакше, як за вмотивованим рішенням суду і тільки на підставах та в порядку, встановлених законом.

Згідно з рішенням Європейського суду з прав людини у справі «Тейс проти Румунії», автоматичне продовження строків тримання під вартою суперечить Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, а тому при вирішення питання про продовження строку тримання під вартою відносно обвинуваченого суд виходить не з принципу автоматичного продовження строку тримання під вартою, а з даних матеріалів кримінального провадження, які свідчать про наявність достатніх підстав вважати обґрунтованими посилання прокурора на наявність ризиків, передбачених п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України.

Вирішуючи питання про продовження дії строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно обвинуваченого ОСОБА_7 , колегія суддів враховує вимоги п.п. 3 і 4 ст. 5 Конвенції про захист прав людини та практику Європейського суду з прав людини, згідно з якими обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою. При цьому, ризик переховування обвинуваченого від правосуддя не може оцінюватися виключно на підставі суворості можливого судового рішення, а це слід робити з урахуванням низки відповідних фактів, які можуть підтверджувати існування такого ризику, або свідчити про такий його незначний ступінь, який не може служити підставою для запобіжного ув`язнення.

При вирішенні питання про продовження запобіжного заходу, крім наявності ризиків, передбачених п.п.1,5 ч.1 ст.177 КПК України, а саме запобігання спробам переховуватися від суду та можливості вчинити інше кримінальне правопорушення, суд враховує особу ОСОБА_7 , який обвинувачується у скоєні особливо тяжких кримінальних правопорушеннях, серйозність пред`явленого обвинувачення та тяжкість покарання, що йому загрожує у разі визнання винуватим у вчиненні інкримінованих йому кримінальних правопорушень та те, що обвинувачений не має міцних соціальних зв`язків, відсутність місця працевлашування.

У справі «Ілійков проти Болгарії» №33977/96 від 26.07.2001 р. ЄСПЛ зазначив, що «суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування або повторного вчинення злочинів».

Приймаючи рішення про продовження строку дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, суд виходить з того, що судове рішення повинно забезпечити не тільки права обвинуваченого, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів. Визначення таких прав, як підкреслює Європейський суд з прав людини, вимагає від суду більшої суворості в оцінці цінностей суспільства.

Зважаючи на суспільний інтерес, який, з урахуванням презумпції невинуватості, виправдовує відступ від принципу поваги до особистої свободи та не суперечить практиці Європейського суду з прав людини і вимогам Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, зокрема, правовим позиціям, викладеним в п. 35 рішення ЄСПЛ «Летельє проти Франції», враховуючи характер інкримінованих обвинуваченому злочинів, дані про його особу, суд приходить до висновку, що ризики та обставини відповідно до ст.ст. 177, КПК України , які враховував суд при обранні та продовженні стосовно ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, на сьогодні не зменшилися та продовжують існувати, а тому суд вважає необхідним продовжити щодо обвинуваченого винятковий вид запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, оскільки прокурором в судовому засіданні доведено, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів до обвинуваченого не може запобігти ризикам, передбаченим ст.177 КПК України.

Обставин, які б свідчили про те, що необхідність у раніше обраному обвинуваченому запобіжному заході у вигляді тримання під вартою відпала, судом не встановлено.

Таким чином, виходячи з положень КПК України та враховуючи матеріали справи, які свідчать, що інші запобіжні заходи не забезпечать належної поведінки обвинуваченого під час розгляду справи, суд приходить до висновку, що обвинуваченому ОСОБА_7 , необхідно продовжити запобіжний захід у виді тримання під вартою строком на 60 днів.

Керуючись ст.ст. 177, 183, 331, 371, 372 КПК України, колегія суддів,-

П О С Т А Н О В И Л А:

Клопотання прокурора -задовольнити.

Продовжити ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянину України, запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів, а саме до 23.03.2024 - включно.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Харківського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення.

Подання апеляційної скарги на ухвалу суду зупиняє набрання нею законної сили, але не зупиняє її виконання.

Головуючий: ОСОБА_1

Судді: ОСОБА_2

ОСОБА_3