КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ

Київського апеляційного суду в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,
суддів при секретарі судового засіданняОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м. Києві 06 грудня 2023 року, апеляційну скаргу з доповненнями прокурора Подільської окружної прокуратури м. Києва ОСОБА_5 на ухвалу слідчого судді Подільського районного суду м. Києва від 01 листопада 2023 року, відносно

ОСОБА_6 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 у м. Полтава Полтавської області, українця, не одруженого, з середньою освітою, офіційно не працевлаштованого, на утриманні малолітніх дітей не маючого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , та фактично проживаючого у АДРЕСА_2 , раніше судимого 13.10.2022 Києво-Святошинським районним судом Київської області за ч. 1 ст. 309 КК України до позбавлення волі строком на 1 рік, на підставі ст. 75 КК України від відбування покарання звільнений з іспитовим строком на 1 рік,

підозрюваної у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 186 КК України,

за участі: прокурора захисника підозрюваної ОСОБА_5 , ОСОБА_7 , ОСОБА_6

ВСТАНОВИЛА:

Вказаною ухвалою відмовлено у задоволенні клопотання слідчого СВ Подільського УП ГУНП у м. Києві ОСОБА_8 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою підозрюваного ОСОБА_6 , та застосовано до нього запобіжний захід у вигляді домашнього арешту, строком на два місяці, тобто до 25 грудня 2023 року включно.

Заборонено підозрюваному залишати місце проживання за адресою: АДРЕСА_2 у період з 22 год. 00 хв. до 06 год. 00 без дозволу слідчого або прокурора, або суду, та покладено процесуальні обов`язки, передбачені ч. 5 ст. 194 КПК України.

Не погоджуючись з таким рішення, прокурор подав апеляційну скаргу, в якій просив скасувати ухвалу слідчого судді, постановити нову ухвалу, якою застосувати до підозрюваного ОСОБА_6 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою в межах строку досудового розслідування, та утримувати підозрюваного в ДУ «Київський слідчий ізолятор».

Вважає оскаржувану ухвалу незаконною, через невідповідність висновків суду фактичним обставинам провадження.

Зазначає, що ОСОБА_6 обгрунтовано підозрюється у вчинені злочину, передбаченого ч. 4 ст. 186 КК України, що підтверджується зібраними у ході досудового розслідування доказами.

Крім того, наявні ризики, передбачені ст. 177 КПК України, зокрема підозрюваний мже переховуватися від органів досудового розслідування та суду; незаконно впливати на свідків або потерпілих у кримінальному провадженні, вчинити інше кримінальне правопорушення.

Зауважує, що ОСОБА_6 офіційного місця проживання на території міста Києва не має, офіційно не працевлаштований, має залежність від наркотичних речовин, не має міцних соціальних зв`язків, раніше судимий.

Заслухавши доповідь судді, доводи прокурора, який підтримав апеляційну скаргу і просив її задовольнити, пояснення захисника та підозрюваного, які заперечили проти задоволення апеляційної скарги та просили залишити ухвалу слідчого судді без змін, вивчивши матеріали провадження і перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до наступних висновків.

Як вбачається з матеріалів судового провадження, СВ Подільського УП ГУ НП у м. Києві здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні, відомості про яке 12 серпня 2023 року внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань під № 0001690, за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 186 КК України.

27 жовтня 2023 року ОСОБА_6 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 186 КК України.

01 листопада 2023 року слідчий СВ Подільського УП ГУНП у м. Києві ОСОБА_8 звернулася до Подільського районного суду м. Києва з клопотанням про застосування до підозрюваного ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, строком на 60 діб, з визначенням застави у розмірі 20 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Ухвалою слідчого судді Подільського районного суду м. Києва від 01 листопада 2023 року відмовлено у задоволенні клопотання слідчого та застосовано до підозрюваного ОСОБА_6 запобіжний захід у вигляді домашнього арешту, строком на два місяці, тобто до 25 грудня 2023 року включно.Заборонено підозрюваному залишати місце проживання за адресою: АДРЕСА_2 у період з 22 год. 00 хв. до 06 год. 00 без дозволу слідчого або прокурора, або суду, та покладено процесуальні обов`язки, передбачені ч. 5 ст. 194 КПК України.

Приймаючи таке рішення, слідчий суддя врахував, що слідчим та прокурором доведено обґрунтованість підозри та наявність існування ризиків, визначених ст. 177 КПК України, але не доведено недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризикам зазначеним у клопотанні, та вважав наявними всі підстави для застосування, у відповідності до ч. 4 ст. 194 КПК України, більш м`якого запобіжного заходу.

Колегія суддів не погоджується з таким висновком слідчого судді з огляду на наступне.

Відповідно до вимог ст. 2 КПК України основними завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Згідно вимог ч. 2 ст. 177 КПК України підставою для застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті, тобто переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення;незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

При вирішенні клопотання про застосування запобіжного заходу для прийняття законного та обґрунтованого рішення, слідчий суддя, суд згідно змісту вимог ст. 178 КПК України та практики Європейського суду з прав людини, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, повинен врахувати тяжкість кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється особа та особисті обставини життя особи, які можуть свідчити на користь збільшення (зменшення) ризику переховування від правосуддя чи інших способів неналежної процесуальної поведінки.

Відповідно до ч. 1 ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

За результатами апеляційного перегляду ухвали слідчого судді місцевого суду зазначені вимоги кримінального процесуального закону слідчим суддею не дотримано.

Європейський суд з прав людини неодноразово підкреслював, що наявність підстав для тримання особи під вартою має оцінюватись в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин. Тримання особи під вартою завжди може бути виправдано, за наявності ознак того, що цього вимагають справжні інтереси суспільства, які, незважаючи на існування презумпції невинуватості, переважають інтереси забезпечення поваги до особистої свободи.

Відповідно до положень ч. 1 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор, слідчий доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частиною п`ятою статті 176 цього Кодексу.

Під час розгляду вказаного клопотання слідчий суддя з`ясував, що наведені у ньому дані, виклад яких зроблено з посиланням на матеріали кримінального провадження, свідчать про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_6 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 186 КК України.

З ухвали суду та журналу судового засідання вбачається, що наведені в клопотанні слідчого підстави для застосування ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою перевірено при розгляді клопотання. При цьому допитано підозрюваного ОСОБА_6 , заслухано думку прокурора, позицію захисника, з`ясовано інші обставини, які мають значення при вирішенні питання обрання запобіжного заходу.

Враховуючи, що слідчий суддя на даному етапі провадження не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд під час розгляду кримінального провадження по суті, зокрема, не вправі оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для визнання особи винною чи невинною у вчиненні злочинів, а лише зобов`язаний на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів визначити, що причетність особи до вчинення кримінальних правопорушень є вірогідною та достатньою для застосування щодо неї обмежувального заходу, з огляду на наведені у клопотанні органу досудового розслідування докази у слідчого судді були всі підстави для висновку про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_6 вказаного кримінального правопорушення.

Перевіряючи доводи клопотання слідчого на предмет наявності ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України, слідчий суддя зазначив, що такі ризики є сумнівними та розцінюються як домисел, на даній стадії кримінального провадження, оскільки будь-яких доказів на підтвердження вказаного слідчому судді не надано, а тому вважав такі твердження припущеннями з боку сторони обвинуваченнями.

Колегія суддів не погоджується з таким висновком слідчого судді, з огляду на те, що ОСОБА_6 офіційного місця проживання на території міста Києва не має, офіційно не працевлаштований, має залежність від наркотичних речовин, не має міцних соціальних зв`язків, раніше судимий.

Органом досудового розслідування доведено, що обізнаність підозрюваного з інформацією про місце проживання потерпілого та свідків може стати підставою для незаконного впливу на них з метою залякування та уникнення відповідальності шляхом погроз, умовлянь та з метою примушування свідків до зміни показань.

Крім того, відсутність офіційного та постійного місця роботи, а отже і незаконних джерел для забезпечення життєвих потреб, на наявність наркотичної залежності є факторами, що провокують можливе вчинення злочинів корисливої спрямованості.

Серед іншого, ОСОБА_6 раніше судимий та вчинив новий умисний тяжкий злочин в період іспитового строку за вироком Києво-Святошинського районного суду Киїської області від 13 жовтня 2022 року.

Відтак, підозрюваний ОСОБА_6 може вчиняти дії, передбачені ст. 177 КПК України, зокрема переховуватися від органів досудового розслідування та суду; незаконно впливати на свідків або потерпілих у кримінальному провадженні, вчинити інше кримінальне правопорушення.

На думку колегії суддів, застосовуючи щодо ОСОБА_6 запобіжний захід у вигляді домашнього арешту в певний період доби, слідчий суддя, в порушення вимог ст.ст. 177, 178 КПК України, не в повній мірі дотримався вимог кримінального процесуального закону України, не співставив існуючі у справі ризики, характер кримінального правопорушення та його наслідки, з реальною можливістю забезпечити цим запобіжним заходом впевненість у тому, що ОСОБА_6 не буде порушувати покладені на нього процесуальні обов`язки, про що зазначає в поданій апеляційні скарзі сторона обвинувачення. Тобто висновок слідчого судді про те, що слідчим та прокурором не доведено недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризикам є передчасним.

Оцінюючи наведені обставини, апеляційний суд також зважає на практику ЄСПЛ, зокрема, тяжкість обвинувачення не є самостійною підставою для утримання особи під вартою, проте таке обвинувачення у сукупності з іншими обставинами збільшує ризик втечі настільки, що його неможливо відвернути, не взявши особу під варту. У справі «Ілійков проти Болгарії» №33977/96 від 26 липня 2001 року ЄСПЛ зазначив, що «суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування або повторного вчинення злочинів».

З огляду на викладене, доводи сторони обвинувачення щодо наявності обґрунтованої підозри, заявлених ризиків та неможливості запобігти їм шляхом застосування більш м`якого запобіжного заходу ніж тримання під вартою, є обґрунтованими, належними та підтверджуються матеріалами провадження.

Колегія суддів дійшла до висновку, що у цій конкретній справі суспільний інтерес превалює над принципом поваги до свободи підозрюваного та саме запобіжний захід у вигляді тримання під вартою забезпечить виконання підозрюваним процесуальних обов`язків, а менш суворі запобіжні заходи не зможуть забезпечити уникнення ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України.

Також, з урахуванням вимог ч. 3 ст. 183 КПК України, слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим обов`язків, передбачених цим Кодексом, крім випадків, передбачених частиною четвертою цієї статті.

В ухвалі суду зазначаються, які обов`язки з передбачених статтею 194 цього Кодексу будуть покладені на підозрюваного, обвинуваченого у разі внесення застави, наслідки їх невиконання, обґрунтовується обраний розмір застави, а також можливість її застосування, якщо таке рішення прийнято у кримінальному провадженні, передбаченому частиною четвертою цієї статті.

При визначенні розміру застави колегія суддів, враховує дані про особу ОСОБА_6 його вік, майновий та сімейний стан, обставини кримінального правопорушення, у вчиненні якого він підозрюється, а тому вважає за доцільне визначити підозрюваному заставу розмірі 20 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, оскільки саме такий розмір застави є достатнім для забезпечення виконання підозрюваним процесуальних обов`язків, і таким, що не суперечить положенням та вимогам КПК України.

За наведених обставин апеляційна скарга прокурора підлягає задоволенню, а ухвала слідчого судді - скасуванню, з постановленням нової ухвали, якою клопотання органу досудового розслідування про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_6 підлягає задоволенню.

Керуючись ст. ст. 176 - 178, 183, 194, 309, 376, 404, 405, 407, 422 КПК України, колегія суддів -,

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу з доповненнями прокурора Подільської окружної прокуратури м. Києва ОСОБА_5 , - задовольнити.

Ухвалу слідчого судді Подільського районного суду м. Києва від 01 листопада 2023 року, - скасувати.

Постановити нову ухвалу, якою клопотання слідчого СВ Подільського УП ГУНП у м. Києві ОСОБА_8 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою підозрюваного ОСОБА_6 - задовольнити.

Застосувати до підозрюваного ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, строком до 25 грудня 2023 року включно.

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 взяти - під варту у залі суду.

Визначити ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , заставу у розмірі 20 (двадцяти) розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 53 680 гривень, яка може бути внесена як самим підозрюваним, так і іншою фізичною або юридичною особою (заставодавцем) на розрахунковий рахунок Київського апеляційного суду (м. Київ, вул. Солом`янська, 2-а, ; код банку 820172; назва банку: ГУ ДКСУ у м. Києві; номер рахунку за стандартом IBAN: НОМЕР_1 ).

Підозрюваний або заставодавець мають право у будь-який момент внести заставу у розмірі визначеному в ухвалі суду про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, протягом дії ухвали.

У разі внесення застави зобов`язати підозрюваного після звільнення з-під варти, прибувати за кожною вимогою до суду або до іншого органу державної влади протягом дії запобіжного заходу у вигляді застави.

На підставі ч. 5 ст. 194 КПК України покласти на підозрюваного ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у разі внесення застави наступні обов`язки:

- не відлучатися з населеного пункту в якому він проживає, без дозволу слідчого, прокурора або суду;

- повідомляти слідчого, прокурора про зміну свого місця проживання та/або роботи;

- здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну;

Визначити термін дії обов`язків, покладених судом, до 25 грудня 2023 року включно.

У разі внесення застави та з моменту звільнення підозрюваного з-під варти внаслідок внесення застави, визначеної в даній ухвалі, підозрюваний зобов`язаний виконувати покладені на нього обов`язки, пов`язані із застосуванням запобіжного заходу у вигляді застави, та вважається таким, до якого застосовано запобіжний захід у вигляді застави.

Роз`яснити підозрюваному положення ст. 182 КПК України.

Контроль за виконанням ухвали покласти на прокурора у даному кримінальному провадженні.

Ухвала апеляційного суду відповідно до правил, визначених ч. 4 ст. 424 КПК України, є остаточною й оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді:

ОСОБА_9 ОСОБА_10 ОСОБА_11

Єдиний унікальний № 758/13124/23 Слідчий суддя в 1-ій інстанції: ОСОБА_12

Провадження № 11сс/824/7043/2023 Доповідач ОСОБА_13

Категорія ст.181 КПК України