Справа № 467/1458/23
Провадження № 1-кп/467/179/23
УХВАЛА

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

20.12.2023 року Арбузинський районний суд Миколаївської області в складі:

головуючого - судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ( у режимі відеоконференції),

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

потерпілої ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в смт. Арбузинка кримінальне провадження № 0000116, внесене до ЄРДР 26 жовтня 2023 року по обвинуваченню ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Воєводське Арбузинського району Миколаївської області, громадянина України, не працюючого, який має середню освіту, не одруженого, зареєстрованого та фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого, який на момент вчинення кримінального правопорушення проходив військову службу по мобілізації на посаді навідника кулеметного відділення кулеметного взводу стрілецької роти військової частини НОМЕР_1 у військовому званні «солдат»,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122 КК України

В С Т А Н О В И В :

Згідно обвинувального акту 20 березня 2022 року ОСОБА_4 на підставі Указу Президента України «Про загальну мобілізацію» № 69-2022 призваний на військову службу під час мобілізації до військової частини НОМЕР_2 . Наказом командира військової частини НОМЕР_2 № 63 від 20 березня 2022 року солдата ОСОБА_4 призначено на посаду солдата резерву за призовом, зараховано до списків особового складу вказаної військової частини та поставлено на усі види забезпечення. Наказом командира військової частини НОМЕР_1 № 144 від 22 липня 2022 року солдата ОСОБА_4 призначено на посаду навідника кулеметного відділення кулеметного взводу стрілецької роти військової частини НОМЕР_1 , зараховано до списків особового складу вказаної військової частини та поставлено на усі види забезпечення, та вказано вважати таким, що справи та посаду прийняв та приступив до виконання обов`язків.

Згідно положень п. 4 ч. 1 ст. 24 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» початком проходження військової служби для громадян, призваних на військову службу під час мобілізації, вважається день відправлення у військову частину з відповідного районного (міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки.

Відтак, з 20 березня 2022 року, тобто з моменту відправлення ОСОБА_4 до військової частини НОМЕР_2 , останній набув статусу військовослужбовця - особи, яка проходить військову службу та з цього ж дня розпочав виконання військового обов`язку - проходження військової служби.

Згідно ст. 65, 68 Конституції України, захист Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності, шанування її державних символів є обов`язком громадян України. Кожен зобов`язаний неухильно додержуватися Конституції України та законів України, не посягати на права і свободи, честь і гідність інших людей. Незнання законів не звільняє від юридичної відповідальності.

Згідно ст.ст. 1-4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, військова дисципліна ґрунтується на усвідомленні військовослужбовцями свого військового обов`язку, відповідальності за захист Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, на їх вірності Військовій присязі. Військова дисципліна зобов`язує кожного військовослужбовця додержуватися Конституції та законів України, Військової присяги, неухильно виконувати вимоги військових статутів, накази командирів.

Проходячи військову службу, солдат ОСОБА_4 відповідно до вимог ст.ст. 65, 68 Конституції України, ст.ст. 9, 11, 26, 27, 49, 127, 128 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, ст.ст. 2-4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, повинен був свято і беззаперечно дотримуватися Конституції України і законів України, Військової присяги, сумлінно і чесно виконувати військовий обов`язок, дорожити честю і гідністю військовослужбовця, берегти військову честь і поважати гідність інших людей, не допускати негідних вчинків, виконувати йому за посадою та дотримуватися вимог статутів Збройних Сил України.

Так, 23 жовтня 2023 року близько 17:00 годин, більш точний час встановити не вдалось можливим, ОСОБА_4 , перебував в гостях у житловому будинку за адресою: АДРЕСА_1 , де з поміж інших осіб, перебувала ОСОБА_5 . В цей час, на ґрунті раптово виниклих неприязних відносин, у ОСОБА_4 виник умисел на спричинення ОСОБА_5 тілесних ушкоджень.

Реалізуючи свій протиправний умисел, спрямований на заподіяння тілесних ушкоджень ОСОБА_5 , усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, з метою умисного заподіяння тілесних ушкоджень, діючи умисно, ОСОБА_4 , усвідомлюючи, що об`єктом його злочинного посягання є здоров`я потерпілої, маючи значну перевагу у фізичній силі, наніс один удар кулаком правої руки в область обличчя ОСОБА_5 , від якого остання втратила рівновагу та присіла. Не зупинившись на цьому, розуміючи протиправний характер свого діяння, ОСОБА_4 наніс ще два удари правою ногою в область тулуба ОСОБА_5 , після чого схопив руками потерпілу за верхній одяг та почав витягувати з будинку, де перебуваючи вже на території вищезазначеного домоволодіння, наніс не менше двох ударів ногою в область спини ОСОБА_5 . Вказаними діями ОСОБА_4 спричинив ОСОБА_5 тілесні ушкодження у вигляді закритої черепно - мозкової травми, струсу головного мозку, закритої тупої травми грудної клітки з переломом VIІІ-ІX ребер справа, які відносяться до категорії середнього ступеня важкості, що потягли за собою тривалий розлад здоров`я.

Таким чином, ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122 КК України, а саме - умисне середньої тяжкості тілесне ушкодження, тобто умисне ушкодження, яке не є небезпечним для життя і не потягло за собою наслідків, передбачених у статті 121 цього Кодексу, але таке, що спричинило тривалий розлад здоров`я.

У судовому засіданні потерпіла ОСОБА_5 заявила суду про відмову від обвинувачення у вказаному кримінальному провадженні, у зв`язку із чим прохала закрити кримінальне провадження.

Прокурор та обвинувачений проти задоволення вказаного клопотання не заперечували.

Вислухавши потерпілу, прокурора, обвинуваченого, суд дійшов висновку, що кримінальне провадження підлягає закриттю.

Частиною 4 ст. 26 КПК України передбачено, що відмова потерпілого, а у випадках, передбачених цим Кодексом, його представника від обвинувачення у формі приватного, яке розпочинається лише на підставі заяви потерпілого, є безумовною підставою для закриття кримінального провадження.

Пунктом 1 ч.1 ст. 477 КПК України визначено, що кримінальне правопорушення, передбачене ч.1 ст. 122 КК України є кримінальним провадженням у формі приватного обвинувачення.

Згідно вимог п.7 ч.1 ст. 284 КПК України кримінальне провадження закривається в разі, якщо потерпілий, а у випадках, передбачених цим Кодексом, його представник відмовився від обвинувачення у кримінальному провадженні у формі приватного обвинувачення, крім кримінального провадження щодо злочину, пов`язаного з домашнім насильством.

При цьому згідно ч.7 ст. 284 КПК України, якщо обставини, передбачені п.7 ч.1 цієї статті, виявляються під час судового провадження, суд постановляє ухвалу про закриття кримінального провадження.

Враховуючи викладене і той факт, що потерпіла відмовилася від підтримання обвинувачення щодо ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 122 КК України, а також те, що обвинувачений та потерпіла не є особами, що перебувають (перебували) у сімейних або близьких відносинах в розумінні вимог п.1 ч.1 ст. 3 КПК України,суд дійшов висновку, що кримінальне провадження підлягає закриттю.

Керуючись ст.ст. 284, 337, 372, 392 КПК України, суд

У Х В А Л И В:

Кримінальне провадження по обвинуваченню ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122 КК України - закрити на підставі п.7 ч.1 ст. 284 КПК України у зв`язку з відмовою потерпілої від обвинувачення.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку протягом семи днів з дня її оголошення до Миколаївського апеляційного суду через Арбузинський районний суд Миколаївської області.

Суддя ОСОБА_1