1 УХВАЛА ІМЕНЕМ УКРАЇНИСправа № 335/9939/23 1-кс/335/3193/2023
13 листопада 2023 року м. Запоріжжя
У ході досудового розслідування по даному кримінальному провадженню встановлено, що на протязі 2023 року військовослужбовці роти охорони ІНФОРМАЦІЯ_1 спільно з цивільними особами, в умовах воєнного стану, організували таємне заволодіння та подальшу реалізацію на території України особистих речей (чужого майна) мешканців Пологівського району, Запорізької області. У ході досудового розслідування встановлено, що ОСОБА_4 та ОСОБА_5 , перебуваючи на вищевказаній території Запорізької області, маючи безпосередній доступ до житлових та інших приміщень, що на праві приватної власності належать особам, які змушені були покинути місця постійного проживання у зв`язку з широкомасштабним вторгненням російської федерації, систематично здійснюють таємне викрадення чужого майна ( побутову техніку, електроприлади, інструменти, тощо), в тому числі поєднаного з проникненням у вище вказані житлові приміщення. Продовжуючи свій злочинний умисел, останні налагодили канал постачання вищевказаного майна та викрадених у підрозділах ЗСУ бойових припасів та вибухових речовин на територію м. Запоріжжя для подальшого її незаконного зберігання та збуту, залучивши до вказаної протиправної діяльності громадян України ( цивільних осіб) ОСОБА_6 та ОСОБА_7 . Також встановлено, що ОСОБА_8 , будучі керівником ОСОБА_4 та ОСОБА_5 , сприяв вчиненню вказаних кримінальних правопорушень. Окрім того наявна інформація, що до реалізації викраденого майна причетний ОСОБА_9 , який проходив військову службу разом з ОСОБА_5 та ОСОБА_4 . При цьому ймовірно активно сприяв вчиненню ряду кримінальних правопорушень ОСОБА_10 . Також встановлено, що ОСОБА_4 , ОСОБА_5 та ОСОБА_8 , залучили до вищевказаної протиправної діяльності ОСОБА_11 . При цьому вказаний громадянин опікується організацією та належним функціонуванням лабораторії з виготовлення наркотичних засобів. Також, залучений ОСОБА_12 .
08.11.2023 у ході санкціонованого обшуку за адресою: АДРЕСА_1 , були виявлені та вилучені предмети та речі, а саме: 89 предметів, що зовні схожі на патрони калібру 7,62 мм на 54 мм; 28 патронів калібр 7,62 на 29 мм., які у ході проведення обшуку були викинуті з вікна на вулицю.
Враховуючи, що вказане майно має суттєве значення для встановлення важливих обставин, слідчий звернулася з клопотанням про накладення арешту на тимчасово вилучене майно, зазначене у клопотанні.
Слідчий клопотання підтримав, про що надав відповідну заяву.
Дослідивши матеріали клопотання, слідчий суддя дійшов до таких висновків.
08.11.2023 було проведено обшук квартири АДРЕСА_2 , під час якого виявлено та вилучено: речі та предмети, на які слідчий просить накласти арешт.
Згідно ст. 167 КПК України, тимчасовим вилученням майна є фактичне позбавлення підозрюваного або осіб, у володінні яких перебуває зазначене у частині другій цієї статті майно, можливості володіти, користуватися та розпоряджатися певним майном до вирішення питання про арешт майна або його повернення, або його спеціальну конфіскацію в порядку, встановленому законом. Тимчасово вилученим може бути майно у вигляді речей, документів, грошей тощо, щодо яких є достатні підстави вважати, що вони: 1) підшукані, виготовлені, пристосовані чи використані як засоби чи знаряддя вчинення кримінального правопорушення та (або) зберегли на собі його сліди; 2) призначалися (використовувалися) для схиляння особи до вчинення кримінального правопорушення, фінансування та/або матеріального забезпечення кримінального правопорушення або винагороди за його вчинення; 3) є предметом кримінального правопорушення, у тому числі пов`язаного з їх незаконним обігом; 4) одержані внаслідок вчинення кримінального правопорушення та/або є доходами від них, а також майно, в яке їх було повністю або частково перетворено.
Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом кримінального правопорушення, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.
Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.
Пунктом 1 ч. 2 ст. 170 КПК України, на який посилається слідчий у своєму клопотанні, як на підставу для арешту майна, передбачено, що арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів.
При цьому, відповідно до ч. 3 ст. 170 КПК України, у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.
Згідно положень ч. 1 ст. 98 КПК України, речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.
Відповідно до ч. 2 ст. 173 КПК України при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: 1) правову підставу для арешту майна; 2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу); 3) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт майна накладається у випадках, передбачених пунктами 3, 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); 3-1) можливість спеціальної конфіскації майна (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 2 частини другої статті 170 цього Кодексу); 4) розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); 5) розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; 6) наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.
З урахуванням наведеного, слідчий суддя дійшов висновку про задоволення клопотання та необхідність накладення арешту на вилучені: 89 предметів, що зовні схожі на патрони калібру 7,62 мм на 54 мм; 28 патронів калібр 7,62 на 29 мм, оскільки вони відповідають критеріям, передбаченим ст. 98 КПК України, та метою такого арешту є забезпечення зберігання речових доказів.
Керуючись ст. ст. 131-132, 170-173, 175, 369, 372 КПК України, слідчий суддя, -
Клопотання слідчого про арешт майна задовольнити.
Накласти арешт на майно, яке було вилучено у ході проведення обшуку квартири АДРЕСА_2 , а саме:
- 89 предметів, що зовні схожі на патрони калібру 7,62 мм на 54 мм;
- 28 патронів калібр 7,62 на 29 мм.
Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Запорізького апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя: ОСОБА_1