Справа № 638/3124/23
Провадження № 1-кс/638/2057/23
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 жовтня 2023 року Дзержинський районний суд м. Харкова у складі:

Слідчого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретарів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

прокурора ОСОБА_4 ,

потерпілої ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні зали судових засідань Дзержинського районного суду м.Харкова клопотання ОСОБА_5 про скасування арешту майна у кримінальному провадженні №0000896 від 13.04.2021 року за ознаками ч.1 ст.189 КК України, -

встановив:

В провадження слідчого судді надійшло клопотання ОСОБА_5 , в якому просить скасувати арешт на тимчасово вилучене майно, а саме автомобіль AUDI A7, чорного кольору, д.н.з. НОМЕР_1 , ключ від автомобіля AUDI A7, чорного кольору, д.н.з. НОМЕР_1 , з написом «AUDI»; свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_2 .

В обґрунтування клопотання зазначає, що в провадження ХРУП №3 ГУНП в Харківській області перебувають матеріали кримінального провадження №0000896 від 13.04.2021 року за ознаками ч.1 ст.189 КК України, в рамках якого ухвалою слідчого судді Дзержинського районного суду м.Харкова від 19.04.2023 року накладено арешт на вказане вище майно шляхом заборони відчуження та розпорядження ним з метою необхідності призначення судових експертиз. Постановою слідчого від 17.04.2023 року було призначено транспортно-товарознавчу експертизу, на виконання якої експертом було проведено огляд транспортного засобу та свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу. 16.05.2023 року заявником подано слідчому клопотання про повернення вказаного майна в користування, за результатом розгляду якого транспортний засіб, ключ від нього та свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу повернуто. 15.08.2023 року експертом складено висновок за результатом проведення експертизи. На підставі викладеного вважає, що на даний час відпала необхідність у подальшому накладенні арешту.

В судовому засіданні ОСОБА_5 подане клопотання підтримала з підстав, зазначених у ньому.

Розглянувши клопотання, заслухавши думку учасників провадження, дослідивши надані матеріали, оглянувши матеріали кримінального провадження №0000896, слідчий суддя дійшов висновку про відмову в задоволенні клопотання з наступних підстав.

Встановлено, що в провадженні Харківського РУП №3 ГУНП України в Харківській області знаходиться кримінальне провадження №0000896 від 13.04.2021 року за ознаками ч.1 ст.189 КК України.

З Витягу з Єдиного реєстру досудових розслідувань №0000896 вбачається, що 13.04.2023 до ХРУП № 3 ГУНП в Харківській області надійшла заява від ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , про те, що в невстановлений в ході досудового розслідування дату та час невстановлена особа, перебуваючи за адресою: м. Харків, вул. Культури, буд. 22-В, незаконно заволоділа транспортним засобом AUDI A7, чорного кольору, д.н.з. НОМЕР_1 .

Встановлено, що ухвалою слідчого судді Дзержинського районного суду м.Харкова від 19.04.2023 року накладено арешт на на тимчасово вилучене майно, вилучене у ході огляду на відкритій ділянці місцевості за адресою: м. Харків, вул. Пушкінська, 93, а саме: автомобіль AUDI A7, чорного кольору, д.н.з. НОМЕР_1 , який було поміщено до штраф-майданчику за адресою: м. Харків, вул. Пушкінська, 106; ключ від автомобіля AUDI A7, чорного кольору, д.н.з. НОМЕР_1 , з написом «AUDI»; свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_2 , шляхом заборони відчуження та розпорядження усіма особами, із подальшим зберіганням майна, відповідно до «Інструкції про порядок вилучення, обліку, зберігання та передачі речових доказів у кримінальних справах, цінностей та іншого майна органами дізнання, досудового слідства і суду», затвердженої наказом №51/401/649/471/23/125 від 27.08.2010 року.

Відповідно до частини першої статті 174 КПК України підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження - судом.

Арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

За правилами статті 170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження. Арешт майна допускається з метою, зокрема, забезпечення збереження речових доказів.

В цьому випадку, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 КПК України.

Так статтею 98 КПК України визначено, що речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Слідчим суддею арешт було накладено саме з метою забезпечення збереження речових доказів.

При цьому постановою слідчого від 14.04.2023 року зазначене вище майно визнано речовими доказами у кримінальному провадженні.

Отже, вилучене майно відповідає критеріям ст. 98 КПК України, що само по собі є самостійною підставою для накладення на нього арешту. Відповідно до ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів, і у такому випадку арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу, де вказано, що речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення. При цьому, майно, яке має ознаки речового доказу може вилучатися та арештовуватися незалежно від того, хто являється його власником, у кого і де воно знаходиться, незалежно від того чи належить воно підозрюваному чи іншій зацікавленій особі, оскільки в протилежному випадку не будуть досягнуті цілі застосування цього заходу - запобігання можливості протиправного впливу (відчуження, знищення, приховання) на певне майно, що, як наслідок, перешкодить встановленню істини у кримінальному провадженні.

Арешт майна з підстави передбаченої п. 1 ч. 2 ст. 170 КПК України по суті являє собою форму забезпечення доказів і є самостійною правовою підставою для арешту майна поряд з забезпеченням цивільного позову та конфіскацією майна та, на відміну від двох останніх правових підстав, не вимагає оголошення підозри у кримінальному провадженні і не пов`язує особу підозрюваного з можливістю арешту такого майна.

З огляду на викладене вище, слідчий суддя дійшов висновку, що майно, на яке накладено арешт, може мати доказове значення в даному кримінальному провадженні в якості речового доказу, так як воно може бути доказом вчинення злочину, може бути використано як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження.

Натомість, в клопотанні ОСОБА_5 не доведено, що в застосуванні арешту майна, відпала потреба, або арешт накладено необґрунтовано.

Крім того, слідчий суддя зобов`язаний на підставі розумної оцінки сукупності отриманих даних визначити, що їх сукупність, відповідно до вимог ст.170 КПК України, є достатньою для застосування заходів забезпечення кримінального провадження, одним із яких і є накладення арешту на майно, яке відповідає критеріям, зазначеним в статті 98 КПК України.

Згідно статті 2 КПК України, завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Стаття 174 КПК України передбачає два випадки можливого скасування раніше накладеного арешту на майно - 1) у застосуванні арешту майна відпала потреба; 2) арешт накладено необґрунтовано.

Зважаючи на вищевикладене, приймаючи до уваги, що на цьому етапі кримінального провадження потреби досудового розслідування виправдовують таке втручання у права та інтереси власника (володільця) майна, з метою забезпечення кримінального провадження, слідчий суддя не знаходить правових підстав для задоволення клопотання заявника про скасування арешту майна, оскільки існують підстави для тимчасового позбавлення власника (володільця) майна права на відчуження та розпорядження вилученим органом досудового розслідування майном, тобто існує сукупність підстав вважати, що це майно є речовим доказом у кримінальному провадженні.

При цьому слідчий суддя вважає за необхідне роз`яснити заявнику, що відмова у задоволенні клопотання не позбавляє його права звернутись повторно з відповідним клопотанням, надавши додаткові документи чи обґрунтування.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст. 170-174, 309, 369-372, 376 КПК України, слідчий суддя, -

постановив:

Клопотання ОСОБА_5 про скасування арешту майна у кримінальному провадженні №0000896 від 13.04.2021 року за ознаками ч.1 ст.189 КК України - залишити без задоволення.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Повний текст ухвали проголошено 13.10.2023 року о 15:00 годині.

Слідчий суддя: ОСОБА_1