н/п 1-кс/953/9756/23
"15" грудня 2023 р. м.Харків
Слідчий суддя Київського районного суду м. Харкова - ОСОБА_1 ,
за участю прокурора ОСОБА_2 ,
підозрюваного ОСОБА_3 ,
захисника ОСОБА_4 ,
секретар судового засідання ОСОБА_5
ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Лозова Харківської області, громадянина України, неодруженого, який працює на посаді начальника охорони ТОВ «Ботік», зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 та фактично мешкає за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого,
підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 296 КК України,
Під час досудового розслідування встановлено, що 10 грудня 2023 року близько 12 години 00 хвилин, ОСОБА_3 , перебуваючи на вулиці, неподалік від житлового будинку, що розташований за адресою: АДРЕСА_3 , підійшов до раніше незнайомого йому ОСОБА_8 , який у той час гуляв зі своєю собакою біля вказаного будинку та, маючи умисел, спрямований на грубе порушення громадського порядку з мотивів явної неповаги до суспільства, виявляючи своє зневажливе ставлення до громадського порядку та очевидних існуючих в суспільстві загальноприйнятих правил поведінки, що супроводжувалось особливою зухвалістю із застосуванням насильства, діючи умисно, маючи на меті спричинення тілесних ушкоджень сторонній особі, усвідомлюючи, що своїми діями грубо порушує громадський порядок, наніс ОСОБА_8 близько 3-5 хаотичних ударів кулаками лівої та правої руки по голові в ділянку носу та в ділянку лівого та правого вуха. Від вказаних ударів потерпілий ОСОБА_8 впав на землю.
У результаті вищевказаних дій,потерпілому ОСОБА_8 були спричинені тілесні ушкодження у виді забійної рваної рани стінки носу, забій правої та лівої вушних раковин та гематома лівого око.
11 грудня 2023 року ОСОБА_3 повідомлено про підозру у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 296 КК України.
Слідчий зазначає, що обґрунтованість пред`явленої ОСОБА_3 підозри підтверджується зібраними у ході досудового розслідування доказами, а саме: заявою потерпілого про вчинення кримінального правопорушення; протоколом огляду місця події; протокол допиту потерпілого; протоколом слідчого експерименту; протоколом пред`явлення особи для впізнання за фотознімками; протоколами допиту свідків; копією довідок консультативного-висновку лікаря.
Слідчий стверджує про наявність ризиків, передбачених п.п. 1 та 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, посилаючись на те, що підозрюваний ОСОБА_3 не має постійного місця мешкання на території м. Харкова, що може спонукати підозрюваного переховуватися від органу досудового розслідування та суду з метою уникнення кримінальної відповідальності за вчинений злочин. Окрім того, враховуючи, що наразі на території України введений військовий стан, тому є достатні підстави вважати, що підозрюваний може скористатися цим щоб змінити місце фактичного проживання та ухилитися від викликів до органу досудового розслідування та суду, крім того, може вчинити інше кримінальне правопорушення.
Прокурор ОСОБА_9 у судовому засіданні клопотання підтримав та просив його задовольнити, посилаючись на наявність ризиків, передбачених п.п. 1 та 5 ст.177 КПК України.
Підозрюваний ОСОБА_3 у судовому засіданні заперечував щодо повідомленої йому підозри. Повідомив, що він має постійне місце мешкання у м. Лозова Харківської області, офіційно працевлаштований, має на утриманні цивільну дружину, яка перебуває на останніх місяцях вагітності та знаходиться на зберіганні у обласній лікарні у м.Харкові. Зауважив на тому, що постійно прибував за викликами слідчого та прокурора, а тому доводи сторони обвинувачення про наявність ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України безпідставні.
Захисник підозрюваного адвокат ОСОБА_4 у судовому засіданні проти задоволення клопотання заперечувала, вказала що пред`явлена ОСОБА_3 підозра є необґрунтованою, а заявлені прокурором та слідчим ризики - недоведеними та не підтвердженими жодними доказами. Зазначила, що інкриміноване підозрюваному кримінальне правопорушення є сфальсифікованим, оскільки в діях ОСОБА_10 відсутній склад кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 296 КК України. Зауважила на тому, що підозрюваний має постійне місце мешкання, офіційно працевлаштований, має на утриманні вагітну цивільну дружину, яка наразі перебуває в лікарні через події, які сталися 10 грудня 2023 року з вини ОСОБА_8 , який визнаний потерпілим у цьому кримінальному провадженні. Зазначила, що саме через жорстоке поводження ОСОБА_8 з собакою цивільної дружини підозрюваного, остання, намагаючись захистити свого пса, впала та зазнала певних травм, внаслідок чого була госпіталізована до лікарні, де перебуває до цього часу. Вказала, що підозрюваний кожного дня навідується до своєї цивільної дружини в лікарню, а тому деякий час може бути відсутній за своїм постійним місцем проживання. Зауважила на тому, що підозрюваний кожного разу з`являвся за викликами слідчого та прокурора, жодних доказів на підтвердження того, що підозрюваний переховувався від органу досудового розслідування сторона обвинувачення не надала. З огляду на викладене, вважає клопотання сторони обвинувачення безпідставним та необґрунтованим та таким, що не підлягає задоволенню.
11 грудня 2023 року ОСОБА_3 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 296 КК України.
З метою досягнення дієвості кримінального провадження застосовуються заходи забезпечення цього провадження, до яких згідно з пунктом 9 частини 2 статті 131 цього кодексу віднесені також запобіжні заходи. Порядок їх застосування визначений главою 18 КПК України.
Згідно з пунктом 1 частини 1 статті 176 КПК України запобіжними заходами є, зокрема особисте зобов`язання.
Положеннями ч. 1 ст. 299 КПК України передбачено, що під час досудового розслідування кримінальних проступків як тимчасовий запобіжний захід застосовується затримання особи на підставах та в порядку, визначених цим Кодексом, а також такі запобіжні заходи, як особисте зобов`язання та особиста порука.
Кримінальним процесуальним Кодексом України визначено мету, підстави та обставини, що враховуються при обранні запобіжного заходу.
Згідно з вимогами ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: переховуватись від органу досудового розслідування та суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином та вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.
Відповідно до положень ч. 2 ст. 177 КПК України підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті. Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності для цього підстав, передбачених цим Кодексом.
Вимогами ст. 178 КПК України передбачені обставини, що враховуються при обранні запобіжного заходу, зокрема тяжкість покарання, яке загрожує відповідній особі, вік та стан здоров`я обвинуваченого, міцність соціальних зв`язків, у тому числі наявність родини та утриманців, наявність постійного місця роботи, наявність судимостей, дотримання обвинуваченим умов застосованих запобіжних заходів, якщо вони застосовувались раніше та інші обставини.
За змістом ч. 1 ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.
Відповідно до приписів ч. 1 ст. 179 КПК України особисте зобов`язання полягає у покладенні на підозрюваного, обвинуваченого зобов`язання виконувати покладені на нього слідчим суддею, судом обов`язки, передбачені статтею 194 цього Кодексу.
Положеннями частини 5 статті 194 КПК України встановлено, якщо під час розгляду клопотання про обрання запобіжного заходу, не пов`язаного з триманням під вартою, прокурор доведе наявність всіх обставин, передбачених частиною першою цієї статті, слідчий суддя, суд застосовує відповідний запобіжний захід, зобов`язує підозрюваного, обвинуваченого прибувати за кожною вимогою до суду або до іншого визначеного органу державної влади, а також виконувати один або кілька обов`язків, необхідність покладення яких була доведена прокурором.
Системний аналіз норм чинного законодавства свідчить про те, що при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу дослідженню підлягають чотири групи обставин: чи наявна обґрунтована підозра у вчиненні особою кримінального правопорушення; чи наявні ризики кримінального провадження; чи наявні обставини, які є достатніми для переконання, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів, передбачених частиною 1 статті 176 КПК України не може запобігти доведеним під час розгляду клопотання ризикам; індивідуальні обставини підозрюваного, передбачені статтею 178 КПК України.
Підставою для звернення з даним клопотання стало те, що в діях ОСОБА_3 вбачаються ознаки кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 296 КК України, і під час досудового розслідування встановлено наявність ризиків, передбачених п.п. 1 та 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме - можливість переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду, а також, вчинити інше кримінальне правопорушення.
Слідчий суддя вважає, що обґрунтованість підозри у скоєнні ОСОБА_3 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 296 КК України, підтверджується зібраними на даний час доказами, а саме: даними заяви потерпілого про вчинення кримінального правопорушення; даними протоколу огляду місця події; даними протоколу допиту потерпілого; протоколом слідчого експерименту; даними протоколу пред`явлення особи для впізнання за фотознімками; даними протоколу допиту свідків; даними довідки консультативного-висновку лікаря.
Слідчий суддя відхиляє доводи сторони захисту про необґрунтованість пред`явленої ОСОБА_3 підозри, з тих підстав, що слідчий суддя на цьому етапі провадження не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд під час розгляду кримінального провадження по суті. Зокрема, слідчий суддя, не вправі оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для визнання особи винуватою чи невинуватою у вчиненні злочину, а лише зобов`язаний на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів визначити, що причетність особи до вчинення кримінального правопорушення є вірогідною та достатньою для застосування щодо неї обмежувального заходу.
При цьому, слідчий суддя зазначає, що факти що підтверджують обґрунтовану підозру не повинні бути такого ж рівня, що й факти, на яких має ґрунтуватися обвинувальний вирок. Стандарт доказування «обґрунтована підозра» не передбачає, що уповноважені органи мають оперувати доказами, достатніми для пред`явлення обвинувачення чи ухвалення обвинувального вироку, що пов`язано з меншою мірою ймовірності, необхідною на ранніх етапах кримінального провадження для обмеження прав особи.
Так, слідчий суддя зауважує, що повідомлена ОСОБА_3 підозра ґрунтується на зібраних в ході досудового розслідування та досліджених під час судового розгляду клопотання про застосування до останнього запобіжного заходу доказах. За такого, слідчий суддя вважає підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 296 КК України, обґрунтованою, докази можливої причетності ОСОБА_3 до вчинення вищезазначеного кримінального правопорушення достатніми.
З огляду на такий обсяг відомостей кримінального провадження, який об`єктивно свідчить, що на цьому етапі кримінального провадження потреби досудового розслідування виправдовують таке втручання у права підозрюваного, як вжиття запобіжних заходів у зв`язку з наявністю саме обґрунтованої підозри, так як наявні в матеріалах провадження докази формують внутрішнє переконання причетності ОСОБА_3 до вчинення кримінального правопорушення.
У судовому засіданні стороною обвинувачення підтверджений ризик того, що ОСОБА_3 може переховуватись від органу досудового розслідування та суду, оскільки він підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення проти громадського порядку та моралі, за яке передбачене покарання у виді штрафу від однієї тисячі до двох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або арештом на строк до шести місяців, або обмеженням волі на строк до п`яти років.
При цьому слідчий суддя вважає не доведеним стороною обвинувачення існування ризику вчинення іншого кримінального правопорушення, з тих підстав, що підозрюваний ОСОБА_3 раніше до кримінальної відповідальності не притягався, доказів протилежного стороною обвинувачення не надано.
Застосування запобіжного заходу у виді особистого зобов`язання мінімізує заявлені ризики та на етапі досудового розслідування є ефективним та здатним забезпечити виконання ОСОБА_3 процесуальних обов`язків.
Захід забезпечення кримінального провадження, застосування якого ініціює слідчий стосовно підозрюваного, є найбільш м`яким із запобіжних заходів.
Положеннями ст. 179 КПК України встановлено, що особисте зобов`язання полягає у покладенні судом на підозрюваного, обвинуваченого зобов`язання виконувати обов`язки, передбачені статтею 194 цього Кодексу.
Положеннями ч. 5 ст. 194 КПК України визначений перелік обов`язків, які слідчий суддя, суд покладає на підозрюваного, обвинуваченого, у разі обрання щодо підозрюваного, обвинуваченого запобіжного заходу не пов`язаного з триманням під вартою.
Відповідно до ч.7 ст. 194 КПК України обов`язки, передбачені частинами п`ятою та шостою цієї статті, можуть бути покладені на підозрюваного, обвинуваченого на строк не більше двох місяців. У разі необхідності цей строк може бути продовжений за клопотанням прокурора в порядку, передбаченому статтею 199 цього Кодексу. Після закінчення строку, в тому числі продовженого, на який на підозрюваного, обвинуваченого були покладені відповідні обов`язки, ухвала про застосування запобіжного заходу в цій частині припиняє свою дію і обов`язки скасовуються.
Дослідивши матеріали клопотання та долучені до нього документи, враховуючи дані про особу підозрюваного ОСОБА_3 , який має зареєстроване місце мешкання за адресою: АДРЕСА_1 , однак фактично мешкає за адресою: АДРЕСА_2 , не одружений, проте проживає однією сім`єю з жінкою, яка наразі вагітна, офіційно працевлаштований, раніше не судимий, проте на теперішній час обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального проступку, тому слідчий суддя вважає, що з огляду на тяжкість покарання, що загрожує підозрюваному у разі визнання його винуватим, з метою уникнення покарання він може переховуватись від органу досудового розслідування та суду, тому на переконання слідчого судді вказаний запобіжний захід є достатнім для забезпечення належної процесуальної поведінки підозрюваного.
Застосовуючи до підозрюваного ОСОБА_3 запобіжний захід у виді особистого зобов`язання, слідчий суддя вважає за необхідне покласти на підозрюваного такі обов`язки, а саме:
1) прибувати до слідчого, прокурора або суду за першою вимогою;
2) повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та/або місця роботи.
Разом з тим, слідчий суддя вважає, що клопотання в частині покладення на підозрюваного обов`язку, передбаченого п. 2 ч. 5 ст. 194 КПК України - не відлучатися з населеного пункту, в якому він зареєстрований без дозволу слідчого, прокурора або суду, задоволенню не підлягає, враховуючи, що ОСОБА_3 кожного дня відвідує свою вагітну цивільну дружину, яка за станом здоров`я перебуває в лікарні, а тому покладення на підозрюваного вищевказаного обов`язку є недоцільним. Крім того, слідчий суддя бере до уваги те, що підозрюваний з`являвся за кожним викликом до слідчого та прокурора, що також підтвердив у судовому засіданні прокурор.
Відповідно до частини 2 статті 179 КПК підозрюваному, обвинуваченому письмово під розпис повідомляються покладені на нього обов`язки та роз`яснюється, що в разі їх невиконання до нього може бути застосований більш жорсткий запобіжний захід і на нього може бути накладено грошове стягнення в розмірі від 0,25 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 177, 178, 179 КПК України, слідчий суддя
Застосувати до ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у виді особистого зобов`язання.
Покласти на підозрюваного ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у межах строку досудового розслідування до 31 грудня 2023 року включно, такі обов`язки:
1) прибувати до слідчого, прокурора або суду за першою вимогою;
2) повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та/або місця роботи.
Підозрюваному ОСОБА_3 відповідно до положень ч. 2 ст. 179 КПК України письмово під розпис повідомити та роз`яснити, що в разі невиконання покладених на нього обов`язків до нього може бути застосований більш жорсткий запобіжний захід і на нього може бути накладено грошове стягнення в розмірі від 0,25 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб до 2 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.
Контроль за виконанням особистого зобов`язання покласти на старшого дізнавача СД ХРУП №1 ГУНП в Харківській області ОСОБА_6 .
Строк дії ухвали встановити до 31 грудня 2023 року включно.
Ухвала оскарженню не підлягає. Заперечення проти ухвали можуть бути подані під час підготовчого провадження в суді.

Повний текст ухвали складений 18 грудня 2023 року.

Слідчий суддя ОСОБА_1