Справа № 700/1167/23
Провадження № 1-кп/700/153/23
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

04 грудня 2023 р. Лисянський районний суд Черкаської області

в складі: головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши в порядку спрощеного провадження кримінальне провадження внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань № 0000685 від 23.11.2023 року про обвинувачення:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Павлівка Жашківського району Черкаської області, зареєстрований та проживаючий за адресою: АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, з середньою освітою, тимчасово не працюючого, на утриманні неповнолітніх осіб та осіб похилого віку не має, інвалідом та пенсіонером не являється, раніше не судимого, обвинуваченого у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч.1 ст.164 КК України,

в с т а н о в и в :

ОСОБА_3 вчинив кримінальний проступок за таких встановлених досудовим розслідуванням обставин.

Згідно рішення Лисянського районного суду Черкаської області від 13.08.2012 року ОСОБА_3 повинен сплачувати аліменти на користь ОСОБА_4 , на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 в розмірі частини з усих видів його доходів, але не менше ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з 19.08.2012 року і до повноліття сина.

Однак, ОСОБА_3 з липня 2023 року і по теперішній час злісно ухиляється від сплати встановлених рішенням суду аліментів, мір щодо погашення заборгованості, яка утворилася по аліментам не приймає, матеріальної допомоги на утримання дитини не надає, незважаючи на те, що будучи задіяний на тимчасово оплачуваних заробітках, а саме: в кінці літа 2023 року допомагав у ремонтних роботах паркану жителю смт. Лисянка Звенигородського району Черкаської області ОСОБА_6 , за що отримав грошові кошти в сумі 6000 грн., в серпні 2023 року допомагав у ремонтних роботах жителю с. Будище Звенигородського району Черкаської області ОСОБА_7 , за що отримав грошові кошти в сумі 1500 грн.

В подальшому продовжуючи свої умисні дії, спрямовані на злісне ухилення від сплати аліментів, не маючи обмежень до фізичної праці та протипоказань по стану здоров`я, на роботу не працевлаштувався, на обліку у Звенигородському центрі зайнятості не перебував, грошові кошти (аліменти) на утримання неповнолітньої дитини не сплачує, будь-якої іншої допомоги на утримання дитини не надає, та не вчиняє жодних дій, спрямованих на погашення наявної заборгованості зі сплати аліментів.

Заборгованість за виконавчим документом по невиплаченим аліментам, від сплати яких ОСОБА_3 злісно ухиляється, за період з липня 2023 року по теперішній час становить 11862 грн., що сукупно складає суму більшу ніж за три місяці відповідних платежів.

Таким чином, ОСОБА_3 вчинив кримінальний проступок, передбачений ч.1 ст.164 КК України, а саме: злісне ухилення від сплати встановлених рішенням суду коштів на утримання дітей (аліментів).

Положеннями ч.2 та ч.3 ст.381 КПК України передбачено, що суд розглядає обвинувальний акт щодо вчинення кримінального проступку без проведення судового розгляду в судовому засіданні за відсутності учасників судового провадження, якщо обвинувачений не оспорює встановлені під час дізнання обставини і згоден з розглядом обвинувального акта. Спрощене провадження щодо кримінальних проступків здійснюється згідно із загальними правилами судового провадження, передбаченими цим Кодексом, з урахуванням положень цього параграфа.

В обвинувальному акті прокурором викладено клопотання, в якому зазначено, що враховуючи те, що обвинувачений беззаперечно визнає свою винуватість, не оспорює встановлені досудовим розслідуванням обставини і згоден з розглядом обвинувального акта за його відсутності, у відповідності до положень ч.1 ст.302 КПК України просить суд розглянути кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_3 у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч.1 ст.164 КК України, у спрощеному порядку без проведення судового розгляду в судовому засіданні.

До обвинувального акта додано письмову заяву обвинуваченого ОСОБА_3 , яка складена за участі захисника ОСОБА_8 , в якій ОСОБА_3 зазначає, що свою винуватість у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст.164 КК України, він беззаперечно визнає; згоден із встановленими досудовим розслідуванням обставинами; йому роз`яснено та зрозуміло зміст встановлених досудовим розслідуванням обставин, а також про його обізнаність у тому, що у разі надання згоди на розгляд обвинувального акта у спрощеному порядку він буде позбавлений права оскаржувати вирок в апеляційному порядку з підстав розгляду провадження за відсутності учасників судового провадження, не дослідження доказів у судовому засіданні або з метою оспорити встановлені досудовим розслідуванням обставини; згоден на розгляд обвинувального акта у спрощеному проваджені без проведення судового розгляду в судовому засіданні без його участі.

У вказаній заяві захисником ОСОБА_8 підтверджено добровільність беззаперечного визнання винуватості обвинуваченим, його згоду із встановленими в результаті досудового розслідування обставинами і згоду на розгляд обвинувального акта за його відсутності.

Також до обвинувального акта додано письмову заяву потерпілої ОСОБА_9 , у якій вона зазначає, що не заперечує проти розгляду обвинувального акта у спрощеному провадженні за обвинуваченням ОСОБА_3 у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч.1 ст.164 КК України.

Враховуючи викладене, а також те, що вимоги КПК України виконано, суд дійшов висновку, що обвинувальний акт має бути розглянутий в порядку, передбаченому ст.381-382 КПК України.

Розглянувши обвинувальний акт, долучені до нього додатки та матеріали кримінального провадження, суд вважає доведеним те, що ОСОБА_3 вчинив кримінальний проступок, передбачений ч.1 ст.164 КК України, а саме: злісне ухилення від сплати встановлених рішенням суду коштів на утримання дітей (аліментів).

Органом досудового розслідування встановлено обставини вчинення кримінального правопорушення, які підтверджують обставини, встановлені судом.

Обвинувачений ОСОБА_3 , інтереси якого представляє захисник ОСОБА_8 , обставини вчинення кримінального поступку передбаченого ч.1 ст.164 КК України, не оспорює, вважає, що органом досудового розслідування вони встановлені в повному обсязі, свою винуватість у вчиненні вказаного кримінального проступку беззаперечно визнає в повному обсязі, його позиція є добровільною та не є наслідком будь-якого примусу.

Суд за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, дійшов висновку, що під час розгляду обвинувального акта підтверджено факт вчинення ОСОБА_3 кримінального проступку та кваліфікує його дії за ч.1 ст.164 КК України, як злісне ухилення від сплати встановлених рішенням суду коштів на утримання дітей (аліментів).

Згідно з ч.2 ст.50 КК України, особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначено покарання, необхідне й достатнє для її виправлення, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень.

Вирішуючи питання про обрання міри покарання обвинуваченому суд, відповідно до вимог ст.65 КК України, враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного та обставини, які пом`якшують та обтяжують його покарання.

Так, відповідно до п.1 ч. 1 ст.66 КК України, обставини, які пом`якшують покарання обвинуваченого є щире каяття.

Відповідно до ст.67 КК України, обставин, які обтяжують покарання обвинуваченого судом не встановлено.

Також при призначенні обвинуваченому ОСОБА_3 покарання, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, яке згідно зі ст.12 КК України є кримінальним проступком; ставлення ОСОБА_3 до вчиненого, яке полягає у визнанні винуватості; дані про особу обвинуваченого, а саме те, що він є непрацюючим, має місце реєстрації, раніше не судимий.

За сукупності вище наведених обставин, враховуючи принципи законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання, суд вважає за необхідне призначити обвинуваченому ОСОБА_3 покарання в межах санкції ч.1 ст.164 КК України, а саме у виді громадських робіт.

Таке покарання, на переконання суду, є справедливим і достатнім для виправлення ОСОБА_3 , попередження вчинення ним кримінальних правопорушень та відповідатиме його меті, гуманності, справедливості і не потягне за собою порушення засад виваженості, що включає наявність розумного балансу між охоронюваними інтересами суспільства та правами особи, яка притягається до кримінальної відповідальності.

Цивільний позов не пред`являвся. Речові докази відсутні. Процесуальні витрати відсутні.

Керуючись ч.2 ст. 124, ст. 369-371, 373, 374, 376, 381-382 КПК України, суд,

УХВАЛИВ:

ОСОБА_3 визнати винуватим у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч.1 ст.164 КК України та призначити покарання у виді 80 годин громадських робіт.

Вирок може бути оскаржений в апеляційному порядку до Черкаського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок суду першої інстанції, ухвалений за результатами спрощеного провадження в порядку, передбаченому ст.381 та 382 КПК України, не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав розгляду провадження за відсутності учасників судового провадження, не дослідження доказів у судовому засіданні або з метою оспорити встановлені досудовим розслідуванням обставини.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.

Копія вироку за результатами розгляду обвинувального акта щодо вчинення кримінального проступку не пізніше дня, наступного за днем його ухвалення, надсилається учасникам судового провадження.

Суддя ОСОБА_1