Справа № 944/7029/23
Провадження №1-кс/944/1069/23
УХВАЛА

08.11.2023 рокум.Яворів

Слідчий суддя Яворівського районного суду Львівської області ОСОБА_1 , з участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши у судовому засіданні, у залі суду, у місті Яворові, клопотання прокурора Яворівської окружної прокуратури Львівської області ОСОБА_3 , про накладення арешту на тимчасово вилучене майно у кримінальному провадженні, відомості щодо якого внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000614 від 04.11.2023, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.358 КК України,

в с т а н о в и в :

Прокурор Яворівської окружної прокуратури Львівської області ОСОБА_3 , звернулася до слідчого судді Яворівського районного суду Львівської області з клопотанням про накладення арешту на тимчасово вилучене майно покликаючись на те, що слідчим відділенням Яворівського відділу поліції ГУ Національної поліції у Львівській області проводиться досудове розслідування по матеріалах кримінального провадження, відомості щодо якого внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000614 від 04.11.2023, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.358 КК України.

В обгрунтування клопотання покликається на те, що03 листопада 2023 року близько 23 год 50 хв гр.Республіки Вірменія ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , перебуваючи у міжнародному пункті пропуску «Краківець», що в смт Краковець, вул.М.Вербицького,54, Яворівського району Львівської області, пред`явив свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_1 , із ознаками підробки.

04 листопада 2023 року в період часу з 00год 25 хв по 00 год 55 хв з метою виявлення та фіксації відомостей про обставини вчинення кримінального правопорушення, відшукання знаряддя кримінального правопорушення слідчим СВ Яворівського РВП ГУ НП у Львівській області проведено огляд місця події, що за адресою: АДРЕСА_1 , в ході якого виявлено та вилучено транспортний засіб марки «Nissan», моделі «Rogue» д.н.з. НОМЕР_2 , який належить Пала Сероп, жителю АДРЕСА_2 , свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_1 , видане ТСЦ 6341 та ключі до замка запалювання вищевказаного транспортного засобу.

06 листопада 2023 року постановою дізнавача СД Яворівського РВП ГУНП у Львівській області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_5 транспортний засіб марки «Nissan», моделі «Rogue» д.н.з. НОМЕР_2 , який належить Пала Сероп, жителю АДРЕСА_2 , свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_1 , видане ТСЦ 6341 та ключі до замка запалювання вищевказаного транспортного засобу, які запаковано в спец пакет №РSP 1509964, визнано речовими доказами.

Беручи до уваги те, що з метою збереження речових доказів у кримінальному провадженні, а також запобіганню їх знищення та відчуження, враховуючи те, що вилучені речі є предметом кримінального правопорушення, зберегли на собі сліди їх вчинення та використовувались як засоби і знаряддя вчинення кримінального правопорушення, а також у зв`язку з необхідністю призначення з вилученими речами ряду судових експертиз, просить клопотання задовольнити.

Прокурор ОСОБА_3 в судове засідання не з`явилася, скерувала на адресу суду заяву, у якій просить справу слухати у її відсутності. Клопотання підтримує, просить таке задовольнити.

Треті особи в судове засідання не з`явились, про день та час судового розгляду клопотання були повідомлені належним чином, про причини неявки не повідомили.

Відповідно до ч.1 ст.172 КПК України слідчий суддя вважає за можливе проводити судовий розгляд даного клопотання у відсутності учасників кримінального провадження.

З урахуванням заяви дізнавача відповідно до ч.4 ст.107 КПК України, фіксація під час розгляду клопотання слідчим суддею за допомогою технічних засобів не здійснювалась.

Дослідивши матеріали клопотання слідчий суддя дійшов наступного.

Судом встановлено, що в провадженні СВ Яворівського ВП ГУНП України у Львівській області перебуває кримінальне провадження, відомості про яке внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000614 від 04.11.2023, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.358 КК України.

Протоколом огляду місця події від 04.11.2023 було виявлено та вилучено транспортний засіб марки «Nissan», моделі «Rogue» д.н.з. НОМЕР_2 , який належить Пала Сероп, жителю АДРЕСА_2 , свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_1 , видане ТСЦ 6341 та ключі до замка запалювання вищевказаного транспортного засобу.

Постановою слідчого СВ Яворівського ВП ГУ НП у Львівській області від 04.11.2023 - вищенаведені вилучені речі визнано речовими доказами у межах даного кримінального провадження.

Відповідно до ч.1, 2 ст.170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.

Арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів.

Клопотання дізнавача про арешт майна подано з додержанням вимог ст.171 КПК України.

Згідно ч.2 ст.173 КПК України, при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: 1) правову підставу для арешту майна; 2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу); 5) розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; 6) наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

Відповідно до ч.1 ст.98 КПК України, речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

З метою збереження майна, яке може бути використане як доказ у кримінальному провадженні, слідчий суддя вважає за необхідне накласти арешт на тимчасово вилучене майн, а саме на свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_1 , видане ТСЦ 6341.

Також, прокурор у клопотанні вказує, що наявні достатні підстави вважати, що транспортний засіб марки «Nissan», моделі «Rogue» д.н.з. НОМЕР_2 , який належить ОСОБА_6 , жителю АДРЕСА_2 та ключі до замка запалювання вищевказаного транспортного засобу можуть бути набуті кримінально протиправним шляхом, з метою забезпечення збереження речових доказів та з метою запобігання можливості відчуження вище вказаного нерухомого майна, слід накласти арешт.

При застосуванні заходів забезпечення кримінального провадження слідчий суддя повинен діяти відповідно до вимог КПК України та судовою процедурою гарантувати дотримання прав, свобод та законних інтересів осіб, а також умов, за яких жодна особа не була б піддана необґрунтованому процесуальному обмеженню.

Слідчий суддя, з дотриманням принципу змагальності та диспозитивності, зобов`язаний розглянути заявлене клопотання лише у межах його доводів та вимог, якими у даному випадку є арешт майна.

Згідно з п.7 ч.2 ст.131 КПК України, заходом забезпечення кримінального провадження є арешт майна.

Відповідно до ч.5 ст.132 КПК України, під час розгляду питання про застосування заходів забезпечення кримінального провадження сторони кримінального провадження повинні подати слідчому судді докази обставин, на які вони посилаються.

За змістом ч.3 ст.170 КПК України у випадку, передбаченому п.1 ч.2 цього Кодексу, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у ст.98 цього Кодексу.

Відповідно до ч.2 ст.173 КПК України, при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: правову підставу для арешту майна; можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу), а також розумність та співрозмірність обмеження права власності, завданням кримінального провадження; наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

Згідно з ч.11 ст.170 КПК України, заборона на використання майна, а також заборона розпоряджатися таким майном можуть бути застосовані лише у випадках, коли їх незастосування може призвести до зникнення, втрати або пошкодження відповідного майна або настання інших наслідків, які можуть перешкодити кримінальному провадженню.

Слідчий суддя, суд відмовляють у задоволенні клопотання про арешт майна, якщо особа, що його подала, не доведе необхідність такого арешту, а також наявність ризиків, передбачених абзацом другим частини першої статті 170 цього Кодексу (ч.1ст.173 КПК України).

Відповідно до ст.41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю. Обмеження права користування, володіння чи розпорядження власністю може бути лише обмежене Законом і має бути виправданим для кожного випадку окремо. Право власності є непорушним.

Частиною першою статті 316 ЦК України установлено, що правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб.

Безпосереднім об`єктом злочину, передбаченого ст.358 КК України є установлений законодавством порядок обігу і використання офіційних та деяких приватних документів, який забезпечує нормальну діяльність підприємств, установ, організацій незалежно від форми власності, а також права і законні інтереси громадян, порядок документального посвідчення фактів, які мають юридичне значення.

Предметом злочину, передбаченого ч.1 ст.358 КК, є: 1) посвідчення або інший офіційний документ, який видається чи посвідчується підприємством, установою, організацією, громадянином-підприємцем, нотаріусом, державним реєстратором, суб`єктом державної реєстрації прав, особою, яка уповноважена на виконання функцій держави щодо реєстрації юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань, державним виконавцем, приватним виконавцем, аудитором чи іншою особою, яка має право видавати чи посвідчувати такі документи, і який надає права або звільняє від обов`язків, з метою використання його підроблювачем чи іншою особою або збут такого документа; 2) печатка, штамп, бланк підприємства, установи, організації незалежно від форми власності, інші офіційні печатка, штамп або бланк.

Слідчий суддя звертає увагу на те, що досудове розслідування у даному кримінальному провадженні здійснюється за попередньою кваліфікацією за ч.4 ст.358 КК України, а саме за фактом підроблення посвідчення або іншого офіційного документа.

Посилання прокурора, як на підставу подання клопотання про арешт майна, на те, що автомобіль та ключі до нього можуть бути набуті кримінально протиправним шляхом, а також з метою забезпечення збереження речових доказів та з метою запобігання можливості відчуження, як вказано в клопотанні, то такі доводи слідчий суддя вважає необґрунтованими.

Крім того, прокурором не доведено, що майно, на яке він просить накласти арешт, відповідає критеріям ст.98 КПК України.

Отже, під час розгляду клопотання про накладення арешту на автомобіль та ключі до нього у кримінальному провадженні не доведено необхідності арешту майна та подане клопотання не містить будь-яких доказів існування ризиків, передбачених кримінальним процесуальним законом.

Зазначене узгоджується зі ст.1 Першого протоколу Конвенції про захист прав та основоположних свобод, відповідно до якої будь-яке обмеження власності повинно здійснюватися відповідно до закону, а отже суб`єкт, який ініціює таке обмеження повинен обґрунтувати свою ініціативу в контексті норм закону.

Як неодноразово зазначав ЄСПЛ у своїх рішеннях, судам необхідно визначати необхідність втручання в мирне володіння майном, визначення підстав та умов такого втручання й про критерії визначення хиткої межі для дотримання балансу між суспільними і приватними інтересами, щоб не покласти на одну зі сторін непомірного тягаря.

Згідно з ч.3 ст.132 КПК України, застосування заходів забезпечення кримінального провадження не допускається, якщо слідчий, прокурор не доведе, що: існує обґрунтована підозра щодо вчинення кримінального правопорушення такого ступеня тяжкості, що може бути підставою для застосування заходів забезпечення кримінального провадження; потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи особи, про який ідеться в клопотанні слідчого, прокурора; може бути виконане завдання, для виконання якого слідчий, прокурор звертається із клопотанням.

Так, вимоги ч.1 ст.173 КПК України зобов`язують слідчого суддю, суд відмовити у задоволенні клопотання про арешт майна, якщо особа, що його подала, не доведе необхідність такого арешту, а також наявність ризиків, передбачених абзацом другим частини першої статті 170 КПК України.

Враховуючи зміст клопотання про арешт майна і заявлену підставу та мету для його арешту, з урахуванням конкретних обставин кримінального провадження, викладених слідчим у клопотанні, слідчий суддя вважає, що прокурором не у повній мірі доведено, що без арешту вказаного майна не можливо проведення слідчих дій, а також не доведено необхідність застосування такого заходу забезпечення кримінального провадження, про який ідеться в клопотанні, що він виправдовує такий ступінь втручання у права і свободи осіб, що є правові підстави для такого арешту, а також можливі наслідки здійснення арешту, а саме обмеження права власності, є розумними і співрозмірними із завданням кримінального провадження.

З метою збереження майна, яке може бути використане як доказ у кримінальному провадженні, слідчий суддя вважає за необхідне частково накласти арешт на тимчасово вилучене майно. Таким чином клопотання прокурора про накладення арешту підлягає до часткового задоволення.

Керуючись ст.170-173 КПК України, слідчий суддя,

у х в а л и в :

Клопотання прокурора Яворівської окружної прокуратури Львівської області ОСОБА_3 , про накладення арешту на тимчасово вилучене майно у кримінальному провадженні, відомості щодо якого внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000614 від 04.11.2023, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.358 КК України задовольнити частково.

Накласти арешт на свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу марки «Nissan», моделі «Rogue» д.н.з. НОМЕР_2 , який належить Пала Сероп, жителю АДРЕСА_2 , серії НОМЕР_1 , видане ТСЦ 6341 у виді заборони відчуження, користування та розпорядження зазначеним майном.

Місцем зберігання речових доказів, а саме: свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_1 , видане ТСЦ 6341визначити камеру зберігання речових доказів Яворівського РВП ГУ НП у Львівській області, що за адресою м.Яворів, вул.Івана Франка,16, Львівської області.

В решті вимог клопотання відмовити.

Контроль за виконанням ухвали доручити прокурору Яворівської окружної прокуратури Львівської області ОСОБА_3 .

Ухвала слідчого судді може бути оскаржена безпосередньо до Львівського апеляційного суду в порядку та строки, передбачені КПК України.

Ухвала може бути скасована в порядку ст.174 КПК України за клопотанням власника/володільця майна, що не був присутнім під час розгляду.

Слідчий суддя ОСОБА_1