УХВАЛА

19 грудня 2023 року

м. Київ

справа № 944/413/23

провадження № 51-2858ск23

Верховний Суд колегією суддів Третьої судової палати Касаційного кримінального суду у складі:

головуючого ОСОБА_1 ,

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

розглянувши касаційну скаргу заступника керівника Спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Західного регіону на ухвалу Львівського апеляційного суду від 13 вересня 2023 року стосовно засудженого ОСОБА_4 ,

встановив:

Прокурор звернувся до суду з касаційною скаргою на вищевказане судове рішення.

Перевіривши касаційну скаргу на відповідність вимогам ст. 427 Кримінального процесуального кодексу України (далі - КПК), колегія суддів дійшла висновку, що її необхідно залишити без руху, встановивши строк для усунення недоліків.

Відповідно до пункту 4 ч. 2 ст. 427 КПК у касаційній скарзі зазначаються обґрунтування вимог особи, яка її подає, із зазначенням того, у чому полягає незаконність чи необґрунтованість судового рішення.

Так, обґрунтування має узгоджуватися з положеннями ч. 1 ст. 438 КПК, згідно з якими підставами для скасування або зміни судового рішення судом касаційної інстанції є істотне порушення вимог кримінального процесуального закону, неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність та невідповідність призначеного покарання тяжкості кримінального правопорушення та особі засудженого. При вирішенні питання про наявність зазначених підстав суд касаційної інстанції має керуватися статтями 412-414 КПК.

У своїй касаційній скарзі прокурор посилається на істотні порушення вимог кримінального процесуального закону та неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність.

Втім, оскаржуючи ухвалу апеляційного суду, прокурор наполягає на тому, що суд апеляційної інстанції безпідставно погодився з висновком місцевого суду про наявність у ОСОБА_4 щирого каяття, внаслідок чого неправильно застосував закон України про кримінальну відповідальність, а саме ст. 66 КК, та звільнив його від відбування покарання з випробуванням на підставі ст. 75 КК.

Однак, як убачається з оскаржуваної ухвали апеляційного суду, щире каяття та активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення як обставини, які пом`якшують покарання, були встановлені під час досудового розслідування, зазначені в обвинувальному акті і не оспорювалися у суді першої інстанції прокурором, оскільки розгляд цього провадження здійснювався за правилами, передбаченими ч. 3 ст. 349 КПК.

Відтак, позиція сторони обвинувачення є непослідовною та суперечливою, що позбавляє Суд з`ясувати, які порушення вимог кримінального процесуального закону призвели до застосування закону України про кримінальну відповідальність, який, на думку прокурора, не підлягав застосуванню під час апеляційного перегляду. .

Наявність вказаних недоліків у скарзі, зважаючи на те, що суд касаційної інстанції переглядає судові рішення в межах касаційної скарги, перешкоджає вирішенню питання про відкриття касаційного провадження.

Відповідно до ст. 429 КПК, суд касаційної інстанції, встановивши, що касаційну скаргу подано без додержання вимог, передбачених ст. 427 КПК, постановляє ухвалу

про залишення касаційної скарги без руху, в якій зазначаються недоліки скарги

і встановлюється строк, необхідний для їх усунення.

Врахувавши вищенаведене, з огляду на те, що касаційну скаргу подано без додержання вимог, передбачених ст. 427 КПК, колегія суддів дійшла висновку, що скаргу необхідно залишити без руху і надати строк на усунення недоліків.

На підставі викладеного, керуючись ст. 429 КПК, Суд

постановив:

Касаційну скаргу заступника керівника Спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Західного регіону, на ухвалу Львівського апеляційного суду від 13 вересня 2023 року стосовно засудженого ОСОБА_4 залишити без руху та встановити строк для усунення зазначених в ухвалі недоліків касаційної скарги - десять днів із дня її отримання.

У разі невиконання вимог ухвали касаційну скаргу буде повернуто особі, яка її подала.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3