КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ

Київського апеляційного суду в складі:

головуючого суддіОСОБА_1 ,
суддів при секретарі судового засіданняОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м. Києві 28 вересня 2023 року, апеляційну скаргу прокурора Офісу Генерального прокурора ОСОБА_5 на ухвалу слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 24 серпня 2023 року, відносно

ОСОБА_6 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

підозрюваного у вчиненні кримінальних правопорушеннях, передбачених ч. 5 ст. 191 ч. 3 ст. 209 КК України,

за участі: прокурора захисника підозрюваного ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_6

ВСТАНОВИЛА:

Вказаною ухвалою залишено без задоволення клопотання старшого слідчого в особливо важливих справах Головного слідчого управління Державного бюро розслідувань ОСОБА_9 про продовження строку дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_6 , та застосовано до нього запобіжний захід у вигляді домашнього арешту, із забороною залишати цілодобово місце проживання за адресою: АДРЕСА_1 , за виключенням необхідності отримання медичної допомоги та прослідування в укриття цивільного захисту, строком до 29 вересня 2023 року включно, та покладено обов`язки передбачені ч. 5 ст. 194 КПК України.

Не погоджуючись з таким рішенням, прокурор подав апеляційну скаргу, в якій просив скасувати ухвалу слідчого судді, постановити нову ухвалу, якою задовольнити клопотання та застосувати відносно підозрюваного ОСОБА_6 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком до 29 вересня 2023 року, із можливістю внесення застави у розмірі 10 000 584 грн., та покласти обов`язки, передбачені ч. 5 ст. 194 КПК України.

За доводами прокурора, слідчим суддею не враховано, що ОСОБА_6 обґрунтовано підозрюється в тому, що у складі організованої групи в кількості 6 осіб, заволодів корисними копалинами загальнодержавного значення вартістю понад 474 млн. грн., що є особливо великим розміром, вчинив правочини з майном, щодо якого фактичні обставини свідчать про його одержання злочинним шляхом на суму понад 390 млн. грн., та перебуваючи цілодобово за місцем свого мешкання може особисто або через своїх знайомих вплинути на свідків у даному кримінальному провадженні, зокрема працівників ТОВ «Геомакс» з метою надання ними неправдивих свідчень.

Крім того, на даний час до матеріалів справи не долучено усі речові докази, що мають значення для кримінального провадження. ОСОБА_6 , який був директором ТОВ «Геомакс», може бути достеменно відомо про місцезнаходження таких речей та документів, він може вжити заходи, спрямовані на їх знищення чи спотворення, що перешкоджатиме кримінальному провадженню.

Також, ОСОБА_6 може спілкуватися з невстановленими на даний час учасниками організованої групи, у тому числі з одним з організаторів, з приводу планів укриття злочинної діяльності, знищення, приховання та спотворення речових доказів, що негативно вплине на подальше здійснення досудового розслідування та притягнення винних до кримінальної відповідальності.

Прокурор вважає, що застава в розмірі 10 000 584 грн., не є завідомо непомірною для підозрюваного, враховуючи посаду, яку обіймав ОСОБА_10 , вартість корисних копалин, якими заволоділа організована група (понад 474 млн. грн..), суму легалізованих коштів (понад 390 млн. грн..).

Зауважує, що статутний капітал ТОВ «Геомакс» складає 10 091 500 грн., та згідно інформації з Єдиного державного реєстру транспортних засобів Товариству належать ряд транспортних засобів: Mercedes-benz glc400d НОМЕР_1, Паз 4234-pan НОМЕР_2, Toyota rav-4 hybridуніверсал-b НОМЕР_3, Renault duster 1.5 dyHi?epcan-b НОМЕР_4, Volkswagen touareg універсал-b НОМЕР_5, Toyota hilux 2.7551 пікап НОМЕР_6, Toyota hilux2.4d пікап НОМЕР_7, Renault duster НОМЕР_8, FoTonабз- 9-3258 НОМЕР_9.

Заслухавши доповідь судді, доводи прокурора, який підтримав апеляційну скаргу і просив її задовольнити, пояснення захисника та підозрюваного, які заперечили проти задоволення апеляційної скарги та просили залишити ухвалу слідчого судді без змін, вивчивши матеріали провадження і перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга до задоволення не підлягає.

Як убачається з матеріалів судового провадження, Головним слідчим управлінням Державного бюро розслідуваньздійснюється досудове розслідування у кримінальному провадження, відомості про яке 24 жовтня 2022 року внесено до Єдиного реєстру досудового розслідування під № 0001477, за ознаками вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 240, ч. 5 ст. 191, ч. 3 ст. 209, ч. 2 ст. 28, ч. 1 ст. 366, ч. 2 ст. 364 КК України.

29 червня 2023 року підозрюваному ОСОБА_6 повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 5 ст. 191 ч. 3 ст. 209 КК України.

01 липня 2023 року до підозрюваного ОСОБА_6 застосовано запобіжний захід у виді тримання під вартою, строком до 29 серпня 2023 року.

22 серпня 2023 року постановою заступника Генерального прокурора ОСОБА_11 строк досудового розслідування продовжено до трьох місяців, тобто до 29 вересня 2023 року.

Ухвалою слідчого судді Печерського районного суду м. Києва 24 серпня 2023 року залишено без задоволення клопотання органу досудового розслідування про продовження ОСОБА_6 запобіжного заходу у виді тримання під вартою та застосовано до нього запобіжний захід у вигляді домашнього арешту, із забороною залишати цілодобово місце проживання за адресою: АДРЕСА_1 , за виключенням необхідності отримання медичної допомоги та прослідування в укриття цивільного захисту, строком до 29 вересня 2023 року включно, та покладено обов`язки передбачені ч. 5 ст. 194 КПК України.

Перевіряючи законність прийнятого рішення слідчим суддею, колегія суддів враховує практику Європейського суду з прав людини та дотримання ним вимог КПК України, які регулюють норми застосування запобіжного заходу.

Європейський суд з прав людини неодноразово підкреслював, що наявність підстав для тримання особи під вартою має оцінюватись в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин. Тримання особи під вартою завжди може бути виправдано, за наявності ознак того, що цього вимагають справжні інтереси суспільства, які, незважаючи на існування презумпції невинуватості, переважають інтереси забезпечення поваги до особистої свободи.

Згідно зі ст. 2 КПК України основним завданням кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден не винуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Відповідно до вимог ст. 177 КПК України, підставою для застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді вважати, що підозрюваний може переховуватися від органів досудового розслідування, а також вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення у якому підозрюється.

Згідно з ч. 1 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується чи продовжується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден з більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 цього Кодексу.

З ухвали суду та журналу судового засідання вбачається, що наведені в клопотанні слідчого підстави для продовження до ОСОБА_6 запобіжного заходу перевірено при розгляді клопотання. При цьому, допитано підозрюваного ОСОБА_6 заслухано думку прокурора та захисника, з`ясовано інші обставини, які мають значення при вирішенні питання застосування запобіжного заходу.

Слідчий суддя з`ясував питання про те, чи підтверджується наявність зазначених у клопотанні слідчого підстав продовження саме такого запобіжного заходу, передбаченого статтею 183 КПК України.

Слідчим суддею встановлено, що виключних обставин для тримання ОСОБА_6 під вартою немає, оскільки даних, які б свідчили про недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів у клопотанні слідчого не вказано та в судовому засіданні не доведено. Таких даних не надано і в суді апеляційної інстанції.

Враховуючи те, що прокурор не довів суду виняткових обставин, які б виправдовували подальше обмеження права підозрюваного на свободу та свідчили б про недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів, слідчий суддя застосував до підозрюваного запобіжний захід, передбачений ст. 181 КПК України, у вигляді домашнього арешту, із забороною цілодобово залишати місце проживання за адресою: АДРЕСА_1 , який є співмірний з існуючими ризиками, особою підозрюваного, тяжкістю злочину та його наслідками. При цьому, такий режим може перериватись необхідністю отримання медичної допомоги та прослідування до укриття цивільного захисту.

З вказаним висновком слідчого судді погоджується і колегія суддів.

Згідно з ч. 5 ст. 199 КПК України, слідчий суддя, зобов`язаний відмовити у продовженні строку тримання під вартою, якщо прокурор, слідчий не доведе, що обставини, зазначені у частині третій цієї статті виправдовують подальше тримання підозрюваного, обвинуваченого під вартою.

Як вважає колегія суддів, слідчий суддя прийшов до обґрунтованого висновку про те, що прокурором не доведено виняткових обставин, які б виправдовували обмеження права підозрюваного на свободу та свідчили б про недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів ніж тримання під вартою. Відтак, застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту є достатнім запобіжним заходом.

Відтак, твердження прокурора про те, що застосування до ОСОБА_6 більш м`якого запобіжного заходу буде недостатнім для запобігання зазначених у клопотанні ризикам, є непереконливими з урахуванням відсутності у матеріалах кримінального провадження даних про неналежну поведінку підозрюваного. Не надано таких даних прокурором і в судовому засіданні суду апеляційної інстанції.

Долучений прокурором рапорт начальника 2 сектору 5 відділу 1 управління ГУ «Д» ДЗНД СБ України ОСОБА_12 , про те, що ОСОБА_6 та інші підозрювані у кримінальному провадженні здійснюють заходи з організації оформлення підробних документів для виїзду за межі України, колегія суддів вважає непереконливими, оскільки підтверджуючих документів на вчинення таких дій не надано.

Слідчий суддя при розгляді клопотання дослідив всі обставини, з`ясування яких могло мати істотне значення для ухвалення законного обґрунтованого та вмотивованого рішення відповідно до вимог ст. 370 КПК України.

З урахуванням положень ст.ст. 177, 178 КПК України, п. 1 ст. 5 Європейської конвенції з прав людини та основоположних свобод суду належало з`ясувати чи тримання ОСОБА_6 під вартою до судового розгляду справи є тим запобіжним заходом, який забезпечив би його належну процесуальну поведінку та виконання ним процесуальних обов`язків, та чи не було можливості обмежитися в даному випадку застосуванням менш суворого запобіжного заходу, що, як вважає колегія суддів, правильно зроблено слідчим суддею.

За таких обставин, колегія суддів уважає, що необхідності у продовженні обмеження права особи на свободу, передбаченого кримінальним процесуальним законом України, ст. 5 Конвенції про захист прав і основоположних свобод людини в контексті зазначеного кримінального провадження немає, а тому апеляційну скаргу прокурора слід залишити без задоволення, а ухвалу слідчого судді, якою застосовано до ОСОБА_6 запобіжний захід у вигляді домашнього арешту без змін.

Окрім того, колегією суддів враховано те, що ухвалою слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 25 вересня 2023 року ОСОБА_6 продовжено строк дії запобіжного заходу у виді домашнього арешту у певний період доби до 25 листопада 2023 року.

Порушень норм КПК України, які могли б стати підставою для скасування ухвали слідчого судді, по справі не вбачається.

Керуючись ст. ст. 176 - 178, 183, 194, 309, 376, 404, 405, 407, 422 КПК України, колегія суддів -

ПОСТАНОВИЛА:

Ухвалу слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 24 серпня 2023 року, відносно ОСОБА_6 , - залишити без змін, а апеляційну скаргу прокурора Офісу Генерального прокурора ОСОБА_5 , - залишити без задоволення.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту проголошення є остаточною і оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді:

ОСОБА_13 ОСОБА_14 ОСОБА_15

Єдиний унікальний № 757/36977/23-к Слідчий суддя в 1-ій інстанції: ОСОБА_16

Провадження № 11сс/824/5555/2023 Доповідач ОСОБА_17

Категорія ст.181 КПК України