ДАРНИЦЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М.КИЄВА
провадження № 1-кс/753/3091/23
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"26" вересня 2023 р. слідчий суддя Дарницького районного суду м. Києва ОСОБА_1 з секретарем судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши в судовому засіданні в м. Києві клопотання ОСОБА_3 про скасування арешту майна у кримінальному провадженні № 0013582,

В С Т А Н О В И В:

19.09.2023 ОСОБА_3 (далі - ОСОБА_3 , заявник) в особі представника адвоката ОСОБА_4 звернулась до слідчого судді з клопотанням про скасування арешту на квартиру АДРЕСА_1 накладеного ухвалою слідчого судді від 07.02.2019 в рамках кримінального провадження № 0013582.

Клопотання мотивоване тим, що ОСОБА_3 є власником вищевказаного нерухомого майна, набутого правомірно, зареєстрованого у встановленому законом порядку, а відтак накладений на нього арешт обмежує гарантоване Конституцією України право заявника користуватися та розпоряджатися ним.

Представник власника майна ОСОБА_4 подав заяву про розгляд клопотання за його відсутності.

Слідчий та прокурор в судове засідання не з`явилися без повідомлення причин неявки, письмових пояснень чи заперечень на клопотання про скасування арешту майна не подали.

Дослідивши матеріали клопотання, слідчий суддя встановив такі обставини.

Слідчими слідчого відділу Дарницького УП ГУ НП у м. Києві розслідувалось кримінальне провадження № 0013582, внесене до ЄРДР 04.02.2017 за ознаками складу кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 190 КК України.

В рамках досудового розслідування у вказаному кримінальному провадженні 07.02.2019 слідчий суддя ОСОБА_5 постановила ухвалу про накладення арешту на об`єкт нерухомого майна - квартиру АДРЕСА_1 .

З викладених в ухвалі про арешт майна обставин кримінального провадження вбачається, що 14.12.2007 між ОСОБА_3 та Акціонерним комерційним Банком «Форум» укладено кредитний договір № 0152/07/00-Z від 14.12.2007. З метою забезпечення виконання зобов`язань за вказаним договором між ОСОБА_3 та Акціонерним комерційним Банком «Форум» 14.12.2007 укладено договір іпотеки, посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу ОСОБА_6 , зареєстрований в реєстрі за № 8888, предметом якого є нерухоме майно, а саме квартира АДРЕСА_1 та належить ОСОБА_7 на підставі свідоцтва про право власності від 05.11.2007 серії НОМЕР_1 .Відповідно до інформації що міститься у витязі з Державного реєстру речових прав від 12.03.2017 № 116713434 розділу «Актуальна інформація про предмет іпотеки» приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу ОСОБА_8 18.01.2016 накладено обтяження на квартиру АДРЕСА_1 у вигляді іпотеки на підставі договору про відступлення права вимоги за договором іпотеки від 14.12.2007, посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу ОСОБА_6 , зареєстрований в реєстрі за № 8888. При цьому, підставою для накладення такого обтяження став додатковий договір до договору іпотеки, посвідчений 14.12.2007 приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу ОСОБА_6 , зареєстрований в реєстрі за № 8888. Проте, договір іпотеки посвідчений 14.12.2007 приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу ОСОБА_6 , зареєстрований в реєстрі за № 8888 як підстава для реєстрації обтяження у витягу не зазначений. Також, приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу ОСОБА_8 в якості підстави для реєстрації обтяження на предмет іпотеки, а саме квартири АДРЕСА_1 не зазначено наявність документального підтвердження письмового повідомлення Іпотекодержателем у п`ятиденний строк боржника про відступлення прав за іпотечним договором і права вимоги за основним зобов`язанням, крім того таке повідомлення не надходило боржнику. 21.01.2016 постановою головного державного виконавця Дарницького ВДВС РУЮ у м. Києві ОСОБА_9 у виконавчому провадженні НОМЕР_2 накладено арешт на вказану квартиру. Однак не зважаючи на існуюче обтяження та заборону відчуження вказаного об`єкта нерухомого майна, змінено власника та обтяжувача вказаного об`єкта нерухомого майна на ТОВ «ФК Морган Кепітал». Постановою слідчого СВ Дарницького УП ГУ НП у м. Києві від 04.02.2019 вказану вище квартиру визнано речовим доказом у вказаному кримінальному провадженні. Враховуючи викладене, у органу досудового розслідування, є наявні підстави вважати, що посадовими особами ТОВ «Морган Кепітал» вчинено шахрайські дії, з метою заволодіння майном ОСОБА_7 , а саме щодо об`єкта нерухомого майна за адресою: АДРЕСА_2 . Накладаючи арешт на майно, слідчий суддя послався на існування реальної загрози подальшої незаконної реєстрації (перереєстрації) квартири за іншими особами, у зв`язку з чим з метою забезпечення збереження речового доказу, дійшов висновку про наявність підстав для їх арешту.

Порядок кримінального провадження врегульований Кримінальним процесуальним кодексом України, відповідно до положень якого зміст та форма кримінального провадження повинні відповідати загальним засадам кримінального провадження (статті 1, 7 КПК України).

Однією з таких засад є принцип законності, в основі якого є вимога нормативного характеру, що зобов`язує усіх осіб, які беруть участь у кримінальному провадженні, у своїй процесуальній діяльності неухильно додержуватися вимог Конституції України, КПК України, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, вимог інших актів законодавства (стаття 9 КПК України).

За загальним правилом, встановленим ст. 132 КПК України, застосування заходів забезпечення кримінального провадження не допускається, якщо слідчий, прокурор не доведе, що: 1) існує обґрунтована підозра щодо вчинення кримінального правопорушення такого ступеня тяжкості, що може бути підставою для застосування заходів забезпечення кримінального провадження; 2) потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи особи, про який ідеться в клопотанні слідчого, прокурора; 3) може бути виконане завдання, для виконання якого слідчий, прокурор звертається із клопотанням.

Під час розгляду питання про застосування заходів забезпечення кримінального провадження сторони кримінального провадження повинні подати слідчому судді або суду докази обставин, на які вони посилаються.

Підстави, умови та порядок накладення арешту на майно у кримінальному провадженні визначені нормами глави 17 КПК України.

Відповідно до положень ч. 1, 2 ст. 170 КПК України підставою для постановлення ухвали про арешт майна є наявність підстав чи розумних підозр вважати, що майно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна допускається з метою забезпечення: збереження речових доказів; спеціальної конфіскації; конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правого характеру щодо юридичної особи; відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Згідно ч. 3 даної норми у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті (забезпечення збереження речових доказів), арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 цього Кодексу.

Ст. 98 КПК України дає визначення речових доказів як матеріальних об`єктів, які були знаряддями вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

За приписом ст. 172 КПК України клопотання про арешт майна розглядається слідчим суддею, судом не пізніше двох днів з дня його надходження до суду, за участю слідчого та/або прокурора, цивільного позивача, якщо клопотання подано ним, підозрюваного, обвинуваченого, іншого власника майна, і за наявності - також захисника, законного представника, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження. Неприбуття цих осіб у судове засідання не перешкоджає розгляду клопотання.

Клопотання слідчого, прокурора, цивільного позивача про арешт майна, яке не було тимчасово вилучене, може розглядатися без повідомлення підозрюваного, обвинуваченого, іншого власника майна, їх захисника, представника чи законного представника, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо це є необхідним з метою забезпечення арешту майна.

Питання скасування арешту майна врегульовані ст. 174 КПК України, якою передбачено, що підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження - судом.

Арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

Клопотання про скасування арешту майна розглядає слідчий суддя, суд не пізніше трьох днів після його надходження до суду. Про час та місце розгляду повідомляється особа, яка заявила клопотання, та особа, за клопотанням якої було арештовано майно (ч. 2 ст. 174 КПК)..

Аналіз наведених норм кримінального процесуального закону в їх сукупності дає підстави для висновку, що розгляд клопотання про скасування арешту майна, поданого особою, яка не була присутня при розгляді клопотання про арешт майна, фактично є поновленням розгляду даного клопотання, а відтак тягар доведення залишається на особі, яка подала клопотання про арешт майна.

Даючи оцінку обставинам, наведеним в ухвалі слідчого судді про арешт майна, та беручи до уваги, що при арешті майна з метою забезпечення збереження речових доказів перевіряється лише доказове значення майна, на яке накладається арешт, при цьому добросовісність набувача такого майна не є перешкодою для його арешту на цій підставі (ч. 10 ст. 170 КПК України), суд дійшов висновку, що арешт на майно було накладено обґрунтовано, оскільки на той час існували достатні підстави вважати, що квартира була об`єктом кримінально протиправних дій.

Водночас з наведених у клопотанні обставин та наданих заявником доказів вбачається наявність підстав для перегляду цього заходу забезпечення кримінального провадження.

Так, судом встановлено, що арештоване майно було предметом іпотеки згідно з укладеним між Акціонерним комерційним Банком «Форум» та ОСОБА_3 іпотечним договором, посвідченим нотаріусом Київського міського нотаріального округу ОСОБА_6 14.12.2007 за реєстровим №8888 та забезпечувало вимоги банку за кредитним договором №0152/07/00-Z від 14.12.2007.

У подальшому Акціонерний комерційний Банк «Форум» відступило право вимоги за кредитним та іпотечним договором до ОСОБА_3 на користь ТОВ «Фінансова компанія «Моган Кепітал», останнє - на користь ОСОБА_10 , а остання - на користь ОСОБА_11 .

Відповідно до нотаріально посвідченої заяви ОСОБА_11 , Іпотечний договір, посвідчений нотаріусом Київського міського нотаріального округу ОСОБА_6 14.12.2007 за реєстровим №8888 припинено в зв`язку з виконанням у повному обсязі боржником ОСОБА_3 зобов`язання по поверненню заборгованості та відсотками за кредитним договором №0152/07/00-Z від 14.12.2007 у повному обсязі.

З огляду на те, що досудове розслідування у даному кримінальному провадженні триває вже майже 4 роки, сторона обвинувачення повинна надати переконливі докази існування обґрунтованої підозри щодо вчинення кримінального правопорушення та необхідності продовження арешту майна, проте жодних заперечень на дане клопотання та доказів на підтвердження вказаних обставин суду не надано.

Отже, з урахуванням тривалості строків досудового розслідування та відсутності обґрунтованої підозри щодо вчинення кримінального правопорушення, суд не встановив підстав для продовження арешту майна та дійшов до переконання, що обмеження прав власника арештованого майна не є розумним і співрозмірним завданням кримінального провадження.

Керуючись статтею 174 КПК України, слідчий суддя

У Х В А Л И В:

Клопотання ОСОБА_3 задовольнити.

Скасувати арешт майна у кримінальному провадженні № 0013582, накладений ухвалою слідчого судді Дарницького районного суду м. Києва ОСОБА_5 від 07.02.2019 на квартиру АДРЕСА_1 .

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1