Справа №579/1305/23 Головуючий у суді у 1 інстанції - ОСОБА_1
Номер провадження 11-сс/816/445/23 Суддя-доповідач - ОСОБА_2
Категорія - арешт майна
УХВАЛА

Іменем України

14 листопада 2023 року колегія суддів Сумського апеляційного суду в складі:

судді-доповідача - ОСОБА_2 ,

суддів - ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

з участю секретаря судового засідання - ОСОБА_5 ,

розглянула у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Суми кримінальне провадження № 579/1305/23 за апеляційною скаргою власника майна ОСОБА_6 на ухвалу слідчого судді Кролевецького районного суду Сумської області від 29.06.2023 про накладення арешту на майно,

установила:

В поданій апеляційній скарзі власник майна ОСОБА_7 просить скасувати ухвалу слідчого судді та постановити нову ухвалу, якою відмовити у задоволенні клопотання слідчого про накладення арешту на майно в кримінальному провадженні № 0000135, внесеного до ЄРДР 01.06.2023 за ч. 2 ст. 307 КК, оскільки у клопотанні та доданих до нього додатках відсутні будь-які докази того, що банківські картки, купюри, білий порошок у пластиковій банці, мобільний телефон використовувались у даному кримінальному провадженні та є речовими доказами. Зазначає, що накладення арешту на кредитну та соціальну картку призведе до неможливості існування (придбавати продукти харчування, сплачувати комунальні послуги), а також позбавить можливості сплачувати кредит. Банківська картка № НОМЕР_1 належить її чоловікові ОСОБА_8 , проте, надати докази на підтвердження цього вона не має можливості, оскільки така інформація є банківською таємницею, сам чоловік перебуває на військовій службі і позбавлений можливості підтвердити такий факт. Стверджує, що в клопотанні слідчого та доданих до нього матеріалів відсутні будь-які докази того, що незастосування арешту призведе до приховування, пошкодження, псування, знищення вказаного майна.

28.06.2023 до Кролевецького районного суду Сумської області з клопотанням про накладення арешту на майно, погодженим із начальником Кролевецького відділу Конотопської окружної прокуратури, звернувся ст. слідчий СВ ВП № 1 (м. Кролевець) Конотопського РВП ГУНП в Сумській області ОСОБА_9 , яке обґрунтував тим, що у кримінальному провадженні № 0000135 від 01.06.2023 здійснюється досудове розслідування за ч. 2 ст. 307 КК за фактом того, що на території м. Кролевець громадянин ОСОБА_10 спільно з громадянином ОСОБА_11 незаконно займається збутом наркотичних засобів PVP солі та амфетамін.

21.06.2023 до СВ ВП № 1 (м. Кролевець) Конотопського РВП ГУНП в Сумській області надійшов рапорт від начальника СКП ВП № 1 (м. Кролевець) Конотопського РВП ГУНП в Сумській області про те, що до даного кримінального правопорушення можуть бути причетні ОСОБА_12 , ОСОБА_13 та ОСОБА_14 і вони можуть зберігати наркотичні речовини за місцем свого проживання АДРЕСА_1 та АДРЕСА_2 .

26.06.2023 на підставі ухвали слідчого судді Кролевецького районного суду Сумської області від 26.06.2023 з метою відшукання та вилучення предмету і знаряддя вчинення кримінального правопорушення проведено обшук за адресою: АДРЕСА_2 , за місцем реєстрації та проживання ОСОБА_14 , у ході якого виявлено та вилучено: ваги та дзеркальце у шкарпетці; аркуші паперу з написами; блокнот синього кольору; гаманець бордового кольору; банківська картка Приватбанку (перший депозит ощадна книжка НОМЕР_2 , картка Райфайзенбанку без номеру, банківська картка Приватбанку «Золота для виплат» НОМЕР_3 ; банківська картка Приватбанку «Голд» НОМЕР_4 , картка Приватбанку «Картка для виплат» НОМЕР_5 , картка Приватбанку «Золота для виплат» НОМЕР_1 , картка Приватбанку «Для виплат» НОМЕР_6 , картка Приватбанку «Для виплат» НОМЕР_7 ; купюра номіналом 20 грн ТГ9130229, купюра номіналом 100 грн УЛ5736134, 5 купюр номіналом по 200 грн ГД0837131, ДА8502185, ГВ1386650, ДВ0992868, ЕЗ8440281; білий порошок у пластиковій банці з-під препарату гексавіт; мобільний телефон Redmi 9А синього кольору.

26.06.2023 вилучені в ході проведення обшуку предмети визнані речовими доказами у кримінальному провадженні і, оскільки дане майно містить відомості, які можуть бути використані як доказ факту та обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, тобто відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 КПК, то слідчий просив накласти на нього арешт.

Ухвалою слідчого судді Кролевецького районного суду Сумської області від 29.06.2023 клопотання слідчого задоволено та накладено арешт на вилучені речі в ході проведення 26.06.2023 обшуку за адресою: АДРЕСА_2 , власниками яких є ОСОБА_14 із забороною користуватись та розпоряджатись вказаним майном. Своє рішення слідчий суддя умотивував тим, що зазначене майно належить до категорій, зазначених в ст. 167 КПК, та відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 КПК, оскільки є речовими доказами та містяться обґрунтовані підстави вважати, що існує сукупність підстав та розумних підозр вважати, що вищезазначене майно є доказом кримінального правопорушення.

Будучи належним чином повідомленими про час і місце апеляційного розгляду, учасники кримінального провадження в судове засідання не з`явились, від прокурора ОСОБА_15 та власника майна ОСОБА_14 надійшли письмові заяви про розгляд апеляційної скарги у їх відсутність, тому колегія суддів вважає за можливе здійснити апеляційний розгляд у відсутність сторін кримінального провадження, що не суперечить вимогам кримінального процесуального закону.

Вислухавши суддю-доповідача про зміст оскарженого рішення слідчого судді, перевіривши матеріали кримінального провадження та обговоривши доводи поданої апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає з таких підстав.

Положеннями ч. 1 ст. 131 КПК передбачено, що одним із заходів забезпечення кримінального провадження є арешт майна, а відповідно ч. 1 ст. 170 КПК, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом кримінального правопорушення, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна, а згідно ч. 2 вказаної статті арешт майна допускається з метою забезпечення, крім іншого: 1) збереження речових доказів.

Положеннями ч. 3 ст. 170 КПК регламентовано, що у випадку, передбаченому п. 1 ч. 2 цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним ст. 98 цього Кодексу (матеріальні об`єкти та документи, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження та інше).

Відповідно п. 1-2, 5-6 ч. 2 ст. 173 КПК, при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, зокрема повинен враховувати: правову підставу для арешту майна; можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому п. 1 ч. 2 ст. 170 цього Кодексу); розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження, а також наслідки арешту майна для підозрюваного та третіх осіб.

Розглянувши клопотання про арешт майна, слідчий суддя дійшов цілком обґрунтованого висновку, що арешт повинен бути накладений на майно з метою забезпечення збереження речових доказів, що в повній мірі відповідає фактичним обставинам кримінального провадження, вимогам кримінального процесуального закону та належним чином вмотивовано, оскільки при вирішенні зазначеного вище питання дотримані вимоги ст. 170-173 КПК, з`ясовані і досліджені всі ті обставини, з якими кримінальний процесуальний закон пов`язує можливість накладення арешту на майно, а саме наявність правової підстави для арешту цього майна, можливість використання арештованого майна як доказу у кримінальному провадженні тощо.

Як убачається з матеріалів кримінального провадження, слідчим СВ ВП № 1 (м. Кролевець) Конотопського РВП ГУНП в Сумській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні, відомості про яке внесені 01.06.2023 за № 0000135 за ч. 2 ст. 307 КК за фактом того, що на території м. Кролевець громадянин ОСОБА_10 спільно з громадянином ОСОБА_11 незаконно займається збутом наркотичних засобів PVP солі та амфетаміну.

21.06.2023 до СВ ВП № 1 (м. Кролевець) Конотопського РВП ГУНП в Сумській області надійшов рапорт від начальника СКП ВП № 1 (м. Кролевець) Конотопського РВП ГУНП в Сумській області про можливу причетність до кримінального правопорушення ОСОБА_12 , ОСОБА_13 та ОСОБА_14 і вони можуть зберігати наркотичні речовини за місцем свого проживання АДРЕСА_1 та АДРЕСА_2 .

26.06.2023 на підставі ухвали слідчого судді був проведений обшук за адресою: АДРЕСА_2 , за місцем реєстрації та проживання ОСОБА_14 , в ході якого було тимчасово вилучене зазначене в клопотанні слідчого майно, а саме ваги та дзеркальце у шкарпетці; аркуші паперу з написами; блокнот синього кольору; гаманець бордового кольору; банківська картка Приватбанку (перший депозит ощадна книжка НОМЕР_2 , картка Райфайзенбанку без номеру, банківська картка Приватбанку «Золота для виплат» НОМЕР_3 ; банківська картка Приватбанку «Голд» НОМЕР_4 , картка Приватбанку «Картка для виплат» НОМЕР_5 , картка Приватбанку «Золота для виплат» НОМЕР_1 , картка Приватбанку «Для виплат» НОМЕР_6 , картка Приватбанку «Для виплат» НОМЕР_7 ; купюра номіналом 20 грн ТГ9130229, купюра номіналом 100 грн УЛ5736134, 5 купюр номіналом по 200 грн ГД0837131, ДА8502185, ГВ1386650, ДВ0992868, ЕЗ8440281; білий порошок у пластиковій банці з-під препарату гексавіт; мобільний телефон Redmi 9А синього кольору.

26.06.2023 вилучені в ході проведення обшуку предмети визнані речовими доказами у кримінальному провадженні, так як дане майно містить відомості, які можуть бути використані як доказ факту та обставин, що встановлюються під час кримінального провадження.

Колегія суддів погоджується з висновком слідчого судді про наявність підстав для застосування заходу забезпечення кримінального провадження у виді арешту вилученого в ході обшуку майна, оскільки дійсно на даний час існує реальна необхідність в забезпеченні збереження цього майна як речового доказу у вказаному вище кримінальному провадженні № 0000135.

Аналізуючи наведені обставини колегія суддів вважає, що на даному етапі кримінального провадження потреби досудового розслідування всупереч доводів апеляційної скарги власника майна виправдовують втручання у права та інтереси власника майна з метою забезпечення кримінального провадження.

Також колегія суддів, вирішуючи питання щодо об`єму (кількості), законності і обґрунтованості арешту майна враховує і сталу судову практику ЄСПЛ щодо «відповідності втручання в право володіння майном принципу правомірного втручання, сумісного з гарантіями ст. 1 Першого протоколу до Конвенції», згідно якої підлягають оцінці три головні критерії, а саме: а) чи є втручання законним; б) чи переслідує воно «суспільний інтерес»; в) чи є такий захід (втручання в право на мирне володіння майном) пропорційним визначеним цілям.

Таким чином, втручання держави у право володіння майном у даному конкретному випадку є законним і обґрунтованим, оскільки таке втручання здійснено на підставі чинного КПК, який є доступним для заінтересованих осіб, чітким та передбачуваним у питаннях застосування та наслідків дії його норм, сумісних з принципами Конвенції.

Втручання у вказаному вище кримінальному провадженні є виправданим, так як воно здійснено з метою задоволення «суспільного інтересу» та за наявності об`єктивної необхідності в цьому у формі публічного, загального інтересу, який включає інтерес держави, громади, а також здійснено з дотриманням принципу «пропорційності» - «справедливої рівноваги (балансу)» між інтересами держави (суспільства, громади), пов`язаними з втручанням, та інтересами особи, яка так чи інакше страждає від втручання, який передбачає наявність розумного співвідношення (обґрунтованої пропорційності) між метою, що передбачається для досягнення, та засобами, які використовуються. При цьому, оцінюючи пропорційність, колегія суддів виходить з того, що досягти легітимної мети за допомогою інших заходів, які були б менш обтяжливими для прав і свобод заінтересованої особи, ніж арешт майна, неможливо, застосовані слідчим суддею суду першої інстанції обмеження стосовно вказаного в ухвалі майна не є надмірними або ж такими, що є більшими, ніж необхідно для реалізації поставленої мети.

Доказів негативних наслідків від застосування такого заходу забезпечення кримінального провадження як арешт майна, власником та представником власника майна не надано та колегією суддів не встановлено.

У сукупності з обставинами кримінального провадження, колегія суддів об`єктивно переконана, що слідчий суддя, накладаючи арешт на зазначене у клопотанні слідчого майно, діяв у спосіб та в межах законодавства, арешт застосований на засадах розумності та співмірності, а тому доводи апеляційної скарги власника майна з цього приводу є необґрунтованими.

Необхідно зауважити, що слідчий суддя на даному етапі провадження не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд під час розгляду кримінального провадження по суті, зокрема оцінювати докази з точки зору їх достатності та допустимості для визнання особи винуватою чи невинуватою у вчиненні кримінального правопорушення, правильності правової кваліфікації дій особи, на майно якої накладено арешт, переваги одних доказів над іншими тощо.

Слідчий суддя на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів повинен визначити лише чи є причетність особи до вчинення кримінального правопорушення ймовірною, вірогідною та достатньою певною мірою для застосування щодо особи обмежувальних заходів.

Перевіривши матеріали клопотання в межах своєї компетенції, слідчий суддя у висновках, які зробив орган досудового розслідування чогось очевидно необґрунтованого чи недопустимого не встановив. Не виявлено таких обставин і колегією суддів.

Щодо доводів власника майна про те, що накладення арешту на вказане майно призведе до неможливості придбавати продукти харчування, сплачувати комунальні послуги, погашати кредит, що арештоване майно жодним чином не використовувалося у даному кримінальне провадженні і речовим доказом бути не може, колегія суддів вважає такими, що не спростовують правильність висновків слідчого судді, за наявності того, що такий захід забезпечення кримінального провадження є необхідним з метою перевірки та уточнення відомостей, які мають значення для встановлення певних обставин у даному кримінальному провадженні.

Інші доводи, на які посилається в апеляційній скарзі власник майна ОСОБА_14 не можуть бути підставою для скасування оскарженої ухвали, та підлягають перевірці під час досудового розслідування.

Таким чином, арешт на майно у даному кримінальному провадженні накладений за наявності для цього правових підстав та відповідає вимогам КПК, а матеріали судового провадження свідчать, що застосування зазначеного заходу забезпечення кримінального провадження є виправданим, пропорційним та необхідним, внаслідок чого рішення слідчого судді є законним, обґрунтованим і підлягає залишенню без змін.

Керуючись ст. 404, 405, 407, 418, 419 і 422 КПК України,

постановила:

Ухвалу слідчого судді Кролевецького районного суду Сумської області від 29.06.2023 про накладення арешту на майно залишити без змін, а апеляційну скаргу власника майна ОСОБА_6 на цю ухвалу без задоволення.

Ухвала набирає законної сили з моменту її оголошення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4