Справа № 308/7531/23
Закарпатський апеляційний суд
У Х В А Л А

І м е н е м У к р а ї н и

11.10.2023 м. Ужгород

Закарпатський апеляційний суд у складі :

головуючого судді ОСОБА_1 ,

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

за участю секретарки судових засідань - ОСОБА_4 ,

та учасників судового розгляду: прокурора ОСОБА_5 ,

обвинувачених ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , та їх захисників, адвокатів

ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , ОСОБА_16 , ОСОБА_17 , ОСОБА_18 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали контрольного провадження у кримінальному провадженні № 11-кп/4806/565/23, за апеляційними скаргами, які подали адвокат ОСОБА_13 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_11 , адвокат ОСОБА_17 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_7 , адвокат ОСОБА_18 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_12 , адвокат ОСОБА_14 в інтересах обвинувачених ОСОБА_19 , ОСОБА_6 , ОСОБА_10 , ОСОБА_9 , адвокат ОСОБА_20 в інтересах обвинуваченої ОСОБА_10 , адвокат ОСОБА_16 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_21 ,

ВСТАНОВИВ:

Ухвалою Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 14 вересня 2023 року, задоволено клопотання прокурора у кримінальному провадженні №0000334, внесеному 29.06.2022 до Єдиного реєстру досудових розслідувань (далі - ЄРДР) та продовжено строк дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою на 60 днів, до 12 листопада 2023 року включно щодо:

обвинувачених у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 255; ч. 4 ст. 28, ч. 3 ст. 307; ч. 4 ст. 28, ч. 3 ст. 311; ч. 4 ст. 28, ч. 2 ст. 317 КК України, ОСОБА_6 , ОСОБА_7 ;

обвинувачених у вчиненні у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 307 КК України, ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_21 ;

обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 307; ч. 3 ст. 307 КК України, ОСОБА_11 ;

обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 255; ч. 4 ст. 28, ч. 3 ст. 307; ч. 4 ст. 28, ч. 3 ст. 311; ч. 4 ст. 28, ч. 2 ст. 317; ч. 1 ст. 263 КК України, ОСОБА_22 ,

обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 307; ч. 1 ст. 309 КК України, ОСОБА_12 .

Цією ухвалою відносно обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 255; ч. 4 ст. 28, ч. 3 ст. 307; ч. 4 ст. 28, ч. 3 ст. 311; ч. 4 ст. 28, ч. 2 ст. 317 КК України, ОСОБА_23 ; обвинувачених у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 255; ч. 4 ст. 28, ч. 3 ст. 307; ч. 4 ст. 28, ч. 3 ст. 311; ч. 4 ст. 28, ч. 2 ст. 317 КК України, ОСОБА_24 , ОСОБА_25 ; обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 255; ч. 4 ст. 28, ч. 3 ст. 307; ч. 4 ст. 28, ч. 3 ст. 311; ч. 4 ст. 28, ч. 2 ст. 317; ч. 1 ст. 309 КК України, ОСОБА_26 - продовжено строк дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою із визначенням застави в розмірі 80 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 214720 грн, яку вони внесли та з покладенням на обвинувачених процесуальних обов`язків передбачених пунктами 1, 2, 3, 4, 8 ч. 5 ст. 194 КПК України, строком на 2 місяці, тобто до 14.11.2023, а саме: прибувати до суду на першу вимогу; не відлучатися з населеного пункту, в якому вони фактично проживають без дозволу суду; повідомляти суд про зміну свого місця проживання; здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти, якщо їх декілька) для виїзду за кордон, інші документи, що надають право на виїзд із України та в`їзд в Україну; не спілкуватися з визначеними судом особами.

Ухвала суду оскаржується в частині продовження строку дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно обвинувачених: ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_21 , ОСОБА_12 .

Так, в ухвалі суду вказується на те, що у провадженні Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області знаходиться кримінальне провадження №0000334, внесене 29.06.2022 до ЄРДР за обвинуваченням ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_23 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 255; ч. 4 ст. 28, ч. 3 ст. 307; ч. 4 ст. 28, ч. 3 ст. 311; ч. 4 ст. 28, ч. 2 ст. 317 КК України, ОСОБА_22 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 255; ч. 4 ст. 28, ч. 3 ст. 307; ч. 4 ст. 28, ч. 3 ст. 311; ч. 4 ст. 28, ч. 2 ст. 317; ч. 1 ст. 263 КК України, ОСОБА_24 , ОСОБА_25 , ОСОБА_27 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 255; ч. 4 ст. 28, ч. 3 ст. 307; ч. 4 ст. 28, ч. 3 ст. 311; ч. 4 ст. 28, ч. 2 ст. 317 КК України, ОСОБА_26 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 255; ч. 4 ст. 28, ч. 3 ст. 307; ч. 4 ст. 28, ч. 3 ст. 311; ч. 4 ст. 28, ч. 2 ст. 317; ч. 1 ст. 309 КК України, ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_21 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 307 КК України, ОСОБА_11 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 307; ч. 3 ст. 307 КК України, ОСОБА_12 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 307; ч. 1 ст. 309 КК України. У кримінальному провадженні 12 вересня 2023 року, прокурор подав клопотання про продовження обвинуваченим: ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_22 , ОСОБА_27 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_21 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 строк дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. Підставою для продовження застосованих запобіжних заходів є наявність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, які, на переконання прокурора, не змінилися, вони є реальними та досі існують. Так, прокурор вважає, що перебування обвинувачених на волі може негативно вплинути на хід судового розгляду, оскільки вони зможуть вчиняти тиск на основного свідка у кримінальному провадженні. Крім того, прокурор звертає увагу на те, що більшість обвинувачених є мешканцями інших регіонів, тому не зможуть виконувати покладені на них обов`язки та матимуть змогу ухилятися від суду, знаючи про покарання, яке їм буде загрожувати, а також зможуть продовжити злочинну діяльність. Також прокурор подав клопотання про продовження обвинуваченим ОСОБА_23 , ОСОБА_25 , ОСОБА_26 , ОСОБА_24 строку дії обов`язків, передбачених пунктами 1, 2, 3, 4, 8 ч. 5 ст. 194 КПК України. Підставою для продовження вищезгаданих обов`язків є необхідність у запобіганні переховуванню обвинувачених від суду, впливу на свідків та вчиненні в подальшому інших злочинів. При цьому за обставин цього кримінального провадження, на переконання прокурора, мета продовження строку дії обов`язків, передбачених ст. 194 КПК України, виправдовує ступінь втручання у права і свободи обвинувачених. Просить задовольнити подані ним клопотання у повному обсязі.

Судом встановлено, що стороною обвинувачення доведено наявність обставин, які свідчать про обґрунтованість підозри у вчиненні обвинуваченими інкримінованих їм кримінальних правопорушень, а також те, що ризики переховування обвинувачених від суду та незаконного впливу на свідка, який конфіденційно співпрацює зі стороною обвинувачення, є реальними і такими, що існують досі. На переконання колегії суддів, застосування альтернативних запобіжних заходів, які не пов`язані з триманням під вартою, не забезпечить належної процесуальної поведінки кожного з обвинувачених, а також не зменшить наявних ризиків. Судом взято до уваги характеризуючі відомості про особу кожного з обвинувачених, характер пред`явленого їм обвинувачення, тяжкість покарання, що загрожує ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_21 , ОСОБА_12 , відтак суд дійшов висновку, що застосування альтернативних запобіжних заходів у вигляді домашнього арешту, застави, особистого зобов`язання на цій стадії судового процесу є недоцільним з огляду на їх непропорційність встановленим ризикам. Враховуючи вищевикладене, а також беручи до уваги те, що судове провадження щодо обвинувачених триває, суд констатує про відсутність підстав для зміни обраного запобіжного заходу тримання під вартою відносно обвинувачених: ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_21 , ОСОБА_12 . Разом з тим, судом встановлено, що 21.07.2023 ухвалою Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області продовжено строк дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно обвинувачених ОСОБА_23 , ОСОБА_25 , ОСОБА_26 , ОСОБА_24 строком на 60 діб, тобто до 18 вересня 2023 року. Надалі, ухвалою Закарпатського апеляційного суду від 07.09.2023, ухвалу суду першої інстанції змінено в частині продовження строку дії запобіжного заходу та змінено запобіжний захід щодо обвинувачених у вигляді тримання під вартою із визначенням застави в розмірі 80 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 214720 грн, яку вони внесли, та з покладенням на обвинувачених відповідних обов`язків, передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України, а саме: прибувати до суду на першу вимогу; не відлучатися з населеного пункту, в якому вони фактично проживають без дозволу суду; повідомляти суд про зміну місця проживання; здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти, якщо їх декілька) для виїзду за кордон, інші документи, що надають право на виїзд із України та в`їзд в України; не спілкуватися з визначеними судом особами. Строк дії вищезазначеної ухвали суду першої інстанції від 21.07.2023 спливає 18.09.2023. Дослідивши матеріали кримінального провадження, суд дійшов висновку про те, що на даний час стороною обвинувачення доведено наявність обставин, передбачених пунктами 1-3 ч. 1 ст. 194 КПК України. Тому, вирішуючи питання про продовження строку дії додаткових обов`язків щодо обвинувачених ОСОБА_23 , ОСОБА_25 , ОСОБА_26 , ОСОБА_24 , судом враховано тяжкість та характер інкримінованих їм кримінальних правопорушень, зокрема те, що кримінальне правопорушення за ч. 3 ст. 307 КК України, відповідно до ст. 12 КК України, віднесено до особливо тяжких злочинів. При цьому кримінальні правопорушення, передбачені статтями 307, 311 і 317 КК України, віднесені до злочинів у сфері обігу особливо небезпечних наркотичних засобів, що створює загрозу для здоров`я населення. У свою чергу, кримінальні правопорушення, передбачені ч. 1 та ч. 2 ст. 255 КК України, посягають на громадську безпеку. Тому, суд обґрунтованими визнав доводи сторони обвинувачення про наявність щодо ОСОБА_23 , ОСОБА_25 , ОСОБА_26 , ОСОБА_24 ризиків, передбачених п. 1 та 3 ч. 1 ст. 177 КПК України. Отже, судом констатовано необхідність задоволення клопотання прокурора про продовження строку дії додаткових обов`язків, передбачених ст. 194 КПК України, відносно обвинувачених ОСОБА_23 , ОСОБА_25 , ОСОБА_26 , ОСОБА_24 , а саме: прибувати до суду на першу вимогу; не відлучатися з населеного пункту, в якому вони фактично проживають без дозволу суду; повідомляти суд про зміну свого місця проживання; здати на зберігання до відповідних органів державної влади свої паспорт (паспорти, якщо їх декілька) для виїзду за кордон, інші документи, що надають право на виїзд із України та в`їзд в Україну; не спілкуватися зі свідками по кримінальному провадженню.

В апеляційній скарзі захисник обвинуваченого ОСОБА_7 , адвокат ОСОБА_17 , вказує на те, що ухвала суду є необґрунтованою, незаконною, такою, що підлягає скасуванню. Стверджує, що підозра у вчиненні інкримінованих його підзахисному кримінальних правопорушень є необґрунтованою, обраний щодо нього запобіжний захід вважає занадто суворим. Зазначає, що жоден із наведених прокурором ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, не підтверджений належними доказами. Звертає увагу на те, що ОСОБА_7 утримується під вартою з 19 грудня 2022 року, тобто понад 9 місяців, за цей час умови запобіжного заходу обвинувачений не порушував, на слідчі дії з`являвся, не чинив жодних перешкод у проведенні слідчих та процесуальних дій, відносно учасників кримінального провадження не має наміру чинити який-небудь тиск. Зазначає, що ОСОБА_7 раніше не судимий, має можливість працевлаштуватись, у нього є сім`я, позитивно характеризується за місцем проживання та перебування, за нього виявив бажання бути поручителем ОСОБА_28 . Адвокат ОСОБА_29 також звертає увагу на погіршення стану здоров`я доньки обвинуваченого ОСОБА_7 , що зумовлює необхідність у догляді за нею; стверджує, що сторона обвинувачення обрала незаконний підхід до документування кримінального правопорушення, що призвело до неконтрольованого розповсюдження забороненої у вільному обігу речовини. З огляду на наведене, достатнім є застосування відносно обвинуваченого ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту з покладенням додаткових обов`язків, передбачених ст. 194 КПК України.

В апеляційній скарзі захисник обвинуваченого ОСОБА_12 , адвокат ОСОБА_18 , вказує на незаконність та необґрунтованість ухвали суду, просить її скасувати. Вважає, що сторона обвинувачення не надала суду достатньо доказів на підтвердження тих обставин, що забезпечити належну процесуальну поведінку обвинуваченого можна лише шляхом застосування найбільш суворого запобіжного заходу. Апелянт стверджує, що обвинувачений ОСОБА_12 у порядку ст. 208 КПК України не затримувався, за першою вимогою прибув до суду для розгляду клопотання про обрання йому запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. Крім того, підозрюваний ОСОБА_12 не ухилявся від участі у процесуальних діях. Захисник звертає увагу суду на те, що ОСОБА_12 не обвинувачується у вчиненні кримінальних правопорушень, вчинених злочинною організацією та посилається на дані про особу ОСОБА_12 : одружений, має міцні соціальні зв`язку, утримує неповнолітню дитину, має вищу освіту, батько обвинуваченого, ОСОБА_30 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , є інвалідом 2 групи, а мати ОСОБА_31 , ІНФОРМАЦІЯ_2 інвалідом 3 групи, за місцем проживання, згідно з характеристикою, щодо обвинуваченого позитивні відгуки, постійно піклується про батьків інвалідів, а відповідно до характеристики командира ДФ «Боярської територіальної громади №1 ім. Євгена Коновальця» зарекомендував себе позитивно. Захисник обвинуваченого вказує і на те, що ОСОБА_12 має серйозне захворювання, оскільки йому поставлений діагноз «Трофічні виразки обох гомілок», що може загрожувати ампутацією нижніх кінцівок. Просить ухвалу скасувати, постановити нову, якою щодо обвинуваченого ОСОБА_12 обрати запобіжний захід, не пов`язаний із триманням під вартою з покладенням обов`язків, передбачених ст. 194 КПК України.

В апеляційній скарзі адвокат ОСОБА_13 , який діє в інтересах обвинуваченого ОСОБА_11 , вказує на те, що ухвала суду є необґрунтованою, незаконною, тому її слід скасувати. Зазначає, що вирішення питання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_11 вирішується ввосьме, однак сторона обвинувачення не надала нових доказів, які б свідчили про те, що ризики, які існували на момент обрання запобіжного заходу є реальними і вони наявні і досі. Звертає увагу на те, що стороною захисту заявлено клопотання про зміну відносно обвинуваченого ОСОБА_11 запобіжного заходу, визначивши обвинуваченому розмір застави, що обґрунтовано було тим, що ризики, передбачені ст. 177 КПК України, на які посилався прокурор не існують, оскільки обвинувачений ОСОБА_11 не має наміру ні переховуватись від суду, ні перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, ні впливати на свідка у кримінальному провадженні, а окрім того, обвинувачений є немолодим за віком, має постійне місце проживання, хронічне захворювання, яке наразі загострилось, його дружина ОСОБА_32 , тяжко хворіє на онкологічне захворювання та відповідно потребує допомоги, раніше не судимий. Окрім цього, захисник звертає увагу на стан здоров`я обвинуваченого ОСОБА_11 , вказуючи на те, що обвинувачений ОСОБА_11 неодноразово звертався до лікарів Закарпатської УВП №9 з приводу хронічної хвороби, а саме аденоабсцесу верхньої третини правої передньо-бокової поверхні шиї. Апелянт вважає, що вищевказані обставини місцевим судом не враховані всупереч тому, що на їх підтвердження стороною захисту надані достовірні та належні докази. Окремо звертає увагу на те, що на стадії судового розгляду кримінального провадження обвинувачений ОСОБА_11 у суді частково визнав вину - за епізодом зберігання наркотичного засобу - канабісу, загальною масою 862, 5007 грамів, яку добровільно видав під час обшуку, не погоджувався лише з правовою кваліфікацією інкримінованого йому кримінального правопорушення (зберігав без мети збуту). Просить ухвалу скасувати, постановити нову, якою визначити обвинуваченому ОСОБА_11 розмір застави.

Адвокат ОСОБА_14 , який діє в інтересах обвинуваченого ОСОБА_9 , в апеляційній скарзі вказує на те, що ухвала суду є незаконною, вважає, що така підлягає скасуванню. На переконання захисника, підозра його підзахисному ОСОБА_9 є необґрунтованою. Ризики, на які посилається сторона обвинувачення у клопотанні не підтверджені доказами та ґрунтуються на припущеннях. Апелянт також зазначає, що ОСОБА_9 утримується під вартою більше 5 місяців, упродовж цього часу процесуальна поведінка обвинуваченого відповідала вимогам закону, тобто ОСОБА_9 з`являвся на всі процесуальні і слідчі дії, не чинив жодних перешкод у проведенні таких дій, до всіх учасників кримінального провадження ставиться з повагою, тому ризик незаконного впливу на свідків у кримінальному провадження існувати не може. Сторона захисту вважає, що інкриміновані ОСОБА_9 злочини є сфальсифікованими. Заробітку від вказаних кримінальних правопорушень ОСОБА_9 не мав. Апелянт також вважає, що судом не враховано, що обвинувачений раніше не судимий, має постійне місце проживання, може працевлаштуватись, у нього є сім`я, що є підставою для визначення відносно ОСОБА_9 розміру застави із покладенням відповідних процесуальних обов`язків. Просить ухвалу скасувати, постановити нову, якою щодо обвинуваченого ОСОБА_9 обрати запобіжний захід, не пов`язаний із триманням під вартою та покласти на підозрюваного обов`язки, передбачені ст. 194 КПК України, а саме: прибувати до слідчого, прокурора, суду, на їх першу вимогу; не спілкуватися зі свідками, експертами, іншими обвинуваченими у кримінальному провадженні; не відлучатися з населеного пункту, де проживає обвинувачений без дозволу слідчого, прокурора, суду; повідомляти про зміну свого місця проживання слідчого, прокурора, суд.

В апеляційній скарзі адвокат ОСОБА_14 , який діє в інтересах обвинуваченого ОСОБА_19 , вказує на те, що ухвала суду є необґрунтованою, незаконною, тому її слід скасувати. Зазначає, що підозра ОСОБА_19 є необґрунтованою, невмотивованою, незаконною. Вважає, що матеріалами кримінального провадження підтверджується факт незаконності документування вчинення кримінального правопорушення, а саме: контрольні поставки проведені у порушення вимог п. 2 ч. 2 ст. 271 КПК України (під час контрольної поставки було поширено речовину небезпечну для багатьох людей, а саме наркотичну); огляд виїмки кореспонденції проводився у порушення вимог ч. 2 ст. 262 КПК України (під час огляду кореспонденції не проведено заміну речовими, яка заборонена у вільному обігу на їх безпечні аналоги). Місцевим судом не враховано, що сторона обвинувачення не надала належних доказів, які б підтвердили те, що існують ризики, передбачені ст. 177 КПК України. Апелянт вказує на належну процесуальну поведінку свого підзахисного за період дії запобіжного заходу, а також на те, що ОСОБА_19 утримується під вартою протягом останніх п`яти місяців. Окрім того, адвокат посилається на дані про особу обвинуваченого : ОСОБА_19 раніше не судимий, має змогу працевлаштуватись, у нього є сім`я, що свідчить про те, що відносно обвинуваченого необхідно обрати менш суворий запобіжний захід ніж тримання під вартою. Просить ухвалу скасувати, постановити нову, якою щодо обвинуваченого ОСОБА_19 обрати інший запобіжний захід, не пов`язаний з триманням під вартою та визначити щодо обвинуваченого ОСОБА_19 розмір застави з покладенням процесуальних обов`язків, передбачених ст. 194 КПК України.

Адвокат ОСОБА_14 , який діє в інтересах обвинуваченого ОСОБА_6 , в апеляційній скарзі вказує на те, що ухвала суду є незаконною, вважає, що така підлягає скасуванню. На переконання захисника, підозра його підзахисному ОСОБА_6 є необґрунтованою. Вважає, що матеріалами кримінального провадження підтверджується факт незаконності документування вчинення кримінального правопорушення, а саме: контрольні поставки проведені у порушення вимог п. 2 ч. 2 ст. 271 КПК України (під час контрольної поставки було поширено речовину небезпечну для багатьох людей, а саме наркотичну); огляд виїмки кореспонденції проводився у порушення вимог ч. 2 ст. 262 КПК України (під час огляду кореспонденції не проведено заміну речовими, яка заборонена у вільному обігу на їх безпечні аналоги). Місцевим судом залишено поза увагою те, що сторона обвинувачення не надала жодних належних доказів, які підтверджують існування ризиків, передбачених ст. 177 КПК України. Апелянт вказує на належну процесуальну поведінку свого підзахисного за період дії запобіжного заходу, а також посилається на те, що ОСОБА_6 утримується під вартою протягом останніх семи місяців. Окрім того, посилається на дані про особу обвинуваченого: ОСОБА_6 раніше не судимий, має змогу працевлаштуватись, у нього є сім`я, що свідчить про необхідність обрання менш суворого запобіжного заходу ніж тримання під вартою. Просить ухвалу скасувати, постановити нову, якою відносно обвинуваченого ОСОБА_6 обрати запобіжний захід, не пов`язаний із триманням під вартою та визначити щодо обвинуваченого ОСОБА_6 розмір застави з покладенням процесуальних обов`язків, передбачених ст. 194 КПК України.

В апеляційній скарзі адвокат ОСОБА_14 , який діє в інтересах обвинуваченої ОСОБА_10 , вказує на незаконність та необґрунтованість ухвали місцевого суду, вважає, що така підлягає скасуванню. Зазначає, що підозра обвинуваченій ОСОБА_10 є необґрунтованою. Адвокат вважає, що матеріалами кримінального провадження підтверджується факт незаконності документування вчинення кримінального правопорушення, а саме: контрольні поставки проведені у порушення вимог п. 2 ч. 2 ст. 271 КПК України (під час контрольної поставки було поширено речовину небезпечну для багатьох людей, а саме наркотичну); огляд виїмки кореспонденції проводився у порушення вимог ч. 2 ст. 262 КПК України (під час огляду кореспонденції не проведено заміну речовими, яка заборонена у вільному обігу на їх безпечні аналоги). На переконання апелянта, наведені стороною обвинувачення ризики, передбачені ст. 177 КПК України, не існують. За період дії запобіжного заходу, тобто упродовж більш ніж семи місяців обвинувачена ОСОБА_10 умови запобіжного заходу не порушувала, її процесуальна поведінка відповідала вимогам закону, обвинувачена ОСОБА_10 не має на меті вчиняти інші кримінальні правопорушення та переховуватись від органу досудового розслідування та суду, оскільки має постійне місце проживання, у неї є сім`я, наміру впливати на свідка у обвинуваченої також немає. Більш того, вказаний у клопотанні прокурора свідок у порядку ст. 255 КПК України вже допитаний судом. Просить ухвалу скасувати, постановити нову, якою щодо обвинуваченої ОСОБА_10 обрати інший запобіжний захід, не пов`язаний з триманням під вартою та визначити щодо неї розмір застави з покладенням процесуальних обов`язків, передбачених ст. 194 КПК України.

В апеляційній скарзі адвокат ОСОБА_20 , який діє в інтересах обвинуваченої ОСОБА_10 , вказує на незаконність, необґрунтованість та невмотивованість судового рішення, вважає, що ухвалу суду необхідно скасувати. Апелянт зазначає, що на момент розгляду клопотання відсутні будь-які докази, які б підтверджували неналежну процесуальну поведінку обвинуваченої. Крім того, у клопотанні прокурора відсутні переконливі докази на підтвердження існування ризиків, передбачених ст. 177 КПК України. Вказує і на те, що судом першої інстанції не враховано те, що обвинувачена ОСОБА_10 має постійне місце проживання (спеціально орендоване помешкання для проживання на території міста Ужгорода на час досудового розслідування та розгляду кримінального провадження у суді), є особою молодого віку, раніше до кримінальної відповідальності не притягувалась. Окремо звертає увагу на те, що під час перебування під вартою у обвинуваченої погіршився стан здоров`я, вона неодноразово зверталась до медичної частини зі скаргами на стан здоров`я. Просить ухвалу скасувати, постановити нову, якою щодо обвинуваченої ОСОБА_10 обрати запобіжний захід, не пов`язаний з триманням під вартою.

Адвокат ОСОБА_16 , який діє в інтересах обвинуваченого ОСОБА_21 , в апеляційній скарзі вказує на те, що ухвала суду є незаконною, вважає, що така підлягає скасуванню. На переконання захисника, підозра ОСОБА_21 є необґрунтованою. Зазначає, що ризики, на які посилається сторона обвинувачення у клопотанні не підтверджені доказами та ґрунтуються на припущеннях. Так, апелянт зазначає, що ризик переховування ОСОБА_21 від органів досудового розслідування та суду є недоведеним, оскільки ОСОБА_21 постійно проживає у Миколаївській області протягом тривалого часу, має міцні соціальні зв`язки, одружений. Крім того, ризик незаконного впливу на свідка у кримінальному провадженні є безпідставним, позаяк свідок у кримінальному провадженні допитаний слідчим суддею та попереджений про кримінальну відповідальність за надання завідомо неправдивих показів. До того ж, він конфіденційно співпрацює зі стороною обвинувачення, - це особа зі зміненими анкетними даними і встановити його дійсну особу неможливо. Також адвокат ОСОБА_16 зазначає, що ризик вчинення іншого кримінального правопорушення не існує, оскільки його підзахисний ОСОБА_21 раніше не судимий, за місцем проживання характеризується позитивно, йому інкримінується лише один епізод злочинної діяльності. Вважає, що у клопотанні належним чином не обґрунтовано та не доведено неможливість запобігання ризикам шляхом застосування більш м`яких запобіжних заходів відносно обвинуваченого ОСОБА_21 . Звертає увагу на те, що ОСОБА_21 перебуває під вартою більше 9 місяців. Просить ухвалу скасувати, постановити нову, якою відносно обвинуваченого ОСОБА_21 обрати запобіжний захід, не пов`язаний із триманням під вартою.

Заслухавши доповідь судді про суть ухвали, повідомлення про те, ким і в якому обсязі вона оскаржена, про основні доводи апеляційної скарги, пояснення обвинувачених ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , захисників - адвокатів ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_16 , ОСОБА_17 , ОСОБА_18 , ОСОБА_33 , які підтримали апеляційні скарги, прокурора ОСОБА_5 , який заперечив щодо задоволення апеляційних скарг, перевіривши матеріали судового провадження, колегія суддів вважає, що апеляційні скарги задоволенню не підлягають.

При оцінці доводів апеляційних скарг та прийнятті судового рішення апеляційний суд бере до уваги приписи таких нормативно-правових актів.

Відповідно до ст. 177 КПК України запобіжні заходи застосовуються з метою забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобіганню спробам: переховуватись від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку з речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста в цьому ж кримінальному провадженні: перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується. Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою статті 177 КПК України. Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності передбачених Кримінальним процесуальним кодексом України для цього підстав.

Відповідно до ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно в разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти передбаченим статтею 177 цього Кодексу ризикам, крім випадків, передбачених частиною п`ятою ст. 176 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 4 ст. 199 КПК України клопотання про продовження строку тримання під вартою, крім відомостей, зазначених у статі 184 цього Кодексу повинно містити: 1) виклад обставин, які свідчать про те, що заявлений ризик не зменшився або з`явились нові ризики, які виправдовують тримання особи під вартою; 2) виклад обставин, які перешкоджають завершенню досудового розслідування до закінчення дії попередньої ухвали про тримання під вартою.

Відповідно до ст. 331 КПК України під час судового розгляду суд за клопотанням сторони обвинувачення або захисту має право своєю ухвалою змінити, скасувати або обрати запобіжний захід щодо обвинуваченого. Вирішення питання судом щодо запобіжного заходу відбувається в порядку, передбаченому главою 18 цього Кодексу. Незалежно від наявності клопотань суд зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою до спливу двомісячного строку з дня надходження до суду обвинувального акта, клопотання про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру чи з дня застосування судом до обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. За наслідками розгляду питання суд своєю вмотивованою ухвалою скасовує, змінює запобіжний захід у вигляді тримання під вартою або продовжує його дію на строк, що не може перевищувати двох місяців. Копія ухвали вручається обвинуваченому, прокурору та направляється уповноваженій службовій особі місця ув`язнення. До спливу продовженого строку суд зобов`язаний повторно розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою, якщо судове провадження не було завершене до його спливу. Під час здійснення судового провадження судом присяжних питання, передбачене цією частиною, вирішує головуючий. Ухвала суду про обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою, про зміну іншого запобіжного заходу на запобіжний захід у виді тримання під вартою або про продовження строку тримання під вартою, постановлена під час судового провадження в суді першої інстанції до ухвалення судового рішення по суті, може бути оскаржена в апеляційному порядку. Подання апеляційної скарги на ухвалу суду про обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою, про зміну іншого запобіжного заходу на запобіжний захід у виді тримання під вартою або про продовження строку тримання під вартою, постановлену під час судового провадження в суді першої інстанції, не зупиняє судовий розгляд у суді першої інстанції.

Висновок суду першої інстанції про продовження строку дії запобіжного заходу щодо обвинувачених ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_21 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , колегія суддів вважає належним чином вмотивованим, викладені в судовому рішенні висновки такими, що ґрунтуються на вимогах закону та узгоджуються з матеріалами та обставинами кримінального провадження.

Так, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції обґрунтовано взяв до уваги те, що ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_21 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 обвинувачуються у вчиненні кримінальних правопорушень, які, згідно зі ст. 12 КК України, відносяться до тяжких та особливо тяжких злочинів (окрім кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України).

Також суд першої інстанції обгрунтовано взяв до уваги те, що санкція ч. 3 ст. 307 КК України передбачає покарання у виді позбавлення волі на строк від дев`яти до дванадцяти років з конфіскацією майна, а ч. ч. 1 та 2 ст. 255 КК України передбачені покарання у виді позбавлення волі на строк від 7 до 12 та від 5 до 12 років відповідно.

Разом із тим, апеляційний суд бере до уваги те, що злочини, у вчиненні яких обвинувачуються ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_21 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , мають значний ступінь суспільної небезпеки та значний резонанс у суспільстві.

Апеляційний суд також погоджується і з висновком місцевого суду про те, що обставини вчинення кримінальних правопорушень, які інкримінуються обвинуваченим ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_21 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , тяжкість кримінальних правопорушень, а також те, що судове провадження не закінчено і судом всі свідки не допитані та не досліджені всі докази, дають достатні підстави вважати, що обвинувачені, перебуваючи на волі, можуть ухилятися від явки до суду, незаконно впливати на свідків у кримінальному провадженні.

Крім того, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції дав належну оцінку тим фактам, що обвинувачені, окрім ОСОБА_7 , зареєстровані поза межами Закарпатської області і вік та стан здоров`я обвинувачених не унеможливлюють застосування відносно останніх запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Вищенаведене, на переконання апеляційного суду, свідчить і про законність та обґрунтованість висновку суду першої інстанції про те, що встановлені при застосуванні запобіжних заходів щодо обвинувачених ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_21 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 ризики переховування їх від органу досудового розслідування та суду, а також незаконного впливу на свідків, - на даний час не зменшилися і надалі продовжують існувати.

З матеріалів контрольного провадження убачається, що сторона захисту під час розгляду клопотання не надала доказів, а також не вказувала на конкретні дані, які би підтверджували, що передбачені ст. 177 КПК України ризики, встановлені при обранні та продовженні обвинуваченим запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, зменшилися або відпали.

На наявність таких даних сторона захисту не посилається і в апеляційних скаргах, а також не вказувала і під час їх розгляду.

Тому, на переконання апеляційного суду, продовження обвинуваченим ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_21 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 строку дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою є необхідним задля забезпечення дієвості кримінального провадження та належної процесуальної поведінки обвинувачених.

При цьому, колегія суддів бере до уваги і той факт, що застосований щодо обвинувачених ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_21 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 запобіжний захід із урахуванням його тривалості та в співвідношенні із тяжкістю обвинувачення станом на час розгляду апеляційних скарг не виходить за межі розумного строку й кореспондується з характером суспільного інтересу, в зв`язку з чим, із огляду на сукупність викладених обставин щодо тривалості перебування обвинувачених під вартою, даних про особу обвинувачених, у силу характеру інкримінованих їм діянь та одночасної потреби у проведенні судом дій, спрямованих на встановлення всіх обставин кримінального правопорушення (допит свідків, дослідження письмових та речових доказів), суд першої інстанції дійшов висновку про обґрунтованість клопотання прокурора про продовження строку тримання обвинувачених під вартою, із чим погоджується й колегія суддів, вважаючи, що інші, більш м`які, запобіжні заходи, ніж тримання під вартою, не будуть достатніми для запобігання встановленим у кримінальному провадженні ризикам та забезпечення належної процесуальної поведінки обвинувачених та дієвості кримінального провадження.

Разом із тим, колегія суддів вважає, що, дійшовши висновку про необхідність продовження строку тримання обвинувачених під вартою, суд першої інстанції обґрунтовано взяв до уваги, що останні обвинувачуються у вчиненні кримінальних правопорушень, які віднесено до особливо тяжких злочинів у сфері обігу наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів або прекурсорів, і дійшов до обґрунтованого висновку й про неможливість визначення обвинуваченим розміру застави, із чим погоджується і колегія суддів, вважаючи, що факт неможливості визначення обвинуваченим розміру застави підтверджується вищенаведеними обставинами та ґрунтується на вимогах КПК України, зокрема, положеннях ст. ст. 177, 178 та ч. 4 ст. 183 цього Кодексу.

Доводи апеляційних скарг адвоката ОСОБА_16 , який діє в інтересах обвинуваченого ОСОБА_21 , адвоката ОСОБА_14 , який діє в інтересах обвинувачених ОСОБА_10 , ОСОБА_6 , ОСОБА_19 , ОСОБА_9 , адвоката ОСОБА_17 , який діє в інтересах обвинуваченого ОСОБА_7 , про те, що підозра ОСОБА_21 , ОСОБА_10 , ОСОБА_6 , ОСОБА_19 , ОСОБА_9 та ОСОБА_7 , є необґрунтованою, - апеляційний суд відхиляє як такі, що не спростовують висновків суду першої інстанції, оскільки на цій стадії судового розгляду (вирішення питання щодо запобіжного заходу обвинуваченим на час судового провадження), як суд першої інстанції, так і суд апеляційної інстанції, не вправі давати доказам оцінку з точки зору достовірності та взаємозв`язку, в інший спосіб перевіряти доведеність вини та кваліфікації дій обвинуваченого, розглядати та вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд під час розгляду кримінального провадження щодо обвинуваченого по суті.

При цьому, апеляційний суд вважає, що в матеріалах контрольного провадження наявні докази, які на даному етапі судового розгляду кримінального провадження свідчать про можливу причетність обвинувачених до вчинення інкримінованих їм кримінально-караних діянь, а також про наявність передбачених п. п. 1, 3 ч. 1 ст. 177 КПК України ризиків, запобіганню яким більш м`який запобіжний захід, ніж тримання під вартою, буде недостатнім.

У зв`язку з цим, апеляційний суд не бере до уваги і доводи апеляційних скарг: адвоката ОСОБА_17 , який діє в інтересах ОСОБА_7 , про те, що сторона обвинувачення обрала незаконний підхід до документування кримінального правопорушення, що призвело до неконтрольованого розповсюдження забороненої у вільному обігу речовини; адвоката ОСОБА_14 , який діє в інтересах обвинуваченого ОСОБА_9 , про те, що інкриміновані ОСОБА_9 злочини є сфальсифікованими, заробітку від вказаних кримінальних правопорушень ОСОБА_9 не мав; адвоката ОСОБА_14 , який діє в інтересах ОСОБА_19 , ОСОБА_6 , ОСОБА_10 про те, що матеріалами кримінального провадження підтверджується факт незаконності документування вчинення кримінального правопорушення, а саме контрольні поставки проведені у порушення вимог п. 2 ч. 2 ст. 271 КПК України (під час контрольної поставки було поширено речовину небезпечну для багатьох людей, а саме наркотичну), огляд виїмки кореспонденції проводився у порушення вимог ч. 2 ст. 262 КПК України (під час огляду кореспонденції не проведено заміну речовини, яка заборонена у вільному обігу на їх безпечні аналоги).

Доводи апеляційної скарги адвоката ОСОБА_17 , який діє в інтересах обвинуваченого ОСОБА_7 , про те, що обраний щодо ОСОБА_7 запобіжний захід є занадто суворим, а жоден із наведених прокурором ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, не підтверджений належними доказами, - апеляційний суд відхиляє як такі, що не знайшли свого підтвердження та спростовуються наведеним вище.

Із цих підстав, як такі, що не впливають на висновки суду першої інстанції про необхідність продовження обвинуваченому ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, апеляційний суд відхиляє і доводи апеляційної скарги про те, що ОСОБА_7 раніше не судимий, має можливість працевлаштуватись, у нього є сім`я, позитивно характеризується за місцем проживання та перебування, за нього виявив бажання бути поручителем ОСОБА_28 , утримується під вартою з 19 грудня 2022 року, тобто понад 9 місяців, за цей час умови запобіжного заходу обвинувачений не порушував, на слідчі дії з`являвся, не чинив жодних перешкод у проведенні слідчих та процесуальних дій, відносно учасників кримінального провадження не має наміру чинити який-небудь тиск, у доньки ОСОБА_7 погіршився стан здоров`я, що зумовлює необхідність у догляді за нею.

Тому, доводи апеляційної скарги адвоката ОСОБА_17 про те, що достатнім буде застосування відносно обвинуваченого ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту з покладенням додаткових обов`язків, передбачених ст. 194 КПК України, - апеляційний суд відхиляє як безпідставні.

Доводи апеляційної скарги адвоката ОСОБА_18 , який діє в інтересах обвинуваченого ОСОБА_12 , про те, що сторона обвинувачення не надала суду достатньо доказів на підтвердження тих обставин, що забезпечити належну процесуальну поведінку обвинуваченого можна лише шляхом застосування найбільш суворого запобіжного заходу, - апеляційний суд відхиляє як такі, що не знаходять свого підтвердження, а відтак і не впливають на висновки суду першої інстанції.

Як такі, що не спростовують висновків суду першої інстанції про необхідність продовження обвинуваченому ОСОБА_12 строку тримання під вартою, апеляційний суд відхиляє і доводи апеляційної скарги адвоката ОСОБА_18 , який діє в інтересах обвинуваченого ОСОБА_12 , про те, що: обвинувачений ОСОБА_12 у порядку ст. 208 КПК України не затримувався ; за першою вимогою прибув до суду для розгляду клопотання про обрання йому запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою; не ухилявся від участі у процесуальних діях; не обвинувачується у вчиненні кримінальних правопорушень, вчинених злочинною організацією; є одруженим, має міцні соціальні зв`язки, утримує неповнолітню дитину, має вищу освіту; батько обвинуваченого, ОСОБА_30 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , є інвалідом 2 групи, а мати ОСОБА_31 , ІНФОРМАЦІЯ_2 інвалідом 3 групи; за місцем проживання згідно з характеристикою у обвинуваченого позитивні відгуки, постійно піклується про батьків інвалідів; відповідно до характеристики командира ДФ « ІНФОРМАЦІЯ_3 » зарекомендував себе позитивно.

При оцінці доводів апеляційної скарги адвоката ОСОБА_34 про те, що ОСОБА_12 має серйозне захворювання, оскільки йому поставлений діагноз «Трофічні виразки обох гомілок», що може загрожувати ампутацією нижніх кінцівок, - апеляційний суд бере до уваги те, що стороною захисту не надано таких доказів, зокрема висновків лікарів, які б свідчили про те, що ОСОБА_12 не може триматися під вартою.

Тому, вимоги апеляційної скарги адвоката ОСОБА_34 про можливість застосування щодо обвинуваченого ОСОБА_12 запобіжного заходу, не пов`язаного із триманням під вартою, з покладенням обов`язків, передбачених ст. 194 КПК України, - апеляційний суд відхиляє як безпідставні.

Доводи апеляційної скарги адвоката ОСОБА_13 , який діє в інтересах обвинуваченого ОСОБА_11 , про те, що сторона обвинувачення не надала нових доказів, які б свідчили про те, що ризики, які існували на момент обрання запобіжного заходу є реальними і вони наявні і досі, - апеляційний суд відхиляє як такі, що не знаходять свого підтвердження, а відтак і не впливають на висновки суду першої інстанції.

Доводи апеляційної скарги адвоката ОСОБА_13 про те, що: обвинувачений ОСОБА_11 не має наміру ні переховуватись від суду, ні перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, ні впливати на свідка у кримінальному провадженні; обвинувачений є немолодим за віком, має постійне місце проживання, раніше не судимий, має хронічне захворювання, яке наразі загострилось, його дружина ОСОБА_32 , тяжко хворіє на онкологічне захворювання та відповідно потребує допомоги; на стадії судового розгляду кримінального провадження обвинувачений ОСОБА_11 у суді частково визнав вину за епізодом зберігання наркотичного засобу - канабісу, загальною масою 862, 5007 грамів, яку добровільно видав під час обшуку, не погоджувався лише з правовою кваліфікацією інкримінованого йому кримінального правопорушення (зберігав без мети збуту), - апеляційний суд відхиляє як такі, що не спростовують наявність встановлених судом першої інстанції ризиків та не дають підстав для застосування щодо обвинуваченого ОСОБА_11 запобіжного заходу, не пов`язаного із триманням під вартою.

При оцінці доводів апеляційної скарги адвоката ОСОБА_13 про те, що обвинувачений ОСОБА_11 неодноразово звертався до лікарів Закарпатської УВП №9 з приводу хронічної хвороби, а саме аденоабсцесу верхньої третини правої передньо-бокової поверхні шиї, - апеляційний суд бере до уваги те, що стороною захисту не надано таких доказів, зокрема висновків лікарів, які б свідчили про те, що ОСОБА_11 не може триматися під вартою.

Із урахуванням вищенаведеного, а також того, що ОСОБА_11 обвинувачується у вчиненні особливо тяжкого злочину, пов`язаного з незаконним обігом наркотичних речовин, апеляційний суд визнає безпідставними вимоги апеляційної скарги адвоката ОСОБА_13 про визначення обвинуваченому ОСОБА_11 розміру застави.

Доводи апеляційної скарги адвоката ОСОБА_14 , який діє в інтересах обвинуваченого ОСОБА_9 про те, що ризики, на які посилається сторона обвинувачення у клопотанні не підтверджені доказами та ґрунтуються на припущеннях, - апеляційний суд відхиляє як такі, що не знайшли свого підтвердження та спростовуються висновками суду першої інстанції.

Доводи апеляційної скарги адвоката ОСОБА_14 про те, що процесуальна поведінка обвинуваченого ОСОБА_9 відповідала вимогам закону, тобто ОСОБА_9 з`являвся на всі процесуальні і слідчі дії, не чинив жодних перешкод у проведенні таких дій, до всіх учасників кримінального провадження ставиться з повагою, раніше не судимий, має постійне місце проживання, може працевлаштуватись, у нього є сім`я, - апеляційний суд відхиляє як такі, що не спростовують встановлених судом першої інстанції ризиків та не дають підстав для зміни обвинуваченому ОСОБА_9 запобіжного заходу на більш м`який.

Тому, вимоги апеляційної скарги адвоката ОСОБА_14 про застосування щодо обвинуваченого ОСОБА_9 запобіжного заходу, не пов`язаного з триманням під вартою та покладенням обов`язків, передбачених ст. 194 КПК України, - апеляційний суд відхиляє як безпідставні.

Доводи апеляційної скарги адвоката ОСОБА_14 , який діє в інтересах обвинуваченого ОСОБА_19 , про те, що сторона обвинувачення не надала належних доказів, які б підтвердили те, що існують ризики, передбачені ст. 177 КПК України, - апеляційний суд відхиляє як такі, що не знайшли свого підтвердження та спростовуються висновками суду першої інстанції.

Посилання адвоката ОСОБА_14 на належну процесуальну поведінку ОСОБА_19 за період дії запобіжного заходу, а також на те, що ОСОБА_19 раніше не судимий, має змогу працевлаштуватись, у нього є сім`я, - апеляційний суд відхиляє як такі, що не спростовують встановлених судом першої інстанції ризиків та не дають підстав для зміни обвинуваченому ОСОБА_19 запобіжного заходу на більш м`який, або визначення розміру застави.

Тому, вимоги апеляційної скарги адвоката ОСОБА_14 про застосування щодо ОСОБА_19 запобіжного заходу, не пов`язаного з триманням під вартою чи визначення щодо обвинуваченого ОСОБА_19 розміру застави, з покладенням процесуальних обов`язків, передбачених ст. 194 КПК України, - апеляційний суд відхиляє як безпідставні.

Доводи апеляційної скарги адвоката ОСОБА_14 , який діє в інтересах обвинуваченого ОСОБА_6 , про те, що сторона обвинувачення не надала жодних належних доказів, які підтверджують існування ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, - апеляційний суд відхиляє як такі, що не знайшли свого підтвердження та спростовуються висновками суду першої інстанції.

Посилання адвоката ОСОБА_14 на належну процесуальну поведінку ОСОБА_6 за період дії запобіжного заходу, а також на те, що ОСОБА_6 раніше не судимий, має змогу працевлаштуватись, у нього є сім`я, - апеляційний суд відхиляє як такі, що не спростовують встановлених судом першої інстанції ризиків та не дають підстав для зміни обвинуваченому ОСОБА_6 запобіжного заходу на більш м`який, або визначення розміру застави.

Тому, вимоги апеляційної скарги адвоката ОСОБА_14 про застосування щодо обвинуваченого ОСОБА_6 запобіжного заходу, не пов`язаного з триманням під вартою чи визначення щодо обвинуваченого ОСОБА_6 розміру застави, з покладенням процесуальних обов`язків, передбачених ст. 194 КПК України, - апеляційний суд відхиляє як безпідставні.

Доводи апеляційної скарги адвоката ОСОБА_14 , який діє в інтересах ОСОБА_10 , про те, що наведені стороною обвинувачення ризики, передбачені ст. 177 КПК України, не існують, - апеляційний суд відхиляє як такі, що не знайшли свого підтвердження та спростовуються висновками суду першої інстанції.

Посилання адвоката ОСОБА_14 на належну процесуальну поведінку ОСОБА_10 за період дії запобіжного заходу, а також на те, що ОСОБА_10 має постійне місце проживання, у неї є сім`я, - апеляційний суд відхиляє як такі, що не спростовують встановлених судом першої інстанції ризиків та не дають підстав для зміни обвинуваченій ОСОБА_10 запобіжного заходу на більш м`який, або визначення розміру застави.

Тому, вимоги апеляційної скарги адвоката ОСОБА_14 про застосування щодо обвинуваченої ОСОБА_10 запобіжного заходу, не пов`язаного з триманням під вартою чи визначення щодо обвинуваченої ОСОБА_10 розміру застави, з покладенням процесуальних обов`язків, передбачених ст. 194 КПК України, - апеляційний суд відхиляє як безпідставні.

Доводи апеляційної скарги адвоката ОСОБА_20 , який діє в інтересах обвинуваченої ОСОБА_10 , про те, що у клопотанні прокурора відсутні переконливі докази на підтвердження існування ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, - апеляційний суд відхиляє як такі, що не знайшли свого підтвердження та спростовуються висновками суду першої інстанції.

Посилання адвоката ОСОБА_20 на те, що обвинувачена ОСОБА_10 має постійне місце проживання (спеціально орендоване помешкання для проживання на території міста Ужгорода на час досудового розслідування та розгляду кримінального провадження у суді), є особою молодого віку, раніше до кримінальної відповідальності не притягувалась, - апеляційний суд відхиляє як такі, що не спростовують встановлених судом першої інстанції ризиків та не дають підстав для зміни обвинуваченій ОСОБА_10 запобіжного заходу на більш м`який.

При оцінці доводів апеляційної скарги адвоката ОСОБА_20 про те, що під час перебування під вартою у обвинуваченої погіршився стан здоров`я, вона неодноразово зверталась до медичної частини зі скаргами на стан здоров`я, - апеляційний суд бере до уваги те, що стороною захисту не надано таких доказів, зокрема висновків лікарів, які б свідчили про те, що ОСОБА_10 не може триматися під вартою.

Тому, вимоги апеляційної скарги адвоката ОСОБА_20 про застосування щодо обвинуваченої ОСОБА_10 запобіжного заходу, не пов`язаного з триманням під вартою, відхиляються.

Доводи апеляційної скарги адвоката ОСОБА_16 , який діє в інтересах обвинуваченого ОСОБА_21 , про те, що ризики, на які посилається сторона обвинувачення у клопотанні не підтверджені доказами та ґрунтуються на припущеннях, - апеляційний суд відхиляє як такі, що не знаходять свого підтвердження та спростовуються висновками суду першої інстанції.

Посиланння адвоката ОСОБА_16 на те, що обвинувачений ОСОБА_21 постійно проживає у Миколаївській області протягом тривалого часу, має міцні соціальні зв`язки, одружений, раніше не судимий, за місцем проживання характеризується позитивно, йому інкримінується лише один епізод злочинної діяльності, - апеляційний суд відхиляє як такі, що не спростовують встановлених судом першої інстанції ризиків та не дають підстав для зміни обвинуваченому ОСОБА_21 запобіжного заходу на більш м`який.

Тому, доводи апеляційної скарги адвоката ОСОБА_16 про те, що у клопотанні належним чином не обґрунтовано та не доведено неможливість запобігання ризикам шляхом застосування більш м`яких запобіжних заходів відносно обвинуваченого ОСОБА_21 , - апеляційний суд визнає необґрунтованими та спростованими матеріалами контрольного провадження та висновками суду першої інстанції.

Під час розгляду апеляційних скарг та при оцінці доводів, на які посилаються захисники обвинувачених, колегія суддів бере до уваги і те, що навіть якщо обвинувачені й не мають на меті ухилятися від суду, а також незаконно впливати на свідків, однак, обставини, за яких вчинені кримінальні правопорушення, їх тяжкість та інші наведені вище обставини, дають обґрунтовані підстави вважати, що такі ризики мають місце, і їх запобіганню буде достатнім лише запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

Із вищенаведених підстав, як такі, що не впливають на висновки суду першої інстанції, колегія суддів відхиляє й апеляційні скарги в частині доводів про відомості, що характеризують осіб обвинувачених.

Разом із тим, колегія суддів бере до уваги і те, що доказів, які б підтверджували факт наявності в обвинувачених таких захворювань, що виключають тримання їх під вартою, в ході апеляційного розгляду не встановлено й таких стороною захисту не надано, у зв`язку з чим, апеляційний суд погоджується і з висновками суду першої інстанції про те, що стан здоров`я обвинувачених не перешкоджає триманню їх під вартою.

Тому, апеляційний суд вважає, що суд першої інстанції обґрунтовано не взяв до уваги доводи сторони захисту про можливість застосування щодо обвинувачених більш м`яких запобіжних заходів, не пов`язаних із триманням під вартою, задовольнивши клопотання прокурора та продовжив обвинуваченим ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_21 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 строк дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою на період судового розгляду справи, однак на строк не більше ніж 60 днів, а також відмовив у задоволенні клопотання захисника обвинуваченого ОСОБА_11 адвоката ОСОБА_13 про зміну обвинуваченому ОСОБА_11 запобіжного заходу.

За таких обставин, колегія суддів доходить висновку, що апеляційні скарги, доводи яких не впливають на висновки суду першої інстанції, задоволенню не підлягають, а ухвала суду першої інстанції, відповідно до п. 1 ч. 3 ст. 407 КПК України, як законна та обґрунтована, підлягає залишенню без зміни.

Приймаючи рішення колегія суддів також бере до уваги положення ст. 26 КПК України, зокрема, те, що сторони кримінального провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та в спосіб, передбачених цим Кодексом; положення ст. 404 цього Кодексу в частині перегляду судового рішення в межах апеляційної скарги; що під час апеляційного розгляду не встановлено фактів, які б могли істотно вплинути на висновки суду першої інстанції чи спростувати їх, і на такі стороною захисту не вказується як в апеляційних скаргах, так і не вказувалось під час їх розгляду.

Керуючись ст. ст. 177, 183, 199, 376, 404, 405, 407, 419, 422-1 КПК України, апеляційний суд

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційні скарги, які подали: захисник обвинуваченого ОСОБА_7 - адвокат ОСОБА_17 , захисник обвинуваченого ОСОБА_12 - адвокат ОСОБА_18 , захисник обвинуваченого ОСОБА_11 - адвокат ОСОБА_13 , захисник обвинувачених ОСОБА_9 , ОСОБА_6 , ОСОБА_19 , ОСОБА_10 - адвокат ОСОБА_14 , захисник обвинуваченої ОСОБА_10 - адвокат ОСОБА_20 , захисник обвинуваченого ОСОБА_21 - адвокат ОСОБА_16 , залишити без задоволення.

Ухвалу Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 14 вересня 2023 року, якою задоволено клопотання прокурора у кримінальному провадженні №0000334, внесеному 29.06.2022 до Єдиного реєстру досудових розслідувань, та продовжено строк дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою на 60 днів, до 12 листопада 2023 року включно, щодо обвинувачених ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_21 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , - залишити без зміни.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення, є остаточною й оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді: