В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

19.10.2023 Білоцерківський міськрайонний суд Київської області в складі:

головуючого - судді ОСОБА_1 ,

при секретарі судового засідання - ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду № 5 в приміщенні Білоцерківського міськрайонного суду Київської області угоду про визнання винуватості в кримінальному провадженні № 0003836 відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 08.08.2023, що надійшло до суду з обвинувальним актом,

по обвинуваченню ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Біла Церква Київської області, громадянина України, з середньою освітою, не працюючого, одруженого, не депутата, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 28 ч. 1 ст. 263, ч. 1 ст. 263 КК України,

по обвинуваченню ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця м. Біла Церква, Київської області, громадянина України, з середньою освітою, не працюючого, не одруженого, не депутата, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 28 ч. 1 ст. 263 КК України,

за участю учасників кримінального провадження:

прокурора ОСОБА_5 ,

захисника - адвоката ОСОБА_6 ,

захисника - адвоката ОСОБА_7 ,

обвинуваченого ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

У С Т А Н О В И В:

ОСОБА_3 вчинив кримінальні правопорушення, передбачені ч. 2 ст. 28 ч. 1 ст. 263, ч. 1 ст. 263 КК України, за наступних обставин.

Так, відповідно до ст. 178 Цивільного кодексу України - об`єкти цивільних прав можуть вільно відчужуватися або переходити від однієї особи до іншої в порядку правонаступництва чи спадкування або іншим чином, якщо вони не вилучені з цивільного обороту, або не обмежені в обороті, або не є невід`ємними від фізичної чи юридичної особи. Види об`єктів цивільних прав, перебування яких у цивільному обороті не допускається (об`єкти, вилучені з цивільного обороту), мають бути прямо встановлені у законі. Види об`єктів цивільних прав, які можуть належати лише певним учасникам обороту або перебування яких у цивільному обороті допускається за спеціальним дозволом (об`єкти, обмежено оборотоздатні), встановлюються законом.

Відповідно до «Спеціального порядку набуття права власності громадянами на окремі види майна», затвердженого Постановою Верховної Ради України від 17 червня 1992 року «Про право власності на окремі види майна», громадяни набувають права власності на такі види майна, придбаного ними з відповідного дозволу, що надається: на холодну зброю та пневматичну зброю калібру понад 4,5 міліметра і швидкістю польоту кулі понад 100 метрів за секунду - органами внутрішніх справ за місцем проживання особам, які досягли 18-річного віку; (Пункт "а" доповнено абзацом четвертим згідно з Постановою ВР № 19/95-ВР від 24.01.95 ).

Відповідно до Положення про дозвільну систему (затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12 жовтня 1992 року № 576 з наступними змінами) до предметів, матеріалів і речовин, підприємств, майстерень і лабораторій, на які поширюється дозвільна система, серед іншого належать: вогнепальна зброя (нарізна воєнних зразків, несучасна стрілецька, спортивна, навчальна, охолощена, мисливська нарізна і гладкоствольна), бойові припаси до неї, холодна зброя, (арбалети, мисливські ножі тощо), пневматична зброя калібру понад 4,5 мм і швидкістю польоту кулі понад 100 м за секунду, пристрої вітчизняного виробництва для відстрілу патронів, споряджених гумовими чи аналогічними за своїми властивостями метальними снарядами несмертельної дії, та зазначені патрони, вибухові матеріали і речовини.

Згідно з Інструкцією про порядок виготовлення, придбання, зберігання, обліку, перевезення та використання вогнепальної, пневматичної і холодної зброї, пристроїв вітчизняного виробництва для відстрілу патронів, споряджених гумовими чи аналогічними за своїми властивостями метальними снарядами несмертельної дії та зазначених патронів, а також боєприпасів до зброї та вибухових матеріалів (затверджена наказом Міністерства внутрішніх справ України від 21 серпня 1998 р. № 622; зі змінами, внесеними наказом від 13 квітня 1999 р. № 293) завданнями органів поліції є запобігання порушенням порядку виготовлення, придбання, зберігання, обліку, охорони, перевезення та використання вогнепальної зброї, пневматичної зброї калібру понад 4,5 мм та швидкістю польоту кулі понад 100 м за секунду (далі - пневматична зброя) і холодної зброї (арбалети, луки з зусиллям натягу тятиви більше ніж 20 кг, мисливські ножі тощо (далі - холодна зброя), пристроїв вітчизняного виробництва для відстрілу патронів, споряджених гумовими чи аналогічними за своїми властивостями метальними снарядами несмертельної дії (далі - пристрої), та патрони до них, основних частин зброї бойових припасів до зброї і охолощеної зброї, вибухових матеріалів і речовин, попередження випадків їх втрати, крадіжок, використання не за призначенням та з протиправною метою.

Всупереч вказаним вимогам законодавства України, ОСОБА_4 , переслідуючи корисливі мотиви домовився з ОСОБА_3 про спільну незаконну діяльність, яка полягала у здійсненні збуту вогнепальної зброї за грошові кошти. При чому за попередньою домовленістю між ОСОБА_4 та ОСОБА_3 , останні розподілили між собою функції вчинення злочину. Так, ОСОБА_4 за попередньою змовою з ОСОБА_3 взяв на себе функцію підшукання осіб, з числа місцевих мешканців м. Біла Церква, які бажають придбати вогнепальну зброю, отримання готівкових коштів від покупців, з подальшою передачею зброї покупцеві, а ОСОБА_3 в свою чергу взяв на себе обов`язок придбання та зберігання вогнепальної зброї.

ОСОБА_3 , переслідуючи корисливий мотив, за попередньою змовою з ОСОБА_4 , використовуючи умови воєнного стану, не маючи передбаченого законом дозволу на придбання, зберігання та збут вогнепальної зброї у невстановлений досудовим розслідуванням час, місці та спосіб, придбав нарізну вогнепальну зброю, а саме карабін, який є мисливським самозарядним карабіном моделі «Форт-202», № НОМЕР_1 , з метою подальшого збуту.

Після цього, 11.08.2023 близько 15 години ОСОБА_3 , усвідомлюючи незаконність своїх дій, без передбаченого законом дозволу, реалізовуючи злочинний умисел на незаконний збут вогнепальної зброї, перебуваючи поряд з гаражним приміщенням № НОМЕР_2 , що за адресою: АДРЕСА_3 , з корисливих мотивів, з метою особистого збагачення, за попередньою домовленістю із ОСОБА_4 , передав останньому, нарізну вогнепальну зброю, а саме: карабін, який є мисливським самозарядним карабіном моделі «Форт-202», № НОМЕР_1 для його подальшого продажу ОСОБА_8 за грошові кошти в сумі 9300 гривень.

ОСОБА_4 , реалізуючи спільний із ОСОБА_3 злочинний умисел на збут нарізної вогнепальної зброї, 11.08.2023 близько 15 год. 10 хв. усвідомлюючи незаконність своїх дій, без передбаченого законом дозволу, в обумовленому місці а саме: на станції технічного обслуговування автомобілів, що розташована за адресою: вул. Гризодубової, 43, м. Біла Церква, Київська обл., зустрівся з ОСОБА_8 де збув останньому вищевказаний автомат.

Таким чином ОСОБА_3 , вчинив придбання, зберігання та збут вогнепальної зброї за попередньою змовою групою осіб, без передбаченого законом дозволу, тобто кримінальне правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 28 ч. 1 ст. 263 КК України.

Крім цього, всупереч вимогам законодавства України у невстановлений досудовим розслідуванням час, місці та спосіб, ОСОБА_3 без передбаченого законом дозволу незаконно придбав боєприпаси, калібру 7,62х39 мм та почав зберігати їх у гаражному приміщенні № НОМЕР_2 , що за адресою: АДРЕСА_3 .

11.08.2023, у період часу з 19 години 01 хвилини по 19 годину 22 хвилини, під час проведення обшуку гаражного приміщення № НОМЕР_2 , що за адресою: АДРЕСА_3 ., належного ОСОБА_3 , працівниками поліції виявлено та вилучено 22 патрони, які є бойовими проміжними патронами калібру 7,62х39 мм, що споряджені кулями зі сталевим осердям та придатні до стрільби, які ОСОБА_3 незаконно зберігав у гаражному приміщенні, без передбаченого законом дозволу.

Таким чином ОСОБА_3 , вчинив придбання та зберігання бойових припасів, без передбаченого законом дозволу, тобто кримінальне правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України.

ОСОБА_4 вчинив кримінальне правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 28 ч. 1 ст. 263 КК України, за наступних обставин.

Так, відповідно до ст. 178 Цивільного кодексу України - об`єкти цивільних прав можуть вільно відчужуватися або переходити від однієї особи до іншої в порядку правонаступництва чи спадкування або іншим чином, якщо вони не вилучені з цивільного обороту, або не обмежені в обороті, або не є невід`ємними від фізичної чи юридичної особи. Види об`єктів цивільних прав, перебування яких у цивільному обороті не допускається (об`єкти, вилучені з цивільного обороту), мають бути прямо встановлені у законі. Види об`єктів цивільних прав, які можуть належати лише певним учасникам обороту або перебування яких у цивільному обороті допускається за спеціальним дозволом (об`єкти, обмежено оборотоздатні), встановлюються законом.

Відповідно до «Спеціального порядку набуття права власності громадянами на окремі види майна», затвердженого Постановою Верховної Ради України від 17 червня 1992 року «Про право власності на окремі види майна», громадяни набувають права власності на такі види майна, придбаного ними з відповідного дозволу, що надається: на холодну зброю та пневматичну зброю калібру понад 4,5 міліметра і швидкістю польоту кулі понад 100 метрів за секунду - органами внутрішніх справ за місцем проживання особам, які досягли 18-річного віку; (Пункт "а" доповнено абзацом четвертим згідно з Постановою ВР № 19/95-ВР від 24.01.95 ).

Відповідно до Положення про дозвільну систему (затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12 жовтня 1992 року № 576 з наступними змінами) до предметів, матеріалів і речовин, підприємств, майстерень і лабораторій, на які поширюється дозвільна система, серед іншого належать: вогнепальна зброя (нарізна воєнних зразків, несучасна стрілецька, спортивна, навчальна, охолощена, мисливська нарізна і гладкоствольна), бойові припаси до неї, холодна зброя, (арбалети, мисливські ножі тощо), пневматична зброя калібру понад 4,5 мм і швидкістю польоту кулі понад 100 м за секунду, пристрої вітчизняного виробництва для відстрілу патронів, споряджених гумовими чи аналогічними за своїми властивостями метальними снарядами несмертельної дії, та зазначені патрони, вибухові матеріали і речовини.

Згідно з Інструкцією про порядок виготовлення, придбання, зберігання, обліку, перевезення та використання вогнепальної, пневматичної і холодної зброї, пристроїв вітчизняного виробництва для відстрілу патронів, споряджених гумовими чи аналогічними за своїми властивостями метальними снарядами несмертельної дії та зазначених патронів, а також боєприпасів до зброї та вибухових матеріалів (затверджена наказом Міністерства внутрішніх справ України від 21 серпня 1998 р. № 622; зі змінами, внесеними наказом від 13 квітня 1999 р. № 293) завданнями органів поліції є запобігання порушенням порядку виготовлення, придбання, зберігання, обліку, охорони, перевезення та використання вогнепальної зброї, пневматичної зброї калібру понад 4,5 мм та швидкістю польоту кулі понад 100 м за секунду (далі - пневматична зброя) і холодної зброї (арбалети, луки з зусиллям натягу тятиви більше ніж 20 кг, мисливські ножі тощо (далі - холодна зброя), пристроїв вітчизняного виробництва для відстрілу патронів, споряджених гумовими чи аналогічними за своїми властивостями метальними снарядами несмертельної дії (далі - пристрої), та патрони до них, основних частин зброї бойових припасів до зброї і охолощеної зброї, вибухових матеріалів і речовин, попередження випадків їх втрати, крадіжок, використання не за призначенням та з протиправною метою.

Всупереч вказаним вимогам законодавства України, ОСОБА_4 , переслідуючи корисливі мотиви домовився з ОСОБА_3 про спільну незаконну діяльність, яка полягала у здійсненні збуту вогнепальної зброї за грошові кошти. При чому за попередньою домовленістю між ОСОБА_4 та ОСОБА_3 , останні розподілили між собою функції вчинення злочину. Так, ОСОБА_4 за попередньою змовою з ОСОБА_3 взяв на себе функцію підшукання осіб, з числа місцевих мешканців м. Біла Церква, які бажають придбати вогнепальну зброю, отримання готівкових коштів від покупців, з подальшою передачею зброї покупцеві, а ОСОБА_3 в свою чергу взяв на себе обов`язок придбання та зберігання вогнепальної зброї.

ОСОБА_3 , переслідуючи корисливий мотив, за попередньою змовою з ОСОБА_4 , використовуючи умови воєнного стану, не маючи передбаченого законом дозволу на придбання, зберігання та збут вогнепальної зброї у невстановлений досудовим розслідуванням час, місці та спосіб, придбав нарізну вогнепальну зброю, а саме карабін, який є мисливським самозарядним карабіном моделі «Форт-202», № НОМЕР_1 , з метою подальшого збуту.

Після цього, 11.08.2023 близько 15 години ОСОБА_3 , усвідомлюючи незаконність своїх дій, без передбаченого законом дозволу, реалізовуючи злочинний умисел на незаконний збут вогнепальної зброї, перебуваючи поряд з гаражним приміщенням № НОМЕР_2 , що за адресою: АДРЕСА_3 , з корисливих мотивів, з метою особистого збагачення, за попередньою домовленістю із ОСОБА_4 , передав останньому, нарізну вогнепальну зброю, а саме: карабін, який є мисливським самозарядним карабіном моделі «Форт-202», № НОМЕР_1 для його подальшого продажу ОСОБА_8 за грошові кошти в сумі 9300 гривень.

ОСОБА_4 , реалізуючи спільний із ОСОБА_3 злочинний умисел на збут нарізної вогнепальної зброї, 11.08.2023 близько 15 год. 10 хв. усвідомлюючи незаконність своїх дій, без передбаченого законом дозволу, в обумовленому місці а саме: на станції технічного обслуговування автомобілів, що розташована за адресою: вул. Гризодубової, 43, м. Біла Церква, Київська обл., зустрівся з ОСОБА_8 де збув останньому вищевказаний автомат.

Таким чином ОСОБА_4 , вчинив придбання, зберігання та збут вогнепальної зброї за попередньою змовою групою осіб, без передбаченого законом дозволу, тобто кримінальне правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 28 ч. 1 ст. 263 КК України.

Вчинення ОСОБА_4 та ОСОБА_3 указаних кримінальних правопорушень знайшло своє підтвердження і під час розгляду даного кримінального провадження в суді.

29.08.2023 в даному кримінальному провадженні між прокурором Білоцерківської окружної прокуратури Київської області ОСОБА_9 та обвинуваченим ОСОБА_3 , в присутності захисника - адвоката ОСОБА_7 , укладено угоду про визнання винуватості відповідно до вимог ст. 468 КПК України.

В угоді про визнання винуватості прокурор та обвинуваченй в присутності захисника виклали формулювання обвинувачення та його правову кваліфікацію за ч. 1 ст. 263 КК України, які ніким не оспорюються. Також зазначили істотні для даного кримінального провадження обставини.

Згідно угоди про визнання винуватості ОСОБА_3 під час досудового розслідування повністю визнав свою винуватість у вчиненні кримінального правопорушення.

В угоді про визнання винуватості прокурор та обвинувачений в присутності захисника, узгодили призначення покарання за ч. 2 ст. 28, ч. 1 ст. 263 КК України у виді позбавлення волі строком на чотири роки, за ч. 1 ст. 263 КК України у виді позбавлення волі строком на три роки. На підставі ч. 1 ст. 70 КК України визначити остаточне покарання, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, у виді позбавлення волі строком на чотири роки. На підставі ст. 75 КК України та встановлення іспитового строку терміном в один рік шість місяців та необхідністю визначення судом обов`язків, передбачених ст. 76 КК України.

В судовому засіданні ОСОБА_3 свою вину в скоєнні злочину, який йому інкримінується і передбачений ч. 1 ст. 263 КК України, визнав повністю, щиро розкаявся. Зазначив про обставини вчинення ним злочину, які повністю відповідають обставинам, встановленим органом досудового слідства та наведені в обвинувальному акті та угоді про визнання винуватості. Угоду про визнання винуватості ОСОБА_3 підтримав та просив її затвердити.

Захисник не заперечував проти укладення угоди та затвердження її судом, про що зазначив в судовому засіданні.

Прокурор в судовому засіданні просив угоду про визнання винуватості затвердити і призначити ОСОБА_3 узгоджене в угоді покарання, оскільки при укладенні даної угоди дотримані вимоги та правила КПК України та КК України.

Судом з`ясовано, що обвинувачений цілком розуміє свої права, передбачені п. 1 ч. 4 ст. 474 КПК України, наслідки укладення та затвердження угоди, визначені п.1 ч.1 ст.473 КПК України, характер обвинувачення, вид покарання, а також інші заходи, які будуть застосовані до нього у разі затвердження угоди судом.

В судовому засіданні суд переконався у тому, що укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.

Санкція ч. 1 ст. 263 КК України передбачає покарання у виді позбавлення волі строком до семи років, що згідно ст.12 КК України, відноситься до тяжких злочинів. Зміст угоди про визнання винуватості відповідає вимогам ст. 472 КПК України.

Відповідно до вимог ч. 4 ст. 469 КПК України, враховуючи тяжкість злочину, відсутність потерпілого та у випадку завдання злочином шкоди лише державним та суспільним інтересам, може бути укладено угоду про визнання винуватості між прокурором і обвинуваченим.

Обставинами, які пом`якшують покарання обвинуваченого ОСОБА_3 , відповідно ст. 66 КК України, є щире каяття та активне сприяння розкриттю злочину.

Обставин, які обтяжують, відповідно ст. 67 КК України, покарання при проведенні судового розгляду, вчинення злочину з використанням умов воєнного стану.

При перевірці угоди про визнання винуватості на відповідність вимогам Кримінального процесуального кодексу України та Кримінального кодексу України судом встановлено, що угода у повному обсязі відповідає вимогам вказаного законодавства, дії обвинуваченого вірно кваліфіковані за ч. 1 ст. 263 КК України, умови угоди не суперечать інтересам суспільства і не порушують права, свободи чи інтереси сторін або інших осіб, відсутні будь-які підстави вважати, що укладення угоди не було добровільним, обвинувачений спроможний виконати взяті на себе за угодою зобов`язання, узгоджене сторонами покарання відповідає загальним засадам призначення покарання та санкції ч. 1 ст. 263 КК України.

Таким чином, враховуючи встановлені обставини, суд прийшов до висновку, що укладена між прокурором та обвинуваченим угода про визнання винуватості підлягає затвердженню.

Крім того, 29.08.2023 в даному кримінальному провадженні між прокурором Білоцерківської окружної прокуратури Київської області ОСОБА_9 та обвинуваченим ОСОБА_4 , в присутності захисника - адвоката ОСОБА_6 , укладено угоду про визнання винуватості відповідно до вимог ст. 468 КПК України.

В угоді про визнання винуватості прокурор та обвинуваченй в присутності захисника виклали формулювання обвинувачення та його правову кваліфікацію за ч. 1 ст. 263 КК України, які ніким не оспорюються. Також зазначили істотні для даного кримінального провадження обставини.

Згідно угоди про визнання винуватості ОСОБА_4 , під час досудового розслідування повністю визнав свою винуватість у вчиненні кримінального правопорушення.

В угоді про визнання винуватості прокурор та обвинувачений в присутності захисника, узгодили призначення покарання за ч. 2 ст. 28, ч. 1 ст. 263 КК України у виді позбавлення волі строком на чотири роки, На підставі ст. 75 КК України та встановлення іспитового строку терміном в один рік шість місяців та необхідністю визначення судом обов`язків, передбачених ст. 76 КК України.

В судовому засіданні ОСОБА_4 , свою вину в скоєнні злочину, який йому інкримінується і передбачений ч. 1 ст. 263 КК України, визнав повністю, щиро розкаявся. Зазначив про обставини вчинення ним злочину, які повністю відповідають обставинам, встановленим органом досудового слідства та наведені в обвинувальному акті та угоді про визнання винуватості. Угоду про визнання винуватості ОСОБА_4 , підтримав та просив її затвердити.

Захисник не заперечував проти укладення угоди та затвердження її судом, про що зазначив в судовому засіданні.

Прокурор в судовому засіданні просив угоду про визнання винуватості затвердити і призначити ОСОБА_4 , узгоджене в угоді покарання, оскільки при укладенні даної угоди дотримані вимоги та правила КПК України та КК України.

Судом з`ясовано, що обвинувачений цілком розуміє свої права, передбачені п. 1 ч. 4 ст. 474 КПК України, наслідки укладення та затвердження угоди, визначені п.1 ч.1 ст.473 КПК України, характер обвинувачення, вид покарання, а також інші заходи, які будуть застосовані до нього у разі затвердження угоди судом.

В судовому засіданні суд переконався у тому, що укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.

Санкція ч. 1 ст. 263 КК України передбачає покарання у виді позбавлення волі строком до семи років, що згідно ст.12 КК України, відноситься до тяжких злочинів. Зміст угоди про визнання винуватості відповідає вимогам ст. 472 КПК України.

Відповідно до вимог ч. 4 ст. 469 КПК України, враховуючи тяжкість злочину, відсутність потерпілого та у випадку завдання злочином шкоди лише державним та суспільним інтересам, може бути укладено угоду про визнання винуватості між прокурором і обвинуваченим.

Обставинами, які пом`якшують покарання обвинуваченого ОСОБА_4 , відповідно ст. 66 КК України, є щире каяття та активне сприяння розкриттю злочину.

Обставин, які обтяжують, відповідно ст. 67 КК України, покарання при проведенні судового розгляду, вчинення злочину з використанням умов воєнного стану.

При перевірці угоди про визнання винуватості на відповідність вимогам Кримінального процесуального кодексу України та Кримінального кодексу України судом встановлено, що угода у повному обсязі відповідає вимогам вказаного законодавства, дії обвинуваченого вірно кваліфіковані за ч. 1 ст. 263 КК України, умови угоди не суперечать інтересам суспільства і не порушують права, свободи чи інтереси сторін або інших осіб, відсутні будь-які підстави вважати, що укладення угоди не було добровільним, обвинувачений спроможний виконати взяті на себе за угодою зобов`язання, узгоджене сторонами покарання відповідає загальним засадам призначення покарання та санкції ч. 1 ст. 263 КК України.

Таким чином, враховуючи встановлені обставини, суд прийшов до висновку, що укладена між прокурором та обвинуваченим угода про визнання винуватості підлягає затвердженню.

Запобіжний захід відносно обвинувачених ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , не обирався, підстав для його обрання судом не встановлено.

Долю речових доказів у справі слід вирішити у відповідності до ст. 100 КПК України.

Судові витрати за проведення судових експертизи стягнути солідарному порядку з обвинувачених ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , на користь держави.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 100, 122, 124, 126, 318, 322, 342-351, 358, 363-368, 473-475 КПК України, суд, -

У Х В А Л И В :

Затвердити угоду про визнання винуватості від 29.08.2023 у кримінальному провадженні № 0003836, відомості про яке внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань 08.08.2023, укладену між прокурором Білоцерківської окружної прокуратури Київської області ОСОБА_9 та обвинуваченим ОСОБА_3 , в присутності захисника - адвоката ОСОБА_7 ..

Затвердити угоду про визнання винуватості від 29.08.2023 у кримінальному провадженні № 0003836, відомості про яке внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань 08.08.2023, укладену між прокурором Білоцерківської окружної прокуратури Київської області ОСОБА_9 та обвинуваченим ОСОБА_4 , в присутності захисника - адвоката ОСОБА_6 ,.

ОСОБА_3 визнати винним у вчинені кримінального правопорушення - злочину, передбаченого ч. 2 ст. 28, ч. 1 ст. 263, ч. 1 ст. 263 КК України та призначити покарання ч. 2 ст. 28, ч. 1 ст. 263 КК України у виді позбавлення волі строком на чотири роки, за ч. 1 ст. 263 КК України у виді позбавлення волі строком на три роки.

На підставі ч. 1 ст. 70 КК України визначити ОСОБА_3 остаточне покарання, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, у виді позбавлення волі строком на чотири роки.

На підставі ст. 75 КК України ОСОБА_3 звільнити від відбування осново покарання з іспитовим строком терміном в один рік шість місяців та необхідністю визначення судом обов`язків, передбачених ст. 76 КК Україниі, а саме: обов`язку періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи чи навчання.

Іспитовий строк ОСОБА_3 рахувати з моменту проголошення вироку.

ОСОБА_4 визнати винним у вчинені кримінального правопорушення - злочину, передбаченого ч. 2 ст. 28, ч. 1 ст. 263 КК України та призначити покарання ч. 2 ст. 28, ч. 1 ст. 263 КК України у виді позбавлення волі строком на чотири роки.

На підставі ст. 75 КК України ОСОБА_4 звільнити від відбування осново покарання з іспитовим строком терміном в один рік шість місяців та необхідністю визначення судом обов`язків, передбачених ст. 76 КК Україниі, а саме: обов`язку періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи чи навчання.

Іспитовий строк ОСОБА_4 рахувати з моменту проголошення вироку.

Судові витрати стягнути солідарному порядку з обвинувачених ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , на користь держави, за проведення судової експертизи № СЕ-19/111-23/42426-БЛ від 12.08.2023 в сумі 956 грн.00 коп., за проведення судової експертизи № СЕ-19/111-23/42427-БЛ від 12.08.2023 в сумі 956 грн.00 коп.

Речові докази у кримінальному провадженні, після набрання вироком суду законної сили, а саме: автоматичну зброю «Форт НОМЕР_6» калібру 7,62 мм та набої калібру 7,62 мм в кількості 22 штуки, відповідно до розпорядження КМУ №186-р від 26.02.2022 «Про передачу майна для потреб ЗСУ» - передати для потреб ЗСУ, покривало блакитного кольору - знищити, мобільний телефон марки «Айфон», білого кольору ІМЕІ: НОМЕР_3 , з сім картою з № НОМЕР_4 , грошові кошти в розмірі 1281 грн., купюрами номіналом 500 грн., № АН6312991, № ЕД9093127,№ ЕД 5515162, номіналом 100 грн., № ЯБ 8353132, № УФ 4090704, номіналом 50 грн., № АГ 0835771, копійки номіналом 10 грн. - 1 шт., номіналом 5 грн. - 1 шт., номіналом 1 грн. - 1 шт. - повернути за належністю ОСОБА_4 , грошові кошти в сумі 9300 (дев`ять тисяч триста гривень) грн., купюрами в кількості 18 штук, номіналом 500 грн. - № № ХЄ5439171, ЕД5515162, ЄЖ7427373, АИ0967416, ХВ3759546, ГВ9324154, АН3015706, ЄЖ1793620, ЦБ8107666, ЄБ3057618, СД1980405, Л33600551, УД5558782, ЗД0789214, ЛИ2557667, ФБ3323541, УД4895871, СБ8995490, 1 шт. номіналом 200 грн. - № ХЖ9260088, 1 штука, номіналом 100 грн. - № УЛ5953713, які було поміщено до спеціального експертного пакету № INZ2100086, які передані на зберігання до Управління фінансового забезпечення та бухгалтерського обліку Головного управління Національної поліції в Київській області, розташоване за адресою: м. Київ, вул. Володимирська, 15, згідно квитанції № 000159 від 25.08.2023 - конфіскувати в дохід держави.

Грошові кошти в сумі 301 долар США та 50 EURO, мобільний телефон марки Samsung НОМЕР_5 вважати повернутими власнику ОСОБА_3 .

Вирок може бути оскаржений до Київського апеляційного суду протягом 30 днів з дня його проголошення через Білоцерківський міськрайонний суд Київської області шляхом подачі апеляційної скарги в порядку, визначеному КПК України з підстав, які передбачені ч. 4 ст. 394 КПК України.

Вирок суду набирає законної сили по завершенню строку на його апеляційне оскарження, а у разі оскарження вироку в апеляційному порядку - після постановлення судом апеляційної інстанції рішення за наслідками перегляду такого вироку суду.

Суддя: ОСОБА_1