ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

11 січня 2024 року м. Дніпро

Колегія суддів Судової палати з розгляду кримінальних справ Дніпровського апеляційного суду у складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

за участю:

секретаря ОСОБА_5 ,

прокурора ОСОБА_6 ,

обвинуваченого ОСОБА_7 ,

захисника ОСОБА_8 ,

потерпілої ОСОБА_9 ,

представника потерпілої ОСОБА_10 (в режимі відеоконференції),

розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали кримінального провадження, внесеного до ЄРДР за № 0001598 від 23 серпня 2020 року, за апеляційною скаргою обвинуваченого ОСОБА_7 на вирок Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 06 липня 2023 року щодо

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця Царичанського району Дніпропетровської області, громадянина України, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , не судимого,

обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України,

В С Т А Н О В И Л А:

Вироком Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 06 липня 2023 року ОСОБА_7 засуджено за ч. 1 ст. 286 КК України до покарання у виді 2 років обмеження волі, з позбавленням права керувати транспортними засобами строком на 1 рік. На підставі ст. 75 КК України ОСОБА_7 звільнено від відбування основного покарання з випробуванням, встановивши іспитовий строк 1 рік та поклавши на обвинуваченого обов`язки, передбачені ст. 76 КК України.

Позовні вимоги ОСОБА_9 до ОСОБА_7 задоволено частково. Вирішено стягнути з ОСОБА_7 на користь ОСОБА_9 1 500 грн. в рахунок відшкодування матеріальної шкоди та 80 000 грн - в рахунок моральної.

Окрім цього, судом скасовано заходи забезпечення кримінального провадження, вирішено долю речових доказів, а також вирішено стягнути з ОСОБА_11 на користь держави витрати на залучення експерта при проведенні судової автотехнічної експертизи у розмірі 3922,80 грн.

ОСОБА_11 визнано винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України, за таких обставин.

22.08.2020 близько 15-44 годин ОСОБА_7 , керуючи технічно справним автомобілем «Daewoo Lanos» р.н. НОМЕР_1 , який належить ОСОБА_12 рухався в Соборному районі міста Дніпра по вулиці Панікахи з боку ж/м Сокол в напрямку перехрестя вул. Запорізьке Шосе та вул. Панікахи.

В ході руху ОСОБА_7 , проявляючи крайню неуважність до дорожньої обстановки і її змінам, рухаючись на зелений сигнал світлофора, що дозволяє рух, не надав дорогу транспортним засобам, що завершують рух через перехрестя з вулицею Запорізьке Шосе та вул. Панікахи внаслідок чого скоїв зіткнення з електро-самокатом «Like Bike» б/н під керуванням ОСОБА_9 яка рухалася по вул. Запорізьке Шосе з ліва на право за напрямком руху водія ОСОБА_7 на дозволений (зелений) сигнал світлофора, чим порушив вимоги п.16.5 Правил дорожнього руху України, згідно яких: «у разі подання сигналу регулювальником або ввімкнення сигналу світлофора, що дозволяє рух, водій зобов`язаний дати дорогу транспортним засобам, що завершують рух через перехрестя, а також пішоходам, які закінчують перехід», що перебуває у причинному зв`язку з дорожньо-транспортною пригодою.

Внаслідок дорожньо-транспортної пригоди водію електро-самоката«Like Bike» б/н ОСОБА_9 , спричинені тілесні ушкодження у вигляді закритої черепно-мозкової травми, струсу головного мозку. Закритої травми хребта, закритого компресійного перелому тіла першого поперекового хребця без неврологічних розладів, саден 2х проекції лівого суглоба по задній поверхні, 1го в проекції правого ліктьового суглоба по задній поверхні, 3-х на тильній поверхні 1-го пальця лівої стопи, які згідно висновку судово-медичної експертизи виносяться до ушкоджень середньої тяжкості що зумовили тривалий розлад здоров`я, строком понад 3 тижні (більш як 21 день), згідно п.2.2.2 «Правил судово-медичного визначення ступеню тяжкості тілесних ушкоджень», затверджених наказом МОЗ України від 17.01.1995 р. № 6.

В апеляційній скарзі обвинувачений просить вирок скасувати, виправдати його та закрити кримінальне провадження за відсутністю в його діях складу злочину, призначивши при цьому у справі додаткову автотехнічну експертизу.

Обґрунтовуючи заявлені вимоги обвинувачений посилається на неповноту судового розгляду та невідповідність висновків суду фактичним обставинам провадження. Обвинувачений вказує на те, що в основу вироку було покладено два суперечливі висновки експертиз, якими на підставі однакових вихідних даних встановлено порушення ПДР України як потерпілою, так і обвинуваченим. ОСОБА_7 зауважує, що експерти розрахували зупинний шлях для електроскутера, а для автомобіля лише гальмівний шлях, не врахувавши, що автомобіль після проїзду електроопори зі світлофором до місяця зіткнення проїхав біля 30 метрів за 7 секунд, рухаючись на зелений сигнал світлофора. Апелянт зазначає, він не очікував появи скутера, оскільки рух по вул. Запорізьке Шосе вже закінчився і згідно з п. 1.4 ПДР він розраховував, що інші учасники руху також виконають ці правила. З метою усунення наведених протиріч ним було заявлено клопотання про призначення додаткової автотехнічної експертизи, а також про допит свідка ОСОБА_13 , у задоволенні яких судом було відмовлено.

До початку апеляційного розгляду від сторони захисту надійшло клопотання про про звільнення ОСОБА_7 від кримінальної відповідальності, у зв`язку з закінченням строків давності.

Заслухавши суддю-доповідача, обвинуваченого та його захисника, які клопотання підтримали, потерпілої та її представника, які проти звільнення від кримінальної відповідальності обвинуваченого заперечували, перевіривши матеріали провадження, суд дійшов наступного висновку.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 49 КК України особа звільняється від кримінальної відповідальності, якщо з дня вчинення нею кримінального правопорушення і до дня набрання вироком законної сили минуло три роки - у разі вчинення кримінального проступку, за який передбачено покарання у виді обмеження волі, чи у разі вчинення нетяжкого злочину, за який передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк не більше двох років.

За змістом зазначеної норми звільнення від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності застосовується за таких умов: 1) вчинення особою злочину; 2) з дня вчинення злочину до набрання вироком законної сили минули визначені ч. 1 ст. 49 КК України строки давності; 3) особа не ухилялася від досудового слідства або суду; 4) особа до закінчення зазначених у ч. 1 ст. 49 КК України строків не вчинила нового злочину середньої тяжкості, тяжкого чи особливо тяжкого злочину.

Звільнення особи від кримінальної відповідальності є обов`язком суду у разі настання обставин, передбачених ч. 1 ст. 49 КК України та за наявності згоди підозрюваного, обвинуваченого, засудженого на звільнення на підставі спливу строків давності.

Відповідно до приписів п. 1 ч. 2 ст. 284, ч. 3 ст. 285, ч. 3 ст. 288 КПК України , у випадку встановлення передбачених у ст. 49 КК України підстав і відсутності заперечень з боку обвинуваченого, суд має закрити кримінальне провадження, звільнивши особу від кримінальної відповідальності. Відповідне рішення судом приймається у формі ухвали.

Отже системне тлумачення норм кримінального та процесуального закону свідчить про те, що до особи можуть бути застосовані положення ст. 49 КК України у випадку обов`язкової згоди обвинуваченого на звільнення його саме від кримінальної відповідальності на підставі ст. 49 КК України.

Судом апеляційної інстанції встановлено, що ОСОБА_7 22 серпня 2020 року вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 286 КК України, яке карається штрафом від трьох тисяч до п`яти тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або виправними роботами на строк до двох років, або арештом на строк до шести місяців, або обмеженням волі на строк до трьох років, з позбавленням права керувати транспортними засобами на строк до трьох років, та відповідно до ст. 12 КК України відноситься до категорії нетяжких.

Таким чином, з огляду на положення п. 2 ч. 1 ст. 49 КК України строки притягнення до кримінальної відповідальності за вчинення зазначеного кримінального правопорушення складають три роки, а отже минули 22 серпня 2023 року.

Матеріалами провадження об`єктивно підтверджується, що ОСОБА_14 протягом трьох років з моменту вчинення кримінального правопорушення від слідства та суду не ухилялись та виходячи з даних, наданих на запит апеляційного суду Управлінням Інформаційно-аналітичної підтримки ГУНП в Дніпропетровській області, до кримінальної відповідальності протягом цього часу не притягався.

Судом апеляційної інстанції під час апеляційного розгляду обвинуваченому роз`яснено наслідки звільнення від кримінальної відповідальності, зокрема те, що ці підстави є нерабілітуючими.

З огляду на відсутність даних про ухилення від слідства та суду, про притягнення до кримінальної відповідальності, а також й будь-яких заперечень обвинуваченого проти звільнення від кримінальної відповідальності та закриття у зв`язку з цим кримінального провадження, колегія суддів приходить до висновку про необхідність звільнення ОСОБА_7 від кримінальної відповідальності на підставі п. 2 ч. 1 ст. 49 КК України, у зв`язку з закінченням строків давності.

Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 284 КПК України, кримінальне провадження закривається у зв`язку зі звільненням особи від кримінальної відповідальності.

Згідно з вимогами ст. 417 КПК України, суд апеляційної інстанції, встановивши обставини, передбачені статтею 284 цього Кодексу, скасовує обвинувальний вирок чи ухвалу і закриває кримінальне провадження.

Відповідно до ст. 129 КПК України суд наділений правом вирішення цивільного позову у кримінальному провадженні лише при ухваленні вироку або постановленні ухвали про застосування примусових заходів медичного чи виховного характеру. Тому, у випадку звільнення особи від кримінальної відповідальності на підставі ст. 49 КК України та закриття кримінального провадження, цивільний позов у кримінальному провадженні не підлягає вирішенню по суті, а вимоги потерпілого можуть бути вирішені в порядку цивільного судочинства, оскільки закриття справи на підставах, зазначених у п. 1 ч. 2 ст. 284 КПК України, не звільняє особу від обов`язку відшкодувати заподіяну її діями шкоду.

З урахуванням того, що провадження щодо ОСОБА_7 підлягає закриттю за нереабілітуючих підстав, потерпіла має право звернутися до суду з позовом про відшкодування моральної шкоди в порядку цивільного судочинства.

Окрім цього, згідно з правовими висновками Верховного Суду, викладеними у постанові від 12 вересня 2022 року (справа № 203/241/17), якщо особа звільняється від кримінальної відповідальності на підставі ст. 49 КК у зв`язку із закінченням строків давності, процесуальні витрати, понесені органом досудового розслідування та пов`язані зі здійсненням кримінального провадження, в тому числі й витрати на проведення експертизи, не стягуються з особи, кримінальне провадження щодо якої закрито на цій підставі, а відносяться на рахунок держави, окрім витрат, пов`язаних, зокрема, із залученням експерта стороною захисту.

З урахуванням сформованої правової позиції, колегія суддів приходить до висновку, що процесуальні витрати у кримінальному провадженні на залучення експерта при проведенні автотехнічної експертизи у розмірі 3922,80 грн. підлягають віднесенню на рахунок держави.

Отже, колегія суддів за наслідками апеляційного розгляду вважає за можливе скасувати вирок Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 06 липня 2023 року, звільнити ОСОБА_7 від кримінальної відповідальності, передбаченої ч. 1 ст. 286 КК України, на підставі п. 2 ч. 1 ст. 49 КК України, у зв`язку з закінченням строків давності, закрити кримінальне провадженні внесене до ЄРДР за № 0001598 від 23 серпня 2020 року, на підставі п. 1 ч. 2 ст. 284 КПК України, а також залишити цивільний позов без розгляду та віднести процесуальні витрати у кримінальному провадженні на рахунок держави.

Керуючись ст. 404, 405, 284 КПК України, колегія суддів, -

П О С Т А Н О В И Л А:

Вирок Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 06 липня 2023 року щодо ОСОБА_7 , обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України скасувати.

Звільнити ОСОБА_7 від кримінальної відповідальності за ч. 1 ст. 286 КК України на підставі п. 2 ч. 1 ст. 49 КК України, у зв`язку з закінченням строків давності.

Кримінальне провадження, внесене до ЄРДР за № 0001598 від 23 серпня 2020 року, за обвинуваченням ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України, закрити, на підставі п. 1 ч. 2 ст. 284 КПК України.

Цивільний позов ОСОБА_9 до ОСОБА_7 залишити без розгляду.

Процесуальні витрати на залучення експерта при проведенні автотехнічної експертизи у розмірі 3922,80 грн. віднести на рахунок держави.

Ухвала набирає чинності з моменту її проголошення і може бути оскаржена шляхом подачі касаційної скарги до Верховного Суду протягом трьох місяців з дня проголошення судового рішення судом апеляційної інстанції.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4