Справа № 646/2341/23
№ провадження 1-кп/646/368/2023
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 листопада 2023 року м.Харків

Червонозаводський районний суд міста Харкова у складі: головуючого - судді ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Харкові матеріали кримінального провадження, внесеного 13.02.2023 до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000011 з обвинувальним актом щодо ОСОБА_3 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 114-2 Кримінального кодексу України,

за участю сторін кримінального провадження :

прокурора ОСОБА_4 ,

обвинуваченої ОСОБА_3 ,

захисника ОСОБА_5 ,

В С Т А Н О В И В :

Прокурор у кримінальному провадженні звернувся до суду з клопотанням про продовження строку дії запобіжного заходу обвинуваченій ОСОБА_3 , посилаючись на тяжкість вчиненого кримінального правопорушення, а також те, що наразі продовжують існувати ризики, передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме те, що вона може переховуватись від суду, вчинити інше кримінальне правопорушення. Прокурор просив суд продовжити запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, строком на 60 діб, без визначення застави, посилаючись на ч. 4 ст. 183 КПК України. Застосування більш м`яких запобіжних заходів, ніж тримання під вартою, вважав неможливим для запобігання вказаним ризикам.

Обвинувачена та її захисник проти задоволення клопотання прокурора заперечували, вказуючи на необгрунтованість обвинувачення, відсутність наведених прокурором ризиків, наявність міцних соціальних зв`язків у обвинуваченої.

При вирішенні клопотання прокурора про продовження строку дії запобіжного заходу у виді тримання під вартою стосовно даної обвинуваченої, суд враховує тяжкість інкримінованого кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 114- КК України, а також сукупність відомостей про особу обвинуваченої, та вважає доведеним стороною обвинувачення продовження існування ризиків, передбачених п.п. 1,5 ч.1 ст.177 КПК України.

Враховуючи тяжкість покарання, що загрожує обвинуваченій в разі визнання її винною, інші обставини кримінального провадження, суд дійшов висновку, що на даній стадії кримінального провадження ризики здійснення обвинуваченою дій, передбачених п.1 ч.1 ст.177 КПК України, які були підставою для обрання відносно обвинуваченої запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та на які посилався прокурор в клопотанні про продовження строку застосування запобіжного заходу, не зменшились та жодний з інших, більш м`яких запобіжних заходів, не здатний їм запобігти, а тому, зазначені обставини свідчать про те, що обвинувачена може переховуватися з огляду на покарання, яке загрожує у разі визнання її винуватою у вчиненні інкримінованого правопорушення.

Враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку щодо відсутності на даній стадії судового провадженні підстав для зміни запобіжного заходу, обраного відносно обвинуваченої.

Надаючи оцінку можливості обвинуваченої переховуватися від суду або вчинити інший злочин, суд бере до уваги, що існує певна ймовірність того, що остання з метою уникнення покарання, передбаченого за вчинення інкримінованого кримінального правопорушення може вдатися до відповідних дій. При цьому, слід урахувати, що військова агресія проти України, є обставиною (ризиком), яка суттєво обмежує можливості виконання органами влади своїх повноважень на певних територіях та якісно погіршує криміногенну обстановку, внаслідок чого, даний ризик є актуальним.

Відповідно до положень ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: переховуватися від суду; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому обвинувачується.

Відповідно до положень статті 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним засобом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу.

Згідно практики Європейського суду з прав людини, суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права обвинуваченої, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів.

Враховуючи характер обставин вчинення кримінального правопорушення, а саме те, що ОСОБА_3 обвинувачується у вчиненні нею злочину проти основ національної безпеки України, що є найбільш небезпечними посяганнями на суспільні відносини, які забезпечують державну безпеку, обороноздатність, незалежність країни, її конституційний лад під час дії воєнного стану, що, з урахуванням можливого строку покарання, яке їй може бути призначене, в разі визнання винуватості, може свідчити про те, що обвинувачена може переховуватись від суду. При цьому, тяжкість покарання не є самостійною підставою для застосування запобіжного заходу, проте таке обвинувачення у сукупності з іншими обставинами збільшує ризик втечі настільки, що його неможливо відвернути, не залишивши особу під вартою.

Крім того, з урахуванням відомостей і конкретних обставин вчинення злочину, який їй інкримінується, виходячи зі змісту формулювання обвинувачення та встановлених у ході судового розгляду обставин вчинення інкримінованого кримінального правопорушення, існує можливість вчинення нею іншого кримінального правопорушення та продовжити свою протиправну діяльність, адже з урахуванням місця проживання обвинуваченої у с. Гусинка Куп`янського району Харківської області, поблизу якого на даний час відбуваються активні бойові дії, а агресія, яку здійснює рф стосовно України, може спричинити до тимчасової окупації населеного пункту та призвести до ухилення ОСОБА_3 від кримінальної відповідальності. Крім того, про наявність вказаних ризиків свідчить також характер та спосіб вчинених дій, специфіка інкримінованого кримінального правопорушення, а також лояльне налаштування обвинуваченої до колишнього чоловіка, який наразі перебуває на території рф та з яким вона підтримувала тісні зв`язки під час окупації Куп`янського району військами рф, може створити передумови для вчинення нею нового кримінального правопорушення, або продовження злочину, в якому вона підозрюється.

Вказане свідчить про достатні підстави вважати, що обвинувачена може здійснити дії, запобігання яким шляхом застосування більш м`яких запобіжних заходів є неможливим та не ефективним.

Твердження сторони захисту та аргументи щодо наявності у обвинуваченої міцних соціальних зв`язків, родини, постійного місця реєстрації та проживання, позитивної характеристики, відсутності судимостей, не мінімізують наявність вказаних ризиків та не спростовують можливість переховуватися від суду, а також вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення. Крім того, ці обставини існували на час вчинення інкримінованого обвинуваченій злочину, і не стали стримуючим фактором для обвинуваченої від противоправних дій.

Отже, враховуючи вищенаведені відомості у суду не виникає сумнівів щодо доведеності ризиків, якими прокурор обґрунтовував необхідність продовження такого запобіжного заходу, як тримання даної особи під вартою, оскільки на момент розгляду клопотання ризики, які існували на час обрання цього запобіжного заходу, не зменшилися, а їх доведеність об`єктивно вбачається з системного аналізу відомостей, що стосуються особи обвинуваченої та обставин вчиненого кримінального провадження.

Вирішуючи питання про продовження запобіжного заходу враховує, що відповідно до ч. 6 ст.176 КПК України під час дії воєнного стану до осіб, які підозрюються або обвинувачуються у вчиненні злочинів, передбачених статтями 109 - 114-2, 258-258-5, 260, 261, 437-442 Кримінального кодексу України, за наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, застосовується запобіжний захід, визначений пунктом 5 частини першої цієї статті, - тримання під вартою.

Враховуючи, що будь-які інші переконливі застереження, які б унеможливлювали перебування обвинуваченої під вартою в матеріалах справи відсутні та не доведені стороною захисту під час розгляду цього клопотання, суд дійшов висновку про задоволення клопотання прокурора.

Керуючись ст. ст. 176, 177, 197, 331, 350, 369-372 КПК України, суд

П О С Т А Н О В И В :

Клопотання прокурора про продовження строку дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо обвинуваченої ОСОБА_3 задовольнити.

Продовжити ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , строк тримання його під вартою на 60 днів, тобто до 18.01.2024 включно.

Копію ухвали вручити обвинуваченій, прокурору та направити до Державної установи «Харківський слідчий ізолятор».

Ухвала може бути оскаржена до Харківського апеляційного суду через Червонозаводський районний суд м.Харкова протягом п`яти днів з дня її оголошення, а ОСОБА_3 - у той же строк з моменту вручення йому копії цього судового рішення.

Головуючий ОСОБА_1