Провадження № 1-кп/369/1238/24
В И Р О К

іменем України

30.01.24 року м. Київ

Києво-Святошинський районний суд Київської області в складі:

головуючої судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

за участю:

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження за № 0001184 від 08 липня 2023 року за обвинуваченням ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Вишневе Бучанського району Київської області, громадянина України, який має середню спеціальну освіту, працює не офіційно, неодружений, зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимий, останній раз вироком Києво-Святошинського районного суду Київської області від 14 листопада 2023 року за ч. 4 ст. 185, ч. 1 ст. 309 Кримінального кодексу України (далі КК України) до покарання у виді позбавлення волі на строк 5 (п`ять) років, на підставі ст. 75 КК України, звільненого від відбування покарання з випробуванням, з іспитовим строком тривалістю 1 (один) рік, з покладенням обов`язків, передбачених п. 1, 2 ч. 1 ст. 76 КК України,

у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 185 КК України,

встановив:

У зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до п. 20 ч. 1 ст. 106 Конституції України, Закону України «Про правовий режим воєнного стану», 24 лютого 2022 року о 05:30 год. Указом Президента України № 64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні» та Закону України «Про затвердження Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» від 24 лютого 2022 року, введено воєнний стан на території України, строк дії якого у подальшому неодноразово продовжувався.

У період часу з 18 год. 08 квітня 2023 року по 09 квітня 2023 року, ОСОБА_4 , перебуваючи поруч багатоповерхового житлового будинку АДРЕСА_2 , маючи прямий умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна в умовах воєнного стану, корисливий мотив та мету незаконного збагачення, тобто усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно-небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, скориставшись відсутністю власника та інших осіб поблизу себе, зайшовши до під`їзду багатоповерхівки за вищевказаною адресою, де таємно викрав належний потерпілому ОСОБА_5 дитячий самокат micro Sprite forest green LED SA0208, вартість якого відповідно до висновку експерта становить 2516, 25 грн. Далі взявши вищевказаний самокат, непомітно вивів його за територію вищевказаного багатоповерхового житлового будинку.

У подальшому, ОСОБА_4 з місця вчинення злочину зник, викраденим дитячим самокатом micro Sprite forest green LED SA0208, розпорядився на власний розсуд, а саме 09.04.2023 заклав його до ПТ «Ломбард Роял Кредит» ТОВ «Дом Україна і компанія», що фактично знаходиться за адресою: Київська область, Бучанський район, м. Вишневе, вул. Святошинська, 40, за що отримав грошові кошти, які в подальшому витратив на власні потреби, чим заподіяв потерпілому ОСОБА_5 матеріального збитку на суму 2516,25 грн.

Таким чином, ОСОБА_4 вказаними вище діями вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 4 ст. 185 КК України, а саме таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене в умовах воєнного стану.

Крім того, 28 травня 2023 року, приблизно о 15 год., більш точного часу встановити не вдалось, ОСОБА_4 , перебуваючи в під`їзді житлового будинку АДРЕСА_2 , маючи прямий умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна, діючи в умовах воєнного стану, переслідуючи корисливий мотив та мету незаконного збагачення, тобто усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, повторно, скориставшись відсутністю власника та інших осіб поблизу себе, таємно викрав з балкону під`їзду за вищевказаною адресою, належний ОСОБА_6 велосипед «Alternative M.G.I 24» вартість якого відповідно до висновку експерта становить 1700 грн.

У подальшому, ОСОБА_4 з місця вчинення злочину зник, викраденим велосипедом «Alternative M.G.I 24» розпорядився на власний розсуд, а саме 28 травня 2023 року у вечірній час заклав його до ПТ «Ломбард Роял Кредит» ТОВ «Дом Україна і компанія», що фактично знаходиться за адресою: Київська область, Бучанський район, м. Вишневе, вул. Освіти, 5 за що отримав грошові кошти, які в подальшому витратив на власні потреби, чим заподіяв потерпілому ОСОБА_6 матеріальний збиток на суму 1700 грн.

Таким чином, ОСОБА_4 вказаними вище діями вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 4 ст. 185 КК України, а саме таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене повторно, в умовах воєнного стану.

Крім цього, 28 травня 2023 року, приблизно о 18 год., більш точного часу встановити не представилось можливим, ОСОБА_4 , перебуваючи в під`їзді №6 житлового будинку АДРЕСА_2 , маючи прямий умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна, діючи в умовах воєнного стану, переслідуючи корисливий мотив та мету незаконного збагачення, тобто усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, повторно, скориставшись відсутністю власника та інших осіб поблизу себе, таємно викрав належний потерпілій ОСОБА_7 велосипед «Grade Cub 24» чорно- зеленого кольору вартість якого відповідно до висновку експерта становить 6800 грн, який непомітно вивів за територію вищевказаного багатоповерхового житлового будинку.

У подальшому, ОСОБА_4 з місця вчинення злочину зник, викраденим велосипедом «Grade Cub 24» розпорядився на власний розсуд, а саме 28 травня 2023 року заклав його до ПТ «Ломбард Роял Кредит» ТОВ «Дом Україна і компанія», що фактично знаходиться за адресою: Київська область, Бучанський район, м. Вишневе, вул. Освіти, 5 за що отримав грошові кошти, які в подальшому витратив на власні потреби, чим заподіяв потерпілій ОСОБА_7 матеріальний збиток за суму 6800 грн.

Таким чином, ОСОБА_4 вказаними вище діями вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 4 ст. 185 КК України, а саме таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене повторно, в умовах воєнного стану.

Крім того, 06 липня 2023 року, близько 04:37 год., ОСОБА_4 , перебуваючи в багатоповерховому житловому будинку АДРЕСА_2 , маючи прямий умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна, корисливий мотив та мету незаконного збагачення, тобто усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, повторно, скориставшись відсутністю власника та інших осіб поблизу себе, піднявся на 10 поверх 8 під`їзду багатоповерхівки за вищевказаною адресою, де таємно викрав належний потерпілому ОСОБА_8 редуктор заднього моста автомобіля Volkswagen Tiguan, вартість якого відповідно до висновку експерта становить 17732,62 грн, та редуктор від автомобіля Jeep Cherokee, вартістю відповідно до висновку експерта 27 707,22 грн належного потерпілому ОСОБА_9 .

В подальшому, ОСОБА_4 з місця вчинення злочину зник, викраденими речами розпорядився на власний розсуд, чим заподіяв потерпілому ОСОБА_8 матеріального збитку на суму 17732,62 грн, та потерпілому ОСОБА_9 матеріального збитку на суму 27 707,22 грн.

Таким чином, ОСОБА_4 вказаними вище діями вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 4 ст. 185 КК України, а саме таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене повторно, в умовах воєнного стану.

У судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 свою винуватість у вчиненому визнав повністю та пояснив, що за вказаних в обвинувальному акті обставин дійсно вчинив ці кримінальні правопорушення. Зазначив, що за вчинене йому соромно, про вчинене жалкує та щиро розкаюється, запевнює суд, що в подальшому подібного не вчинятиме, оскільки висновки для себе зробив, від наркотичної залежності позбувся, ходить до церкви та влаштувався на роботу. Також вказав, що цивільний позов поданий потерпілим ОСОБА_5 визнає повністю та зобов`язався відшкодувати заподіяну шкоду.

Прокурор в судових дебатах просив визнати обвинуваченого ОСОБА_4 винуватим у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 185 КК України та призначити покарання, з урахуванням ч. 1 ст. 69 КК України, у виді позбавлення волі на строк 4 роки, та на підставі ч. 4 ст. 70 КК України, враховуючи вирок Києво-Святошинського районного суду Київської області від 14 листопада 2023 року, за сукупністю кримінальних правопорушень, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, в строк покарання зарахувати невідбуте покарання та остаточно визначити покарання у виді позбавлення волі на строк 5 років з подальшим звільненням від його відбування на підставі ст. 75 КК України, з іспитовим строком тривалістю 3 роки. Вирішити питання про долю речових доказів у відповідності до ст. 100 КПК України

Потерпілі ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 в судове засідання не з`явилися про дату, місце та час проведення підготовчого судового засідання повідомлені у встановленому законом порядку. При цьому, на електронну адресу суду надіслали заяви про проведення підготовчого судового засідання та подальшого судового розгляду за їх відсутності, а потерпілий ОСОБА_5 також вказав, що поданий ним цивільний позов підтримує та просить його задовольнити.

Враховуючи те, що обвинувачений та інші учасники процесу не оспорюють фактичних обставин справи, судом встановлено, що вони правильно розуміють зміст цих обставин, відсутні будь-які сумніви у добровільності їх позиції, роз`яснивши учасникам судового провадження положення ст. 349 КПК України, суд визнав недоцільним дослідження доказів щодо фактичних обставин, які ніким не оспорюються, та обмежився допитом обвинуваченого, дослідженням письмових доказів, які характеризують особу обвинуваченого та дослідженням доказів, у тому числі в частині заявленого цивільного позову, у зв`язку з чим судовий розгляд було проведено із застосуванням правил ч. 3 ст. 349 КПК України.

Беручи до уваги що обвинувачений ОСОБА_4 визнав себе винуватим та добровільно повідомив суду обставини вчинення кримінальних правопорушень, дослідивши матеріали кримінального провадження, вислухавши думку прокурора, врахувавши заяви потерпілих, вислухавши останнє слово обвинуваченого, суд дійшов такого висновку.

Показання обвинуваченого є послідовними, логічними, відповідають фактичним обставинам справи, а тому не викликають у суду сумнівів щодо правильності розуміння ним обставин вчиненого, добровільності та істинності його позиції.

Враховуючи викладене, суд вважає, що винуватість ОСОБА_4 у вчиненні інкримінованих кримінальних правопорушень, а саме: у таємному викраденні чужого майна (крадіжка), вчиненого в умовах воєнного стану (за епізодом з 08 квітня 2023 по 09 квітня 2023 року) та таємному викраденні чужого майна (крадіжка) вчиненого повторно, в умовах воєнного стану (за епізодами 28 травня 2023 року о 15:00 год, 28 травня 2023 року о 18:00 год., 06 липня 2023 року), доведена поза розумним сумнівом та кваліфікує дії останнього за ч. 4 ст. 185 КК України відповідно.

Призначаючи покарання обвинуваченому ОСОБА_4 суд враховує, ступінь тяжкості вчинених кримінальних правопорушень, які відповідно до ч. 5 ст. 12 КК України відносяться до тяжких злочинів, дані про особу обвинуваченого, який на час вчинення кримінального правопорушення до кримінальної відповідальності в силу ст. 89 КК України визнається таким, що судимості не має, наразі раніше судимий вироком Києво-Святошинського районного суду Київської області від 14 листопада 2023 року за ч. 4 ст. 185, ч. 1 ст. 309 Кримінального кодексу України (далі КК України) до покарання у виді позбавлення волі на строк 5 (п`ять) років, на підставі ст. 75 КК України, звільненого від відбування покарання з випробуванням, з іспитовим строком тривалістю 1 (один) рік, з покладенням обов`язків, передбачених п. 1, 2 ч. 1 ст. 76 КК України, має середню спеціальну освіту, неодружений, працює не офіційно, має постійне місце реєстрації та проживання, де характеризується посередньо, у лікарів нарколога та психіатра на обліках не перебуває, відношення останнього до вчиненого, яке полягає у відвертому осуді своєї протиправної поведінки та готовності нести відповідальність за вчинене, та те, що майно частково повернуто потерпілим.

Обставинами, що пом`якшують покарання відповідно до ст. 66 КК України, суд визнає щире каяття, яке полягає у відвертому осуді обвинуваченим своєї протиправної поведінки та готовності нести відповідальність за вчинене, вчинення кримінальних правопорушень вперше, оскільки з огляду на положення ст. 89 КК України, ОСОБА_4 , визнається таким, що судимості не має та молодий вік обвинуваченого.

Обставин, що обтяжують покарання відповідно до ст. 67 КК України, судом не встановлено.

Враховуючи ступінь тяжкості вчинених обвинуваченим ОСОБА_4 , кримінальних правопорушень, з урахуванням даних про особу обвинуваченого та обставин вчинених ним кримінальних правопорушень, які пом`якшують покарання та відсутність обставин, які обтяжують покарання обвинуваченого, враховуючи принципи законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання, суд вважає за необхідне призначити обвинуваченому ОСОБА_4 , покарання із застосуванням ч. 1 ст. 69 КК України, у виді позбавлення волі.

Поряд з цим судом встановлено, що ОСОБА_4 вчинив кримінальні правопорушення, передбачені ч. 4 ст. 185 КК України до постановлення вироку Києво-Святошинського районного суду Київської області від 14 листопада 2023 року за ч. 4 ст. 185, ч. 1 ст. 309 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 5 (п`ять) років, на підставі ст. 75 КК України, звільненого від відбування покарання з випробуванням, з іспитовим строком тривалістю 1 (один) рік, з покладенням обов`язків, передбачених п. 1, 2 ч. 1 ст. 76 КК України, тому на підставі ч. 4 ст. 70 КК України, за сукупністю кримінальних правопорушень, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, в строк покарання за цим вироком, суд зараховує покарання не відбуте за вироком Києво-Святошинського районного суду Київської області від 14 листопада 2023 року та визначає остаточне до відбування покарання у виді позбавлення волі.

Разом з тим, враховуючи тяжкість кримінальних правопорушень, дані про особу обвинуваченого, обставини справи, суд вважає, що виправлення та перевиховання обвинуваченого ОСОБА_4 можливе без ізоляції від суспільства, у зв`язку з чим застосовує положення ст. 75 КК України та звільняє останнього від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком і покладає обов`язки передбачені ст. 76 КК України.

Суд зазначає, що згідно з положеннями статей 50, 65 КК України, покарання є заходом примусу, що застосовується від імені держави за вироком суду до особи, визнаної винною у вчиненні кримінального правопорушення, і полягає в передбаченому законом обмеженні прав і свобод засудженого. Покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженими, так і іншими особами.

Обираючи вказаний вид і розмір покарання та звільняючи обвинуваченого ОСОБА_4 від подальшого відбування покарання з іспитовим строком, суд виходить насамперед з того, що позбавлення чи обмеження прав і свобод обвинуваченого, у формі фізичної ізоляції від суспільства не є необхідним у цій конкретній справі для захисту суспільства та задоволення почуття обурення й справедливості потерпілого, і суспільства в цілому, виходячи зі ступеню тяжкості вчинених кримінальних правопорушень обвинуваченим ОСОБА_4 , їх характеру та обставин вчинення.

Звідси, виходячи, з пануючої нині ієрархії загальнолюдських цінностей цілком виправданим є застосування до покарання призначеного обвинуваченому ОСОБА_4 , положень ст. 75 КК України, що повною мірою узгоджується з соціально-відновлювальною та запобіжною функціями покарання, які спрямовані на відновлення особистості з правослухняною поведінкою та запобігання вчиненню нових правопорушень як засудженим, так і іншими особами.

Призначене обвинуваченому ОСОБА_4 остаточне покарання у виді позбавлення волі із подальшим звільненням від відбування покарання з випробуванням, з іспитовим строком є необхідним й достатнім для його виправлення, запобігатиме вчиненню нових кримінальних правопорушень в майбутньому та є домірним скоєному.

Згідно з положенням п. 7 ч. 1 ст. 368 КПК України, ухвалюючи вирок, суд повинен вирішити цивільний позов.

Відповідно до ч. 5 ст. 128 КПК України цивільний позов у кримінальному провадженні розглядається судом за правилами, встановленими цим Кодексом. Якщо процесуальні відносини, що виникли у зв`язку з цивільним позовом, цим Кодексом не врегульовані, до них застосовуються норми Цивільного процесуального кодексу України за умови, що вони не суперечать засадам кримінального судочинства.

Положеннями ст. 16 ЦК України передбачено, що кожна особа має право звернутись до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу і відшкодування моральну (немайнову) шкоду.

Згідно з ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльність особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Відповідно до ст. 23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав, а саме у фізичному болі та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я та душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із противоправною поведінкою щодо неї самої, чи знищенням її майна.

Аналіз викладених норм права дає підстави для висновку про те, що моральна шкода, що полягає у завданні потерпілому душевних страждань внаслідок противоправної поведінки має бути відшкодована особою, яка її завдала.

Згідно з ч. 1 ст. 1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини.

Так, цивільним позивачем потерпілим ОСОБА_5 було заявлено цивільний позов до цивільного відповідача обвинуваченого ОСОБА_4 на загальну суму 5 016,25 грн, а саме: про відшкодування матеріальної шкоди на суму 2 516,25 грн та моральної шкоди на суму 2 500 грн. При цьому, зазначено, що суму матеріальної шкоди, а саме 2 516,25 грн складає вартість викраденого майна, а саме дитячого самокату. Також, в позові зазначено, що потерпілий ОСОБА_5 поніс моральні страждання внаслідок вчинення крадіжки його майна, дані обставини заподіяли йому моральну шкоду, яка полягала у душевних переживаннях і болі від викрадення його майна.

Визначаючи розмір понесених матеріальних збитків потерпілим, суд виходить з обґрунтованості понесених витрат, а саме наявності в матеріалах справи переліку викраденого у потерпілого майна, які відповідно підтверджують вартість цієї речі. Також, суд виходить з того, що обвинувачений ОСОБА_4 визнав повністю заявлений цивільний позов потерпілим, зокрема, заподіяну майнову шкоду потерпілому ОСОБА_5 на суму 2 516,25 грн, у зв`язку з чим вважає цей розмір заподіяної матеріальної шкоди потерпілому безспірним та таким, що доказуванню не підлягає.

Поряд з цим, суд бере до уваги пояснення потерпілого ОСОБА_5 , що в результаті протиправних дій обвинуваченого ОСОБА_4 , він поніс моральні страждання внаслідок вчинення крадіжки його майна, дані обставини заподіяли йому моральну шкоду, яка полягала у душевних переживаннях і болі від викрадення його майна.

З огляду на принципи розумності, виваженості та справедливості, оцінивши в сукупності викладені в позові обставини, суд вважає, що цивільний позов потерпілого ОСОБА_5 до обвинуваченого ОСОБА_4 про відшкодування моральної шкоди підлягає задоволенню, оскільки потерпілим належним чином доведено, що в результаті вчиненого кримінального правопорушення потерпілому завдано такого розміру глибини душевних страждань, був позбавлений можливості реалізації своїх прав та звичок, що стало б підставою для відшкодування саме такого розміру моральної шкоди, яка зазначена у цивільному позові. При цьому, у зв`язку з визнанням обвинуваченим цивільного позову в частині спричинення моральної шкоди потерпілому на суму 2 500 грн, суд вважає цей розмір заподіяної моральної шкоди потерпілому безспірним та таким, що доказуванню не підлягає.

Запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання щодо ОСОБА_4 скасувати.

Процесуальні витрати у кримінальному провадженню відсутні.

Долю речових доказів суд вирішує згідно з ч. 9 ст. 100 КПК України.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 100, 128, 349, 368-370, 373, 374, 376, 395 КПК України,

ухвалив:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винуватим у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 185 КК України та призначити покарання, з урахуванням ч. 1 ст. 69 КК України, у виді позбавлення волі на строк 4 (чотири) роки.

На підставі ч. 4 ст. 70 КК України, за сукупністю кримінальних правопорушень, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, в строк покарання за цим вироком, зарахувати покарання не відбуте за вироком Києво-Святошинського районного суду Київської області від 14 листопада 2023 року у виді позбавлення волі на строк 5 (п`ять) років, та визначити ОСОБА_4 до відбування остаточне покарання у виді позбавлення волі на строк 5 (п`ять) років.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування призначеного покарання з випробуванням з іспитовим строком тривалістю 2 (два) роки.

На підставі ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_4 обов`язки, передбачені п. 1, 2 ч. 1 цієї статті, а саме: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання або роботи.

Цивільний позов потерпілого ОСОБА_5 до цивільного відповідача обвинуваченого ОСОБА_4 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди задовольнити.

Стягнути з обвинуваченого ОСОБА_4 (РНОКПП НОМЕР_1 ) на користь потерпілого ОСОБА_5 матеріальну та моральну шкоду у розмірі 5 016,25 грн.

Запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання щодо ОСОБА_4 скасувати.

Речові докази:

-редуктор від автомобіля «Volkswagen Tiguan» та від автомобіля Jeep Cherokee, вилучені під час огляду місця події, що мав місце 07 липня 2023 року в період часу з 16:05 год по 16:23 год, які передані на відповідальне зберігання потерпілим ОСОБА_8 та ОСОБА_9 , відповідно, залишити у розпорядженні останніх;

-оптичний носій DVD на якому знаходиться відеозапис від 06 липня 2023 року на якому зафіксований факт вчинення злочину, які приєднано до матеріалів кримінального провадження, залишити в матеріалах кримінального провадження.

Вирок може бути оскаржений до Київського апеляційного суду через Києво-Святошинський районний суд Київської області протягом 30 (тридцяти) днів з дня його проголошення виключно з підстав, передбачених ч. 2 ст. 394 КПК України, та набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому ОСОБА_4 та прокурору.

Суддя ОСОБА_1