Провадження № 1-в/202/409/2023
УХВАЛА

Іменем України

02 листопада 2023 року Індустріальний районний суд м. Дніпропетровська у складі:

головуючої - судді ОСОБА_1 ,

при секретарі - ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні подання начальника Індустріального районного відділу філії ДУ "Центр пробації" у Дніпропетровській області, про вирішення питання про застосування остаточного покарання до засудженого ОСОБА_3 за наявності кількох вироків, -

за участю прокурора - ОСОБА_4

ВСТАНОВИВ:

До Індустріального районного суду м. Дніпропетровська надійшло подання начальника Індустрыального районного відділу філії ДУ "Центр пробації" у Дніпропетровській області, про вирішення питання про застосування остаточного покарання до засудженого ОСОБА_3 за наявності кількох вироків.

Прокурор у судовому засіданні просив вирішити питання на розсуд суду.

Суд, заслухавши думку прокурора, дослідивши матеріали подання приходить до наступних висновків.

Судом встановлено, що вироком Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 16.03.2023 року ОСОБА_3 засуджений за ч. 2 ст. 289 КК України до п`яти років позбавлення волі з іспитовим строком два роки.

Вироком Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 10.08.2023 року ОСОБА_3 визнано винним у вчиненні злочину, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України та призначено покарання у виді позбавлення волі строком на п`ять років два місяці.

Згідно роз`яснень, викладених в п.23 Постанови Пленуму Верховного Суду України«Про практику призначення судами кримінального покарання» №7 від 24.10.2003 р., у разі визнання особи винною у вчиненні кількох злочинів рішення про її звільнення від відбування покарання з випробуванням приймається тільки після визначення на підставі частини 1 статті 70 КК остаточного покарання, виходячи з його виду й розміру.

Коли особа, щодо якої було застосоване таке звільнення, вчинила до постановлення вироку в першій справі інший злочин, за який вона засуджується до покарання, що належить відбувати реально, застосування принципів поглинення, часткового чи повного складання призначених покарань не допускається. За таких умов кожний вирок виконується самостійно.

Таким чином, у разі, коли особа, щодо якої було застосовано звільнення від відбування покарання з випробуванням, вчинила до постановлення першого вироку інший злочин, за який вона засуджується до покарання, що належить відбувати реально, застосування принципів поглинення, часткового чи повного складання призначених покарань не допускається. За таких умов кожний вирок виконується самостійно.

Враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку, що вирок Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 16.03.2023 року, яким ОСОБА_3 засуджено за ч. 2 ст. 289 КК України до п`яти років позбавлення волі з іспитовим строком 2 роки та вирок Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 10.08.2023 року яким ОСОБА_3 засуджено за ч. 4 ст. 185 КК України до п`яти років двох місяців позбавлення волі, слід виконувати самостійно.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 537, 539 КПК України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Визначити, що вирок Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 16.03.2023, яким ОСОБА_3 засуджено за ч. 2 ст. 289 КК України до п`яти років позбавлення волі з іспитовим строком 2 роки та Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 10.08.2023 року яким ОСОБА_3 засуджено за ч. 4 ст. 185 КК України до п`яти років двох місяців позбавлення волі, слід виконувати окремо один від одного.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до Дніпровського апеляційного суду через Індустріальний районний суд м. Дніпропетровська протягом семи днів з дня її оголошення.

Головуюча: ОСОБА_1