Справа № 137/394/22
Провадження №11-кп/801/1194/2023
Головуючий у суді 1-ї інстанції: ОСОБА_1
ВІННИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 грудня 2023 року м. Вінниця

Вінницький апеляційний суд в складі:

судді-доповідача: ОСОБА_2

суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4

за участю секретаря: ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження № 0000118 від 27.03.2022 за апеляційною скаргою прокурора на вирок Літинського районного суду Вінницької області від 12.09.2023, яким

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця смт. Літин Вінницького району Вінницької області, громадянина України, із повною загальною середньою освітою, не одруженого, працюючого провідником в АТ "Українська залізниця", зареєстрованого за адресою АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою АДРЕСА_2 , в силу ст. 89 КК України раніше не судимого,

визнано винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15, ч. 2 ст. 289 КК України, та призначено йому покарання у виді 5 (п`яти) років позбавлення волі без конфіскації майна.

На підставі ст. 75 КК України звільнено ОСОБА_6 від відбування покарання з випробовуванням, з іспитовим строком на 3 (три) роки.

На підставі ст. 76 КК України покладено на ОСОБА_6 наступні обов`язки:

1) періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

2) повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

На підставі ч. 5 ст. 72 КК України зараховано ОСОБА_6 в строк відбуття покарання час перебування в установі попереднього ув`язнення як запобіжний захід - тримання під вартою на стадії досудового розслідування з 27.03.2022 по 30.03.2022 з розрахунку, що один день попереднього ув`язнення відповідає одному дню позбавлення волі.

Вирішено питання з процесуальними витратами, накладеним арештом, речовими доказами та внесеною заставою.

За участю прокурора ОСОБА_7 , обвинуваченого ОСОБА_6 , захисника ОСОБА_8 ,

В С Т А Н О В И В:

Згідно вироку суду, 27.03.2022 приблизно о 16 год 00 хв. ОСОБА_6 діючи за попередньою змовою та спільно із особою, матеріали відносно якого виділені в окреме кримінальне провадження, маючи намір на незаконне заволодіння транспортним засобом, перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, підійшли до домоволодіння АДРЕСА_3 , у дворі якого знаходився припаркований автомобіль марки "Renault", моделі Kangoo, д.н.з. НОМЕР_1 , синього кольору, 2009 року випуску, який належить ОСОБА_9 .

Реалізуючи свій злочинний умисел, спрямований на незаконне заволодіння транспортним засобом, діючи спільно, за попередньою змовою, ОСОБА_6 разом із особою, матеріали відносно якого виділені в окреме кримінальне провадження, підійшли до воріт зазначеного домоволодіння, після чого, перелізши через паркан проникли на його територію. Надалі, останні, діючи умисно, не маючи дозволу власника на керування вказаним транспортним засобом, шляхом вільного доступу відкрили його незамкнені дверцята, таким чином проникнувши до салону автомобіля, після чого ОСОБА_6 сівши за кермо, намагався привести у дію двигун за допомогою викрутки, а особа, матеріали відносно якого виділені в окреме кримінальне провадження, відкрити ворота для того, щоб надалі покинути територію вказаного домоволодіння. Однак, останні, вчинивши усі дії, які вважали необхідними для доведення до кінця задуманого ними протиправного діяння, спрямованого на незаконне заволодіння транспортним засобом, не змогли закінчити кримінальне правопорушення з причин, що не залежали від їхньої волі, оскільки їм не вдалося запустити двигун автомобіля та надалі вони були затримані потерпілим ОСОБА_9 та особами, що проживали поблизу його домоволодіння.

Своїми діями ОСОБА_6 та особа, матеріали відомості відносно якої виділені в окреме кримінальне провадження могли спричинити матеріальної шкоди потерпілому ОСОБА_9 на 144 520, 00 грн.

В апеляційній сказі прокурор просить скасувати вирок в частині призначеного покарання, у зв`язку з істотним порушенням вимог кримінального процесуального закону та неправильним застосуванням закону України про кримінальну відповідальність, що потягло невідповідність призначеного судом покарання ступеню тяжкості кримінального правопорушення та особі обвинуваченого внаслідок м`якості, та ухвалити новий вирок, яким засудити ОСОБА_6 ч. 2 ст. 15, ч. 2 ст. 289 КК України до покарання у виді позбавлення волі строком на 5 років без конфіскації майна.

Початок строку відбування покарання ОСОБА_6 рахувати з дня фактичного затримання на виконання вироку, ухваленого судом апеляційної інстанції.

В решті вирок залишити без змін.

Свої вимоги прокурор мотивує тим, що суд необґрунтовано звільнив ОСОБА_6 від відбування покарання на підставі ст. 75 КК України, так як відсутні пом`якшуючі обставини та наявна обставина вчинення злочину у стані алкогольного сп`яніння, яка обтяжує покарання.

Також суд у вироку не зазначив ОСОБА_6 початок іспитового строку на який його було звільнено від відбування призначеного покарання з випробуванням.

Заслухавши доповідь судді, прокурора, який підтримав апеляційну скаргу з мотивів, зазначених в ній та просить ухвалити новий вирок, так як вважає застосування ст. 75 КК України безпідставним, оскільки судом не враховано попередні судимості у ОСОБА_6 , вчинення злочину у стані алкогольного сп`яніння та відсутність пом`якшуючих вину обставин, також суд не зазначив у вироку початок строку відбування покарання, обвинувачений ОСОБА_6 та захисник ОСОБА_8 заперечили проти апеляційної скарги, так як рішення суду вважають законним та обґрунтованим, ознайомившись з матеріалами кримінального провадження та доводами апеляційної скарги, апеляційний суд приходить до висновку про часткове задоволення апеляційної скарги.

Висновок суду першої інстанції щодо наявності вини ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15, ч. 2 ст. 289КК України, є обґрунтованим і законним та в апеляційній скарзі не оспорюється, а тому, відповідно до ст. 404 КПК України, вирок переглядається лише в частині призначеного покарання ОСОБА_6 .

Перевіривши матеріали кримінального провадження, апеляційним судом не встановлено істотних порушень вимог КПК, які були би підставою для скасування в цілому судового рішення, а лише ті, які є підставою для зміни вироку.

Так, відповідно до вимог ст. 370 КПК України судове рішення, у тому числі вирок суду, має бути законним, обґрунтованим і вмотивованим.

Призначаючи покарання обвинуваченому ОСОБА_6 , суд першої інстанції керувався вимогами ст. 50, 65-67 КК України, та призначив покарання ОСОБА_6 , яке, на думку апеляційного суду, є достатнім для його виправлення і попередження вчинення нових злочинів, зважаючи на тяжкість вчиненого злочину, його наслідки і особу обвинуваченого.

Що стосується доводів прокурора про безпідставність застосування ст. 75 КК України, так як судом не враховано попередні судимості у ОСОБА_6 , вчинення злочину у стані алкогольного сп`яніння та відсутність пом`якшуючих вину обставин, то апеляційний суд вважає їх необґрунтованими.

Як вбачається з вироку, суд першої інстанції призначаючи покарання врахував ступінь тяжкості вчиненого обвинуваченим злочину, який є тяжким, однак будь-яких негативних наслідків від вчиненого обвинуваченим злочину не наступило, а також не було завдано прямої (дійсної) шкоди.

Також судом було враховано відсутність пом`якшуючих вину обставин та наявність обтяжуючої обставини вчинення злочину у стані алкогольного сп`яніння, та те, що ОСОБА_6 неодноразово притягувався до адміністративної та кримінальної відповідальності.

Разом з тим, ОСОБА_6 в силу ст. 89 КК України рахується раніше не судимим, проживає з дружиною та трьома малолітніми дітьми, на обліку в лікаря-психіатра та лікаря-нарколога не перебуває, перебував на військовій службі по мобілізації у військовій частині НОМЕР_2 з 18.05.2022 по 13.01.2023.

Відповідно до ст. 75 КК України, особа звільняється від відбування покарання з випробуванням, якщо суд, крім випадків засудження за корупційне кримінальне правопорушення, кримінальне правопорушення, пов`язане з корупцією, кримінальне правопорушення, передбачене статтями 403, 405, 407, 408, 429 цього Кодексу, вчинене в умовах воєнного стану чи в бойовій обстановці, порушення правил безпеки дорожнього руху або експлуатації транспорту особами, які керували транспортними засобами у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебували під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, катування, передбачене частиною третьою статті 127 цього Кодексу, при призначенні покарання у виді виправних робіт, службового обмеження для військовослужбовців, обмеження волі, а також позбавлення волі на строк не більше п`яти років, враховуючи тяжкість кримінального правопорушення, особу винного та інші обставини справи, дійде висновку про можливість виправлення засудженого без відбування покарання.

Враховуючи зазначені обставини в їх сукупності, перебування обвинуваченого ОСОБА_6 у особливий період на військовій службі та складену органом пробації досудову доповідь про можливість виправлення ОСОБА_6 без позбавлення волі або обмеження волі на певний строк, так як обвинувачений не становить високої небезпеки для суспільства, суд обґрунтовано прийшов до вірного висновку про застосування ст. 75 КК України до призначеного покарання у виді 5 років позбавлення волі, визначивши максимальний іспитовий строк 3 роки, який разом із покладеними на ОСОБА_6 обов`язками буде сприяти виправленню обвинуваченого та не буде надмірним тягарем для ОСОБА_6 та його родини, яка потребує батьківської підтримки та допомоги у військовий час.

Разом з тим апеляційний суд погоджується з мотивами апеляційної скарги прокурора в частині допущення Літинським районним судом при ухвалені вироку щодо ОСОБА_6 вимог кримінального процесуального закону, оскільки, ухваливши обвинувальний вирок, не визначив початок іспитового строку, на який обвинуваченого звільнено від відбування призначеного покарання з випробуванням, що суперечить вимогам кримінального процесуального закону, а саме ст. 374 КПК України та п. 29

постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 24.10.2003, та впливає на

правильність судового рішення, що є істотним порушенням вимог

кримінального процесуального закону.

За таких обставин вирок суду слід змінити, зазначивши в резолютивній частині, що строк відбування покарання ОСОБА_6 слід рахувати з дня проголошення вироку.

На підставі викладеного та керуючись ст. 405, 407, 409, 419 КПК України

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу прокурора задовільнити частково.

Вирок Літинського районного суду Вінницької області від 12.09.2023 щодо ОСОБА_6 змінити в частині початку строку відбування покарання.

Зазначити, що початок строку відбування покарання ОСОБА_6 рахувати з дня проголошення вироку.

В решті вирок залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена до Верховного Суду на протязі 3 місяців.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4