Справа № 567/1892/23
В И Р О К

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 грудня 2023 року м. Острог

Острозький районний суд Рівненської області у складі :

головуючий суддя ОСОБА_1

секретар ОСОБА_2

з участю прокурора ОСОБА_3

неповнолітнього потерпілого ОСОБА_4

законного представника неповнолітнього потерпілого ОСОБА_5

обвинуваченого ОСОБА_6

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження за №0000168 від 09.09.2023 р. по обвинуваченню ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с.Грем`яче Острозького району Рівненської області, зареєстроване та фактичне місце проживання : АДРЕСА_1 , громадянина України, одруженого, тимчасово непрацюючого, раніше не судимого,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.125 КК України, -

в с т а н о в и в:

08 вересня 2023 року приблизно о 20 год. 30 хв. ОСОБА_6 , перебуваючи на території футбольного поля в с.Грем`яче Острозької територіальної громади Рівненського району Рівненської області, діючи умисно, під час конфлікту на ґрунті особистих неприязних відносин, завдав малолітньому ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , не менше чотирьох ударів кулаками обох рук по лівому плечі та голові, а також один удар правою взутою ногою по спині, чим заподіяв останньому тілесні ушкодження у вигляді синця на лівому плечі по зовнішній поверхні в середній третині, на тлі якого наявне садно; синця, розташованого на 3,5 см вище описаного, на тлі якого наявне садно; синця на лівому плечі по передній поверхні верхній третині; синця на лівому плечі по задній поверхні; синця в ділянці спини дещо нижче лівої поперекової ділянки; садна в скроневій ділянці голови зліва, які відповідно до висновку судово-медичної експертизи № 145 від 03.10.2023 відносяться до легких тілесних ушкоджень.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_6 свою провину у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.125 КК України визнав повністю, підтвердив обставини, викладені у складеному відносно нього обвинувальному акті, та пояснив, що 08.09.2023 року у вечірній час приблизно о 20.00 - 20.30 год. він перебував на стадіоні в с.Грем`яче, де з підлітками грав у футбол. Під час гри йому не сподобалось як потерпілий ОСОБА_4 подав йому м`яча, після чого він завдав йому правою та лівою рукою декілька ударів в ділянку тулуба та голови, а також один удар взутою ногою по спині. Крім того, коли він переступав через ОСОБА_4 , який перебував у лежачому положенні, то зачепив його голову буцою. Після закінчення гри він поцікавився у ОСОБА_4 про його самопочуття, у відповідь на що останній промовчав. У вчиненому розкаюється, розуміє, що вчинив негідно, про вчинене шкодує, просить у потерпілого вибачення та при визначенні міри покарання покладається на розсуд суду.

В судовому засіданні встановлено, що обставини справи встановлені даним вироком, а саме місце, час, спосіб вчинення та наслідки кримінального правопорушення, форма вини і мотиви кримінального правопорушення ніким з учасників судового розгляду не оспорюються.

Визнавши недоцільним дослідження доказів щодо фактичних обставин справи, які ніким не оспорюються, з`ясувавши правильне розуміння обвинуваченим та іншими учасниками судового розгляду змісту цих обставин та за відсутності сумнівів у добровільності та істинності їх позицій, роз`яснивши їм, що в такому разі вони будуть позбавлені права оспорювати ці фактичні обставини в апеляційному порядку, суд вважає, що дії ОСОБА_6 слід кваліфікувати за ч.1 ст.125 КК України, тобто умисне заподіяння легких тілесних ушкоджень.

При цьому суд враховує, що відповідно до рішення Європейського Суду з прав людини від 27.02.1980 року (скарга № 6903/75) Девеер проти Бельгії (Deweer v. Belgium) держава та її судові органи зобов`язані забезпечити належну реалізацію права на справедливий суд під час розгляду кримінальних справ шляхом спрощеного та скороченого розгляду, і суд має перевірити, чи не був такий вибір зумовлений виключно бажанням завершити справу швидко, без участі повної судової процедури, чи бажанням бути обвинуваченим у вчиненні менш тяжких злочинів, або взагалі звільнення від покарання за окремими епізодами справи.

Суд пересвідчився, що позиція учасників судового розгляду щодо розгляду справи у порядку, передбаченому ч.3 ст.349 КПК України, є добровільною і не пов`язана з вищевказаними чинниками.

Відповідно до ст.65 КК України при призначенні покарання суд враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Відповідно до ст.50 КК України покарання є заходом примусу, полягає в передбаченому законом обмеженні прав і свобод засудженого і має на меті не тільки кару, а й виправлення засудженого, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженим, так і іншими особами.

Виходячи з засади співмірності, призначене покарання за своїм видом і розміром має бути адекватним (відповідним) характеру вчинених дій, їх небезпечності та даним про особу винного. При виборі заходу примусу мають значення й повинні братися до уваги обставини, які його пом`якшують і обтяжують. Без урахування й належної оцінки всіх цих обставин у своїй сукупності обрана міра покарання не може вважатися справедливою.

При призначенні покарання суд враховує ступінь тяжкості вчиненого і зокрема те, що відповідно до ст.12 КК України обвинуваченим скоєно кримінальний проступок.

Беручи до уваги особу обвинуваченого ОСОБА_6 , суд враховує, що він одружений, тимчасово непрацюючий, за віком та станом здоров`я є працездатним, по місцю проживання характеризується позитивно, на утриманні має трьох малолітніх дітей.

Згідно довідки КНП «Острозька багатопрофільна лікарня» від 20.09.2023 р. ОСОБА_6 на обліку у лікаря-нарколога та лікаря-психіатра не перебуває.

ОСОБА_6 вперше притягується до кримінальної відповідальності.

Відповідно до ст.66 КК України суд враховує, що обставинами, які пом`якшують покарання ОСОБА_6 є щире каяття, активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення.

В той же час, відповідно до ст.67 КК України, обставиною, яка обтяжує покарання ОСОБА_6 є вчинення кримінального правопорушення щодо малолітньої дитини.

З урахуванням викладених обставин, суд приходить до висновку, що покарання обвинуваченому ОСОБА_6 слід призначити в межах санкції ч.1 ст.125 КК України у виді штрафу, що буде відповідати не тільки тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, обставинам справи, але й особі обвинуваченого, буде обґрунтованим, необхідним і достатнім для його виправлення та попередження вчинення ним нових кримінальних правопорушень.

Цивільний позов не заявлявся.

Речові докази та процесуальні витрати на залучення експерта відсутні.

Запобіжний захід відносно обвинуваченого не обирався, клопотань щодо обрання запобіжного заходу не заявлено.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст.100, 122, 124, ч.3 ст.349, ст.ст.370, 374 КПК України, -

у х в а л и в:

ОСОБА_6 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.125 КК України та призначити йому покарання у виді штрафу у розмірі 40 (сорока) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 680 (шістсот вісімдесят) грн.

На вирок може бути подана апеляційна скарга до Рівненського апеляційного суду через Острозький районний суд протягом 30 днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Суддя ОСОБА_1