№ провадження 1-кс/208/2257/23
УХВАЛА

Іменем України

23 листопада 2023 р. м. Кам`янське

Слідчий суддя Заводського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Кам`янське Дніпропетровської області клопотання начальника відділення СВ Кам`янського РУП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_3 ,., погоджене прокурором Кам`янської окружної прокуратури про арешт майна в межах кримінального провадження № 0001591 від 11.11.2023 за ч. 1 ст. 438 КК України, -

встановив:

Слідчий звернулась до суду із погодженим з прокурором клопотанням, просив накласти арешт на автомобіль марки АЗЛК 2140 д.н. НОМЕР_1 , 1979 року випуску, № шасі НОМЕР_2 , № кузова НОМЕР_3 .

З матеріалів клопотання та досудового розслідування вбачається, 10.11.2023 до Кам`янського РУП надійшла заява від ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , меш.: АДРЕСА_1 , прож.: АДРЕСА_2 , моб. тел. НОМЕР_4 про те, що в результаті збройної агресії військ РФ чи інших незаконних збройних формувань контрольованих РФ було частково зруйновано домоволодіння за адресою: АДРЕСА_2 . Також було пошкоджено належний потерпілому автомобіль марки АЗЛК 2140 д.н. НОМЕР_1 , 1979 року випуску, № шасі НОМЕР_2 , № кузова НОМЕР_3 .

Відомості про зазначене кримінальне правопорушення 11.11.2023 внесені до ЄРДР за №0001591 зач.1 ст. 438 КК України.

11.11.2023р. транспортний засіб було визнано речовим доказом у даному кримінальному провадженні.

Слідчим надано до суду клопотання про розгляд клопотання про арешт майна за його відсутності, на заявленому клопотанні наполягає.

Власник майна в судове засідання не з`явився, про день, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином.

На підставі ч. 4 ст. 107 КПК України, фіксування кримінального провадження за допомогою технічних засобів не здійснювалось.

Слідчий суддя, дослідивши матеріали клопотання, приходить до наступного.

З положень ч. 1 ст. 170 КПК України слідує, що арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб.

Частиною 2 статті 173 КПК України передбачено, що при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: 1) правову підставу для арешту майна; 2) достатність доказів, що вказують на вчинення особою кримінального правопорушення; 3) розмір можливої конфіскації майна, можливий розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, та цивільного позову; 4) наслідки арешту майна для інших осіб; 5) розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження.

Надані органом досудового розслідування докази, наявні в матеріалах клопотання, наразі утворюють достатню сукупність для застосування заходу забезпечення кримінального провадження у виді арешту майна.

Відповідно до ч. 1 ст. 98 КПК України, речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

П. 1 ч. 2 ст. 170 КПК України передбачено, що арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів.

Наразі предмети клопотання мають ознаки предмету злочину та слідчий суддя вважає доведеними заявлені слідчим ризики переховування, знищення та перетворення предметів злочину.

Тимчасове обмеження майнових прав на предмет клопотання, з урахуванням вказаних ризиків має легітимну мету збереження предмету злочину як речового доказу з метою встановлення фактичних обставин кримінального правопорушення та зібрання доказової бази стороною обвинувачення.

Слідчий суддя вважає, що є наявним ризик знищення, перетворення та відчуження зазначеного слідчим майна, тому клопотання слідчого є обґрунтованим, а надані органом досудового розслідування докази утворюють достатню сукупність для застосування заходу забезпечення кримінального провадження у виді арешту майна з метою проведення експертиз та збереження речових доказів, унеможливлення їх приховання, пошкодження чи знищення, що може призвести до нівелювання доказової бази органу досудового розслідування та необхідним буде застосувати арешт майна, що в достатній мірі забезпечить потреби кримінального провадження.

Також, слідчий суддя вважає за необхідне зазначити, що згідно положень ст.174 КПК України, арешт майна може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, що до якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

Керуючись викладеним та ст..170- 173 КПК України, слідчий суддя

постановив:

Клопотання слідчого задовольнити.

Накласти арешт на транспортний засіб - автомобіль марки АЗЛК 2140 д.н. НОМЕР_1 , 1979 року випуску, № шасі НОМЕР_2 , № кузова НОМЕР_3 .

Ухвала може бути оскаржена до Дніпровського апеляційного суду протягом п`яти днів з моменту її проголошення.

Суддя ОСОБА_1