ПОЛТАВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 554/5935/23 Номер провадження 11-сс/814/9/24Головуючий у 1-й інстанції ОСОБА_1 Доповідач ап. інст. ОСОБА_2
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 січня 2024 року м. Полтава

Колегія суддів Судової палати з розгляду кримінальних справ Полтавського апеляційного суду в складі:

головуючого судді ОСОБА_2

суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4

за участю:

секретаря

судового засідання ОСОБА_5

прокурора ОСОБА_6

представника третьої особи,

щодо майна якої вирішується

питання про арешт адвоката ОСОБА_7

розглянувши у відкритому судовому засіданні провадження за апеляційною скаргою адвоката ОСОБА_7 , в інтересах ОСОБА_8 , на ухвалу слідчого судді Октябрського районного суду м. Полтава від 26 вересня 2023 року,

в с т а н о в и л а :

Цією ухвалою в кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 24 червня 2023 року за №0000487, задоволено клопотання слідчого СУ ГУНП в Полтавській області ОСОБА_9 , погоджене з прокурором Полтавської обласної прокуратури ОСОБА_10 , і накладено арешт на автомобіль «Мерседес Бенз 200D» бежевого кольору, н.з. НОМЕР_1 , та вилучені в ньому речі до скасування арешту майна у встановленому КПК України порядку.

Виконання ухвали покладено на слідчого, в провадженні якого знаходиться дане кримінальне провадження.

Постановлене рішення слідчий суддя мотивував тим, що слідчим доведено: наявність достатніх підстав уважати, що зазначене вище майно відповідає критеріям, визначеним у ст.98 КПК України; існування ризиків, передбачених ч.1 ст.170 КПК України; необхідність накладення на нього арешту, дійшовши висновку, що на даному етапі провадження потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права та інтереси власника майна з метою забезпечення кримінального провадження про який ідеться в клопотанні слідчого.

В апеляційній скарзі адвокат ОСОБА_7 , в інтересах ОСОБА_8 , просить скасувати частково ухвалу слідчого судді Октябрського районного суду м. Полтава від 26 вересня 2023 року й передати транспортний засіб «Мерседес Бенз 200D» бежевого кольору, н.з. НОМЕР_1 , на який накладено арешт, на відповідальне зберігання під охоронну розписку його власнику ОСОБА_8 , попередивши ОСОБА_8 про кримінальну відповідальність, передбачену ст.388 КК України, заборонивши йому чи будь-яким іншим особам право розпорядження та відчуження цього автомобіля до ухвалення остаточного рішення в кримінальному провадженні. Свої вимоги мотивує тим, що слідчий суддя не врахував те, що: стороною обвинувачення не доведено відповідність автомобіля «Мерседес Бенз 200D», н.з. НОМЕР_1 , критеріям, визначеним у ст.98 КПК України, те, що він підлягатиме спеціальній конфіскації, при цьому, проведення з ним слідчих і процесуальних дій можливе за його перебування на відповідальному зберіганні у власника; відповідно до протоколу обшуку транспортний засіб зберігається на території Державного геофізичного підприємства «Укргеофізика» за відсутності відповідного документального оформлення та забезпечення належних умов його зберігання, що може призвести до втрати чи пошкодження останнього; за ухвалою слідчого судді від 11 вересня 2023 року не надавався дозвіл на вилучення згаданого автомобіля та було відмовлено в задоволенні клопотання про його вилучення. Водночас апелянт посилається на те, що слідчий звернувся з клопотанням про арешт транспортного засобу й слідчий суддя постановив ухвалу про накладення на нього арешту з пропуском строків, передбачених кримінальним процесуальним законом.

Колегія суддів Судової палати з розгляду кримінальних справ заслухала суддю-доповідача, думку адвоката на підтримку апеляційної скарги, заперечення прокурора проти апеляційної скарги, перевірила матеріали провадження й долучені прокурором у засіданні апеляційного суду на спростування доводів апелянта матеріали, обговорила доводи апеляційної скарги та дійшла висновку про те, що вона не підлягає до задоволення з огляду на таке.

Статтею 404 КПК України передбачено, що суд апеляційної інстанції переглядає судове рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Ухвала слідчого судді в частині накладення арешту на речі, вилучені в автомобілі «Мерседес Бенз 200D» бежевого кольору, н.з. НОМЕР_1 , в апеляційній скарзі не оспорюється, а тому відповідно до ст.404 КПК України в зазначеній частині в апеляційному порядку не переглядається.

Згідно зі ст.370 КПК Українисудове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим. Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених КПК України. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час розгляду та оціненими судом відповідно до ст.94 КПК України. Вмотивованим є рішення, в якому наведені належні й достатні мотиви та підстави його ухвалення.

Одним із методів державної реакції на порушення, що носять кримінально-правовий характер, є заходи забезпечення кримінального провадження, передбачені ст.131 КПК України, які виступають важливим елементом механізму здійснення завдань кримінального провадження при розслідуванні кримінальних правопорушень.

Заходами ж процесуального примусу, пов`язаними із обмеженням особистих або майнових прав особи, є заходи забезпечення кримінального провадження, передбачені ст.131 КПК України, до яких, зокрема, віднесено арешт майна (абз.1 п.7 ч.2 ст.131 КПК України).

За змістом приписів ч.1 ст.170 КПК України завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.

Відповідно до п.1 ч.2 ст.170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів.

У ст.98 КПК України визначено, що речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддями вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Частиною 3 ст.170 КПК України передбачено, що арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у ст.98 КПК України.

На підставі ч.2 ст.173 КПК України при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя повинен враховувати: правову підставу для арешту майна; можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні ; розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

Частиною 4 ст.246 КК України передбачено відповідальність за незаконна порубка дерев або чагарників у лісах, захисних та інших лісових насадженнях, перевезення, зберігання, збут незаконно зрубаних дерев або чагарників, що спричинили тяжкі наслідки.

Під час апеляційного розгляду встановлено, що ГУНП у Полтавські області здійснюється досудове розслідування в кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 24 червня 2023 року за №0000487, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.246 КК України, за фактом систематичного здійснення групою осіб на території Полтавської області незаконних порубок лісових насаджень порід «акація», «клен» та «дуб», що спричиняє тяжкі наслідки.

Досудовим розслідуванням у ході виконання оперативно-розшукових заходів установлено, що до вказаної вище групи входять ОСОБА_11 , ОСОБА_8 та інші особи.

За даними протоколу про результати проведення оперативно-технічного заходу зняття інформації з електронних комунікаційних мереж, від 22 червня 2023 року зафіксовано систематичне спілкування ОСОБА_11 та ОСОБА_8 у телефонному режимі щодо детальних обставин здійснення ними з іншими особами порубки лісових насаджень, їх подальшого завантаження в транспортні засоби та перевезення.

Із долученої до цього протоколу фототаблиці вбачається, що в ході виїзду на місце події виявлено місце незаконної порубки в лісосмузі та завантаження спиляної деревини породи «акація» у вантажний автомобіль.

19 вересня 2023 року слідчим проведено санкціонований обшук на підставі ухвали слідчого судді Октябрського районного суду м. Полтава від 11 вересня 2023 року належного ОСОБА_8 автомобіля «Мерседес Бенз 200D» бежевого кольору, н.з. НОМЕР_1 , у ході якого виявлено та вилучено в цьому транспортному засобі, зокрема, печатки та бензопили з нашаруванням тирси деревини, а також вилучено цей автомобіль (а.п.7-16).

19 вересня 2023 року слідчим визнано речовим доказом зазначений вище автомобіль з огляду на його відповідність критеріям, передбаченим ст.98 КПК України, про що прийнято постанову (а.п.17).

21 вересня 2023 року слідчий звернувся з клопотанням про накладення арешту на даний транспортний засіб із позбавленням права на відчуження, розпорядження та користування ним (а.п.1-19).

За змістом оскаржуваної ухвали слідчий суддя задовольнив клопотання органу досудового розслідування про арешт вилученого майна. Вивчивши дане клопотання та дослідивши додані до нього матеріали, встановив, що воно містить відповідне обґрунтування підстав і мети накладення арешту на вилучене в ході обшуку майно, виходив з того, що застосування цього засобу забезпечення кримінального провадження необхідне з метою збереження речового доказу.

Аналізуючи наведені вище обставини, колегія суддів уважає, що слідчий суддя правильно встановив наявність достатніх підстав уважати, що вилучений у ході обшуку автомобіль «Мерседес Бенз 200D» бежевого кольору, н.з. НОМЕР_1 , відповідає критеріям, зазначеним у ст.98 КПК України, та обґрунтовано на даній стадії кримінального провадження визнаний речовим доказом, оскільки зберіг на собі сліди кримінального правопорушення та містить відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, зокрема, як засіб вчинення кримінального правопорушення.

При цьому, суд апеляційної інстанції зауважує, що на даній стадії розслідування слідчий суддя зобов`язаний на підставі розумної оцінки сукупності отриманих даних визначити, що надані суду матеріали є достатніми для застосування в рамках даного кримінального провадження заходів його забезпечення, та не має права вирішувати ті питання, які вирішує суд під час розгляду по суті, а саме питання, пов`язані з оцінкою доказів з точки зору їх достатності і допустимості для визнання особи винуватою чи невинуватою у вчиненні кримінального правопорушення.

З огляду на викладене вище, доводи апелянта не спростовують на даній стадії розслідування відповідність названого вище транспортного засобу критеріям, установленим для речових доказів.

Арешт майна ж із підстави, передбаченої п.1 ч.2 ст.170 КПК України, являє собою форму забезпечення доказів, є самостійною правовою підставою для арешту поряд із забезпеченням цивільного позову та конфіскацією майна, й на відміну від останніх підстав не вимагає обов`язкового оголошення підозри в кримінальному провадженні, не пов`язує особу підозрюваного з можливістю арешту такого майна.

Значення має те, що речові докази є незамінними, оскільки створюються самою подією й обстановкою вчиненого кримінального правопорушення, а тому їх втрата або суттєве пошкодження призводить до неможливості відтворення речового доказу, адже неможливим є повернення в минуле, коли він формувався.

Ураховуючи викладене вище, вид речового доказу, у зв`язку із обставинами розслідуваного провадження та наявністю визначених абз.2 ч.1 ст.170 КПК України ризиків приховування, перетворення, відчуження автомобіля «Мерседес Бенз 200D» бежевого кольору, н.з. НОМЕР_1 , який має бути збережений без зміни попереднього стану, то його зберігання на цій стадії не в застосований стороною обвинувачення спосіб не гарантуватиме в повній мірі збереження доказових властивостей і достовірність даних, що він містить. Ненакладення таким чином арешту на вилучений автомобіль може в подальшому перешкодити кримінальному провадженню в частині необхідності проведення з транпсортним засобом ряду необхідних слідчих, процесуальних дій і експертних досліджень для виконання органом досудового розслідування завдань, передбачених ст.2 КПК України.

Колегія суддів наголошує те, що накладення арешту на майно не є припиненням права власності на нього або повним позбавленням таких прав. Із огляду на те, що такий захід є тимчасовим, відповідні обмеження є розумними і співмірними, зважаючи на завдання, об`єм і складність кримінального провадження.

Апеляційний суд ураховує наслідки арешту названого вище майна для його власника, однак в даному конкретному кримінальному провадженні потреби досудового розслідування виправдовують саме такий ступінь втручання у права та свободи осіб з метою виконання завдань кримінального провадження, про який ідеться в клопотанні слідчого, а ініційований стороною обвинувачення захід забезпечення кримінального провадження є виправданим і необхідним для встановлення та фіксування обставин розслідуваного кримінального правопорушення.

Доводи представника про необгрунтоване вилучення автомобіля в ході обшуку з посиланням на те, що в ухвалі слідчого судді про обшук не зазначено дозвіл на його вилучення, є безпідставними, оскільки відповідно до ч.7 ст.236 КПК України при обшуку слідчий має право, зокрема, тимчасово вилучати речі, що мають значення для кримінального провадження, яким і є вилучений транспортний засіб «Мерседес Бенз 200D», н.з. НОМЕР_1 . Вилучена річ, яка не входять до переліку, щодо якої прямо надано дозвіл на відшукання в ухвалі про дозвіл на проведення обшуку, та не відноситься до предметів, які вилучені законом з обігу, вважається тимчасово вилученим майном. При цьому, в ухвалі від 11 вересня 2023 року слідчий суддя не наводив висновків про заборону вилучення автомобіля, дозвіл на проведення обшуку в якому ним було надано, а часткове задоволення клопотання слідчого про обшук було обумовлене відсутністю підстав для проведення обшуку з метою відшукання незаконно зрубаних дерев з мотивів того, що автором клопотання не доведено можливість перебування цієї деревини в транспортному засобі.

У силу ч.5 ст.171 КПК України в разі тимчасового вилучення майна під час обшуку, здійснюваного на підставі ухвали слідчого судді, передбаченої ст.235 КПК України, клопотання про арешт такого майна повинно бути подано протягом 48 годин після вилучення майна, інакше майно має бути негайно повернуто особі, в якої його було вилучено.

Вилучення ж автомобіля в ході обшуку, здійснюваного на підставі ухвали слідчого судді Октябрського районного суду м. Полтава від 11 вересня 2023 року, постановленої в порядку ст.235 КПК України, закінчилось 19 вересня 2023 року о 12 годині, а клопотання про арешт названого вище майна слідчий подав 21 вересня 2023 року та цього ж дня (21 вересня 2023 року) о 09 годині 00 хвилин було здійснено визначення слідчого судді для його розгляду (провадження №1-кс/554/11863/2023), що підтверджується вхідним штампом, протоколом автоматичного визначення слідчого судді Октябрського районного суду м. Полтава й даними з відкритого офіційного вебпорталу «Судова влада України». Отже, слідчим дотримано встановлений вимогами КПК України сорока восьми годинний строк на звернення з клопотанням про накладення арешту на майно (а.п.19-20).

Водночас, що стосується посилань апелянта, які зводяться до недотримання слідчим суддею строку постановлення ухвали про арешт майна, то вони не є передбаченою КПК України обставиною для відмови в задоволенні даного клопотання та, як наслідок, для скасування оскаржуваної ухвали, оскільки не спростовують наявність підстав і необхідність накладення арешту на вилучений у ході обшуку автомобіль, який відповідає встановленим у ст.98 КПК України критеріям.

Об`єктивних даних, які би свідчили про неналежне зберігання стороною обвинувачення вилученого автомобіля, перевіркою матеріалів провадження не встановлено та власником майна чи його представником у суді апеляційної інстанції надано не було.

Отже, зазначені в апеляційній скарзі и доводи та підстави, з яких ставиться питання про скасування оскаржуваної ухвали, не знайшли свого підтвердження, а тому апеляційна скарга не підлягає до задоволення.

Водночас слід зазначити, що судове рішення слідчого судді про арешт майна не перешкоджає його власнику, володільцю звернутись до слідчого судді чи суду з клопотанням за правилами ст.174 КПК України, згідно з якою арешт майна може бути скасовано повністю чи частково за клопотанням власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

Керуючись ст.ст.376, 405, 407, 422 КПК України, колегія суддів апеляційного суду,

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу адвоката ОСОБА_7 , в інтересах ОСОБА_8 , залишити без задоволення, а ухвалу слідчого судді Октябрського районного суду м. Полтава від 26 вересня 2023 року без зміни.

Ухвала апеляційного суду є остаточною та оскарженню не підлягає.

С у д д і :

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4