ЖОВТНЕВИЙ РАЙОННИЙ СУД
Миколаївської області
Справа №477/1622/23
Провадження №1-кс/477/1220/23
УХВАЛА

про скасування арешту майна

14 грудня 2023 року місто Миколаїв

Слідчий суддя Жовтневого районного суду Миколаївської області ОСОБА_1 , за участі секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Миколаєві клопотання ОСОБА_3 , подане в межах кримінального провадження №0000012 від 14 березня 2023 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого частиною другою статті 203-2 КК України в інтересах ОСОБА_4 про скасування арешту майна,

ВСТАНОВИВ:

01 грудня 2023 року адвокат ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_4 звернувся до слідчого судді Жовтневого районного суду Миколаївської області з клопотанням про скасування арешту майна, в межах кримінального провадження № 0000012 від 14 березня 2023 року, в якому просить скасувати арешт, накладений ухвалою слідчого судді Жовтневого районного суду Миколаївської області у цьому кримінальному провадженні від 08 серпня 2023 року в частині що стосується його майна - мобільного телефону, марки «Самсунг S23 ультра» із сім-картами НОМЕР_1 , НОМЕР_2 , який було вилучено 26 липня 2023 року під час проведення санкціонованого обшуку житла та іншого володіння особи, яке розташоване за адресою: АДРЕСА_1 у осіб, що перебували у цьому приміщенні.

Клопотання мотивовано тим, що 25 липня 2023 року під час обшуку, проведеного у приміщені спортивного клубу за адресою: АДРЕСА_1 , було виявлено та вилучено речі та документи, зокрема - мобільний телефон марки «Самсунг S23 ультра» із сім-картами НОМЕР_1 , НОМЕР_2 , належний ОСОБА_4 , на які ухвалою слідчого судді Жовтневого районного суду Миколаївської області від 08 серпня 2023 року накладено арешт, який на думку заявника накладено необґрунтовано, так як: зазначені речі не відповідають критеріям означеним в статті 98 КПК України; мобільний телефон належав ОСОБА_4 , який не має жодного процесуального статусу у цьому кримінальному провадженні, а тому він необґрунтовано був вилучений у власника майна; досудове розслідування триває досить значний час; слідчим не дотримано вимог чинного законодавства, що стосується зберігання речових доказів стороною обвинувачення, так як вилучене майно безпідставно утримується протягом тривалого часу.

В судовому засіданні ОСОБА_3 повністю підтримав подане клопотання та просив його задовольнити, посилаючись на обставини зазначені у ньому.

Третя особа, щодо майна якої вирішується питання про арешт ОСОБА_4 у судове засідання не з`явився.

Прокурор ОСОБА_5 у судове засідання не з`явився, надіславши заяву про розгляд клопотання за його відсутності. При вирішенні питання про скасування арешту майна покладався на розсуд суду.

Відповідно до положень частини другої статті 174 КПК України про час та місце розгляду клопотання про скасування арешту майна повідомляється особа, яка заявила клопотання, та особа, за клопотанням якої було арештовано майно. Чинними положеннями КПК України не передбачена обов`язкова участь зазначених осіб під час розгляду клопотання про скасування арешту майна.

Враховуючи положення статті 174 КПК України, та з метою дотримання розумних строків розгляду клопотання про скасування арешту майна, що є одним з пріоритетних завдань кримінального провадження, здійснення якого має забезпечити, зокрема, слідчий суддя на досудовому провадженні, з метою дотримання прав, свобод та інтересів учасників провадження та забезпечення швидкого, повного та неупередженого судового розгляду, слідчий суддя вважає можливим провести розгляд клопотання за відсутності сторони кримінального провадження.

Дослідивши клопотання про скасування арешту майна та додані до нього матеріали, заслухавши представника власника/володільця майна, слідчий суддя дійшов наступного висновку.

Згідно частини першої статті 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.

Пунктом 1 частини другої статті 170 КПК України визначено, що арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів.

Частиною третьою статті 170 КПК України встановлено, що у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Відповідно до положень статті 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Арешт може бути накладений у встановленому цим Кодексом порядку на рухоме чи нерухоме майно, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковій формі, в тому числі кошти та цінності, що знаходяться на банківських рахунках чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах, видаткові операції, цінні папери, майнові, корпоративні права, віртуальні активи, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна (частина десята статті 170 КПК України).

Згідно з частиною першою статті 174 КПК України підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування за клопотанням іншого власника або володільця майна, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

Виходячи з наведеного, дана норма пов`язує право слідчого судді на скасування арешту майна, накладеного за відсутності підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника, законного представника, іншого власника чи володільця майна, із можливістю надання особами, що не були присутніми в судовому засіданні і про права та законні інтереси яких вирішено питання судовим рішенням, доказів та матеріалів, які вказуватимуть, що арешт накладено необґрунтовано або в його застосуванні відпала потреба, доведеності перед слідчим суддею їх переконливості.

Із аналізу наведеної норми вбачається, що при розгляді клопотання про скасування арешту слідчий суддя з урахуванням наданих доказів має з`ясувати питання обґрунтованості арешту, накладеного з тих чи інших підстав, визначених у частині другій статті 170 КПК України, а також доцільність подальшого застосування такого заходу забезпечення кримінального провадження.

Отже, прийняття рішення про скасування арешту майна за клопотанням вищенаведених осіб можливе за таких умов:

- вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу минула потреба;

- вони доведуть, що арешт накладено необґрунтовано.

Слідчим суддею встановлено, що в провадженні СВ розслідування особливо тяжких злочинів СУ ГУНП в Миколаївській області перебуває кримінальне провадження №0000012 від 14 березня 2023 за правовою кваліфікацією, передбаченою частиною другою статті 203-2 КК України, за фактом організації та проведенні групою осіб азартних ігор без ліцензії на провадження відповідного виду діяльності з організації та проведення азартних ігор, що видається відповідно до закону, що підтверджується витягом з кримінального провадження №0000012 від 01 липня 2023 року.

В період часу з 25 по 26 липня 2023 року за місцем незаконного проведення карткових ігор за адресою АДРЕСА_1 , на підставі ухвали слідчого судді Жовтневого районного суду Миколаївської області від 02 липня 2023 року, проведено обшук під час якого, було виявлено майно, згідно переліку, зокрема і в осіб, причетність яких до вчинення цього кримінального правопорушення перевіряється органом досудового розслідування.

Ухвалою слідчого судді Жовтневого районного суду Миколаївської області від 08 серпня 2023 року накладено арешт на майно, яке було виявлено та вилучено 26 липня 2023 року під час проведення санкціонованого обшуку житла та іншого володіння особи, яке розташоване за адресою: АДРЕСА_1 у осіб, що перебували у цьому приміщенні, в тому числі на мобільний телефон, марки «Самсунг S23 ультра» із сім-картами НОМЕР_1 , НОМЕР_2 , належний ОСОБА_4 .

Обґрунтованість арешту визначається: наявністю підстав для накладення арешту; дотриманням законодавчих приписів при вирішенні питання про арешт; відповідністю майна, на яке накладено арешт, його меті; зв`язком майна з обставинами, що розслідуються (крім конфіскації та відшкодування шкоди) - обґрунтованістю належності майна певній особі (особливо після обшуку); належним мотивуванням застосованого заходу забезпечення кримінального провадження в ухвалі слідчого судді про накладенні арешту; розумністю і співмірністю арешту.

Зазначеним вище обставинам, що визначають обґрунтованість арешту надана оцінка при його накладенні, що вбачається з ухвали слідчого судді Жовтневого районного суду Миколаївської області від 08 серпня 2023 року, та накладено арешт на вилучене майно з метою збереження речових доказів, зокрема, і на мобільний телефон, марки «Самсунг S23 ультра» із сім-картами НОМЕР_1 , НОМЕР_2 , належний ОСОБА_4 .

Підставою арешту вилучених речей та документів став той факт, що постановою слідчого від 26 липня 2023 року вилучені в ході обшуку речі та документи визнано речовими доказами у кримінальному проваджені, оскільки вони відповідають критеріям, встановленим ст. 98 КПК України, та могли містити відомості, які можуть бути використані як доказ факту та обставин, що встановлюються під час Кримінального провадження.

Метою арешту майна, відповідно до пункту 1 частини другої статті 170 КК України, є забезпечення збереження речового доказу.

При цьому, арешт вилучених речей та документів обумовлений необхідністю встановлення обставин кримінального провадження, що розслідується (кола осіб, які можуть бути причетні до вчинення злочину, дані про номери мобільних телефонів, використані під час вчинення злочину, зв`язки між особами, причетними до вчинення злочину, тощо), з метою вирішення питань, які мають суттєве значення для досудового розслідування та належать до предмету доказування у даному кримінальному провадженні.

Крім того, під час вирішення питання про накладення арешту на вилучені речі та документи слідчий суддя встановив, що підозра у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого частиною другою статті 203-2 КК України є обґрунтованою, а характер вчиненого злочину відповідає тому ступеню тяжкості, що є підставою для застосування у Кримінальному провадженні арешту речей та документів, дійшов висновку, що існує ризик щодо втрати вилучених в ході обшуку речей, у тому числі відомостей, що містяться на них, а також дійшов висновку, що застосування арешту відповідає принципу розумності, є співрозмірним, виходячи із завдань кримінального провадження у відповідності до положень статті 2 КПК України, та не створюватиме негативних наслідків для третіх осіб.

Згідно з частиною третьою статті 170 КПК України у разі необхідності забезпечення збереження речових доказів арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Відповідно до частини десятої статті 170 КПК України арешт може бути накладений у встановленому цим Кодексом порядку на рухоме чи нерухоме майно, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковій формі, в тому числі кошти та цінності, що знаходяться на банківських рахунках чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах, видаткові операції, цінні папери, майнові, корпоративні права, віртуальні активи, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна. Не може бути арештовано майно, якщо воно перебуває у власності добросовісного набувача, крім арешту майна з метою забезпечення збереження речових доказів.

Виходячи із зазначеного, арешт на майно з метою його збереження як речового доказу накладається на майно будь-якої фізичної чи юридичної особи у випадку встановлення слідчим суддею наявності достатніх підстав вважати щодо відповідності такого майна критеріям речового доказу (стаття 98 КПК України) та необхідності такого арешту, та для вирішення даного питання не є обов`язковим встановлення факту перебування такої особи у певному процесуальному статусі у кримінальному провадженні.

Як встановлено слідчим суддею в ході дослідження матеріалів клопотання, зокрема ухвали про арешт майна, арешт на вилучені в ході обшуку речі та документи накладено обґрунтовано, вказані в ухвалі слідчого судді від 08 серпня 2023 року підстава, мета та необхідність такого арешту відповідає положенням чинного законодавства.

З огляду на вищевикладене, доводи представника третьої особи стосовно майна якого вирішується питання про скасування арешту адвоката ОСОБА_3 , щодо необґрунтованості накладеного арешту не знайшли свого підтвердження під час розгляду клопотання.

У свою чергу, враховуючи мету і підставу арешту, а також доводи учасників провадження, слідчому судді необхідно також з`ясувати, чи відпала подальша потреба у збереження вилученого майна як речових доказів у цьому кримінальному провадженні.

За змістом частини першої та другої статті 98 КПК, речовими доказами є, зокрема, матеріальні об`єкти, які містять відомості, що можуть бути використані як доказ факту чи обставин, які встановлюються під час кримінального провадження.

У судове засідання прокурор, за клопотанням якого було накладено арешт на вилучене в ході обшуку майно, не з`явився та не довів необхідності подальшого утримання такого майна, зазначивши, що при розгляді клопотання покладається на розсуд суду.

При цьому слідчий суддя враховує, що з часу вилучення майна, що є предметом розгляду у даному клопотанні, пройшов тривалий час, та з телефоном, мали бути виконані усі необхідні дії, проведено його огляд та встановлено наявність або відсутність будь-яких даних на цьому електронному засобі, які б мали значення для кримінального провадження.

За клопотанням заявника, слідчим суддею було витребувано відомості щодо проведення слідчих дій відносно вказаного телефону, однак слідчим на адресу суду спрямовано постанову про визнання майна речовими доказами у цьому кримінальному провадженні без надання інших доказів, що свідчили б про наявність підстав для подальшого утримання цього майна.

Оскільки слідчому судді не надано відомостей щодо наявності на вилученому у ОСОБА_4 телефоні логічного захисту, що обумовлювало б його подальше утримання стороною обвинувачення, та відповідного процесуального документа, пов`язаного з необхідністю утримання цього майна, в тому числі і для проведення експертних досліджень, то зазначені обставини свідчать про відсутність потреби у подальшому утриманні стороною обвинувачення відповідного електронного пристрою.

За таких обставин, слідчий суддя приходить до висновку, що на даний час телефон доказового значення не має, а отже більше не відповідає критеріям, визначеним статтею 98 КПК, а тому у подальшому його арешті потреба відпала.

Враховуючи викладене, слідчий суддя дійшов висновку про необхідність скасування арешту з відповідного майна.

При цьому не підлягає задоволенню клопотання в частині зобов`язання слідчого повернути майно на яке скасовано арешт ОСОБА_4 , з огляду на ту обставину, що нормами частини третьої, четвертої статті 169 КПК України встановлено обов`язок слідчого, прокурора після отримання судового рішення про відмову в задоволенні або про часткове задоволення клопотання про арешт тимчасово вилученого майна, судового рішення про повне або часткове скасування арешту тимчасово вилученого майна вжити заходів щодо виконання судового рішення та направити повідомлення про його виконання слідчому судді.

Керуючись статтями 98, 100, 170-174, 309, 372, 376 КПК

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання ОСОБА_3 про скасування арешту майна задовольнити частково.

Скасувати арешт, накладений ухвалою слідчого судді Жовтневого районного суду Миколаївської області у цьому кримінальному провадженні від 08 серпня 2023 року в частині що стосується майна ОСОБА_4 , а саме мобільного телефону, марки «Самсунг S23 ультра» із сім-картами НОМЕР_1 , НОМЕР_2 , який було вилучено 26 липня 2023 року під час проведення санкціонованого обшуку житла та іншого володіння особи, яке розташоване за адресою: АДРЕСА_1 .

В решті клопотання відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

СЛІДЧИЙ СУДДЯ ОСОБА_6