Справа № 991/9897/23
Провадження № 1-кс/991/9989/23
ВИЩИЙ АНТИКОРУПЦІЙНИЙ СУД
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

ВСТУПНА ЧАСТИНА [І].

Дата і місце постановлення [1-1].

17 листопада 2023 року, місто Київ.

Назва та склад суду, секретар судового засідання [1-2].

Слідчий суддя Вищого антикорупційного суду ОСОБА_1 (надалі - слідчий суддя).

Найменування (номер) кримінального провадження [1-3].

Інформація у скарзі відсутня.

Прізвище, ім`я і по батькові підозрюваного, обвинуваченого, рік, місяць і день його народження, місце народження і місце проживання [1-4].

Інформація у скарзі відсутня.

Закон України про кримінальну відповідальність, що передбачає кримінальне правопорушення, у вчиненні якого підозрюється, обвинувачується особа [1-5].

За ознаками кримінальних правопорушень передбачених ч. 3 ст. 290, ч. 2 ст. 364 КК України.

Сторони кримінального провадження та інші учасники судового провадження [1-6].

Скаржник ОСОБА_2

МОТИВУВАЛЬНА ЧАСТИНА [ІІ].

Суть питання, що вирішується ухвалою, і за чиєю ініціативою воно розглядається [2-1].

Вирішується питання за скаргою ОСОБА_2 на бездіяльність прокурора Спеціалізованої антикорупційної прокуратури, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань (надалі - ЄРДР).

Встановлені слідчим суддею обставини із посиланням на докази, а також мотиви неврахування окремих доказів [2-2].

Слідчий суддя встановив.

13 листопада 2023 року ОСОБА_2 звернувся до слідчого судді Вищого антикорупційного суду зі скаргою на бездіяльність прокурора Спеціалізованої антикорупційної прокуратури (надалі - САП), яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань (надалі - ЄРДР).

Зі змісту скарги та долучених до неї документів видно, що 03 листопада 2023 року ОСОБА_2 звернувся до уповноваженої особи Спеціалізованої антикорупційної прокуратури із заявою за № VYH- про вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 209, ч. 2 ст. 364 КК України, головою Національного банку України ОСОБА_3 , заступником Голови Національного банку України ОСОБА_4 і іншими заступниками голови НБУ, директорами-розпорядниками ФГВФО ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , міністром внутрішніх справ України ОСОБА_7 , начальниками ГСУ МВСУ та ГСУ НПУ, головою Державної служби фінансового моніторингу України, генеральними прокурорами та їхніми заступниками з 2014 року і по цей час, іншими керівниками органів державної влади України, якими, внаслідок зловживання владою або службовим становищем, тобто умисно, з метою одержання будь-якої неправомірної вигоди для самої себе чи іншої фізичної або юридичної особи використання службовою особою влади чи службового становища всупереч інтересам служби, завдали істотної шкоди охоронюваним законом правам, свободам та інтересам окремих громадян або державним чи громадським інтересам, або інтересам юридичних осіб - вкладників та кредиторів банку, сприяли легалізації (відмиванню) доходів, одержаних злочинним шляхом.

Скаржник посилається на те, що відомості за вищевказаною заявою до ЄРДР внесені не були, що є порушенням вимог ст. 214 КПК України. У зв`язку з чим просить:

1) вручати уповноваженому органу, бездіяльність якого оскаржується та скаржнику будь-які документи у справі, виключно в електронній формі шляхом їх надсилання до Електронного кабінету уповноваженого органу, у порядку ст.35[1] КПК України та п.17 Положення «Про порядок функціонування окремих підсистем (модулів) Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи»;

2) у випадку подання суду уповноваженим органом будь яких матеріалів, забезпечити виконання останнім вимог ст.35, п.20-6[2] Перехідних положень КПК України, п.16[3],25[4] Положення «Про порядок функціонування окремих підсистем (модулів) Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи», а саме, що уповноважений орган подає до суду матеріали в паперовій формі та в електронній формі з використанням кваліфікованого електронного підпису;

3) розглянути та задовольнити скаргу ОСОБА_2 на бездіяльність уповноваженої особи, зобов`язати уповноважену особу:

- виконати вимоги ч. 2 ст. 55 КПК України, та надати скаржнику пам`ятку про процесуальні права та обов`язки потерпілого, направивши на його електронну адресу, зазначену у заяві;

- внести до ЄРДР відомості про вчинення кримінальних правопорушень, відповідальність за які передбачена за ознаками ч. 3 ст. 209, ч. 2 ст. 364, КК України, викладені у заяві ОСОБА_2 №VYH- від 03.11.2023 року, протягом 24 годин з моменту отримання уповноваженим органом ухвали слідчого судді;

- направити скаржнику на електронну адресу витяг з ЄРДР;

4) зобов`язати уповноважену особу, невідкладно після внесення уповноваженою особою відомостей до ЄРДР, повідомити слідчого суддю про виконання даної ухвали, шляхом направлення відповідних процесуальних документів через «Електронний кабінет» уповноваженого органу;

5) у випадку постановлення уповноваженою особою, бездіяльність якої оскаржується, постанови про відмову у внесення відомостей до ЄРДР, або зміну кваліфікації в ЄРДР, таку постанову скасувати як передчасну, упереджену, незаконну, невмотивовану і необґрунтовану, прийняту з істотними порушеннями вимог кримінального процесуального кодексу.

На підтвердження наведених у скарзі обставини до неї долучені копії матеріалів, а саме: заява про вчинення кримінальних правопорушень №VYH- від 03 листопада 2023 року, електронні квитанції від 03 листопада 2023 року про відправлення та отримання заяви про вчинення кримінального правопорушення, а також роздруківки інтернет-сторінок тощо.

Слідчий суддя дослідив скаргу та додані до неї матеріали.

Мотиви, з яких слідчий суддя виходив при постановленні ухвали, і положення закону, яким він керувався [2-3].

Слідчий суддя дійшов висновку про таке.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 7 КПК України: «Зміст та форма кримінального провадження повинні відповідати загальним засадам кримінального провадження».

Відповідно до вимог ч. 6 ст. 9 КПК України: «У випадках, коли положення цього Кодексу не регулюють або неоднозначно регулюють питання кримінального провадження, застосовуються загальні засади кримінального провадження, визначені частиною першою статті 7 цього Кодексу».

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 21 КПК України: «Вирок та ухвала суду, що набрали законної сили в порядку, визначеному цим Кодексом, є обов`язковими і підлягають безумовному виконанню на всій території України».

Відповідно до вимог ч. ч. 1-2 ст. 22 КПК України: «Кримінальне провадження здійснюється на основі змагальності, що передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами, передбаченими цим Кодексом. Сторони кримінального провадження мають рівні права на збирання та подання до суду речей, документів, інших доказів, клопотань, скарг, а також на реалізацію інших процесуальних прав, передбачених цим Кодексом».

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 24 КПК України: «Кожному гарантується право на оскарження процесуальних рішень, дій чи бездіяльності суду, слідчого судді, прокурора, слідчого в порядку, передбаченому цим Кодексом».

Відповідно до вимог ч. ч. 1, 3 ст. 26 КПК України: «Сторони кримінального провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та у спосіб, передбачених цим Кодексом. Слідчий суддя, суд у кримінальному провадженні вирішують лише ті питання, що винесені на їх розгляд сторонами та віднесені до їх повноважень цим Кодексом».

Відповідно до вимог ч. ч. 1, 2 ст. 55 КПК України: «Потерпілим у кримінальному провадженні може бути фізична особа, якій кримінальним правопорушенням завдано моральної, фізичної або майнової шкоди, юридична особа, якій кримінальним правопорушенням завдано майнової шкоди, а також адміністратор за випуском облігацій, який відповідно до положень Закону України "Про ринки капіталу та організовані товарні ринки" діє в інтересах власників облігацій, яким кримінальним правопорушенням завдано майнової шкоди. Права і обов`язки потерпілого виникають в особи з моменту подання заяви про вчинення щодо неї кримінального правопорушення або заяви про залучення її до провадження як потерпілого. Потерпілому вручається пам`ятка про процесуальні права та обов`язки особою, яка прийняла заяву про вчинення кримінального правопорушення».

Відповідно до вимог ч. ч. 1, 2 ст. 33-1 КПК України: «Вищому антикорупційному суду підсудні кримінальні провадження стосовно корупційних кримінальних правопорушень, передбачених в примітці статті 45 Кримінального кодексу України, статтями 206-2, 209, 211, 366-2, 366-3 Кримінального кодексу України, якщо наявна хоча б одна з умов, передбачених пунктами 1-3 частини п`ятої статті 216 Кримінального процесуального кодексу України. Слідчі судді Вищого антикорупційного суду здійснюють судовий контроль за дотриманням прав, свобод та інтересів осіб у кримінальних провадженнях щодо кримінальних правопорушень, віднесених до підсудності Вищого антикорупційного суду відповідно до частини першої цієї статті.».

Відповідно до вимог примітки ст. 45 КК України: «Корупційними кримінальними правопорушеннями відповідно до цього Кодексу вважаються кримінальні правопорушення, передбачені статтями 191, 262, 308, 312, 313, 320, 357, 410, у випадку їх вчинення шляхом зловживання службовим становищем, а також кримінальні правопорушення, передбачені статтями 210, 354, 364, 364-1, 365-2, 368-369-2 цього Кодексу».

Відповідно до вимог ч. ч. 1, 4 ст. 214 КПК України: «Слідчий, дізнавач, прокурор невідкладно, але не пізніше 24 годин після подання заяви, повідомлення про вчинене кримінальне правопорушення або після самостійного виявлення ним з будь-якого джерела обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, зобов`язаний внести відповідні відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань, розпочати розслідування та через 24 години з моменту внесення таких відомостей надати заявнику витяг з Єдиного реєстру досудових розслідувань. Слідчий, який здійснюватиме досудове розслідування, визначається керівником органу досудового розслідування, а дізнавач - керівником органу дізнання, а в разі відсутності підрозділу дізнання - керівником органу досудового розслідування. Слідчий, прокурор, інша службова особа, уповноважена на прийняття та реєстрацію заяв і повідомлень про кримінальні правопорушення, зобов`язані прийняти та зареєструвати таку заяву чи повідомлення. Відмова у прийнятті та реєстрації заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення не допускається».

Відповідно до вимог ч. 7 ст. 214 КПК України: «Якщо відомості про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань внесені прокурором, він зобов`язаний протягом п`яти робочих днів з дня внесення таких відомостей з дотриманням правил підслідності передати наявні у нього матеріали до відповідного органу досудового розслідування та доручити проведення досудового розслідування».

Відповідно до вимог п. 1 ч. 5 ст. 216 КПК України, умовою підсудності кримінального провадження Вищому антикорупційному суду є вчинення злочину особою, яка обіймає будь-яку з посад, визначених п. 1 ч. 5 ст. 216 КПК України.

Відповідно до вимог п. п. 2 та 3 ч. 5 ст. 216 КПК України: «Детективи Національного антикорупційного бюро України здійснюють досудове розслідування кримінальних правопорушень, передбачених статтями 191, 206-2, 209, 210, 211, 354 (стосовно працівників юридичних осіб публічного права), 364, 366-2, 366-3, 368, 368-5, 369, 369-2, 410 Кримінального кодексу України, якщо наявна хоча б одна з таких умов: 2) розмір предмета кримінального правопорушення, передбаченого статтями 354 (стосовно працівників юридичних осіб публічного права), 368, 369, 369-2 Кримінального кодексу України, у п`ятсот і більше разів перевищує розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на час вчинення кримінального правопорушення, а також предмет кримінального правопорушення або розмір завданої шкоди у кримінальних правопорушеннях, передбачених статтями 191, 206-2, 209, 210, 211, 364, 410 Кримінального кодексу України, у дві тисячі і більше разів перевищує розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на час вчинення кримінального правопорушення (якщо кримінальне правопорушення вчинено службовою особою державного органу, правоохоронного органу, військового формування, органу місцевого самоврядування, суб`єкта господарювання, у статутному капіталі якого частка державної або комунальної власності перевищує 50 відсотків); 3) кримінальне правопорушення, передбачене статтею 369, частиною першою статті 369-2 Кримінального кодексу України, вчинено щодо службової особи, визначеної у частині четвертій статті 18 Кримінального кодексу України або у пункті 1 цієї частини».

Відповідно до вимог п. 1 ч. 1 ст. 303 КПК України: «На досудовому провадженні можуть бути оскаржені такі рішення, дії чи бездіяльність слідчого, дізнавача або прокурора: бездіяльність слідчого, дізнавача, прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення, у неповерненні тимчасово вилученого майна згідно з вимогами статті 169 цього Кодексу, а також у нездійсненні інших процесуальних дій, які він зобов`язаний вчинити у визначений цим Кодексом строк, - заявником, потерпілим, його представником чи законним представником, підозрюваним, його захисником чи законним представником, представником юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, володільцем тимчасово вилученого майна, іншою особою, права чи законні інтереси якої обмежуються під час досудового розслідування».

Зі змісту наведених норм кримінального процесуального права видно, що слідчий суддя Вищого антикорупційного суду здійснює судовий контроль за дотриманням прав, свобод та інтересів осіб у кримінальних провадженнях щодо кримінальних правопорушень, віднесених до підсудності цього суду, з питань що винесені на його розгляд сторонами та віднесені до його повноважень КПК України.

Під час розгляду цієї скарги, з огляду на п. 9 листа Верховного Суду «Щодо окремих питань здійснення кримінального провадження в умовах воєнного стану» від 03 березня 2022 року за № 1/0/2-22 та з урахуванням загальних засад кримінального провадження (принципів змагальності, диспозитивності та рівності), слідчий суддя також зважає на попередню оцінку фактичних обставин, здійснену ним при вирішенні скарги ОСОБА_2 на бездіяльність уповноважених осіб САП (справа № 991/8388/23, провадження № 1-кс/991/8444/23) в ухвалі слідчого судді від 11 жовтня 2023 року.

У справі № 991/8388/23 за скаргою ОСОБА_2 на бездіяльність уповноважених осіб САП, яка також перебувала у провадженні слідчого судді, прокурор САП направив до суду заперечення, у яких зазначає, що на виконання ухвал слідчих суддів Вищого антикорупційного суду за заявами ОСОБА_2 Солом`янським управлінням поліції ГУ НП у місті Києві здійснюється досудове розслідування низки кримінальних проваджень, зокрема:

- № 0001493, розпочате на підставі ухвали у справі № 991/4203/21 від 23.06.2021;

- № 0000288, розпочате на підставі ухвали у справі № 991/3400/21 від 31.05.2021;

- № 0000336, розпочате на підставі ухвали у справі № 991/4202/21 від 23.06.2021;

- № 0000628, розпочате на підставі ухвали у справі № 991/7984/20 від 30.09.2020;

- № 0000896, розпочате на підставі ухвали у справі № 991/1870/21 від 29.03.2021;

- № 0000740 та № 0002416, розпочаті на підставі ухвали у справі № 991/9656/20 від 27.11.2020;

- № 00000452, до якого долучено ухвалу у справі № 991/6072/20 від 29.07.2020, оскільки таке провадження розпочате 19.07.2020 на підставі такої ж заяви ОСОБА_2 .

Зі змісту долученого ОСОБА_2 до матеріалів скарги листа Солом`янської окружної прокуратури міста Києва від 21 квітня 2023 року видно, що матеріали досудових розслідувань, зареєстрованих в ЄРДР за № 0012569 від 30.12.2015, № 0001493 від 16.07.2021, № 0000288 від 01.06.2021, № 0000628 від 08.10.2020, № 0000740 від 01.12.2020, № 0000896 від 21.04.2021, № 00000452 від 19.07.2020, № 0000336 від 30.06.2021, об`єднані в одне провадження з кримінальним провадженням за № 0012569 від 30 грудня 2015 року, досудове розслідування якого здійснюється Солом`янським управлінням поліції ГУ НП у місті Києві.

Крім того, у провадженні слідчого судді перебувала справа № 991/5783/22 за скаргою ОСОБА_2 на бездіяльність прокурора Спеціалізованої антикорупційної прокуратури (надалі - прокурора САП), яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань. За результатами розгляду вищевказаної скарги слідчим суддею 06 грудня 2022 року постановлено ухвалу, якою скаргу ОСОБА_2 задоволено частково, а саме зобов`язано уповноважених осіб Офісу Генерального прокурора внести до ЄРДР відомості за заявою ОСОБА_2 про вчинення кримінального правопорушення від 10 листопада 2022 року за № VYH--01 та надати ОСОБА_2 витяг з Єдиного реєстру досудових розслідувань.

Зі змісту заперечень прокурора САП, також видно, що на виконання ухвали слідчого судді Вищого антикорупційного суду від 06 грудня 2022 року (справа № 991/5783/22) за заявою ОСОБА_2 від 10 листопада 2022 року розпочато кримінальне провадження № 0001836. Постановою прокурора підслідність провадження визначено за Солом`янським управлінням поліції ГУ НП у місті Києві

Слідчий суддя зазначає, що обставини викладені у скарзі ОСОБА_2 від 24 листопада 2022 року, яка була розглянута 06 грудня 2022 року, аналогічні тим про які останній зазначає у скарзі, яка надійшла у провадження судді 13 листопада 2023 року.

З огляду на викладене, слідчий суддя приходить до висновку, що за викладеними у скарзі обставинами неодноразово вносилися відомості до ЄРДР, а зареєстровані на підставі заяв ОСОБА_2 кримінальні провадження, об`єднані в одне провадження з кримінальним провадженням за № 0012569 від 30 грудня 2015 року, досудове розслідування якого здійснюється Солом`янським управлінням поліції ГУ НП у місті Києві.

Слідчий суддя зазначає, що Порядок внесення відомостей до ЄРДР регламентований статтею 214 КПК України та Положенням про Єдиний реєстр досудових розслідувань, порядок його формування та ведення, затверджене наказом Офісу Генерального прокурора № 298 від 30.06.2020, зі змінами, внесеними згідно з наказом Офісу Генерального прокурора № 231 від 17.08.2023 (надалі - Положення).

Зі змісту зазначеного Положення видно, що реєстр утворений та ведеться відповідно до вимог КПК України з метою забезпечення: реєстрації кримінальних правопорушень (проваджень) та обліку прийнятих під час досудового розслідування рішень, осіб, які їх учинили, та результатів судового провадження; оперативного контролю за додержанням законів під час проведення досудового розслідування; аналізу стану та структури кримінальних правопорушень, вчинених у державі; інформаційно-аналітичного забезпечення правоохоронних органів.

Вимоги пункту 2 розділу 4 Положення передбачають здійснення перевірки наявності вже розпочатих досудових розслідувань за певним фактом саме по фактичним даним (дата вчинення кримінального правопорушення; територію вчинення правопорушення; прізвище, ім`я, по батькові (найменування) потерпілого або заявника; найменування юридичної особи; інше джерело, з якого виявлені обставини, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення; прізвище, ім`я, по батькові та дату народження особи, якій повідомлено про підозру), а не по правовій кваліфікації. Метою цього є недопущення ситуацій неодноразового внесення одних і тих же самих відомостей до ЄРДР під різними номерами.

Повторне внесення відомостей до ЄРДР за одними й тими ж обставинами незалежно від джерел надходження такої інформації не передбачається й оскільки відповідні заяви та повідомлення реєструються як дублікат та окремо кримінальне провадження не обліковується, а отже і не розслідується.

Слідчий суддя вважає, що самостійне визначення особою у заявах про злочин наявності певної статті КК України та бажаної кваліфікації без наведення достатніх відомостей не може автоматично свідчити про те, що було вчинено саме ці злочини. Крім того, слідчий, прокурор не зобов`язаний вносити відомості до реєстру у точній відповідності зі змістом заяви в частині обраної заявником правової кваліфікації.

Той факт, що вищевказані кримінальні провадження зареєстровані та об`єднані в одне провадження з кримінальним провадженням за № 0012569, свідчить про можливість й обов`язок сторони обвинувачення подальшого збирання доказів у цьому провадженні, що, у свою чергу, не виключає можливості як подальшого уточнення правової кваліфікації кримінального правопорушення, у тому числі й до правової кваліфікації, яку заявник вважає правильною.

З огляду на викладе, та виходячи з того, що чинним кримінальним процесуальним законом не передбачено порядку повторного зобов`язання слідчого або прокурора внесення за тією ж самою заявою про скоєння кримінальних правопорушень відомостей до ЄРДР, слідчий суддя дійшов висновку, що провадження за скаргою слід закрити.

Слідчий суддя, з огляду на викладене, загальні засади кримінального провадження та керуючись положеннями ст. ст. 7, 9, 22, 26, 33-1, 214, 303, 372 КПК України, дійшов висновку про закриття провадження за цією скаргою ОСОБА_2

РЕЗОЛЮТИВНА ЧАСТИНА [ІІІ].

Висновки слідчого судді [3-1].

Слідчий суддя постановив.

Провадження за скаргою ОСОБА_2 на бездіяльність прокурора Спеціалізованої антикорупційної прокуратури, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР - закрити.

Строк і порядок набрання ухвалою законної сили та її оскарження [3?2].

Ухвала набирає законної сили з моменту її оголошення і оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1