справа № 208/8320/23
№ провадження 1-кп/208/508/23
ВИРОК

Іменем України

23 листопада 2023 р. м. Кам`янське

Заводський районний суд м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області у складі: головуючого, судді ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 ,

за участю прокурорів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

обвинуваченого ОСОБА_5 ,

у відкритому судовому засіданні розглянувши справу кримінального провадження № 0000247 відносно:

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області, громадянина України, маючого середню спеціальну освіту, не працюючого, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , фактично мешкає: АДРЕСА_2 , раніше не судимого,

який обвинувачується у скоєнні кримінального правопорушення передбаченого ч.2 ст. 15, ч.1 ст. 201 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

Не пізніше 21.03.2023 року, ОСОБА_5 при невстановлених слідством обставинах, керуючись корисливим злочинним умислом, направленим на переміщення через митний кордон України з приховуванням від митного контролю культурних цінностей, на території м. Кам`янське Дніпропетровської області придбав колекцію археологічних предметів VI століття до н.е. - XVIII ст. н.е., які належать до культурних цінностей і мають історичне, художнє, етнографічне та наукове значення, а саме:

- наконечники для стріл різної форми у кількості 38 штук;

- фібули та спинки фібул у кількості 3 штук;

- хрестики натільні у кількості 3 штук;

- підвіску-амулет лунниця;

- ґудзики і рамка пряжки у кількості 2 штук;

- дві монети-дельфіни.

В невстановлений слідством час доби 21.03.2023 року, ОСОБА_7 продовжуючи реалізацію свого корисливого злочинного умислу, перебуваючи за місцем свого мешкання за адресою: АДРЕСА_2 , в інтернет-платформі оголошень «OLX» ( ІНФОРМАЦІЯ_2 розмістив оголошення під назвою «Продам предметы старины» з фотознімками наконечників для стріл різної форми, фібул та спинки фібул, хрестиків натільних, підвіски-амулета лунниця, ґудзика і рамки пряжки, а також монет-дельфінів.

В невстановлений слідством час доби 17.05.2023 року, ОСОБА_7 перебуваючи за місцем свого мешкання, в інтернет-месенджері «Telegram» отримав від особи, яка має обліковий запис « ОСОБА_8 », пропозицію щодо покупки вищевказаних предметів за 500 доларів США, досяг з ним домовленості про їх продаж та відправку каналом поштового зв`язку до Республіки Польща.

В невстановлений слідством час доби 22.05.2023 року, ОСОБА_7 продовжуючи реалізацію зазначеного корисливого злочинного умислу, діючи в порушення п. 1.6 Інструкції «Про порядок оформлення права на вивезення, тимчасове вивезення культурних цінностей та контролю за їх переміщенням через державний кордон України», тобто не маючи свідоцтва про право на вивезення (тимчасове вивезення) культурних цінностей з території України, в порушення вимог ст.ст. 11, 12 Закону України «Про вивезення, ввезення та повернення культурних цінностей», не маючи висновку обов`язкової державної експертизи, необхідного для вивезення (тимчасового вивезення) культурних цінностей, використовуючи послуги ПАТ «Укрпошта», перебуваючи в приміщенні відділення поштового зв`язку № 31 зазначеного товариства, яке розташоване за адресою: Дніпропетровська область, м. Кам`янське, вул. Ковалевича, 2А, заздалегідь запаковану в папір зазначену вище колекцію археологічних предметів, помістив до бандеролі.

Відповідне міжнародне поштове відправлення з колекцію археологічних предметів, що належать до культурних цінностей, з трек-номером №RA519853548UA, із рукописним зазначенням на описі вкладення, що здійснюється відправлення предмету «мідь», вагою нетто 0.140 кг, ОСОБА_7 передав працівникам поштового відділення, для відправлення в Республіку Польща, на адресу: «00077, Poland, Warszawa поштове відділення Mazowieckie, отримувач ОСОБА_10», тобто виконав усі необхідні дії для переміщення поштового відправлення через митний кордон України з приховуванням від митного контролю.

Міжнародне поштове відправлення з вищевказаними предметами, з трек-номером №RA519853548UA, 26.05.2023 року вилучено співробітниками УСБУ у Дніпропетровській області, тобто з незалежних від ОСОБА_7 причин воно не перетнуло митний кордон та не було доставлено адресату в Республіку Польща.

Таким чином, ОСОБА_7 виконав усі необхідні дії для переміщення поштового відправлення культурних цінностей через митний кордон України з приховуванням від митного контролю, однак злочин не було доведено до кінця з причин, що не залежали від його волі.

У судовому засіданні обвинувачений вважав недоцільним дослідження доказів щодо його винуватості, так як свою вину у скоєнні вищезазначеного кримінального правопорушення, обставини його скоєння, визнає у повному обсязі. Ці обставини він розуміє вірно, це його добровільна та достеменна позиція. Розуміє, що буде позбавлений права оскаржувати ці обставини в апеляційному порядку.

Обвинувачений ОСОБА_7 пояснив суду, що приблизно за рік до зазначених вище подій, з корисливих мотивів купив зазначені в його обвинуваченні цінності. Розумів, що вони мають історичну цінність. 21.03.2023 року знаходячись за місцем свого мешкання, за допомогою мережі Інтернеті, розмістив об`яву про їх продаж. На зв`язок вийшов покупець ОСОБА_12 , який проживає в Польщі, з яким він домовився про продаж всієї колекції за 500 доларів США. Відправлення колекції мав намір здійснити через відділення «Укрпошта», розташованого по вулиці Ковалевича в м. Кам`янське. При оформлення бандеролі показав працівнику відділення пошти речи, які були завернуті в папір. Назву предметів він зазначив як «мідь», оцінивши вартість бандеролі в 1 000 гривень. ОСОБА_11 , повинен був при отриманні посилки оглянути речі та вислати йому оговорену суму грошей.

Відправляючи речі поза митним контролем, він розумів, що вони представляють культурну цінність. Діяв зазначеним чином з корисливих мотивів. Відповідного дозволу на пересилання з країни таких речей, він не мав.

Вину визнає повністю, щиро кається у скоєному і осуджує свої незаконні дії. Просить його суворо не карати, не позбавляти волі, застосувати покарання з випробуванням.

Відповідно до висновку мистецтвознавчої експертизи № 3157 від 16.06.2023 року, 54 об`єкти, а саме фібули й спинки фібул у кількості 3 шт., хрестики натільні малі (2 шт.) і великий (1 шт.), монети-дельфіни у кількості 7 шт., підвіска-амулет лунниця, наконечники для стріл різної форми у кількості 38 шт., ґудзик і рамка пряжки у кількості 2 шт.,

є колекцією археологічних предметів VI століття до н.е. - XVIII ст. н.е. і належать до культурних цінностей, що мають історичне, художнє, етнографічне та наукове значення (т.2 а.с. 42-46)

Враховуючи клопотання ОСОБА_5 про недоцільність дослідження у судовому засіданні доказів його винуватості, позицію державного обвинувачення щодо не заперечення, при з`ясуванні обставин справи та доказів на їх підтвердження, обмежитись допитом обвинуваченого ОСОБА_7 і дослідження висновку мистецтвознавчої експертизи, суд вважає недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються.

Прийняття такого рішення свідчить про те, що обставини, які сторони не оспорюють, вважаються встановленими в судовому засіданні, не потребують окремого дослідження у ході судового розгляду і це враховується судом при постановленні вироку.

Аналізуючи викладене за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження за визначеним обсягом доказів на їх підтвердження, керуючись законом, оцінюючи їх з точки зору належності, допустимості, достовірності, сукупності та їх взаємозв`язку, суд вважає, що вина обвинуваченого в судовому засіданні встановлена та підтверджена, а його умисні дії вірно кваліфіковано за ч.2 ст. 15 - ч.1 ст. 201 КК України, як закінчений замах на контрабанду, тобто переміщення через митний кордон України з приховуванням від митного контролю культурних цінностей.

Обставинами які пом`якшують покарання обвинуваченого, суд вважає визнання ним своєї вини, щире каяття та осуд своєї протиправної поведінки.

Обставин, які обтяжують покарання обвинуваченого, судом не встановлено.

Згідно зі статтями 50, 65 КК особі, яка вчинила злочин, має бути призначено покарання необхідне і достатнє для її виправлення та запобігання вчиненню нових злочинів. Виходячи з принципів співмірності й індивідуалізації, це покарання за своїм видом та розміром має бути адекватним характеру вчинених дій, їх небезпечності та даним про особу винного. При виборі заходу примусу мають значення й повинні братися до уваги обставини, що його пом`якшують і обтяжують.

Норми кримінального законодавства наділяють суд правом вибору у визначених законом межах заходу примусу певного виду і розміру. Названа функція суду за своєю правовою природою є дискреційною, оскільки передбачає вибір форм реалізації кримінальної відповідальності і потребує взяття до уваги й оцінки відповідно до визначених законом орієнтирів усіх конкретних обставин справи, без урахування яких обрана міра покарання не може вважатися справедливою.

Обране покарання не повинно становити істотну диспропорцію, тобто бути адекватним вчиненому та не становити «особистого надмірного тягаря для особи», повинно відповідати справедливому балансу між загальними інтересами суспільства й вимогами захисту основоположних прав особи.

Відповідно до досудової доповіді уповноваженого органу з питань пробації, ризик вчинення ОСОБА_7 повторного кримінального правопорушення та ризик його небезпеки для суспільства та для окремих осіб, визначені як середні. На думку органу пробації виправлення обвинуваченого без позбавлення волі на певний строк можливе, та не становить високої небезпеки для суспільства. Виконання покарання можливо зі встановленням іспитового строку.

Досудова доповідь не будучі обов`язковою для прокурора та суду, враховується при вирішенні питання щодо призначення виду та міри покарання обвинуваченій особі.

Вирішуючи питання про призначення обвинуваченому ОСОБА_7 виду та міри покарання, суд враховує характер скоєного ним кримінального правопорушення, яке відноситься до тяжких злочинів, особу обвинуваченого, який є раніше не судимим, скарг на його поведінку у побуті за місцем мешкання не надходило, на обліку у лікарів нарколога та психіатра він не перебуває, враховує обставини які пом`якшують його покарання, відсутність обставин які б його обтяжували.

Враховуючи викладене, принцип індивідуалізації покарання, позицію державного обвинувачення, суд вважає, що подальше перевиховання та виправлення обвинуваченого можливо шляхом призначення йому покарання у виді позбавлення волі в мінімально встановленій санкції ч.1 ст. 201 КК України, з встановленням іспитового строку.

Іспитовий строк дисциплінує засудженого, привчає його до дотримання законів, нагадує йому, що він не виправданий, а проходить випробування, від результату якого залежить його подальша доля - звільнення від відбування призначеної основної міри покарання або реальне її відбування.

У разі звільнення від відбування покарання з випробуванням, суд відповідно до ст. 76 КК України покладає на засудженого відповідні обов`язки.

На думку суду, зазначене покарання є законним, справедливим та цілком достатнім для подальшого виправлення обвинуваченого та попередження вчиненням нового злочину.

Вирішуючи питання речових доказів, суд виходить з того, що предметом зазначеного кримінального правопорушення є колекція археологічних предметів.

Санкція ст. 201 ч.1 КК України передбачає покарання у виді позбавлення волі на строк від 3 до 7 років.

Статтею 96-1 КК України передбачено, що спеціальна конфіскація полягає у примусовому безоплатному вилученні за рішенням суду у власність держави цінностей та іншого майна у випадках, визначених цим Кодексом, за умови вчинення умисного кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого Особливою частиною цього Кодексу, за які передбачено основне покарання у виді позбавлення волі.

Відповідно до ч.2 зазначеної норми КК, спеціальна конфіскація застосовується на підставі обвинувального вироку суду.

Згідно до ст. 96-2 КК України, спеціальна конфіскація застосовується у разі, якщо гроші, цінності та інше майно: були предметом кримінального правопорушення.

Питання інших речових доказів вирішується судом у відповідності до ст. 100 КПК України. Процесуальні витрати по проведенню судової експертизи, згідно ст. 124 КПК України підлягають стягненню з обвинуваченого.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 349, 373-374 КПК України, суд -

УХВАЛИВ:

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винним у пред`явленому обвинуваченні за ч.2 ст. 15 - ч.1 ст. 201 КК України та призначити йому покарання, у виді 3 років позбавлення волі.

На підставі ст. 75 КК України, звільнити ОСОБА_5 від відбуття призначеного покарання з випробуванням, встановивши іспитовий строк на 1 рік.

Згідно ст. 76 КК України, зобов`язати засудженого протягом іспитового строку: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання; не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Стягнути з засудженого ОСОБА_5 на користь держави процесуальні витрати по проведенню судової експертизи, у сумі 9 559,20 гривень.

Речові докази по справі:

- паперовий конверт жовтого кольору з адресними ярликами; штрих-код відправлення AT «Украпошта» KAMIANSKE 31 RA 519853548 UA; фіскальний чек № ; митна декларація форми CN 22 з рукописними написами «медь 140 100 UAH 0,146 22.05.23»; паперовий згорток з стрічкою картону; 2 сліп-пакети з папером,

які знаходяться в камері зберігання речових доказів Управління СБ України у Дніпропетровській області, знявши арешт з майна, знищити;

- фібули й спинки фібул у кількості 3 шт., хрестики натільні малі 2 шт., і великий 1 шт., монети-дельфіни у кількості 7 шт., підвіска-амулет лунниця, наконечники для стріл різної форми у кількості 38 шт., ґудзик і рамка пряжки у кількості 2 шт., (зазначені в постанові слідчого як 3 хрестики різного розміру та 50 металевих предметів), які знаходяться в камері зберігання речових доказів Управління СБ України у Дніпропетровській області, знявши арешт з майна, з застосування ст. 96-1 КК України конфіскувати в дохід держави.

До набрання вироком законної сили, захід забезпечення кримінального провадження відносно засудженого ОСОБА_5 , не обирати.

Вирок суду може бути оскаржений до Дніпровського апеляційного суду, через Заводський районний суд м. Дніпродзержинська, протягом 30 днів з дня його проголошення. Законної сили вирок суду набирає після закінчення строку його оскарження.

Вирок суду підлягає негайному врученню обвинуваченому та прокурору.

Суддя ОСОБА_1