Справа № 469/1121/21
Провадження № 1-кп/487/767/23
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 жовтня 2023 року м. Миколаїв

Колегія суддів Заводського районного суду м. Миколаєва у складі: головуючого судді ОСОБА_1 , суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , за участю: секретаря судового засідання ОСОБА_4 , розглянувши у підготовчому судовому засіданні кримінальне провадження №0000094 від 27.07.2021 за обвинуваченням

ОСОБА_5 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 в м. Одеса, є громадянином України, має повну загальну середню освіту, неодружений, не має на утриманні неповнолітніх дітей, офіційно не працює, раніше не судимий, зареєстрований та фактично проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,

у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.3 ст. 152, ч.2 ст. 146 КК України за участю сторін кримінального провадження та інших учасників судового провадження

прокурора ОСОБА_6

захисника ОСОБА_7 ,

обвинуваченого ОСОБА_5 ,

Встановила:

Ухвалою Миколаївського апеляційного суду від 05.09.2023 скасовано вирок Заводського районного суду м. Миколаєва від 07.11.2022 у кримінальному провадженні №0000094 від 27.07.2021 за обвинуваченням ОСОБА_5 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.3 ст. 152, ч.2 ст. 146 КК України та призначено новий розгляд у суді першої інстанції.

10.10.2023 матеріали вказаного кримінального провадження надійшли до Заводського районного суду м. Миколаєва та здійснено автоматизований розподіл судової справи між суддями.

Ухвалою Заводського районного суду м. Миколаєва від 16.10.2023 призначено підготовче судове засідання у даному кримінальному провадженні.

У підготовчому судовому засіданні прокурором заявлено клопотання про продовження обвинуваченому ОСОБА_5 запобіжного заходу у виді тримання під вартою на 60 діб, з посиланням на тяжкість злочинів у вчиненні яких обвинувачується та відсутність підстав, передбачених кримінально-процесуальним кодексом для обрання більш м`якого запобіжного заходу, оскільки жоден із більш м`яких запобіжних заходів не може запобігти ризикам, передбаченим п.п.1,3,5 ч.1 ст. 177 КПК України.

В підготовчому судового засіданні захисник ОСОБА_7 заперечував проти задоволення клопотання прокурора посилаючись на те, що наявними доказами у справі підтверджується непричетність ОСОБА_5 до зґвалтування ОСОБА_8 , ризик переховування від суду не може бути підставою для тривалого тримання під вартою, ризик вчинення інших кримінальних правопорушень є необґрунтованим, оскільки відсутні докази вчинення обвинуваченим будь-яких кримінальних правопорушень, матеріали справи не містять доказів намагання ОСОБА_5 впливати на свідків та потерпілих. Захисник також зазначив, що обвинувачений має постійне місце проживання, має батька пенсійного віку. Посилаючись на викладене та з урахуванням практики ЄСПЛ, захисник просив відмовити прокурору у задоволенні клопотання та застосувати будь-який інший запобіжний захід, не пов`язаний з триманням під вартою.

Обвинувачений ОСОБА_5 висловив свою незгоду з клопотанням прокурора, оскільки прокурор не ознайомлена з матеріалами справи. Зазначає, що має соціальні зв`язки, оскільки має батька, який є пенсіонером та потребує його допомоги, до затримання він працював, а тому доводи прокурора про відсутність доходів є безпідставними. Прокурором не доведено існування ризиків та їх зазначення у клопотанні ґрунтується на упередженому ставленні до нього. Посилається на те, що в зв`язку з введенням воєнного стану та відсутності у нього документів, він не матиме змоги виїхати за кордон та навіть в іншу область. Вважає, що контролювати його поведінку можливо за допомогою електронного браслету.

Заслухавши думки учасників кримінального провадження та вирішуючи клопотання прокурора про продовження строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, суд виходить з наступного.

Органом досудового розслідування ОСОБА_5 обвинувачуються у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.3 ст. 152, ч.2 ст. 146 КК України.

Слідчим суддею Березанського районного суду Миколаївської області 29.07.2021 відносно ОСОБА_5 застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, який неодноразово продовжувався слідчими суддями Березанського районного суду Миколаївської області та суддями, на розгляді у яких перебувало дане кримінальне провадження.

05.09.2023 Миколаївський апеляційний суд своєю ухвалою скасував вирок Заводського районного суду м. Миколаєва від 07.11.2022, призначив новий розгляд у суді першої інстанції, а також продовжив запобіжний захід у вигляді тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_5 до 03.11.2023.

Відповідно до частини 3 ст. 315 КПК України під час підготовчого судового засідання суд за клопотанням учасників судового провадження має право обрати, змінити чи скасувати заходи забезпечення кримінального провадження, в тому числі запобіжний захід, обраний щодо обвинуваченого.

Згідно ст. 184 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України.

Відповідно до ч. 1 ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Виходячи з положень статті 199 КПК України, яка визначає порядок продовження строку тримання під вартою, суд, при розгляді клопотання прокурора про продовження строку тримання під вартою в ході судового розгляду, крім обставин зазначених у ст. 194 КПК України, повинен встановити: чи наявні обставини, які свідчать про те, що заявлені ризики не зменшилися або з`явилися нові ризики, які виправдовують тримання особи під вартою; - чи наявні обставини, які перешкоджають завершенню судового розгляду до закінчення дії попередньої ухвали.

В судовому засіданні встановлено, що обґрунтованість підозри ОСОБА_5 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.3 ст. 152, ч.2 ст. 146 КК України, неодноразово перевірялась під час вирішення питання слідчими суддями при обранні та продовженні строку запобіжного заходу.

Прокурором в судовому засіданні доведено, що: - заявлені при обранні запобіжних заходів ризики, передбачені ч.1 ст. 177 КПК України, не зменшилися, оскільки ОСОБА_5 обвинувачується у вчиненні ряду злочинів, один з яких віднесені до особливо тяжких (ч.3 ст. 152 КК України), за який передбачено покарання до 12 років позбавлення волі, що доводить наявність обставин які свідчать про існування ризику переховування від суду.

Крім того, обізнаність обвинуваченого про місце проживання свідків та потерпілих доводить наявність ризику, передбаченого п.3 ч.1 ст. 177 КПК України, оскільки перебуваючи на волі обвинувачений матиме змогу здійснювати вплив на вказаних осіб з метою надання або зміни показів, які його виправдовують.

Також суд вважає доведеною наявність обставин, що свідчать про існування ризику передбаченого п.5 ч.1 ст. 177 КПК України, оскільки обвинувачений не має офіційного джерела доходів.

Доводи захисника щодо не обґрунтованості обвинувачення суд оцінює критично, оскільки обґрунтованість підозри перевірялась слідчими суддями при обрані запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та продовженні строку тримання під вартою, а перевірка обґрунтованості та доведеності обвинувачення є завданням судового розгляду, а тому оцінка доказів, які надаються сторонами кримінального провадження, їх належність та допустимість може бути надана судом лише за наслідками повного їх дослідження в судовому засіданні.

Посилання сторони захисту на наявність у ОСОБА_5 стійких соціальних зв`язків, як на підставу для зміни запобіжного заходу на більш м`який, судом оцінюються критично, оскільки на думку суду наявність таких обставин не є достатнім стримуючим фактором для забезпечення належної процесуальної поведінки обвинуваченого.

З урахуванням того, що до завершення строку дії попередньої ухвали про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою судовий розгляд не може бути розпочатий та завершений, а також те, що обставини по справі з часу обрання запобіжного заходу не змінилися, а ризики, передбачені п.п. 1,3,5 ч.1 ст. 177 КПК України не зменшилися та не перестали існувати, суд вважає, що застосування до обвинуваченого більш м`якого запобіжного заходу не можливе, та вважає обґрунтованим і виправданим подальше тримання під вартою обвинуваченого ОСОБА_5 .

Враховуючи викладене, колегія суддів вважає за необхідне продовжити обвинуваченому ОСОБА_5 строк тримання під вартою на 60 діб - до 22.12.2023 року включно, у зв`язку з чим клопотання прокурора належить задовольнити.

Керуючись ст.ст. 177, 183, 199, 314-316, КПК України, колегія суддів

Ухвалила:

Клопотання прокурора про продовження строку дії запобіжного заходу задовольнити.

Продовжити обвинуваченому ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , строк тримання під вартою на 60 діб - до 22.12.2023 року включно, з утриманням в Державній установі "Миколаївський слідчий ізолятор"

Копію ухвали направити до ДУ «Миколаївський слідчий ізолятор».

Ухвала може бути оскаржена до Миколаївського апеляційного суду через Заводський районний суд м. Миколаєва, протягом п`яти днів з дня її проголошення.

Головуючий суддя : ОСОБА_1

Судді: ОСОБА_2

ОСОБА_3