Справа № 932/7600/23
Провадження № 1-кс/932/3853/23
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 листопада 2023 року м. Дніпро

Слідчий суддя Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська ОСОБА_1 , за участі секретаря судового засідання ОСОБА_2 , представника скаржника адвоката ОСОБА_3 , слідчого ОСОБА_4 , прокурора ОСОБА_5 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Дніпрі скаргу адвоката ОСОБА_6 в інтересах ОСОБА_7 , на рішення слідчого про закриття кримінального провадження,

ВСТАНОВИВ:

Скаржник ОСОБА_7 звернувся до суду зі скаргою на рішення слідчого про закриття кримінального провадження.

Скаргу обґрунтовує тим, що СВ Дніпровського РУП ГУНП в Дніпропетровській області перебувають матеріали досудового розслідування у кримінальному провадженні № 0000621 від 07.09.2020, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 296 КК України. ОСОБА_7 має статус потерпілого у даному кримінальному провадженні.

За фабулою кримінального правопорушення, невстановлені особи вчинили хуліганські дії та цькування відносно потерпілого, в тому числі публічно, з використанням мережі Інтернет та соціальних мереж (булінг).

Проведення досудового розслідування було доручено слідчому ОСОБА_4 .

Однак постановою слідчого СВ ДРУП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_4 від 12.10.2023 кримінальне провадження було закрито у зв`язку із відсутністю складу кримінального правопорушення.

Скаржник з таким рішенням слідчого не погоджується, вважаючи його незаконним і необґрунтованим. Так, висновки слідчого, покладені в основу постанови, не відповідають дійсним обставинами кримінального провадження, а досудове розслідування проведено не повно, зокрема, не проведено ряд слідчих і процесуальних дій. Тому рішення слідчого про закриття кримінального провадження є передчасним та невмотивованим.

Виходячи з викладеного, ОСОБА_7 просить постанову слідчого СВ ДРУП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_4 від 12.10.2023 про закриття кримінального провадження, скасувати, поновити строк на оскарження постанови.

В судовому засіданні представник скаржника підтримав скаргу, надав пояснення. Просив поновити строк на оскарження постанови, та скасувати постанову про закриття кримінального провадження.

Слідчий та прокурор в судовому засіданні заперечували проти задоволення скарги. Вважають рішення слідчого законним і обґрунтованим. Просять відмовити у задоволенні скарги.

Вислухавши пояснення учасників судового розгляду, вивчивши скаргу та додані до неї документи, перевіривши матеріали кримінального провадження, виходжу з наступного.

Відповідно до норми ст. 2 КПК України завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Згідно з ч. 2 ст. 306 КПК України скарги на рішення, дії чи бездіяльність під час досудового розслідування розглядаються не пізніше сімдесяти двох годин з моменту надходження відповідної скарги, крім скарг на рішення про закриття кримінального провадження, які розглядаються не пізніше п`яти днів з моменту надходження скарги.

Згідно з ч. 2 ст. 9 КПК України слідчий зобов`язаний всебічно, повно і неупереджено дослідити обставини кримінального провадження, виявити як ті обставини, що викривають, так і ті, що виправдовують підозрюваного, обвинуваченого, а також обставини, що пом`якшують чи обтяжують його покарання, надати їм належну правову оцінку та забезпечити прийняття законних і неупереджених процесуальних рішень.

Відповідно до ст. 8 КПК України принцип верховенства права у кримінальному провадженні застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини.

Згідно з ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду як джерело права.

Так, Європейський суд з прав людини у своїх рішеннях неодноразово вказував, що органи влади завжди повинні добросовісно намагатись з`ясувати те, що трапилось, та не покладатися на поспішні та необґрунтовані висновки для закриття кримінальної справи або використовувати такі висновки як підставу для своїх рішень (справа "Ассенов та інші проти Болгарії"). Вони повинні вживати всіх заходів для отримання всіх наявних доказів, які мають відношення до події, inter alia, показань очевидців та експертних висновків (рішення у справах "Танрікулу проти Туреччини" та "Ґюль проти Туреччини").

У відповідності до ч. 1 ст. 284 КПК України кримінальне провадження закривається, зокрема, в разі, якщо встановлена відсутність в діянні складу кримінального правопорушення.

Згідно з ч. 4 ст. 284 КПК України про закриття кримінального провадження слідчий, прокурор приймає постанову, яку може бути оскаржено у порядку, встановленому цим Кодексом.

Таким чином, закриття кримінального провадження - це закінчення досудового розслідування, яке відбувається в силі наявності обставин, що виключають кримінальне провадження або за наявності підстав для звільнення особи від кримінальної відповідальності. Подальше розслідування, після закриття кримінального провадження, є неможливим до того часу, коли постанова про закриття кримінального провадження не буде скасована в установленому КПК порядку.

Прийняття рішення про закриття кримінального провадження можливе лише після дослідження всіх обставин кримінального провадження та безпосереднього дослідження і оцінки слідчим, прокурором, показань, речей і документів, які стосуються цього провадження, у їх сукупності.

Відповідно до вимог п. 2 ч. 5 ст. 110 КПК України постанова слідчого, прокурора складається з мотивувальної частини, яка повинна містити відомості про: зміст обставин, які є підставами для прийняття постанови, мотиви прийняття постанови, їх обґрунтування та посилання на положення КПК України.

Слідчим суддею встановлено, що у провадженні СВ Дніпровського РУП ГУНП в Дніпропетровській області перебувають матеріали досудового розслідування у кримінальному провадженні № 0000621 від 07.09.2020, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 296 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що невстановлені особи вчинили хуліганські дії, цькування та погрози стосовно потерпілого ОСОБА_7 , в тому числі публічно, з використанням мережі Інтернет та соціальних мереж (булінг).

Проведення досудового розслідування доручено слідчому СВ ДРУП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_4 .

Постановою слідчого СВ ДРУП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_4 від 12.10.2023 кримінальне провадження № 0000621 було закрито у зв`язку із відсутністю складу кримінального правопорушення.

В обґрунтування постанови слідчий послався на те, що дії осіб, іменованих в соціальній мережі «Facebook» як « ОСОБА_8 », « ОСОБА_9 ОСОБА_10 », « ОСОБА_11 », « ОСОБА_12 » та інших, носять цивільно-правовий характер, та підлягають вирішенню в порядку цивільного судочинства. У зв`язку з цим, слідчим також залишено без розгляду клопотання потерпілого про призначення судово-медичної експертизи та про проведення обшуків за місцем мешкання ОСОБА_13 .

Однак з такими висновками слідчого повністю погодитись не можливо, з огляду на наступне.

Так, відповідно до положень ч. 2 ст. 9 КПК України прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий зобов`язані всебічно, повно і неупереджено дослідити обставини кримінального провадження, виявити як ті обставини, що викривають, так і ті, що виправдовують підозрюваного, обвинуваченого, а також обставини, що пом`якшують чи обтяжують його покарання, надати їм належну правову оцінку та забезпечити прийняття законних і неупереджених процесуальних рішень.

Повнота досудового розслідування полягає в тому, що у кожному кримінальному провадженні повинні бути встановлені всі обставини вчинення правопорушення, які входять до предмета доказування, визначеного в ст. 91 КПК України.

Предмет доказування це сукупність обставин, що підлягають доказуванню у кожному кримінальному провадженні. Сукупність обставин, що входять до предмета доказування, визначена законом (ст. 91 КПК) і є обов`язковою та універсальною, незалежно від кваліфікації вчиненого кримінального правопорушення

Згідно ст. 91 КПК України на досудовому розслідування підлягає доказуванню: 1) подія кримінального правопорушення (час, місце, спосіб та інші обставини вчинення кримінального правопорушення); 2) винуватість обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, форма вини, мотив і мета вчинення кримінального правопорушення; 3) вид і розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, а також розмір процесуальних витрат; 4) обставини, які впливають на ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, характеризують особу обвинуваченого, обтяжують чи пом`якшують покарання, які виключають кримінальну відповідальність або є підставою закриття кримінального провадження; 5) обставини, що є підставою для звільнення від кримінальної відповідальності або покарання; 6) обставини, які підтверджують, що гроші, цінності та інше майно, які підлягають спеціальній конфіскації, одержані внаслідок вчинення кримінального правопорушення та/або є доходами від такого майна, або призначалися (використовувалися) для схиляння особи до вчинення кримінального правопорушення, фінансування та/або матеріального забезпечення кримінального правопорушення чи винагороди за його вчинення, або є предметом кримінального правопорушення, у тому числі пов`язаного з їх незаконним обігом, або підшукані, виготовлені, пристосовані або використані як засоби чи знаряддя 7) обставини, що є підставою для застосування до юридичних осіб заходів кримінально-правового характеру.

Суд вважає, що прямі висловлювання словесні, письмові чи за допомогою технічних засобів, які містять явно виражене неприязне ставлення, образу, спрямовані на розпалювання національної, расової чи релігійної ворожнечі та ненависті, на приниження національної честі та гідності, або образу почуттів громадян, можуть стати підставою для кримінальної відповідальності за ст. 161 КК України; погроза вбивством чи заподіянням тяжких тілесних ушкоджень за ст. 129 КК України, незалежно від того, яким чином ці погрози отримані - через інтернет, третіх осіб, телефон чи особисто. Систематичне приниження людської гідності, вчинене, зокрема, і через інтернет, якщо це призвело до тяжких наслідків, може кваліфікуватись в залежності від спрямованості умислу та наслідків за ст. 120 чи 296 КК України.

Однак слідчий формально поставився до розслідування даного кримінального провадження.

Так, в оскаржуваній постанові міститься загальні посилання на дії осіб, «іменованих» в соціальній мережі «Facebook» як « ОСОБА_8 », « ОСОБА_9 ОСОБА_10 », « ОСОБА_11 », « ОСОБА_12 », та ін. тобто органом досудового розслідування в мотивування рішення про закриття кримінального провадження, не було встановлено дійсних осіб, які можуть бути причетними до інкримінованого правопорушення. Є лише посилання на вигаданих в соціальній мережі персонажів.

Висновок слідчого про те, що відносини, які виникли між сторонами, відносяться до цивільно-правових, є загальною описовою конструкцією, яка використовується у постановах про закриття кримінального провадження, однак слідчий не наділений повноваженнями кваліфікувати правові відносини як цивільний спір. Це можливо лише судом. Водночас такої підстави для закриття кримінального провадження чинний КПК України не містить.

Суд вважає, що орган досудового розслідування обмежився правовою кваліфікацією діяння лише ч. 2 ст. 296 КК України, та надав характеристику цьому складу кримінального правопорушення. Між тим, слідчим не розглянуті інші склади злочину, які можливо підпадають під кримінально-карані ознаки діяння, яке вчинено невстановленим особами. Постанов про перекваліфікацію матеріали кримінального провадження не містить, окрім як зі ст. 125 КК України на ст. 296 КК України.

Крім того, слідчий суддя вказує, що слідчий повинен повно і неупереджено проводити слідчі дії, однак з матеріалів кримінального провадження убачається, що слідчим не вирішено питання про проведення певних слідчих дій, зокрема, обшуків. Також не вирішено питання про проведення необхідних експертиз, а у разі необхідності судово-психологічної експертизи. В матеріалах кримінального провадження є низка клопотань, які не були розглянуті слідчим на досудовому розслідуванні.

За таких обставин, проведене досудове розслідування не можна вважати повним, тому висновок слідчого про його закриття, не є законним і вмотивованим.

Таким чином, слід дійти висновку, що постанова про закриття кримінального провадження винесена передчасно, належним чином не вмотивована, а висновки, які покладені в її основу, не ґрунтуються на обставинах даного кримінального правопорушення. Поряд з цим, у мотивувальній частині постанові міститься посилання на обставини, які в силу закону не можуть бути підставою для закриття кримінального провадження.

Враховуючи наведене, оскаржувана постанова про закриття кримінального провадження підлягає скасуванню, тому скаргу ОСОБА_7 слід задовольнити.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 283, 284, 303-307, 369-372, 376 КПК України, слідчий суддя,

УХВАЛИВ:

Скаргу адвоката ОСОБА_6 в інтересах ОСОБА_7 , на рішення слідчого про закриття кримінального провадження, задовольнити.

Постанову слідчого СВ Дніпровського РУП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_4 від 12.10.2023, про закриття кримінального провадження № 0000621 від 07.09.2020, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 296 КК України, скасувати.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя Ігор КОНДРАШОВ