Справа № 455/2543/23
Провадження № 1-кс/455/487/2023
У Х В А Л А

28 листопада 2023 року м. Старий Самбір

Слідчий суддя Старосамбірського районного суду Львівської області ОСОБА_1 , з участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши клопотання прокурора Старосамбірського відділу Самбірської окружної прокуратури Львівської області ОСОБА_3 про арешт майна у кримінальному провадженні №0000553 від 23.11.2023 за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 369 КК України,

ВСТАНОВИВ:

Прокурор Старосамбірського відділу Самбірської окружної прокуратури Львівської області ОСОБА_3 звернувся до суду з клопотанням про арешт майна в межах кримінального провадження №0000553, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань 23.11.2023.

Мотивуючи клопотання, посилається на те, що 22.11.2023 о 17.45 год. в ВП № 1 Самбірського РВП ГУ НП у Львівській області поступило телефонне повідомлення від начальника 3 групи інспекторів прикордонного контролю відділення інспекторів прикордонної служби (тип А) відділу прикордонної служби « ІНФОРМАЦІЯ_1 » (тип Б) ОСОБА_4 про те, що на пункті пропуску «Смільниця-Кростенко», що за адресою с. Терло Самбірського району Львівської області, ОСОБА_5 надав йому неправомірну вигоду в сумі 100 доларів США за безперешкодний перетин Державного кордону.

22.11.2023 виїздом СОГ в пункт-пропуску «Смільниця-Кростенко» було встановлено, що ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , житель АДРЕСА_1 , надав начальнику третьої групи інспекторів прикордонного контролю відділення інспекторів прикордонної служби (тип А) відділу прикордонної служби « ІНФОРМАЦІЯ_1 » (тип Б) лейтенанту ОСОБА_4 неправомірну вигоду в сумі 100 доларів США однією купюрою, які знаходились в паспорті громадянина України для виїзду за кордон виданого на ім`я ОСОБА_5 . Дані грошові кошти вилучено протоколом огляду місця події.

Допитаний як свідок начальник третьої групи інспекторів прикордонного контролю відділення інспекторів прикордонної служби (тип А) відділу прикордонної служби « ІНФОРМАЦІЯ_1 » (тип Б) лейтенант ОСОБА_4 пояснив, що 22.11.2023 о 08.00 год. він заступив в добовий наряд на пункт пропуску «Смільниця-Кростенко» В обо`язки ОСОБА_4 входить перевірка несення служби нарядами, перевірка документів громадян, перевірка транспортних засобів. О 17.30 год. на виїзд з України в Республіку Польща прибув ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , закордонний паспорт № НОМЕР_1 , на автомобілі «Рено Мастер», який зайшов у кабіну паспортного контролю для перевірки документів, під час якої було встановлено, що ОСОБА_5 здійснює перетин державного кордону та зареєстрований в системі «Шлях». Однак ОСОБА_5 не зміг підтвердити мету поїздки, відповідно до пункту 2-9 постанови КМУ №57 «Про затвердження правил перетинання державного кордону громадянами України», тому йому було відмовлено у перетині державного кордону. Однак останній не хотів погодитися з рішенням працівника прикордонної служби та вирішив запропонувати йому хабар в розмірі 100 доларів США, які поклав у свій паспорт громадянина України для виїзду за кордон та передав працівнику прикордонної служби ОСОБА_4 . В свою чергу, ОСОБА_4 попередив ОСОБА_5 про кримінальну відповідальність передбачену статтею 369 КК України за дачу неправомірної вигоди посадовій особі, однак ОСОБА_5 не сприйняв це всерйоз та надав працівнику прикордонної служби хабар в розмірі 100 доларів США однією купюрою. Про даний факт ОСОБА_4 доповів своєму керівництву, а також повідомив у поліцію. Крім цього, як повідомив ОСОБА_4 , що факт дачі йому неправомірної вигоди зафіксовано на службову боді-камеру, відеозапис якої буде додано додатково.

Допитаний як свідок ОСОБА_5 пояснив, що з початку повномасштабного вторгнення Російської Федерації, він перебував у статусі ФОП та далі під час війни працював механіком на заводі «ХМЕЛЬНИЦЬКЗАЛІЗОБЕТОН», де отримав бронь від призову на військову службу. В жовтні 2023 року ОСОБА_5 отримав документи по системі «Шлях» та в подальшому уклав угоду із українською фірмою, де мав доставляти товар із закордону. Згідно договору, ОСОБА_5 22.11.2023 мав доставити товар з Республіки Польща в м. Рівне Рівненської області. 22.11.2023 ОСОБА_5 вирушив до Республіки Польща та прибув на пункт пропуску «Смільниця», де підчас проходження перевірки документів та під час розмови з працівниками прикордонної служби не надав достовірну інформацію куди їде, хоча документи у нього були в порядку, згідно чинного законодавства України. Тому йому повідомили, що відмовлено в перетині державного кордону України. Дана подія відбувалась наступним чином: ОСОБА_5 підійшов до паспортного контролю, де надав всі необхідні документи для перетину кордону, далі працівниця прикордонної служби запитала його куди він їде та мету поїздки, на що ОСОБА_5 повідомив, що їде в Польщу за товаром. Далі до ОСОБА_5 підійшов інший працівник прикордонної служби і запросив його до приміщення паспортного контролю та повідомив йому, що у перетині державного кордону відмовлено у зв`язку із тим, що ОСОБА_5 не зміг достовірно і доцільно повідомити мету своєї поїздки. Далі під час розмови ОСОБА_5 із своєї сумочки витягнув грошові кошти у розмірі 100 доларів США, однією купюрою та поклав до свого закордонного паспорта, який стояв на столі і просунув в сторону працівника прикордонної служби та сказав, що це нібито за «Штраф». Працівник прикордонної служби повідомив ОСОБА_5 , що це є дача хабаря посадовій особі і що за це є кримінальна відповідальність, на що ОСОБА_5 відповів, що знає. Тоді останній забрав паспорт ОСОБА_5 з грошовими коштами в середині та попросив його почекати, в подальшому приїхали працівники поліції. Як стверджує ОСОБА_5 , що він знав за надання неправомірної вигоди посадовій особі передбачена кримінальна відповідальність, а також повідомив, що працівники прикордонної служби повідомляли його, що пропозиція, обіцянка, або надання неправомірної вигоди службовій особі, карається законом.

Враховуючи вищевикладене, оскільки вилучені грошові кошти, які є предметом вчинення злочину, паспорт громадянина України для виїзду за кордон, виданий на ім`я ОСОБА_5 , в якому останній здійснював передачу вищевказаних коштів працівнику прикордонної служби, зберегли на собі сліди злочину, визнані речовими доказами, необхідно забезпечити зберігання даних речових доказів у незмінному стані, шляхом накладення на них арешту, тому прокурор просить постановити ухвалу про накладення арешту на грошові кошти в сумі 100 доларів США однією купюрою з серійним номером MB 20369055 F та на паспорт громадянина України для виїзду за кордон серія НОМЕР_1 , виданий на ім`я ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженець Хмельницької області, власником та користувачем яких є ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , житель АДРЕСА_1 , які є предметом вчиненого злочину і містять на собі сліди вчинення злочину, шляхом заборони права власника та користувача на їх відчуження, розпорядження та користування вказаними грошима та паспортом, котрі в рамках даного кримінального провадження визнані речовим доказом та знаходяться при матеріалах кримінального провадження.

Правова кваліфікація частина 1 статті 369 КК України.

Прокурор в судове засідання не з`явився, хоча належним чином повідомлявся про час і місце судового засідання, що згідно до вимог частини 1 статті 172 КПК України не є перешкодою для його розгляду, між тим у клопотанні просив здійснювати його розгляд без його участі, клопотання підтримав та просив слухати без фіксації технічними засобами, а тому, вважаю за можливе розглянути таке за його відсутності.

ОСОБА_5 в судове засідання не з`явився, хоча належним чином повідомлявся про час і місце судового засідання, про причини неявки не повідомив.

Відповідно до частини 1 статті 172 КПК України неприбуття вищевказаних осіб у судове засідання не перешкоджає розгляду клопотання.

Частиною 2 статті 172 КПК України передбачено, що клопотання слідчого, прокурора, цивільного позивача про арешт майна, яке не було тимчасово вилучене, може розглядатися без повідомлення підозрюваного, обвинуваченого, іншого власника майна, їх захисника, представника чи законного представника, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо це є необхідним з метою забезпечення арешту майна.

У відповідності до положень частини 1 статті 26 КПК України сторони кримінального провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та спосіб, передбачених цим Кодексом.

Застосування технічних засобів фіксування кримінального провадження під час розгляду клопотання не здійснювалось відповідно до частини 4 статті 107 КПК України.

Слідчий суддя, вивчивши клопотання, ознайомившись із документами долученими до клопотання, дослідивши їх, встановив, що Відділенням поліції №1 Самбірського районного відділу поліції Головного управління Національної поліції у Львівській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні, внесеному 23.11.2023 до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000553, за ознаками складу кримінального правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 369 КК України.

Згідно з частиною 1 статті 131 КПК України захід забезпечення кримінального провадження застосовується з метою досягнення дієвості цього провадження.

Відповідно до пункту 7 частини 2 статті 131 КПК України одним із заходів забезпечення кримінального провадження є арешт майна.

Згідно частини 1 статті 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб.

Відповідно до частини 2 статті 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Частиною 11 статті 170 КПК України передбачено, що заборона або обмеження користування, розпорядження майном можуть бути застосовані лише у разі, коли існують обставини, які підтверджують, що їх незастосування призведе до приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі майна.

Відповідно до частини 2 статті 173 КПК України при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: 1) правову підставу для арешту майна; 2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу); 3) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт майна накладається у випадках, передбачених пунктами 3, 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); 3-1) можливість спеціальної конфіскації майна (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 2 частини другої статті 170 цього Кодексу); 4) розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); 5) розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; 6) наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

Згідно частини 1 статті 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Як вбачається з матеріалів, долучених до клопотання, а саме: витягу з ЄРДР №0000553 від 23.11.2023,копії рапорту старшого інспектора-чергового ВП №1 Самбірського РВП ГУНП у Львівській області ОСОБА_6 від 22.11.2023 щодо отримання заяви про прийняття або надання пропозиції, обіцянки або одержання неправомірної вигоди службовою особою, копії повідомлення про ознаки кримінального правопорушення від 22.11.2023, копії рапорту начальника 3 групи інспекторів прикордонного контролю відділення інспекторів прикордонної служби (тип А) відділу прикордонної служби « ІНФОРМАЦІЯ_1 » (тип Б) ОСОБА_7 від 22.11.2023,копії протоколу огляду місця події від 22.11.2023, копій протоколів допитів свідків ОСОБА_4 , ОСОБА_5 від 23.11.2023 та копії постанови про визнання речовим доказом від 23.11.2023, беручи до уваги те, щовищевказанігрошові кошти в сумі 100 доларів США однією купюрою з серійним номером MB 20369055 F та паспорт громадянина України для виїзду за кордон серії НОМЕР_1 , виданий на ім`я ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , є речовими доказами по справі, з метою забезпечення збереження речових доказів до завершення досудового розслідування та судового розгляду кримінального провадження, попередження незаконного відчуження майна чи інших негативних наслідків, які можуть перешкодити проведенню всебічного та повного досудового розслідування по кримінальному провадженні, на переконання слідчого судді клопотання слід задовольнити.

На підставі вищенаведеного, керуючись статтями 219, 294, 309 КПК України,

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання прокурора Старосамбірського відділу Самбірської окружної прокуратури Львівської області ОСОБА_3 про арешт майна у кримінальному провадженні №0000553 від 23.11.2023 за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 369 КК України, задовольнити.

Накласти арешт на грошові кошти в сумі 100 доларів США однією купюрою з серійним номером MB 20369055 F та на паспорт громадянина України для виїзду за кордон серії НОМЕР_1 , виданий на ім`я ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженець Хмельницької області власником та користувачем яких є ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , житель АДРЕСА_1 , які є предметом вчиненого злочину і містять на собі сліди вчинення злочину, шляхом заборони права власника та користувача на їх відчуження, розпорядження та користування вказаними грошима та паспортом, котрі в рамках даного кримінального провадження визнані речовими доказами та знаходиться при матеріалах кримінального провадження.

Звернути увагу прокурора, який здійснює процесуальне керівництво досудовим розслідуванням та/або особи, на зберігання якій передано майно, на необхідність забезпечення належних умов зберігання речових доказів.

Роз`яснити, що згідно частини 4 статті 100 КПК України у разі втрати чи знищення стороною кримінального провадження наданого їй речового доказу особа зобов`язана повернути володільцю таку саму річ або відшкодувати її вартість.

Ухвала про арешт майна виконується негайно прокурором.

Виконання ухвали покласти на прокурора Старосамбірського відділу Самбірської окружної прокуратури Львівської області ОСОБА_3 .

На ухвалу слідчого судді може бути подана апеляційна скарга до Львівського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1