Справа № 212/3111/22
У Х В А Л А

іменем України

08 лютого 2024 року м. Кривий Ріг

Жовтневий районний суд міста Кривого Рогу Дніпропетровської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4

захисника адвоката ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Кривому Розі, кримінальне провадження внесене до ЄРДР за № 0000409 від 10.05.2022 року за обвинуваченням:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні кримінального правопорушення , передбаченого ч. 2 ст. 309 КК України,

В С Т А Н О В И В:

В провадженні суду перебуває кримінальне провадження № 0000409 від 10.05.2022, відносно обвинуваченого ОСОБА_4 за ч. 2 ст. 309 КК України.

У судовому засіданні обвинувачений зазначив, що працівники слідчого ізолятора «КУВП №3» його побили без причини 06 лютого 2024 року зранку, внаслідок чого він оголосив голодування.

Захисник ОСОБА_5 заявив клопотання про застосування заходів судового контролю та направлення відповідного запиту до СІЗО.

Прокурор ОСОБА_3 не заперечував проти зазначеного клопотання.

Вислухавши думки учасників судового провадження з приводу даних обставин, перевіривши матеріали кримінального провадження, суд приходить до таких висновків.

Згідно із ст.3 Конституції України людина, її життя і здоров`я, честь і гідність, недоторканність і безпека визнаються в Україні найвищою соціальною цінністю.

Стаття 3 Конвенції про захист прав людини та основних свобод гарантує, що нікого не може бути піддано катуванню або нелюдському чи такому, що принижує гiднiсть, поводженню або покаранню.

Виходячи із практики Європейського Суду з прав людини у випадках, коли особа висуває небезпідставну скаргу на жорстоке поводження з боку представників держави, що порушує статтю 3 Конвенції про захист прав людини та основних свобод, обов`язком національних органів є проведення «ефективного офіційного розслідування», спроможного встановити факти та виявити і покарати винних. В іншому випадку загальна юридична заборона катувань та нелюдського або такого, що принижує гідність, поводження та покарання була б, незважаючи на основоположну важливість, неефективною на практиці, та у деяких випадках представникам держави було б можливо фактично безкарно порушувати права тих, хто знаходиться під їхнім контролем (п. 102, рішення ЄСПЛ «Ассенов та інші проти Болгарії» та п.131, рішення ЄСПЛ «Лабіта проти Італії»).

Зі змісту ч.6 ст. 206 КПК України слідує, якщо під час будь-якого судового засідання особа заявляє про застосування до неї насильства під час затримання або тримання в уповноваженому органі державної влади, державній установі (орган державної влади, державна установа, яким законом надано право здійснювати тримання під вартою осіб), суд зобов`язаний зафіксувати таку заяву або прийняти від особи письмову заяву та, зокрема, доручити відповідному органу досудового розслідування провести дослідження фактів, викладених в заяві особи.

Відповідно до вимог ст. 214 КПК України слідчий, прокурор невідкладно, але не пізніше 24 годин після подання заяви, повідомлення про вчинення кримінального правопорушення або після самостійного виявлення ними з будь-якого джерела обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, зобов`язані внести відповідні відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань та розпочати розслідування.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.5 Закону України «Про державне бюро розслідувань», Державне бюро розслідувань вирішує завдання із запобігання, виявлення, припинення, розкриття і розслідування, зокрема, злочинів, вчинених працівниками правоохоронних органів, крім випадків, коли ці злочини віднесено до підслідності детективів Національного антикорупційного бюро України.

Отже, враховуючи те, що перевірка заяв повинна проводитись неупередженою особою, про що зазначено в рішенні ЄСПЛ «Захаркін О.М. проти України» від 24 червня 2010 року, а також те, що при наявності підстав та доказів вказане обвинуваченим ОСОБА_4 діяння може бути розцінене як кримінально-каране, а суд, в силу своїх повноважень, позбавлений можливості перевірити достовірність вказаних ним обставин, суд вважає за необхідне доручити керівнику Територіального відділення управління Державного бюро розслідувань, розташованому у м. Полтаві, яке поширює свою діяльність на Дніпропетровську область, провести перевірку зазначених обвинуваченим ОСОБА_4 обставин щодо застосування до нього методів фізичного впливу під час знаходження в СІЗО.

Керуючись ст.ст.214, 206, КПК України, суд -

ПОСТАНОВИВ:

Доручити керівнику Територіального відділення управління Державного бюро розслідувань, розташованому у м. Полтаві, яке поширює свою діяльність на Дніпропетровську область, провести перевірку зазначених обвинуваченим ОСОБА_4 обставин щодо застосування до нього методів фізичного впливу під час утримання під вартою у процесі судового розгляду кримінального провадження, з боку працівників ДУ "КВП № 3", у відповідності з вимогами Закону України «Про державне бюро розслідувань» та нормами КПК України.

Перевірку провести з обов`язковим допитом обвинуваченого ОСОБА_4 щодо обставин (часу, місця, характеру і наслідків) зазначених дій, а також можливості встановлення осіб, причетних до таких дій, якщо вони мали місце.

За результатом перевірки прийняти відповідне рішення, в порядку кримінального процесуального закону, надавши його до Жовтневого районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області та копію надіслати за електронною адресною (e-mail: )

Копію ухвали направити :

- Державної установи "Криворізька установа виконання покарань № 3" - для відома та виконання;

- до Територіального відділення управління Державного бюро розслідувань, розташованому у м. Полтаві - для вжиття заходів та виконання;

- до Офісу Генерального прокурора - для відома.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Ухвала складена 08 лютого 2024 року.

Суддя ОСОБА_1