УХВАЛА

28 вересня 2023 року

м. Київ

справа № 367/491/22

провадження № 51-5769ск23

Верховний Суд колегією суддів Третьої судової палати Касаційного кримінального суду

у складі:

головуючого ОСОБА_1 ,

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

розглянувши касаційну скаргу захисника ОСОБА_4 в інтересах засудженого ОСОБА_5 на ухвалу Київського апеляційного суду від 29 червня 2023 року щодо останнього,

встановив:

У касаційній скарзі захисник порушує питання про перевірку вказаного судового рішення у касаційному порядку.

Перевіривши відповідність касаційної скарги вимогам ст. 427 Кримінального процесуального кодексу України (далі - КПК), суд касаційної інстанції дійшов висновку, що скаргу стороною захисту подано без додержання пунктів 1, 4, 5 ч. 2 цієї статті.

За п. 1 ч. 2 ст. 427 КПК у касаційній скарзі зазначається найменування суду касаційної інстанції.

Згідно ч. 3 ст. 33 КПК кримінальне провадження у касаційній інстанції здійснює Верховний Суд, однак всупереч зазначеним вимогам закону касаційна скарга захисника адресована до Верховного Суду України Касаційного кримінального суду.

Відповідно до п. 4 ч. 2 ст. 427 КПК, касаційна скарга повинна містити обґрунтування заявлених скаржником вимог із зазначенням того, у чому полягає незаконність чи необґрунтованість судового рішення.

Згідно вимог ч. 1 ст. 438 КПК, підставами для скасування або зміни судових рішень при розгляді справи в суді касаційної інстанції є: істотне порушення вимог кримінального процесуального закону (ст. 412 КПК); неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність (ст. 413 КПК); невідповідність призначеного покарання ступеню тяжкості кримінального правопорушення та особі засудженого (ст. 414 КПК).

Отже, посилаючись у касаційній скарзі на незаконність судових рішень, особа, яка подає касаційну скаргу, має вказати на конкретні порушення закону, що є підставами для скасування або зміни судових рішень, і які, на її думку, допущені судами обох інстанцій при їх винесенні, навести конкретні докази і аргументи в обґрунтування кожної позиції.

Водночас слід враховувати, що відповідно до ст. 433 КПК суд касаційної інстанції перевіряє правильність застосування норм матеріального та процесуального права, правової оцінки обставин і не має права досліджувати докази, встановлювати та визнавати доведеними обставини, що не були встановлені в оскаржуваному судовому рішенні, вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу.

Однак, усупереч наведеним положенням процесуального закону, адвокат ОСОБА_4 не навів конкретних доводів, з посиланнями на статті закону, які саме порушення допустив суд апеляційної інстанцій, постановляючи судове рішення стосовно його підзахисного та як вони вплинули на законність і обґрунтованість постановленого цим судом судового рішення.

Разом з тим, захисник в касаційній посилається на п. 1 ч. 1 ст. 438 КПК, який визначає як підставу для скасування або зміни судових рішень при розгляді справи в суді касаційної інстанції - істотне порушення вимог кримінального процесуального закону, проте відповідного обґрунтування, з огляду на приписи ст. 412 цього Кодексу, не наводить.

Крім іншого, у касаційній скарзі сторона захисту зазначає, як підставу для скасування або зміни ухвали апеляційного суду - неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність (ст. 414 КПК), однак не конкретизує в чому саме виразились ці порушення, адже з оскаржуваної ухвали від 29 червня 2023 року чітко вбачається, що інститут звільнення від відбування покарання з випробуванням щодо ОСОБА_5 апеляційним судом не скасовано, лише виключено із резолютивної частини вироку місцевого суду посилання на не вчинення обвинуваченим нового злочину та виконання обвинуваченим покладених на нього обов`язків, передбачених ч. 1 ст. 76 КК, як на підставу для застосування щодо обвинуваченого вимог ст. 75 цього Кодексу.

Відповідно до п. 5 ч. 2 ст. 427 КПК, касаційна скарга повинна містити вимоги особи, яка її подала із зазначенням того, яке рішення має прийняти суд касаційної інстанції.

Прохальна частина касаційної скарги має узгоджуватися з положеннями ст. 436 КПК, оскільки нечітке, суперечливе чи таке, що не відповідає наведеним вимогам, прохання скаржника унеможливлює прийняття судом касаційної інстанції відповідного рішення згідно вимог закону.

Положеннями ст. 436 КПК, визначено, що суд касаційної інстанції за наслідками розгляду касаційної скарги має право: 1) залишити судове рішення без зміни, а касаційну скаргу - без задоволення; 2) скасувати судове рішення і призначити новий розгляд у суді першої чи апеляційної інстанції; 3) скасувати судове рішення і закрити кримінальне провадження; 4) змінити судове рішення.

Однак, захисник у своїй касаційній скарзі порушує питання про скасування ухвали апеляційного суду та просить призначити ОСОБА_5 покарання із застосуванням ст. 75 КК. Таким чином, вимоги захисника не конкретизовані та сформульовані без урахування положень ст. 436 КПК, враховуючи, що апеляційний суд ухвалою змінив вирок місцевого суду в певній частині, при цьому залишив його без змін в частині застосування ст.75 КК, тому таке прохання захисника для Суду є незрозумілим.

З огляду на це, захисник має чітко зазначити у прохальній частині касаційної скарги, яке саме рішення повинен прийняти Суд, з урахуванням положень вказаної статті та результату оскаржуваного рішення.

Наявність цих недоліків, зважаючи на те, що суд касаційної інстанції переглядає судові рішення в межах касаційної скарги, перешкоджає вирішенню питання про відкриття касаційного провадження.

Таким чином, оскільки касаційна скарга не відповідає вимогам, передбаченим ст. 427 КПК, Суд вважає за необхідне, на підставі ч. 1 ст. 429 КПК, залишити касаційну скаргу адвоката ОСОБА_4 без руху та встановити строк для усунення допущених недоліків, що не може перевищувати п`ятнадцяти днів з дня отримання ухвали особою, яка подала касаційну скаргу.

Колегія суддів звертає увагу, що недоліки касаційної скарги можуть бути усунуті шляхом складання нового тексту касаційної скарги, якщо зауваження стосувалися змістовної частини скарги, та/або шляхом подання додаткових документів, якщо всупереч вимогам КПК, не додано усіх документів, які мають подаватися разом з касаційною скаргою.

На підставі викладеного та керуючись ч. 1 ст. 429 КПК, Верховний Суд

постановив:

Касаційну скаргу захисника ОСОБА_4 в інтересах засудженого ОСОБА_5 на ухвалу Київського апеляційного суду від 29 червня 2023 року щодо останнього - залишити без руху і встановити строк для усунення недоліків протягом десяти днів із дня отримання копії ухвали.

У разі неусунення зазначених в ухвалі недоліків в установлений строк скаргу буде повернуто особі, яка її подала.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3