12.01.2024
Справа № 331/2/24
Провадження № 1-кс/331/99/2024
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 січня 2024 року м. Запоріжжя

Слідчий суддя Жовтневого районного суду м.Запоріжжя ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , розглянувши матеріали клопотання старшого слідчого слідчого управління Головного управління Національної поліції в Запорізькій області капітана поліції ОСОБА_3 за матеріалами досудового розслідування, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000133 від 17.11.2023 року за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.190 КК України,про арешт майна,

В С Т А Н О В И В:

Старший слідчий СУ ГУНП в Запорізькій області капітан поліції ОСОБА_3 звернувся до слідчого судді з клопотанням, погодженим із прокурором, у кримінальному провадженні №0000133 від 17.11.2023 року за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.190 КК України,про арешт майна.

У вказаному клопотанні старший слідчий просив накласти арешт на майно, вилучене в ході проведення обшуку за адресою: АДРЕСА_1 , а саме на:

1.Документи видані на ім?я ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 : паспорт громадянина України № НОМЕР_1 ; довідку з демографічного реєстру; студентський квиток; тимчасове посвідчення військослужбовця; паспорт для виїзду за кордон; свідоцтво про народження ;

2. Банківські картки: АТ КБ «Приватбанк» № НОМЕР_2 та № НОМЕР_3 ; АТ «Укрсиббанк» № НОМЕР_4 ; «Монобанк» № НОМЕР_5 ;

3. Мобільний телефон «Huawei» в корпусі чорного кольору;

4. Мобільний телефон Samsung Galaxy A6+ в копусі синього кольору;

5. Мобільний телефон Iphone SE в корпусі чорного кольору;

6. Рамку від сім-картки ТОВ «Лайфселл» з номером НОМЕР_6 ;

7. USB-флеш накопичувач об?ємом 8 Гб в копусі сірого кольору;

8. Системний блок персонального комп?ютера в корпусі чорного кольору;

9. Ноутбук ASUS X540H sn: НОМЕР_7 з зарядним пристроєм до нього.

Клопотання вмотивоване тим, що слідчим управлінням ГУНП в Запорізькій області у складі слідчої групи здійснюється досудове розслідування по кримінальному провадженню, зареєстрованому в Єдиному реєстрі досудових розслідувань під № 0000133 від 17.11.2023 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 190 КК України, за фактом шахрайського заволодіння грошовими коштами громадян України під приводом працевлаштування за кордоном.

В обгрунтування своїх вимог у клопотанні зазначено, що ОСОБА_5 , ОСОБА_4 та інші невстановлені учасники злочинної групи, з відома ОСОБА_6 , 28.10.2023 та 30.10.2023 згідно відведених ролей, діючи умисно, з корисливих намірів, направлених на досягнення єдиної мети злочинної групи, заволоділи грошовими коштами потерпілої ОСОБА_7 в розмірі 8000 грн., які вона будучи введеною в оману, перерахувала на банківські картки, обготівкування з якої відбувалось під керівництвом ОСОБА_6 на території м. Запоріжжя. Отже, своїми злочинними діями ОСОБА_6 , ОСОБА_5 , ОСОБА_4 , та інші невстановлені особи заволоділи грошовими коштами ОСОБА_7 в розмірі 8000 грн., якими розпорядились на власний розсуд, чим завдали останній майнової шкоди на вищевказану суму.

Враховуючи викладене, 08.01.2024, на підставі ухвали слідчого судді, було проведено обшук за адресою: АДРЕСА_1 , в ході якого було вилучено:

1. Документи видані на ім?я ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 :

- паспорт громадянина України № НОМЕР_1 ;

- довідка з демографічного реєстру;

- студентський квиток;

- тимчасове посвідчення військослужбовця;

- паспорт для виїзду за кордон;

- свідоцтво про народження.

2. Банківські картки:

- АТ КБ «Приватбанк» № НОМЕР_2 та № НОМЕР_3 ;

- АТ «Укрсиббанк» № НОМЕР_4 ;

- «Монобанк» № НОМЕР_5 .

3. Мобільний телефон «Huawei» в корпусі чорного кольору.

4. Мобільний телефон Samsung Galaxy A6+ в копусі синього кольору.

5. Мобільний телефон Iphone SE в корпусі чорного кольору.

6. Рамка від сім-картки ТОВ «лайфселл» з номером НОМЕР_6 .

7. USB-флеш накопичувач об?ємом 8 Гб в копусі сірого кольору.

8. Системний блок персонального комп?ютера в корпусі чорного кольору.

9. Ноутбук ASUS X540H sn: K2N9D з зарядним пристроєм до нього.

Всі вилучені речі належать ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

У клопотанні зазначено, що з урахуванням того, що досудове розслідування здійснюється за ознаками вчинення злочину, передбаченого ч. 4 ст. 190 КК України, у якому досліджуються обставини щодо шахрайських дій групи осіб, вилучене під час проведення обшуку майно є об`єктом кримінально-протиправних дій та є речовим доказом у вказаному кримінальному провадженні.

З урахуванням викладеного, з метою забезпечення збереження доказів вчинення кримінального правопорушення, повного, всебічного та об`єктивного з`ясування обставин вчинення кримінального правопорушення, збору доказів злочинної діяльності правопорушника та подальшого доказування вищевикладених фактів, виникла необхідність в арешті вилученого під час проведення обшуку майна.

Як зазначає у своєму клопотанні слідчий, незастосування заборони володіння, користування та розпорядження вилученим майном, призведене до втрати речових доказів.

Прокурором ОСОБА_8 надано заяву про розгляд клопотання без його участі, просив його задовольнити в повному обсязі.

У судове засідання володілець майна ОСОБА_4 та його захисник ОСОБА_9 не з`явилися, однак захисником подано до суду заяву, в якій зазначено про розгляд справи без їх участі, просила клопотання слідчого вирішити на розсуд суду.

Слідчий суддя, дослідивши клопотання та матеріали, додані до нього, ознайомившись із поданими заявами, вважає клопотання таким, що підлягає частковому задоволенню, з наступних підстав.

З матеріалів клопотання вбачається, що СУ ГУНП в Запорізькій області здійснюється досудове розслідування по кримінальному провадженню, зареєстрованому в ЄРДР під № 0000133 від 17.11.2023 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 190 КК України, за фактом шахрайського заволодіння грошовими коштами громадян України під приводом працевлаштування за кордоном.

З наданого до клопотання копії протоколу обшуку від 08.01.2024 року, проведеного на підставі ухвали слідчого судді Жовтневого районного суду м.Запоріжжя від 06.01.2024, вбачається, що під час проведення обшуку за місцем фактичного проживання ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за адресою: АДРЕСА_1 , було виявлено та вилучено:

1. Документи видані на ім?я ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 :

- паспорт громадянина України № НОМЕР_1 ;

- довідка з демографічного реєстру;

- студентський квиток;

- тимчасове посвідчення військослужбовця;

- паспорт для виїзду за кордон;

- свідоцтво про народження.

2. Банківські картки:

- АТ КБ «Приватбанк» № НОМЕР_2 та № НОМЕР_3 ;

- АТ «Укрсиббанк» № НОМЕР_4 ;

- «Монобанк» № НОМЕР_5 .

3. Мобільний телефон «Huawei» в корпусі чорного кольору.

4. Мобільний телефон Samsung Galaxy A6+ в копусі синього кольору.

5. Мобільний телефон Iphone SE в корпусі чорного кольору.

6. Рамка від сім-картки ТОВ «лайфселл» з номером НОМЕР_6 .

7. USB-флеш накопичувач об?ємом 8 Гб в копусі сірого кольору.

8. Системний блок персонального комп?ютера в корпусі чорного кольору.

9. Ноутбук ASUS X540H sn: K2N9D з зарядним пристроєм до нього.

Всі вилучені речі належать ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Відповідно до копії постанови про долучення до матеріалів кримінального провадження речових доказів та передачу їх на зберігання від 08.01.2024, всі речі та документи, які були вилучені під час проведення обшуку за місцем фактичного проживання ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за адресою: АДРЕСА_1 , визнано речовими доказами та передано на зберігання до камери схову ВП №2 Запорізького РУП ГУНП в Запорізькій області.

Так, згідно ч.2 с.171 КПК України у клопотанні слідчого, прокурора про арешт майна повинно бути зазначено:

1) підстави і мету відповідно до положень статті 170 цього Кодексу та відповідне обґрунтування необхідності арешту майна;

2) перелік і види майна, що належить арештувати;

3) документи, які підтверджують право власності на майно, що належить арештувати, або конкретні факти і докази, що свідчать про володіння, користування чи розпорядження підозрюваним, обвинуваченим, засудженим, третіми особами таким майном;

4) розмір шкоди, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою, у разі подання клопотання відповідно до частини четвертої статті 170 цього Кодексу.

Вказана норма також узгоджується зі ст. 1 Першого протоколу Конвенції про захист прав та основоположних свобод, відповідно до якої будь-яке обмеження власності повинно здійснюватись відповідно до закону, а отже суб`єкт, який ініціює таке обмеження повинен обґрунтувати свою ініціативу з посиланням на норми закону.

Згідно вимог ч.1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб.

За змістом ч.2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення:

1) збереження речових доказів;

2) спеціальної конфіскації;

3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи;

4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Частина 3ст.170 КПК України передбачає, що випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Згідно вимог ч.1 ст.98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Тобто, за змістом вказаних положень закону арешт може бути накладено слідчим суддею на майно яке є предметом, засобом чи знаряддям вчинення злочину, доказом злочину, набуте злочинним шляхом, доходом від вчиненого злочину, отримане за рахунок доходів від вчиненого злочину або може бути конфісковане у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого чи юридичної особи, до якої може бути застосовано заходи кримінально-правового характеру, або може підлягати спеціальній конфіскації щодо третіх осіб, юридичної особи або для забезпечення цивільного позову.

При вирішенні питання про накладення арешту на тимчасово вилучене майно під час проведення обшуку за місцем фактичного проживання ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за адресою: АДРЕСА_1 , слідчий суддя враховує згідно ч.2 ст. 173 КПК України :

1) правову підставу для арешту майна;

2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні або застосування щодо нього спеціальної конфіскації (у разі арешту майна з підстав, передбачених пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу);

3) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (у разі арешту майна з підстав, передбачених пунктами 2, 3 частини другої статті 170 цього Кодексу);

4) розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою;

5) розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження;

6) наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

Як вбачається з матеріалів провадження, слідчий звернувся до суду з клопотанням про накладення арешту на майно, в якому зазначив, що арешт необхідно застосувати з метою його подальшого збереження, недопущення приховування, пошкодження, знищення, шляхом заборони його відчуження, розпорядження та користування.

Згідно ч.1 ст.98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності ті інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Разом з цим, клопотання слідчого не містить будь-яких посилань на докази, а матеріали провадження і самих доказів, на підтвердження того, що документи, видані на ім?я ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , а саме: паспорт громадянина України № НОМЕР_1 ; довідка з демографічного реєстру; студентський квиток; тимчасове посвідчення військослужбовця; паспорт для виїзду за кордон; свідоцтво про народження, відповідають критеріям, зазначеним у статті 98 КПК України. Крім того, накладення арешту на зазначені документи у даному випадку не відповідає меті і завданням забезпечення кримінального провадження і не є співрозмірним обмеженню права власності.

Також, як було встановлено в ході розгляду клопотання, слідчим органом не доведено, що документи, які належать ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на які слідчий просить накласти арешт , в розумінні диспозиції ч.4 ст.190 КК України та фабули кримінального провадження, є засобами, за допомогою яких вчинялося кримінальне правопорушення; слідчим не наведено достатнього обгрунтування того, яким чином вказане майно може бути використане як доказ для встановлення обставин вчиненого кримінального правопорушення.

Слідчий суддя вважає, що матеріали клопотання не містять доказів та сторона обвинувачення не навела достатніх обґрунтувань, які б давали підстави вважати, що таке майно як документи, які належать ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , відповідає критеріям, зазначеним у ст.98та ч.2 ст. 167 КПК України в кримінальному провадженні №0000247, окрім як визнання цього майна речовим доказом постановою слідчого.

Таким чином, на переконання слідчого судді, клопотання про арешт майна в частині докуменітв на ім`я ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , не містить належних обґрунтувань, а його матеріали доказів, які підтверджували б необхідність накладення арешту на майно, як того вимагає ст.171 КПК України.

Таким чином, клопотання слідчого не відповідає вимогам ст.171 КПК України в частині вимоги накладення арешту на документи на ім`я ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , оскільки не містить всіх необхідних відомостей, передбачених цією статтею, тому в задоволенні клопотання в частині накладення арешту на зазначені документи слід відмовити.

Що стосується накладення арешту на банківські картки (АТ КБ «Приватбанк» № НОМЕР_2 та № НОМЕР_3 ; АТ «Укрсиббанк» № НОМЕР_4 ; «Монобанк» № НОМЕР_5 ), мобільного телефону «Huawei» в корпусі чорного кольору, мобільного телефону Samsung Galaxy A6+ в копусі синього кольору, мобільного телефону Iphone SE в корпусі чорного кольору, рамки від сім-картки ТОВ «лайфселл» з номером НОМЕР_6 , USB-флеш накопичувач об?ємом 8 Гб в копусі сірого кольору, системного блоку персонального комп?ютера в корпусі чорного кольору та ноутбуку ASUS X540H sn: K2N9D з зарядним пристроєм до нього слідчий суддя зазначає, що з матеріалів, наданих до клопотання, вбачається, що стороною кримінального провадження відповідно до ч.2 ст. 173 КПК України доведено наявність правових підстав для накладення арешту на вказане майно, воно відповідає критеріям, визначеним у ст.98 КПК України, оскільки вказані предмети містять відомості, які можуть бути використані як докази фактів чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, із метою проведення відповідних експертиз та забезпечення збереження даних речових доказів, недопущення їх приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення на них має бути накладений арешт. Розумність та співрозмірність обмеження права власності, яке матиме місце при накладенні арешту на дане майно, відповідає завданням кримінального провадження і не матиме негативних наслідків для його власника.

На підставі викладеного, керуючисьст.170-173 КПК України, слідчий суддя,

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання старшого слідчого слідчого управління Головного управління Національної поліції в Запорізькій області капітана поліції ОСОБА_3 за матеріалами досудового розслідування, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000133 від 17.11.2023 року за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.190 КК України,про арешт майна, задовольнити частково.

Накласти арешт на майно, вилучене в ході проведення обшуку за адресою: АДРЕСА_1 , які належать ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , а саме на:

1 Банківські картки: АТ КБ «Приватбанк» № НОМЕР_2 та № НОМЕР_3 ; АТ «Укрсиббанк» № НОМЕР_4 ; «Монобанк» № НОМЕР_5 ;

2. Мобільний телефон «Huawei» в корпусі чорного кольору;

3. Мобільний телефон Samsung Galaxy A6+ в копусі синього кольору;

4. Мобільний телефон Iphone SE в корпусі чорного кольору;

5. Рамку від сім-картки ТОВ «Лайфселл» з номером НОМЕР_6 ;

6. USB-флеш накопичувач об?ємом 8 Гб в копусі сірого кольору;

7. Системний блок персонального комп?ютера в корпусі чорного кольору;

8. Ноутбук ASUS X540H sn: НОМЕР_7 з зарядним пристроєм до нього.

В іншій частині в задоволенні клопотання відмовити.

Тимчасово вилучене майно, а саме: документи, видані на ім?я ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 : - паспорт громадянина України № НОМЕР_1 ; довідку з демографічного реєстру; студентський квиток; тимчасове посвідчення військослужбовця; паспорт для виїзду за кордон; свідоцтво про народження, які перебувають на зберіганні в камері схову ВП №2 Запорізького РУП ГУНП в Запорізькій області, згідно вимог ч.1 ст.169 КПК України підлягає поверненню особі, у якої воно було вилучене.

Ухвала може бути оскаржена до Запорізького апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Ухвала слідчого судді набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого цим Кодексом, якщо таку скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Слідчий суддя: ОСОБА_1