КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження 11-кп/824/2454/2023 Єдиний унікальний номер 356/379/22 Категорія: ч. 4 ст. 185 КК України Головуючий у суді 1 інстанції - ОСОБА_1
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

18 жовтня 2023 року м. Київ

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду у складі:

головуючого судді: ОСОБА_2

суддів ОСОБА_3

ОСОБА_4

за участю секретаря ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві апеляційну скаргу заступника керівника Київської обласної прокуратури ОСОБА_6 на ухвалу Березанського міського суду Київської області від 9 грудня 2022 року у кримінальному провадженні № 0001373, внесеному до ЄРДР 8 липня 2022 року, про застосування примусових заходів медичного характеру щодо

ОСОБА_7 ,

ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Мала Березанка Згурівського району Київської області, громадянина України, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , не працюючого, раніше судимого: 08 грудня 2020 року вироком Гребінківського районного суду Київської області за ч. 3 ст. 185 КК України до покарання у виді позбавлення волі строком на 3 роки; на підставі ст. 75 КК України, звільненого від відбування покарання з іспитовим строком 2 роки,

за участю учасників апеляційного розгляду

прокурора ОСОБА_8

захисника у режимі відеоконференцзв`язку ОСОБА_9

В С Т А Н О В И Л А :

Ухвалою Березанського міського суду Київської області від 9 грудня 2022 року задоволено клопотання прокурора Баришівського відділу Броварської окружної прокуратури ОСОБА_10 про застосування заходів медичного характеру відносно ОСОБА_7 , і відносно ОСОБА_7 застосовані заходи медичного характеру за вчинення ним суспільно-небезпечного діяння, яке має ознаки кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України, вчиненого повторно, в умовах воєнного стану, з наданням амбулаторної психіатричної допомоги в примусовому порядку за місцем перебування, а саме КНП Київської обласної ради «Обласне психіатрично-наркологічне медичне об`єднання (смт. Глеваха)».

Не погоджуючись з ухвалою суду, заступник керівника Київської обласної прокуратури ОСОБА_6 подав апеляційну скаргу, в якій просить ухвалу змінити у зв`язку з неправильним застосуванням закону України про кримінальну відповідальність, виключити з мотивувальної частини ухвали посилання суду на спрямованість умислу, мети і мотиву дій ОСОБА_7 при вчиненні суспільно небезпечного діяння, яке підпадає під ознаки кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України.

В апеляційній скарзі прокурор зазначає про те, що з матеріалів кримінального провадження, зокрема, з висновку судово-психіатричного експерта № 504 від 6 вересня 2022 року, слідує що ОСОБА_7 під час скоєння інкримінованих йому дій страждав і страждає на даний час на стійкий хронічний психічний розлад - легку розумову відсталість з вираженими емоційно-вольовими порушеннями. ОСОБА_7 під час скоєння інкримінованих йому дій не міг та не може в повній мірі усвідомлювати свої дії та керувати ними, за своїм психічним станом потребує застосування примусових заходів медичного характеру у вигляді надання амбулаторної психіатричної допомоги у примусовому порядку.

Разом з цим, суд не врахував того факту, що здатність особи усвідомлювати свої дії (бездіяльність) і керувати ними, є невід`ємною ознакою, що характеризує суб`єкт злочину лише за критерієм осудності. У випадку вчинення суспільно-небезпечного діяння у стані неосудності можливо вести мову лише про те, чи мало воно місце. В такому разі, умисел, мотив та мета, як вольові ознаки суб`єктивної сторони складу злочину, виключаються, й мають місце лише тоді, коли особа здатна усвідомлювати свої дії та керувати ними.

А тому, як підсумовує апелянт, ухвала суду першої інстанції в частині наявності умислу та його спрямованості, мети і мотиву в діях ОСОБА_7 при вчиненні суспільно-небезпечного діяння підлягає зміні у зв`язку з неправильним застосуванням закону України про кримінальну відповідальність.

Потерпілі ОСОБА_11 , ОСОБА_12 та законний представник ОСОБА_13 - ОСОБА_14 , належним чином повідомлені про день, час та місце апеляційного розгляду, до суду апеляційної інстанції не з`явились.

29 вересня 2023 року від потерпілого ОСОБА_11 надійшла заява щодо розгляду справи без його участі, відповідно до цієї заяви потерпілий ОСОБА_11 надані пояснення по суті справи підтримує, просить прийняти законне та обґрунтоване рішення.

Від потерпілого ОСОБА_12 та законного представника ОСОБА_7 будь-яких заяв та клопотань не подавали.

Вислухавши думку учасників апеляційного розгляду, колегія суддів, з урахуванням конкретних обставин апеляційного провадження, у відповідності до вимог ст. 405 КПК України, вважає за можливим проводити судовий розгляд справи у відсутність зазначених осіб.

За неодноразове порушення порядку під час апеляційного розгляду колегія суддів, відповідно до приписів ч. 1 ст. 330 КПК України, ухвалила рішення про видалення ОСОБА_7 із зали судового засідання на весь час розгляду її апеляційної скарги.

Заслухавши доповідь судді, пояснення прокурора на підтримку доводів апеляційної скарги, думку захисника, яка підтримала апеляційну скаргу прокурора, перевіривши матеріали кримінального провадження, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів прийшла до наступного.

Згідно з положеннями ч. 1 ст. 404 КПК Українисуд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Перевіряючи ухвалу суду першої інстанції в межах апеляційних вимог прокурора щодо неправильного застосування судом першої інстанції закону України про кримінальну відповідальність, колегія суддів виходить із наступного.

Відповідно до ст. 370 КПК України, судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим.

Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до статті 94 цього Кодексу.

Вмотивованим є рішення, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.

Судом першої інстанції встановлено, що 8 липня 2022 року приблизно о 14.38 год. ОСОБА_7 перебував за адресою: АДРЕСА_2 , де на велосипедній стоянці помітив жіночий велосипед чорного кольору, який належить ОСОБА_12 . Після цього у Їжовського виник умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна. В подальшому ОСОБА_7 в умовах воєнного стану, відповідно до Закону України від 24 лютого 2022 року № 2102-ІХ «Про затвердження Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні», зі змінами, з корисливих мотивів, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій, маючи на меті особисте збагачення, впевнившись, що за його діями ніхто не спостерігає, діючи умисно, шляхом вільного доступу здійснив крадіжку жіночого велосипеда марки «Traveller 26», моделі CYCO, чорного кольору.

Після вчинення крадіжки, ОСОБА_7 із викраденим майном залишив місце вчинення кримінального правопорушення, розпорядившись викраденим майном на власний розсуд.

Відповідно до висновку товарознавчої експертизи № СЕ-19/111-22/29721-ТВ від 7 вересня 2022 року, ринкова вартість станом на 8 липня 2022 року велосипеда марки «Traveller 26», моделі CYCO, чорного кольору з сидінням чорно-червоного кольору складала 3233,33 грн.

В результаті зазначених протиправних дій ОСОБА_7 заподіяв потерпілій ОСОБА_12 матеріальну шкоду в розмірі 3233,33 грн.

Крім того, ОСОБА_7 8 липня 2022 року приблизно о 14.40 год. знаходився в приміщенні магазину « ІНФОРМАЦІЯ_2 », який розташований за адресою: Київська область, Броварський район, м. Березань, вул. Шевченка, 157, де помітив бензопилу марки «FLO», яка знаходилась у складському приміщенні вищевказаного магазину та належить ОСОБА_11 .

Після чого у ОСОБА_7 виник умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна.

В подальшому цього ж дня, а саме 8 липня 2022 року о 14.49 год. ОСОБА_7 , перебуваючи в приміщенні магазину « ІНФОРМАЦІЯ_2 », який розташований за адресою: Київська область, Броварський район, м. Березань, вул. Шевченка, 157, в умовах воєнного стану, відповідно до Закону України від 24 лютого 2022 року № 2102-ІХ «Про затвердження Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні», зі змінами, з корисливих мотивів, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій, маючи на меті особисте збагачення, впевнившись, що за його діями ніхто не спостерігає, діючи умисно, шляхом вільного доступу здійснив крадіжку бензопили марки «FLO».

Після вчинення крадіжки, із викраденим майном ОСОБА_7 залишив місце вчинення кримінального правопорушення, розпорядившись викраденим майном на власний розсуд, завдавши своїми умисними протиправними діями майнової шкоди потерпілому ОСОБА_11 .

Відповідно до висновку товарознавчої експертизи № СЕ-19/111-22/38804-ТВ від 16 вересня 2022 року, ринкова вартість станом на 8 липня 2022 року бензопили ланцюгової марки «FLO», 1,6 кВт, 450 мм, становила 1633,33 грн.

В результаті зазначених протиправних дій ОСОБА_7 заподіяв потерпілому ОСОБА_11 матеріальну шкоду в розмірі 1633,33 грн.

Суд дійшов висновку, що своїми умисними діями, які виразилися у таємному викраденні чужого майна (крадіжці), повторно, в умовах воєнного стану, ОСОБА_7 вчинив кримінальне правопорушення (злочин), передбачений ч. 4 ст. 185 КК України.

За результатами судового розгляду, суд дійшов висновку про необхідність застосування до ОСОБА_7 заходів медичного характеру за вчинення ним суспільно-небезпечного діяння, яке має ознаки кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України, вчиненого повторно, в умовах воєнного стану, з наданням останньому амбулаторної психіатричної допомоги в примусовому порядку за місцем перебування, а саме у КНП Київської обласної ради «Обласне психіатрично-наркологічне медичне об`єднання (смт. Глеваха)».

Згідно з приписами ч. 1 ст. 503 КПК України, кримінальне провадження щодо застосування примусових заходів медичного характеру, передбачених законом України про кримінальну відповідальність, здійснюється за наявності достатніх підстав вважати, що особа вчинила суспільно небезпечне діяння, передбачене законом України про кримінальну відповідальність, у стані неосудності.

В силу вимог ч. 1 ст. 505 КПК України, під час досудового розслідування у кримінальному провадженні щодо застосування примусових заходів медичного характеру підлягають встановленню, зокрема, час, місце, спосіб та інші обставини вчинення суспільно небезпечного діяння або кримінального правопорушення.

Під час постановлення ухвали про застосування примусових заходів медичного характеру, відповідно до ч. 1 ст. 513 КПК України, суд, окрім іншого, з`ясовує: чи мало місце суспільно небезпечне діяння; чи вчинено це суспільно небезпечне діяння особою.

Виходячи із передбачених ст. 19 КК України критеріїв, осудною є особа, яка під час вчинення злочину могла усвідомлювати значення своїх дій і керувати ними, тоді як неосудна особа позбавлена такої здатності внаслідок хронічного психічного захворювання, тимчасового розладу психічної діяльності, недоумства або іншого хворобливого стану психіки.

Згідно з положеннями статей 23, 24 КК України умисел є однією з форм вини, яка включає в себе інтелектуальну та вольову ознаки: усвідомлення означає розуміння не лише фактичних обставин вчиненого діяння, які стосуються об`єкта, предмета, об`єктивної сторони складу конкретного злочину, а і його негативного соціального значення у виді суспільної небезпеки. Умисна форма вини передбачає правильне відображення у свідомості суб`єкта як фактичних, так і юридичних ознак злочину, обов`язковою передумовою чого є осудність.

Мотив злочину це усвідомлене особою внутрішнє спонукання, яке викликає намір діяти певним чином.

Мету становить конкретно сформульоване уявлення про бажаний наслідок свого діяння та спрямованість на його досягнення в обраний спосіб. Мотивованість та цілеспрямованість є ознаками усвідомленої вольової діяльності людини.

Враховуючи, що стан неосудності пов`язаний з відсутністю в особи інтелектуальної та вольової ознак, з ним несумісні наявність у свідомості особи чітко сформованих мети й мотиву як ознак суб`єктивної сторони кримінального правопорушення, тому встановлення будь-якої форми вини (умислу чи необережності) в діях неосудної особи об`єктивно є неможливими. Юридична оцінка суспільно небезпечному діянню в такому випадку повинна надаватись, виходячи з фактичних обставин скоєного та наслідків, що настали.

Враховуючи зазначене, особа, що вчинила суспільно небезпечне діяння у стані неосудності, не підлягає кримінальній відповідальності, а може бути піддана за рішенням суду примусовим заходам медичного характеру.

Цих вимог закону судом першої інстанції дотримано не у повному обсязі.

Як вбачається з матеріалів кримінального провадження, зокрема, з висновку судово-психіатричного експерта № 504 від 6 вересня 2022 року ОСОБА_7 на період кримінального правопорушення, у скоєнні якого він підозрюється страждав на стійкий хронічний психічний розлад - легку розумову відсталість з вираженими емоційно-вольовими порушеннями (згідно МКХ-10, шифр - F-70.000). За своїм психічним станом під час кримінального правопорушення, у скоєнні якого він підозрюється, він не був здатний повною мірою усвідомлювати свої дії та керувати ними. За своїм психічним станом не здатний повною мірою усвідомлювати свої дії та керувати ними. ОСОБА_7 за своїм психічним станом потребує примусових заходів медичного характеру - надання амбулаторної психіатричної допомоги в примусовому порядку за місцем проживання. ОСОБА_7 на психіатричні та поведінкові розлади, пов`язані з вживанням психоактивних речовин (у т.ч. алкоголю чи наркотиків) не страждає та не потребує лікування від цих захворювань. ОСОБА_7 за своїм психічним станом може приймати участь у слідчих діях та судових засіданнях (ас. 200-202 т. 1).

Отже, судом не враховано, що здатність особи усвідомлювати свої дії (бездіяльність) і керувати ними, про що акцентує увагу прокурор в апеляційній скарзі, є невід`ємною ознакою, що характеризує суб`єкт злочину лише за критерієм осудності і в такому разі, умисел, мотив та мета, як вольові ознаки суб`єктивної сторони складу злочину, виключаються, й мають місце лише тоді, коли особа здатна усвідомлювати свої дії та керувати ними.

За наведеним, колегія суддів вважає доводи прокурора, викладені в апеляційній скарзі, слушними з огляду на що не може вважати обґрунтованими висновки суду щодо наявності умислу та його спрямованості, мети і мотиву в діях ОСОБА_7 при вчиненні ним суспільно небезпечного діяння.

Відповідно до вимог п. 4 ч. 1 ст. 409 КПК України, підставою для зміни судового рішення є неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність.

Згідно з вимогами ст. 413 КПК України, неправильним застосуванням закону України про кримінальну відповідальність, що тягне за собою скасування або зміну судового рішення, є, зокрема, неправильне тлумачення закону, яке суперечить його точному змісту.

Таким чином, доводи прокурора щодо неправильного застосування судом закону України про кримінальну відповідальність, а саме посилання в оскаржуваному рішенні на спрямованість умислу та мету дій ОСОБА_7 при вчиненні суспільно небезпечного діяння, яке підпадає під ознаки кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України, колегія суддів вважає слушними, а тому ухвала Березанського міського суду Київської області від 9 грудня 2022 року щодо ОСОБА_7 , в порядку ст.ст. 408, 409 КПК України, підлягає зміні, а апеляційна скарга заступника керівника Київської обласної прокуратури ОСОБА_6 - задоволенню.

Окрім вищевикладеного, колегія суддів вважає слушним зауважити, що особа, яка вчинила суспільно небезпечне діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого Особливою частиною КК, у стані неосудності, тобто не могла усвідомлювати свої дії (бездіяльність) або керувати ними внаслідок хронічного психічного захворювання, тимчасового розладу психічної діяльності, недоумства або іншого хворобливого стану психіки (відповідно вольова та інтелектуальна ознаки), не є суб`єктом кримінального правопорушення в розумінні ч. 1 ст. 18 КК України, і в такому випадку відсутня вина як обов`язкова основна ознака суб`єктивної сторони будь-якого складу кримінального правопорушення, а отже і суб`єктивна сторона.

Зазначене є правовою підставою для юридичної оцінки дій неосудної особи не як кримінального правопорушення, як помилково зазначено в оскаржуваній ухвалі суду першої інстанції, а як суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого Особливою частиною КК. України.

З огляду на встановлені обставини ухвала Березанського міського суду Київської області від 9 грудня 2022 року підлягає зміні у порядку ст. 404 КПК України, а саме в ухвалі слід зазначити, що що ОСОБА_7 вчинив суспільно-небезпечне діяння, яке підпадає під ознаки кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України.

Керуючись ст.ст. 376,404, 405, 407 КПК України, колегія суддів,

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу заступника керівника Київської обласної прокуратури ОСОБА_6 - задовольнити.

Ухвалу Березанського міського суду Київської області від 9 грудня 2022 року щодо ОСОБА_7 змінити.

Виключити з мотивувальної частини ухвали посилання суду на спрямованість умислу і мети дій ОСОБА_7 при вчиненні суспільно-небезпечного діяння, яке підпадає під ознаки кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України.

В порядку ст. 404 КПК України ухвалу Березанського міського суду Київської області від 9 грудня 2022 року змінити, зазначити по тексту ухвали, що ОСОБА_7 вчинив суспільно-небезпечне діяння, яке підпадає під ознаки кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України.

Ухвала суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом трьох місяців з моменту проголошення, а ОСОБА_7 , який утримується під вартою, у той же строк з дня отримання копії ухвали.

Судді:

______________ ________________ _____________

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4