Тарутинський районний суд Одеської області
Справа № 514/1808/23
Провадження по справі № 1-кп/514/56/24
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 січня 2024 року смт Тарутине

Тарутинський районний суд Одеської області у складі:

головуючого судді - ОСОБА_1 ,

при секретарі - ОСОБА_2

за участю сторін кримінального провадження:

прокурора - ОСОБА_3 ,

обвинуваченого - ОСОБА_4

адвоката (представника заявників) - ОСОБА_5

клопотання адвоката ОСОБА_5 , який діє в інтересах ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_4 про часткове скасування арешту майна у кримінальному провадженні, внесеному в Єдиний реєстр досудових розслідувань за № 0000348 від 07.06.2023 року відносно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Біла Церква Київської області, громадянина України, зареєстрованого та фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , не працюючого, раніше не судимого

у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст. 307, ч.1 ст. 309 КК України,

В С Т А Н О В И В:

До Тарутинського районного суду Одеської області надійшло клопотання адвоката ОСОБА_5 , який діє в інтересах ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_4 про часткове скасування арешту майна у кримінальному провадженні, внесеному в Єдиний реєстр досудових розслідувань за № 0000348 від 07.06.2023 року.

Клопотання обґрунтовує тим, що ухвалою слідчого судді Болградського районного суду Одеської області від 09.10.2023 року задоволено клопотання слідчого СВ Болградського РВП ГУНП в Одеській області ОСОБА_8 , погоджене із прокурором Болградської окружної прокуратури ОСОБА_9 , про арешт тимчасово вилученого майна та накладено арешт на тимчасово вилучене майно, що було тимчасово вилучено 28.09.2023 року під час обшуку домоволодіння АДРЕСА_1 , за місцем проживання ОСОБА_4 , в рамках досудового розслідування у кримінальному провадженні №0000348 від 07.06.2023 року, а саме:

- грошові кошти номіналом 500 грн. у кількості 156 штук.

- грошові кошти номіналом 200 грн., у кількості 39 штук;

- грошові кошти номіналом 100 грн., у кількості 6 штук;

- грошові кошти номіналом 1000 грн., у кількості 1 штука;

- грошові кошти номіналом 100 грн., у кількості 4 штуки;

- грошові кошти дрібними купюрами у сумі727 грн.;

- грошові кошти номіналом 200 лей, у кількості 4 штуки;

- грошові кошти номіналом 100 лей, у кількості 2 штуки;

- грошові кошти номіналом 20 лей, у кількості 2 штуки;

- грошові кошти номіналом 50 лей, у кількості 1 штука;

- грошові кошти номіналом 100 доларів, у кількості 70 штук

- грошові кошти номіналом 50 доларів, у кількості 1 штука;

- грошові кошти номіналом 20 доларів, у кількості 7 штук;

- грошові кошти номіналом 5 доларів, у кількості 1 штука;

- грошові кошти номіналом 1 долар, у кількості 13 штук;

- грошові кошти номіналом 2 долара, у кількості 1 штука;

- грошові кошти номіналом 100 євро, у кількості 2 штуки;

- грошові кошти номіналом 50 євро, у кількості 1 штука;

- грошові кошти номіналом 10 євро, у кількості 1 штуки;

- грошові кошти номіналом 20 євро, у кількості 23 штуки. Підставою для накладення арешту слідчим суддею визначено необхідність забезпечення збереження речових доказів відповідно до ч.2 ст.170 КПК України.

Дані вилучені кошти належать ОСОБА_6 та ОСОБА_7 , що підтверджуються відповідними розписками. Крім того, дані грошові кошти не мають у даному провадженні жодного доказового значення та не відповідають ознакам речових доказів. Є збереженнями ОСОБА_6 та ОСОБА_7 , які були передані ОСОБА_4 за розписками на купівлю нерухомості. На даний час є необхідність повернення зазначених грошових коштів їх володільцям, для розпорядження їх власниками.

Ухвалою слідчого судді від 28.09.2023 року надано дозвіл на проведення обшуку домоволодіння АДРЕСА_1 , за місцем проживання ОСОБА_4 , а також його батьків ОСОБА_10 та ОСОБА_11 , які проживають однією сім`єю за вищезазначеною адресою. Згідно протоколу обшуку від 28.09.2023 року, окрім зазначеного в протоколі виявленого та вилученого майна у кімнаті ОСОБА_4 також були вилучені грошові кошти. Вказані грошові кошти були вилучені під час обшуку та знаходилися в кімнаті домоволодіння. При їх виявлені було встановлено, що вони знаходилися в сумці на столі, тобто не містили в собі ознак, що їх намогалися приховати. Крім того, під час їх вилучення ОСОБА_4 , зазначив, що ці грошові кошті йому не належать.

Захисник також зазначав, що в даному випадку наявна істотна невідповідність застосування заходу забезпечення кримінального провадження у виді арешту грошових коштів і його метою, що також спричинило негативні наслідки для власників цих коштів.

Крім того, захисником ОСОБА_4 адвокатом ОСОБА_5 подано клопотання про часткове скасування арешту майна, а саме планшет Sigma mobile X-style TAB A-83 Imei: НОМЕР_1 , мобільний телефон чорного кольору моделі Huawei Psmartz, IMEI-1: НОМЕР_2 , IMEI-2: НОМЕР_3 та мобільний телефон чорного кольору моделі «Huawei PPA-LX1», IMEI-1: НОМЕР_4 , IMEI-2: НОМЕР_5 , упаковано до полімерного пакету НПУСУ № PSP2250822; вважає, що наразі відстуні перешкоди у використанні зазначеним майном, та застосування арешту майна відпала потреба.

В судовому засіданні ОСОБА_5 та обвинувачений ОСОБА_4 підтримали подане клопотання та пояснили, що вказані грошові кошти не належать обвинуваченому мають бути поверненні їх власникам та не можуть бути конфісковані, навіть у разі ухвалення судом обвинувального вироку та призначенні додаткового покарання у виді конфіскації майна засудженого. Відповідно до протоколу вилучення грошових коштів прямо вказано, що грошові кошти не належать обвинуваченому. Органом досудового розслідування не було встановлено на той час власників вилученого майна, матеріали кримінального провадження не містять будь-яких даних, що дані грошові кошти є особистими коштами ОСОБА_4 . Крім того, дані грошові кошти не яким чином не відносяться до вчинення кримінального правопорушення, не є доказами у кримінальному провадженні.

Прокурор заперечував щодо скасування арешту вказаного майна, та вважає подане клопотання передчасним, оскільки питання щодо долі речових доказів слід суду вирішувати при ухваленні вироку в даному провадженні. При цьому прокурор також зазначив, що санкцією ч.2 ст.307 КК України передбачене обов`язкове додаткове покарання у виді конфіскації майна.

Суд, заслухавши учасників судового розгляду, вивчивши надані матеріали, дійшов наступних висновків.

Судом встановлено, що ухвалою слідчого судді Болградського районного суду Одеської області від 09.10.2023 року накладено арешт на грошові кошти:

- грошові кошти номіналом 500 грн. у кількості 156 штук.

- грошові кошти номіналом 200 грн., у кількості 39 штук;

- грошові кошти номіналом 100 грн., у кількості 6 штук;

- грошові кошти номіналом 1000 грн., у кількості 1 штука;

- грошові кошти номіналом 100 грн., у кількості 4 штуки;

- грошові кошти дрібними купюрами у сумі727 грн.;

- грошові кошти номіналом 200 лей, у кількості 4 штуки;

- грошові кошти номіналом 100 лей, у кількості 2 штуки;

- грошові кошти номіналом 20 лей, у кількості 2 штуки;

- грошові кошти номіналом 50 лей, у кількості 1 штука;

- грошові кошти номіналом 100 доларів, у кількості 70 штук

- грошові кошти номіналом 50 доларів, у кількості 1 штука;

грошові кошти номіналом 20 доларів, у кількості 7 штук;

- грошові кошти номіналом 5 доларів, у кількості 1 штука;

- грошові кошти номіналом 1 долар, у кількості 13 штук;

- грошові кошти номіналом 2 долара, у кількості 1 штука;

- грошові кошти номіналом 100 євро, у кількості 2 штуки;

- грошові кошти номіналом 50 євро, у кількості 1 штука;

- грошові кошти номіналом 10 євро, у кількості 1 штуки;

- грошові кошти номіналом 20 євро, у кількості 23 штуки.

Підставою для накладення арешту слідчим суддею визначено необхідність забезпечення збереження речових доказів у тому ж стані і вигляді, що на момент їх вилучення, законності використання цих речових доказів у подальшому, забезпечення спеціальної конфіскації, конфіскації як виду покарання, відповідно до ч.2 ст.170 КПК України .

Відповідно до ч.3 ст. 41 Конституції України, ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним.

Ст. 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод гарантує право на вільне володіння своїм майном, яке звичайно називається правом на власність.

Крім того, відповідно до практики Європейського суду з прав людини для того, щоб втручання в право власності вважалося допустимим, воно повинно служити не лише законній меті в інтересах суспільства, а повинна бути розумна співмірність між використовуваними інструментами і тією метою, на котру спрямований будь-який захід, що позбавляє особу власності. Розумна рівновага має зберігатися між загальними інтересами суспільства та вимогами дотримання основних прав особи (рішення у справі АГОСІ проти Об`єднаного Королівства). Іншими словами, заходи щодо обмеження права власності мають бути пропорційними щодо мети їх застосування.

У справі Раймондо проти Італії ( Raimondo v. Italy, рішення 24.01.1994), заявник скаржився на контроль за використанням власності в зв`язку з провадженням кримінального розслідування, не знайшовши у цьому випадку порушення ст.1 протоколу № 1, Суд відзначив порушення в тому, що уряд не вжив швидких заходів для того, щоб знову надати в повноправне користування власність після закінчення відповідних розслідувань (п.35).

Як передбачено ч.1 ст. 131 КПК України, заходи забезпечення кримінального провадження застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження.

Відповідно до п. 2 ч. 3 ст. 132 цього Кодексу застосування заходів забезпечення кримінального провадження не допускається, якщо слідчий, прокурор не доведе, що потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи особи, про який ідеться в клопотанні слідчого, прокурора.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.

Згідно з ч. 2 цієї статі арешт майна допускається з метою забезпечення: збереження речових доказів; спеціальної конфіскації; конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

У відповідності до ч.3 ст.170 КПК України, у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Суд при вирішенні клопотання враховує, що відповідно до обвинувального акту ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні незаконного придбання, зберігання з метою збуту, а також незаконний збут наркотичних засобів в інших місцях масового перебування громадян, якщо предметом таких дій були особливо небезпечні наркотичні засоби у великих розмірах та незаконне придбання, зберігання психотропних речовин без мети збуту.

В даному провадженні вказані суми грошових коштів, не використовувалися з метою контрольованих закупок наркотичних речовин і не підпадають під ознаки речових доказів у даному кримінальному провадженні.

Згідно з положеннями ч.1 ст.98 вказаного Кодексу речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Однак, оцінюючи надані прокурором доводи, необхідних для вирішення розглядуваного клопотання, суд дійшов висновку про відсутність доказів, які б свідчили, що грошові кошти, вказані в даному клопотанні, мають ознаки речових доказів, наведені в ч.1 ст.98 та (або) в ч.1 ст.170 КПК України. Зокрема, відсутні будь-які докази про те, що ці грошові кошти зберегли на собі сліди інкримінованих злочинів або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, а також те, що ці грошові кошти набуті протиправним шляхом.

Крім того,відсутні будь які докази на підтвердження підстав чи розумних підозр вважати,що вказані в клопотанні захисника грошові кошти є доказом злочину, підлягають спеціальній конфіскації обвинуваченого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову,стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, конфіскації майна.

Відповідно до положень частин 1, 2 ст.174 КПК України підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково.

Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження судом. Арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що вподальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

З урахуванням наведеного, суд дійшов висновку, що арешт на вказані в клопотанні грошові кошти порушує права ОСОБА_6 , та ОСОБА_7 , як власників майна (коштів). При цьому суд враховує, що спору про належність цього майна з будь-якою іншою особою не виникає, а чинним законодавством не передбачено документа на підтвердження власних заощаджень фізичної особи, яка не уповноважена на виконання функцій держави або органів місцевого самоврядування.

Тому, клопотання захисника на переконання суду є обгрунованим та підлягає задоволенню.

Щодо скасування арешту на планшет та мобільні телефони,суд зазначає наступне:

Суд, враховуючи мету накладеного арешту на підставі ухвали слідчого судді Болградського районного суду Одеської області від 09.10.2023 року, на планшет та мобільні телефони, виходячи з тієї обставини, що кримінальне провадження перебуває на розгляді в суді на стадії судового провадження, суд вважає, що на даній стадії судового провадження потреба у подальшому застосуванні заходу забезпечення кримінального провадження у вигляді арешту на вказане майно, наразі не відпала, а такий ступінь втручання у права власників майна є пропорційним із завданнями кримінального провадження.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 177, 331, 309, 194 КПК України, суд,

П О С Т А Н О В И В:

Клопотання адвоката ОСОБА_5 , який діє в інтересах ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_4 про часткове скасування арешту майна задовольнити частково.

Скасувати арешт з частини майна, на яке був накладений арешт ухвалою слідчого судді Болградського районного суду Одеської області від 09.10.2023 року справа (№ 497/1595/23 провадження №1-кс/497/812/23), а саме:

грошові кошти номіналом 500 грн. у кількості 156 штук;

грошові кошти номіналом 200 грн. у кількості 39 штук;

грошові кошти номіналом 100 грн. у кількості 6 штук;

грошові кошти номіналом 1000 грн. у кількості 1 штука;

грошові кошти номіналом 100 грн. у кількості 4 штуки;

грошові кошти дрібними купюрами у сумі 727 грн.

грошові кошти номіналом 200 лей, у кількості 4 штуки;

грошові кошти номіналом 100 лей, у кількості 2 штуки;

грошові кошти номіналом 20 лей, у кількості 2 штуки;

грошові кошти номіналом 50 лей, у кількості 1 штука;

грошові кошти номіналом 100 доларів, у кількості 20 штук:

грошові кошти номіналом 50 доларів, у кількості 1 штука;

грошові кошти номіналом 20 доларів, у кількості 7 штук;

грошові кошти номіналом 5 доларів, у кількості 1 штука;

грошові кошти номіналом 1 долар, у кількості 13 штук;

грошові кошти номіналом 2 долара, у кількості 1 штука;

грошові кошти номіналом 100 євро, у кількості 2 штуки;

грошові кошти номіналом 50 євро, у кількості 1 штука;

грошові кошти номіналом 10 євро, у кількості 1 штуки;

грошові кошти номіналом 20 євро, у кількості 23 штуки повернути власнику майна ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 (РНОКПП НОМЕР_6 );

грошові кошти номіналом 100 доларів, у кількості 50 штук повернути власнику майна ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 (РНОКПП НОМЕР_7 ).

В іншій частині клопотання відмовити.

Повний текст ухвали виготовлено та оголошено 25 січня 2024 року.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя ОСОБА_1