Дата документу 19.12.2023Справа № 554/8144/23
У Х В А Л А

19 грудня 2023 року м. Полтава

Слідчий суддя Октябрського районного суду м. Полтави ОСОБА_1 , при секретарі судового засідання ОСОБА_2 , за участі слідчого ОСОБА_3 , власника майна ОСОБА_4 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Полтаві клопотання ОСОБА_4 і ОСОБА_5 про скасування арешту майна в кримінальному провадженні № 0000198 від 24 серпня 2023 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 114-1 КК України,

в с т а н о в и в:

До провадження слідчого судді надійшло вищезазначене клопотання, в якому ОСОБА_4 та ОСОБА_5 просять скасувати арешт, накладений на смартфони, в кількості 2 шт., системні блоки, в кількості 2 шт. та лазерні указки, в кількості 3 шт.

Мотивуючи подане клопотання зазначили, що арешт на вказане майно ухвалою слідчого судді Октябрського районного суду м. Полтави від 29 вересня 2023 року був накладений необґрунтовано, без належної перевірки наявності підстав для накладення такого арешту, оскільки слідчим у ініційованому ним клопотанні не було доведено, що вилучені речі є предметами злочину або можуть бути використані як доказ у кримінальному провадженні, а також те, що протягом трьох місяців застосування арешту слідчий проявляє бездіяльність та будь-яких слідчих дій, які б обґрунтовували подальше застосування арешту майна, в справі не проводиться, а тому вважали, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба. Вказали, що відсутність вилученого майна порушує та значно ускладнює звичайний спосіб життя сім?ї Петросян.

Звертаючись до слідчого судді з цим клопотанням заявник ОСОБА_5 надіслав заяву про розгляд клопотання без його участі.

В судовому засіданні ОСОБА_4 підтримав клопотання в повному обсязі та просив його задовольнити з мотивів, наведених у ньому.

Слідчий ОСОБА_3 заперечував проти задоволення клопотання, мотивуючи свою позицію тим, що арешт, на вилучене майно накладено цілком обґрунтовано, оскільки смартфони, системні блоки та лазерні указки являються речовими доказами в кримінальному провадженні в розумінні статті 98 КПК України, так як містять відомості, що можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження. Досудове розслідування в кримінальному провадженні триває, проводяться необхідні слідчі (розшукові) та процесуальні дії, щодо вказаного майна необхідно провести експертне дослідження, в зв?язку з чим вважав заявлене клопотання передчасним і таким, що задоволенню не підлягає.

З метою забезпечення повного, всебічного та об?єктивного розгляду клопотання надав матеріали кримінального провадження № 0000198 від 24 серпня 2023 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 114-1 КК України.

Заслухавши думку учасників судового провадження, дослідивши клопотання та додані до нього матеріали, а також матеріали кримінального провадження № 0000198 від 24 серпня 2023 року і справи № 554/8144/23 (провадження № 1-кс/554/12118/2023), в межах якої було накладено спірний арешт, слідчий суддя приходить до висновку про відсутність підстав для задоволення клопотання, виходячи з такого.

Відповідно до положень ст. 131 КПК України заходи забезпечення кримінального провадження, в тому числі арешт майна, застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження.

Згідно з п. 2 ч. 3 ст. 132 КПК України застосування заходів забезпечення кримінального провадження не допускається, якщо слідчий, прокурор не доведе, що потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи особи, про який ідеться в клопотанні слідчого, прокурора.

Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.

Згідно положень ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Частиною 3 статті 170 КПК України визначено, що у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Згідно з ст. 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально-протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально-протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Відповідно до абз. 2 ч. 1 ст. 174 КПК України арешт майна може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування за клопотанням власника майна, якщо він доведе, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

Слідчим суддею встановлено, що СВ УСБУ в Полтавській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000198 від 24 серпня 2023 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 114-1 КК України, за фактом перешкоджання мешканцями Полтавської області законній діяльності підрозділу Збройних сил України - військовій частині, в особливий період, із застосуванням спеціального технічного обладнання.

Ухвалою слідчого судді Октябрського районного суду м. Полтави від 29 вересня 2023 року накладено арешт на майно ОСОБА_4 та ОСОБА_5 , вилучене в ході обшуку в АДРЕСА_1 , а саме: мобільний телефон Redmi 10C (IMEI НОМЕР_1 ; НОМЕР_2 ) із картками операторів мобільного зв`язку ПрАТ «Київстар» НОМЕР_3 , ПрАТ «ВФ Україна» НОМЕР_4 ; мобільний телефон Mi 9SE (IMEI НОМЕР_5 ; НОМЕР_6 ) із карткою оператора мобільного зв`язку ПрАТ «Київстар» НОМЕР_7 ; 3 лазерні указки чорного кольору (джерело інтенсивного світлового випромінювання); системний блок чорного кольору із написом «НКС»; системний блок чорного кольору із написом «Kingston Fury», до скасування арешту майна у встановленому КПК України порядку.

24 жовтня 2023 року ухвалою Полтавського апеляційного суду апеляційну скаргу з доповненнями ОСОБА_4 залишено без задоволення, а ухвалу слідчого судді Октябрського районного суду м. Полтави від 29 вересня 2023 року, - без зміни.

Правовою підставою арешту майна відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 170 КК України є забезпечення збереження речових доказів.

Відповідно до положень ст. 100 КПК України речовий доказ, який був наданий стороні кримінального провадження або нею вилучений, повинен бути якнайшвидше повернутий володільцю, крім випадків, передбачених статтями 160-166, 170-174 цього Кодексу.

Речовий доказ або документ, наданий добровільно або на підставі судового рішення, зберігається у сторони кримінального провадження, якій він наданий. Сторона кримінального провадження, якій наданий речовий доказ або документ, зобов`язана зберігати їх у стані, придатному для використання у кримінальному провадженні. Речові докази, які отримані або вилучені слідчим, прокурором, оглядаються, фотографуються та докладно описуються в протоколі огляду. Зберігання речових доказів стороною обвинувачення здійснюється в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.

Законодавцем визначено, що прийняття рішення про скасування арешту майна за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження можливе за таких умов: вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу минула потреба; вони доведуть, що арешт накладено необґрунтовано.

Звертаючись до слідчого судді з цим клопотанням, ОСОБА_4 та ОСОБА_5 , як на підставу для скасування арешту з майна, вказують, зокрема на невиправданість рішення слідчого судді про накладення арешту на майно, тобто на його необґрунтованість, посилаючись на те, що слідчим в поданому ним клопотанні про арешт майна не було доведено, що вилучене майно є доказом злочину та відповідає критеріям речового доказу, визначеним статтею 98 КПК України, і не було обґрунтовано підстав для застосування щодо нього цього заходу забезпечення кримінального провадження.

Слідчий суддя вважає безпідставними та відхиляє такі доводи заявників, так як питання щодо обґрунтованості арешту майна, в тому числі й з підстав, зазначених в цьому клопотанні ініціаторами звернення з ним, було предметом дослідження колегії суддів Судової палати з розгляду кримінальних справ Полтавського апеляційного суду (справа № 554/8144/23, провадження № 11-сс/554/1051/23) за апеляційною скаргою ОСОБА_4 , за наслідком чого ухвалу слідчого судді Октябрського районного суду м. Полтави від 29 вересня 2023 року залишено без змін. За наслідком перегляду оскаржуваної ухвали в суді апеляційної інстанції, колегія суддів дійшла висновку, що слідчий суддя правильно встановив наявність достатніх підстав вважати, що вилучене 22 вересня 2023 року в ході проведення обшуку за місцем проживання ОСОБА_4 та ОСОБА_6 по АДРЕСА_1 майно відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 КПК України, та обґрунтовано на даній стадії кримінального провадження визнане речовими доказами, оскільки зберегло на собі сліди кримінального правопорушення та містить відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, зокрема, як засоби та знаряддя вчинення кримінального правопорушення.

При цьому варто зазначити, що окрема оцінка ухвали про накладення арешту не входить до компетенції слідчого судді місцевого суду під час розгляду клопотання про скасування арешту.

Заявляючи про відсутність підстав для подальшого застосування цього заходу забезпечення кримінального провадження, ОСОБА_4 та ОСОБА_5 не наводять у клопотанні й в доданих до нього матеріалах будь-яких доказів, які б в дійсності засвідчували та вказували на те, що в кримінальному провадженні на даний час проведено та завершено всі необхідні слідчі (розшукові) та процесуальні дії з вилученим майном, а з урахуванням доводів слідчого про те, що в органу досудового розслідування наявна потреба у проведенні експертних досліджень з названими речовими доказами, зважаючи на те, що досудове розслідування у кримінальному провадженні триває та встановлюються всі обставини кримінального правопорушення, слідчий суддя вважає, що речі, на які накладено арешт, мають значення для кримінального провадження і потреба в їх арешті на даний час не відпала та продовжує існувати.

З огляду на це, слідчий суддя приходить до висновку, що на даному етапі кримінального провадження потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права та інтереси власників майна і застосований захід забезпечення кримінального забезпечення провадження у вигляді арешту майна відповідає завданням кримінального провадження і не порушує принципи співмірності, пропорційності та обґрунтованості.

На підставі викладеного, зважаючи на те, що арешт майна в кримінальному провадженні № 0000198 від 24 серпня 2023 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 114-1 КК України, накладено обґрунтовано та не встановлено підстав вважати, щов подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба, слідчий суддя вважає ініційоване ОСОБА_4 та ОСОБА_5 клопотання про скасування арешту майна передчасним та приходить до висновку про відмову в його задоволенні.

Керуючись ст. ст. 174 і 372 КПК України, слідчий суддя,

у х в а л и в:

В задоволенні клопотання ОСОБА_4 і ОСОБА_5 про скасування арешту майна в кримінальному провадженні № 0000198 від 24 серпня 2023 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 114-1 КК України, - відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає. Заперечення проти неї можуть бути подані під час підготовчого провадження в суді.

Повний текст ухвали складено 22 грудня 2023 року о 16 годині.

Слідчий суддя ОСОБА_7