ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11.10.2023 Справа №607/5814/23

Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду, в м.Тернополі кримінальне провадження, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000231 від 27 лютого 2023 року про обвинувачення:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Тернопіль, громадянина України, з середньою освітою, одруженого, на утриманні має одну неповнолітню дитину, не працює, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , не судимого,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.125 КК України, за участю сторін кримінального провадження:

прокурора ОСОБА_4 ,

потерпілого ОСОБА_5 ,

представника потерпілого адвоката ОСОБА_6

захисника обвинуваченого адвоката ОСОБА_7 ,

обвинуваченого ОСОБА_3 ,

В С Т А Н О В И В:

26 лютого 2023 року о 22.30 год у обвинуваченого ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який перебував на стоянці біля автовокзалу, що за адресою: АДРЕСА_2 , винник протиправний умисел, спрямований на спричинення тілесних ушкоджень потерпілому ОСОБА_5 .

Так, реалізуючи свій протиправний умисел, 26 лютого 2023 року о 22.30 год, обвинувачений ОСОБА_3 , перебуваючи на стоянці автовокзалу, що розташований за адресою: АДРЕСА_2 , з метою спричинення тілесних ушкоджень потерпілому ОСОБА_5 , діючи умисно, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій та настання суспільно-небезпечних наслідків, кулаком правої руки наніс шість ударів у ділянку обличчя потерпілому ОСОБА_5 , а саме чотири ідентичних удари у ліву ділянку обличчя, один удар кулаком правої руки в ділянку носа та один удар, кулаком тієї ж руки, в ділянку щелепи з правої сторони останнього. Окрім цього, обвинувачений ОСОБА_3 кулаком правої руки наніс два ідентичних удари в ділянку грудей та один удар, кулаком тієї ж руки, в ділянку лівого плеча, чим спричинив потерпілому ОСОБА_5 тілесні ушкодження.

Внаслідок неправомірних дій обвинуваченого ОСОБА_3 , потерпілому ОСОБА_5 спричинено тілесні ушкодження у вигляді синця із садном на його тлі лівої надбрівної ділянки, синця із садном на його тлі нижньої повіки лівого ока, синця спинки носа, що поширюється на праву бокову стінку із садном на його тлі, садна слизової оболонки нижньої губи справа, садна в проекції тіла нижньої щелепи справа, синців передньої поверхності грудей зліва і посередині, садна лівого передпліччя, які за ступенем тяжкості належать до легких тілесних ушкоджень.

Вказаними діями обвинувачений ОСОБА_3 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч.1 ст.125 КК України, тобто умисне легке тілесне ушкодження.

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 свою вину у вчиненні інкримінованого йому кримінального проступку визнав частково та показав, що 26.02.2023 після 24.00 год. мав конфлікт на парковці автовокзалу м. Тернопіль із потерпілим у справі ОСОБА_5 . У ході вказаного конфлікту він наніс два удари потерпілому кулаком правої руки в обличчя потерпілого. Раніше у них виникали конфлікти. Проте, таку кількість ударів як описано в обвинувальному акті він не наносив. Конфлікт тривав до 5 хв. шкоду ним не відшкодовано та вибачень потерпілому не висловлював. Цивільного позову потерпілого не визнає та суми витрат на правовому допомогу не визнає.

Незважаючи на часткове визнання обвинуваченим ОСОБА_3 своєї вини у вчиненні даного кримінального проступку, передбаченого ч.1 ст.125 КК України, його винуватість доводиться показаннями потерпілого та наданими стороною обвинувачення письмовими доказами, які були предметом розгляду, досліджені та проаналізовані в судовому засіданні.

Зокрема, показаннями, допитаного в судовому засіданні потерпілого ОСОБА_5 , який суду показав, що 26.02.2023 близько 23 год 30 хв він знаходився в автомобілі, який був припаркований біля автовокзалу в м.Тернополі. Саме тоді до нього підійшла жінка, яка намагалась з невідомих йому причин витягнути його з автомобіля. Одразу ж після цього, до нього підійшов обвинувачений ОСОБА_3 та наніс йому 3-4 удари кулаком правої руки в обличчя. Далі, коли він вийшов з автомобіля, то обвинувачений наніс йому ще 1-2 удари кулаком руки в область грудної клітки та 1 удар кулаком у плече. Після цього він сів у свій транспортний засіб, а обвинувачений почав наносити удари по автомобілю. Далі конфлікт припинився з приїздом працівників поліції. Цивільний позов підтримує повністю з мотивів, викладених у ньому, просить його задовольнити та стягнути з обвинуваченого 40000 грн на відшкодування завданої йому моральної шкоди та 3180 грн на відшкодування матеріальної шкоди.

В обґрунтування цивільного позову, потерпілий зазначив, що в результаті неправомірних дій ОСОБА_3 йому спричинено моральну шкоду, яка полягає у наступному: внаслідок отриманих тілесних він протягом тривалого періоду часу переживав моральні страждання, фізичний біль, страх за своє життя і здоров`я. Після нанесення йому тілесних ушкоджень, обвинувачений принизив його честь та гідність, він був у розпачі від того, що не зміг себе захистити, також для відновлення свого порушеного права був вимушений брати участь у слідчих діях, витрачати свій час на участь у судовому розгляді справи, знову згадувати обставини вчинення щодо нього кримінального правопорушення. Окрім цього, згадка про момент нанесення йому тілесних ушкоджень, і надалі завдає йому моральних страждань, які проявляються у прискореному серцебитті, хвилюванні та розпачі. Потерпілий зазначає, що пережив нелюдські страждання у зв`язку із ушкодженням здоров`я, фізичний біль, постійно перебував в стані стресу, психологічного виснаження та фізичних мук. Поряд з цим стрес відчував не тільки він, але й близькі потерпілого, які постійно перебували поруч та допомагали морально та фізично, внаслідок чого йому було ще більш не просто усвідомлювати, як сильно він ускладнив їм життя. Внаслідок ускладнення емоційного стану у нього виникло порушення стосунків з оточуючими людьми. Тривалий час після події у нього був страх сідати за кермо, страх перед незнайомими людьми, пасажирами в авто, погано спить, часто болить голова. Через видимі тілесні ушкодження він не зміг повноцінно відвідувати заняття в університеті ЗУНУ, працювати та появлятися людям на очі, через страх осуду, та поганого враження про нього від оточуючих, порушено життєвий ритм, на відновлення якого довелося докладати час та зусилля. Окрім цього, внаслідок нанесення обвинуваченим механічних пошкоджень його транспортному засобу, він був вимушений витрачати час, звертатися на СТО, не мав можливості користуватися автомобілем, під час його ремонту, що завдало моральної шкоди, через порушення звичайного ритму життя, та побоювання за пошкоджений автомобіль. Виходячи із положень закону та обставин справи, характеру, глибини та тривалості душевних, емоційних, фізичних і моральних страждань, які переніс потерпілий ОСОБА_5 , у зв`язку з отриманими тілесними ушкодженнями від незаконних умисних дій обвинуваченого, зважаючи на спричинений діями обвинуваченого негативний вплив на його здоров`я та життя, а також завдання шкоди авторитету потерпілого, враховуючи принципи розумності та справедливості, потерпілий оцінює моральну шкоду у розмірі 40 000 (сорок тисяч) гривень.

Крім цього, обвинувачений завдав матеріальної шкоди ОСОБА_5 , яка проявилася в ушкодженні передньої лівої дверки автомобіля «VOLKSWAGEN TOURAN» НОМЕР_1 , який на праві власності належить ОСОБА_5 . Для відновлення механічних ушкоджень транспортного засобу потерпілий витратив 3180 грн, які просить стягнути з обвинуваченого в рахунок відшкодування майнової шкоди.

Також, цивільний позивач ОСОБА_5 та представник цивільного позивача адвокат ОСОБА_6 звернувся з письмовим клопотанням про відшкодування витрат на професійну правничу допомогу адвоката, яку оцінює в розмірі 9000 грн. та просить стягнути з обвинуваченого ОСОБА_3 , надавши рахунок витрат та акт прийому передачі виконаних робіт по кузовному ремонту колісного транспортного засобу від 31.05.2023.

Разом з цим, винуватість обвинуваченого ОСОБА_3 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.125 КК України, підтверджується письмовими доказами зібраними в ході досудового розслідування, що були досліджені в ході судового розгляду, а саме:

- відомостями, що містяться у протоколі прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення та іншу подію від 26.02.2023, згідно якого ОСОБА_5 повідомив про те, що 26.02.2023 близько 22.50 год, знаходячись за адресою м.Тернопіль вул. Живова,7, поблизу автовокзалу, а саме на стоянці перед автовокзалом, невідома особа нанесла йому тілесні ушкодження;

- відомостями, що містяться у протоколі проведення слідчого експерименту від 22.03.2023, згідно якого у присутності понятих та статиста, свідок ОСОБА_8 повідомив щодо спричинення тілесних ушкоджень ОСОБА_5 26.02.2023 близько 22.30 год, а саме, два удари в ділянку грудей та один удар в ділянку лівого плеча, та нахилившись показав на статистові, який імітує сидіння в автомобілі, нанесення чотирьох ідентичних ударів кулаком правої руки в ліву ділянку обличчя. Після чого статист встав та свідок показав, піднявши праву руку, удар в ділянку носа статиста, а також один удар тією ж рукою в ділянку щелепи з правої сторони, тоді свідок знову підняв свою праву руку та показав два ідентичних удари в ділянку грудей статиста та один удар тією ж рукою в ділянку лівого плеча. На цьому слідчий експеримент завершено. Проводилось фотографування та фотозображення, які додані до протоколу у вигляді таблиці ілюстрацій;

- відомостями, що містяться у протоколіпред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 22.03.2023, у ході якого в присутності понятих свідок ОСОБА_8 на фото № 4 впізнав за волоссям, формою стрижки, ознаками обличчя, а саме: чітко вираженим підборіддям та формою носа, тонкими губами особу, яка 26.02.2023 близько 22.30 год. в м. Тернопіль на стоянці перед автовокзалом по вул. Торговиця, 7 нанесла ОСОБА_5 тілесні ушкодження. Відповідно до довідки до протоколу пред`явлення особи для впізнання на фото під № 4 зображений ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 ;

- відомостями, що містяться у протоколі проведення слідчого експерименту від 18.03.2023, згідно якого у присутності понятих та статиста, свідок ОСОБА_9 повідомив щодо спричинення тілесних ушкоджень ОСОБА_5 26.02.2023 близько 22.30 год, а саме, чотири удари кулаком правої руки в обличчя та ще два удари в ділянку обличчя та два в ділянку грудей, один в ділянку плеча. Після чого свідок відтворив механізм та спосіб спричинення вказаних ушкоджень потерпілому, а саме, нахилившись показав на статистові який імітує сидіння в автомобілі, нанесення чотирьох ідентичних ударів кулаком правої руки в ліву ділянку обличчя. Після чого статист встав та свідок показав, піднявши праву руку, удар в ділянку носа статиста, а також один удар тією ж рукою в ділянку щелепи з правої сторони, тоді свідок знову підняв свою праву руку та показав два ідентичних удари в ділянку грудей статиста та один удар тією ж рукою в ділянку лівого плеча. На цьому слідчий експеримент завершено. Проводилось фотографування та фотозображення, що додані до протоколу у вигляді таблиці ілюстрацій;

- відомостями, що містяться у протоколіпред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 18.03.2023, у ході якого в присутності понятих свідок ОСОБА_9 на фото № 3 впізнав за кольором волосся, формою стрижки, ознаками обличчя, а саме: чітко вираженим підборіддям та тонкими губами особу, яка 26.02.2023 близько 22.30 год. в м. Тернопіль на стоянці перед автовокзалом по вул. Торговиця, 7 нанесла ОСОБА_5 тілесні ушкодження. Відповідно до довідки до протоколу пред`явлення особи для впізнання на фото під № 3 зображений ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 ;

- відомостями, що містяться у протоколіпроведення слідчого експерименту від 16.03.2023, згідно якого у присутності понятих та статиста, потерпілий ОСОБА_5 коротко розповів про обставини спричинення та показав, яким чином обвинувачений наніс йому тілесні ушкодження 26.02.2023 о 22.30 год. в м. Тернопіль по вул. Живова (Торговиця), 7. Зокрема, потерпілий попросив статиста зайняти сидяче положення, щоб показати, як він знаходився в своєму авто на стоянні перед автовокзалом та спілкувався з колегою ОСОБА_10 через опущене вікно автомобіля. В цей час до авто підбігла невідома особа жіночої статі, яку він інколи бачив поблизу автовокзалу та почала нецензурно висловлюватись в його сторону й вимагати вийти з машини. Після цього підійшов невідомий йому чоловік та потерпілий на статистові відобразив, як останній наніс кулаком правої руки чотири удари в ліву ділянку його обличчя (фото №4). Після того, як він вийшов з автомобіля, невідомий чоловік разом із невідомою жінкою знову на нього накинулись, почалась шарпанина та словесний конфлікт. Потерпілий показав на статистові, як вищевказана невідома особа чоловічої статі нанесла йому кулаком правої руки один удар в ділянку носа (фото № 5) та один удар кулаком тієї ж руки в ділянку щелепи з правого боку (фото № 5), після чого нанесла декілька ударів правою рукою в район грудей (фото № 7) та правого плеча (фото № 8). Було викликано працівників поліції. Однак, через деякий час вказані вище невідомі особи знову підійшли до автомобіля, жінка почала наносити удари ногами по дверцятах автомобіля зі сторони водія, а чоловік пошкодив бічне дзеркало. Після цього приїхали працівники поліції. У ході слідчого експерименту проводилось фотографування та фотозображення додані до протоколу у вигляді таблиці ілюстрацій;

- відомостями, що містяться у протоколіпред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 16.03.2023, у ході якого в присутності понятих потерпілий ОСОБА_5 на фото № 2 впізнав за ознаками обличчя, а саме: чітко вираженим підборіддям та тонкими губами особу, яка 26.02.2023 близько 22.30 год. в м. Тернопіль на стоянці перед автовокзалом по вул. Торговиця, 7 нанесла йому тілесні ушкодження. Відповідно до довідки до протоколу пред`явлення особи для впізнання на фото під № 2 зображений ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 ;

- висновком експерта №170 від 01.03.2023, з якого вбачається, що на підставі даних судово-медичної експертизи громадянина ОСОБА_5 , 2001 року народження, беручи до уваги повідомлені обставини справи та у відповідності до запропонованих запитань, підсумовано, що у ОСОБА_5 при судово-медичній експертизі виявлено синець із садном на його тлі лівої надбрівної ділянки, синець із садном на тлі нижньої повіки лівого ока, синець спинки носа, що поширюється на праву бокову стінку із садном на його тлі, садно слизової оболонки нижньої губи справа, садна в проекції тіла нижньої щелепи справа, синці передній поверхнею грудей зліва і посередині, садна лівого передпліччя. Характер і морфологічні властивості виявлених у ОСОБА_5 ушкоджень, вказують на їх утворення від тупих предметів в межах доби до його судово-медичного огляду, не виключено у вказаний в постанові термін 26.02.2023. Виявлені у ОСОБА_5 тілесні ушкодження за ступенем тяжкості належить до легких (п. 2.3.5 "Правил судово-медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень" - МОЗ України, Київ, 1995). Утворення виявлених у ОСОБА_5 ушкоджень за наведених у постанові обставин події, не виключається. Вони не властиві для утворення при падінні з "власного росту на поверхню землі".

При цьому судом критично оцінюються показання обвинуваченого ОСОБА_3 про те, що він не наносив такої кількості ударів, як описано в обвинуваченні та зазначає потерпілий ОСОБА_5 , оскільки вони повністю спростовуються показаннями допитаного в судовому засіданні потерпілого ОСОБА_5 , а також протоколами проведення слідчого експерименту з потерпілим та зі свідками ОСОБА_9 , ОСОБА_8 , висновком експерта про наявність тілесних ушкоджень, окрім області обличчя і зони грудей, і передпліччя.

Показання потерпілого під час судового слідства були послідовними та незмінними такими, що повністю узгоджуються між собою та іншими належними, допустимими доказами, зібраними та дослідженими в судовому засіданні. Причин оговорити обвинуваченого з його сторони суд не вбачає. Вказане узгоджується і з оголошеними та проаналізованими матеріалами кримінального провадження.

Натомість показання обвинуваченого ОСОБА_3 , суд вважає такими, які спрямовані на введення суду в оману з метою уникнення ним кримінальної відповідальності за вчинене.

Аналізуючи дослідженні докази у кримінальному провадженні в їх сукупності, суд вважає доведеним, що обвинувачений ОСОБА_3 вчинив умисне легке тілесне ушкодження, а тому кваліфікує його дії за ч.1 ст.125 КК України.

Обираючи вид покарання, суд виходить, із наступних обставин. В ході розгляду справи, дослідження письмових доказів, встановлено, що обвинувачений не працевлаштований, поряд з цим, не встановлено пом`якшуючих обставин, які могли бути прийняті судом до уваги та дали б можливість призначити ОСОБА_3 більш м`яке покарання передбачене санкцією статті обвинувачення. Крім цього, суд враховує думку потерпілого, відношення обвинуваченого ОСОБА_3 до вчиненого ним кримінального правопорушення, того, що він не сплатив кошти на відшкодування спричиненої шкоди, небажання ним реально негативно оцінити свої дій та відсутність запевнення суду, щирих переконань у тому, що він жалкує та не буде вчиняти правопорушень у майбутньому. З врахуванням того, що покарання є заходом примусу, від імені держави за вироком суду до особи, визнаної винною у вчиненні злочину і полягає в передбаченому законом обмеженні прав і свобод засудженого, має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженими так і іншими особами, а тому суд вважає, що обвинуваченому ОСОБА_3 слід призначити покарання у межах санкції статті обвинувачення, у виді громадських робіт, оскільки саме такий вид покарання, обраний судом буде необхідним і достатнім для його виправлення та попередження вчинення ним нових кримінальних правопорушень.

До початку судового розгляду потерпілим ОСОБА_5 та представником потерпілого ОСОБА_6 заявлено цивільний позов до обвинуваченого ОСОБА_3 про відшкодування майнової та моральної шкоди в розмірі 43 180 грн. з яких 40 000 грн завдана моральна шкода та 3 180 грн вартість завданого майнового збитку пошкодженням автомобіля марки «VOLKSWAGEN TOURAN» НОМЕР_1 , який на праві власності належить ОСОБА_5 .

Вирішуючи цивільний позов потерпілого ОСОБА_5 , суд виходить із вимог ст. 127 КПК України, яка передбачає, що шкода, завдана кримінальним правопорушенням, або іншим суспільно небезпечним діянням, може бути стягнута судовим рішенням за результатами розгляду цивільного позову в кримінальному провадженні.

Крім цього, згідно із вимог ст. 22 ЦК України, яка передбачає, що особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування.

Відповідно до ст.1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Згідно з ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд становлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.

Таким чином, з врахуванням обставин справи та вимог Закону, суд вважає, що позовні вимоги в частині відшкодування майнової шкоди до задоволення не підлягають, оскільки за змістом обвинувачення ОСОБА_3 інкриміновано спричинення, тілесних ушкоджень ОСОБА_5 , проте жодних фактичних даних щодо спричинення ним майнової шкоди потерпілому шляхом пошкодження транспортного засобу досудовим розслідуванням не встановлено. Окрім цього, у матеріалах кримінального провадження відсутній відповідний висновок автотехнічної експертизи, який свідчив би про наявність механічних пошкоджень, вартість відновлювального ремонту та завданого, як наслідок, збитку. З матеріалів цивільного позову не вбачається відновлювальний ремонт якого саме пошкодження авто проведено та обставини спричинення. Отже, у суду немає жодних фактичних даних щодо завданого майнового збитку потерпілому пошкодженням транспортного засобу, а тому позов в цій частині до задоволення не підлягає, через його недоведеність. Вказане не позбавляє потерпілого ОСОБА_5 права, звернутися про вирішення майнової вимоги з належним обґрунтуванням, в порядку цивільного судочинства.

Позовні вимоги про відшкодування моральної шкоди на суму 40 000 грн. потерпілим ОСОБА_5 обґрунтовані тим, що обвинуваченим ОСОБА_3 завдано йому моральних страждань неправомірними діями зокрема спричиненими ударами та отриманням ним тілесних ушкоджень, які належать до легких, необхідності лікування та порушення, через вказані події звичного способу та ритму життя, перенесення фізичного болю, стресу та нервового напруження, погіршення стану здоров`я та емоційного стану, приниження гідності перед колегами.

У відповідності до ст. 23 ЦК України, особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості.

При цьому, за змістом ст. 1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала.

Відповідно до п. 3 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року № 4 Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди визначено, що під моральною шкодою, слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань або інших негативних явищ, заподіяних фізичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб.

Таким чином, суд, враховує ступінь вини обвинуваченого ОСОБА_3 , виходячи з засад розумності, виваженості й справедливості та беручи до уваги те, що потерпілим, унаслідок спричинення тілесних ушкоджень обвинуваченим перенесені моральні страждання та негативні наслідки, що настали у зв`язку із цим, моральні страждання, порушення нормального та звичного способу життя, необхідності лікування, а тому приходить до висновку, що позовні вимоги ОСОБА_5 про стягнення з ОСОБА_3 моральної шкоди у розмірі 40 000 грн. підлягають частковому задоволенню на суму 10 000 грн.

Щодо клопотання потерпілого ОСОБА_5 та його представника ОСОБА_6 про стягнення витрат на професійну правничу допомогу в розмірі 9000 грн. затрачених на надання правової допомоги, а саме: складання цивільного позову та представництво інтересів в суді, то суд вважає наступне.

Відповідно до Глави 8 КПК України, витрати на правову допомогу відносяться до процесуальних витрат.

Відповідно до ст. 124 КПК України, у разі ухвалення обвинувального вироку суд стягує з обвинуваченого на користь потерпілого всі здійснені ним документально підтверджені процесуальні витрати.

Однак, ст. 120 КПК України містить чіткі норми прямої дії, щодо витрат на правову допомогу. Так, зокрема ч. 2 вказаної статті передбачає, що витрати, пов`язані з оплатою допомоги представника потерпілого, цивільного позивача та цивільного відповідача та юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які надають правову допомогу за договором, несе відповідно потерпілий, цивільний позивач, цивільний відповідач, юридична особа, щодо якої здійснюється провадження.

Тому, суд вважає, що з огляду на наведені норми закону та відсутність у матеріалах клопотання та матеріалах кримінального провадження відомостей щодо фактичного понесення таких витрат потерпілим, відповідних доказів сплати коштів, згідно акту виконаних робіт адвокатом ОСОБА_6 , клопотання про стягнення витрат на професійну правову допомогу до задоволення не підлягає.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст.373, 374 КПК України, суд, -

У Х В А Л И В:

ОСОБА_3 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.125 КК України та призначити йому за даним кримінальним правопорушенням покарання у виді громадських робіт на строк 80 (вісімдесят) годин.

Цивільний позов ОСОБА_5 (адреса зареєстрованого місця проживання АДРЕСА_3 , РНОКПП НОМЕР_2 ), представника потерпілого адвоката ОСОБА_6 до ОСОБА_3 (адреса зареєстрованого місця проживання АДРЕСА_1 ) про відшкодування майнової та моральної шкоди задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_5 моральну шкоду в сумі 10 000 (десять тисяч) грн.

В решті заявлених позовних вимог про відшкодування майнової та моральної шкоди відмовити.

У задоволенні клопотання ОСОБА_5 , представника потерпілого адвоката ОСОБА_6 про відшкодування процесуальних витрат на професійну правову допомогу сумі 9000 (дев`ять тисяч) грн - відмовити.

Вирок може бути оскаржений до Тернопільського апеляційного суду через Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області протягом 30 днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо її не подано. У разі її подання вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору.

Копія вироку не пізніше наступного дня після ухвалення надсилається учаснику судового провадження, який не був присутнім у судовому засіданні.

Головуючий суддяОСОБА_1