Закарпатський апеляційний суд
У Х В А Л А

І м е н е м У к р а ї н и

11.10.2023 м. Ужгород

Закарпатський апеляційний суд у складі :

головуючого судді ОСОБА_1 ,

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

за участю секретарки судових засідань ОСОБА_4 ,

та учасників судового розгляду: прокурора ОСОБА_5 ,

підозрюваного ОСОБА_6 та його захисника, адвоката ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали судового провадження № 11-сс/4806/428/23, за апеляційною скаргою прокурора ОСОБА_8 ,

В С Т А Н О В И В:

Ухвалою слідчого судді Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 10 серпня 2023 року, відмовлено у задоволенні клопотання старшого слідчого в ОВС відділу СУ ГУНП в Закарпатській області майора поліції ОСОБА_9 (далі - слідчий), погоджене прокурором, у кримінальному провадженні № 0000210, відомості про кримінальне правопорушення у якому 06 серпня 2023 року, внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань (далі - ЄРДР) за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. ч. 3, 4 ст. 190, ч. ч. 3, 4 ст. 358 КК України, про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою з можливістю внесення застави відносно підозрюваного

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця смт Міжгір`я Закарпатської області, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, фізичної особи-підприємця, раніше не судимого.

Цією ухвалою щодо підозрюваного ОСОБА_6 обрано запобіжний захід у вигляді домашнього арешту строком на 60 діб, а саме до 04 жовтня 2023 року включно, із забороною залишати місце проживання за адресою: АДРЕСА_1 , у нічний час доби з 22 год 00 хв вечора по 06 год 00 хв ранку без дозволу слідчого, прокурора або суду та зобов`язано прибувати до слідчого, прокурора або суду на їх першу вимогу, кожного разу у визначений ними час; не відлучатися із населеного пункту, в якому він фактично проживає, без дозволу слідчого, прокурора або суду; повідомляти слідчого, прокурора або суд про зміну місця свого проживання та/або місця роботи; утримуватися від спілкування зі свідками сторони обвинувачення у кримінальному провадженні; здати на зберігання свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.

З матеріалів клопотання убачається, що 04 серпня 2023 року, до слідчого судді Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області звернувся слідчий з клопотанням про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваного у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. ч. 3, 4 ст. 190, ч. ч. 3, 4 ст. 358 КК України, ОСОБА_6 . У клопотанні слідчий вказує на те, що ОСОБА_6 обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. ч. 3, 4 ст. 190, ч. ч. 3, 4 ст. 358 КК України, які, відповідно до ст. 12 КК України, віднесені до тяжких та особливо тяжких злочинів, за які може бути призначено покарання у виді позбавлення волі на строк від п`яти до дванадцяти років з конфіскацією майна. У клопотанні слідчий посилається на наявність доказів, які слугували підставою для висунення підозри, на існування передбачених п. п. 1, 3, 4, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України ризиків, а саме: перебуваючи на волі, підозрюваний ОСОБА_6 , усвідомлюючи тяжкість та невідворотність покарання за вчинення тяжкого злочину, може: переховуватися від органів досудового розслідування та суду з метою уникнення кримінальної відповідальності за вчинені кримінальні правопорушення; знищити, сховати або спотворити будь-яку з речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального провадження; незаконно впливати на свідків та інших підозрюваних у кримінальному провадженні задля зміни показів та замовчування відомих їм обставин події, що зрештою призведе до неможливості встановлення фактичних обставин кримінального правопорушення. Так вказаний ризик обґрунтований тим, що підозрюваний ОСОБА_6 є фізичною особою-підприємцем та надає послуги у сфері інжинірингу, у подальшому, надаючи такі ж послуги мешканцям села Нижній Студений, може впливати на свідків ОСОБА_10 та ОСОБА_11 , чинити на останніх психологічний тиск з метою зміни їх показів. Також під час проведення НСРД було встановлено, що підозрюваний ОСОБА_6 був співвиконавцем вчинення інкримінованих йому кримінальних правопорушень, підтримує тісний зв`язок з іншими підозрюваними - ОСОБА_12 та ОСОБА_13 . Окрім того, вважає, що ризик, передбачений п. 4 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме перешкоджання кримінальному провадженню іншим чином, наявний також, як і ризик вчинення підозрюваним іншого кримінального правопорушення чи продовження кримінального правопорушення, в якому він підозрюється, оскільки з матеріалів клопотання убачається, що 21.07.2022 ОСОБА_6 раніше притягувався до кримінальної відповідальності за аналогічні кримінальні правопорушення, а саме за ч. 1 ст. 358 КК України. Слідчий у клопотанні також зазначає, що застосування більш м`яких запобіжних заходів, ніж тримання під вартою з визначенням застави у розмірі 500 прожиткових мінімуму для працездатних осіб, не дозволить запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України. З огляду на викладене вище, слідчий просить застосувати відносно підозрюваного ОСОБА_6 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 діб та визначити заставу.

В ухвалі слідчий суддя вказує на те, що ОСОБА_6 обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 190 КК України - шахрайстві, тобто заволодінні чужим майном шляхом обману, вчиненого за попередньою змовою групою осіб в особливо великих розмірах, ч. 3 ст. 190 КК України, - шахрайстві, вчиненому повторно за попередньою змовою групою осіб у великих розмірах, ч. 3 ст. 358 КК України, підробленні іншого офіційного документа, який видається чи посвідчується підприємством, громадянином підприємцем, яка має право видавати чи посвідчувати такі документи, і який надає права, з метою використання його підроблювачем, та проступку, передбаченого ч. 4 ст. 358 КК України, а саме використання завідомо підробленого документа. Інкриміновані ОСОБА_6 кримінальні правопорушення, відповідно до ст. 12 КК України, відносяться до категорії тяжких злочинів, за вчинення яких передбачено покарання у виді позбавлення волі строком від 3 до 8 років. Слідчий суддя вважає, що наведені у клопотанні обставини є підставами для висновку про існування ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України. Так, слідчий суддя вважає доведеними ризики, передбачені п. п. 1, 3, 4, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України. Зокрема, ризик щодо можливості переховування підозрюваного від органів досудового розслідування та/або суду має місце при обставинах, за яких підозрюваний, усвідомлюючи тяжкість покарання, яке йому загрожує у результаті визнання його винуватим у вчиненні інкримінованих кримінальних правопорушень може переховуватись від слідства та суду. Щодо ризику незаконного впливу на учасників кримінального провадження, слідчий суддя вважає, що органом досудового розслідування доведено належними доказами існування ризику здійснення з боку підозрюваного тиску на свідків ОСОБА_11 та ОСОБА_14 . Слідчий суддя взяв до уваги те, що ОСОБА_6 вже вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 358 КК України, однак був звільнений від кримінальної відповідальності судом на підставі ст. 49 КК України, тому є всі підстави вважати, що останній може вчинити інше кримінальне правопорушення, або продовжити те, в якому підозрюється. Слідчий суддя вважає, що слідчим доведено, у тому числі існування ризику знищення, сховання або спотворення будь-якої з речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального провадження. Разом з тим, слідчий суддя взяв до уваги дані про особу підозрюваного ОСОБА_6 , який до кримінальної відповідальності раніше не притягувався, наявність міцних соціальних зв`язків, зокрема, наявність на його утриманні двох малолітніх дітей та дружини, яка знаходиться у відпустці по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку, на підставі чого дійшов висновку, що доведені органом досудового розслідування ризики можуть бути попереджені шляхом застосування відносно підозрюваного більш м`якого запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту в нічний час доби, з покладенням на нього відповідно до ч. 5 ст. 194 КПК України процесуальних обов`язків.

В апеляційній скарзі прокурор вказує на те, що оскаржувана ухвала слідчого судді є необґрунтованою, незаконною, такою, що підлягає скасуванню. Зазначає, що слідчий суддя під час розгляду клопотання взяв до уваги наявність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, однак безпідставно застосував відносно підозрюваного ОСОБА_6 більш м`який запобіжний захід, ніж той, про який слідчий зазначив у клопотанні. Апелянт вважає, що наявність підтверджених ризиків створюють передумови до неналежної процесуальної поведінки підозрюваного під час подальшого досудового розслідування. Окремо звертає увагу на те, що в силу виконання повноважень, якими наділений інженер-землевпорядник ОСОБА_6 , ним може виготовлятися інша технічна документація із землеустрою на підставі державного акту на право приватної власності на землю серії ІІІ-ЗК №002418 старого взірця, виданого на підставі рішення 2 сесії 23 скликання Нижньостуденівської сільської ради народних депутатів від 22.04.1997, який посвідчував право власності на 4 земельні ділянки, 2 з яких реалізовані і по використанню яких ОСОБА_6 пред`явлено підозру та який був вилучений під час досудового розслідування кримінального провадження, і які у подальшому можуть бути використані для проведення інших правочинів щодо відчуження майна. Також підозрюваним можуть незаконно виготовлятись копії технічних документацій із землеустрою земельних ділянок з кадастровими номерами: :08:002:005, :08:002:0006 та :09:002:0030 з метою піддати сумніву достовірність вилучених слідчим оригіналів технічних документацій. Просить ухвалу слідчого судді скасувати, постановити нову, якою відносно підозрюваного ОСОБА_6 застосувати запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 діб з можливістю внесення застави у розмірі 500 прожиткових мінімумів для працездатних осіб.

Заслухавши доповідь судді про суть ухвали слідчого судді, повідомлення про те, ким і в якому обсязі вона оскаржена, пояснення учасників судового розгляду: прокурора ОСОБА_5 , який просив задовольнити апеляційну скаргу; підозрюваного ОСОБА_6 , та його захисника, адвоката ОСОБА_7 , які заперечили щодо задоволення апеляційної скарги, перевіривши матеріали судового провадження, колегія суддів вважає, що підстав для задоволення апеляційної скарги не має.

Доводи апеляційної скарги про незаконність та необґрунтованість судового рішення колегія суддів відхиляє з таких підстав.

Так, відповідно до ст. 177 КПК України запобіжні заходи застосовуються з метою забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобіганню спробам: переховуватись від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку з речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста в цьому ж кримінальному провадженні: перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, в якому підозрюється, обвинувачується. Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою статті 177 КПК України. Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності передбачених Кримінальним процесуальним кодексом України для цього підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 181 КПК України домашній арешт полягає в забороні підозрюваному, обвинуваченому залишати житло цілодобово або у певний період доби, а відповідно до ч. 6 даної статті строк дії ухвали слідчого судді про тримання особи під домашнім арештом не може перевищувати двох місяців. У разі необхідності строк тримання особи під домашнім арештом може бути продовжений за клопотанням прокурора в межах строку досудового розслідування в порядку, передбаченому статтею 199 цього Кодексу. Сукупний строк тримання особи під домашнім арештом під час досудового розслідування не може перевищувати шести місяців. По закінченню цього строку ухвала про застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту припиняє свою дію, і запобіжний захід вважається скасованим.

Відповідно до ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно в разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти передбаченим статтею 177 цього Кодексу ризикам, крім випадків, передбачених частиною п`ятою ст. 176 цього Кодексу.

Колегія суддів вважає, що висновок слідчого судді місцевого суду про те, що клопотання про застосування запобіжного заходу щодо підозрюваного ОСОБА_6 подано до суду в межах територіальної юрисдикції якого здійснюється досудове розслідування і відповідає приписам ст. ст. 177, 184 КПК України, ґрунтується на вимогах закону та змісті викладених у ньому доводів.

При цьому, колегія суддів бере до уваги те, що у провадженні СУ ГУНП в Закарпатській області знаходиться кримінальне провадження за ознаками вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч. ч. 3, 4 ст. 190, ч. 3 ст. 365-2, ч. 3 ст. 358 КК України, процесуальне керівництво у якому здійснюється прокурорами Закарпатської обласної прокуратури.

З ухвали слідчого судді та журналу судового засідання вбачається, що у розгляді клопотання про застосування запобіжного заходу брали участь підозрюваний ОСОБА_6 та його захисники адвокати ОСОБА_7 та ОСОБА_15 , що свідчить про дотримання слідчим суддею і вимог передбачених ст. 193 КПК України.

Обґрунтованим є і висновок слідчого судді про те, що надані органом досудового розслідування докази доводять обставини, що свідчать про обґрунтованість підозри ОСОБА_6 у вчиненні передбачених ч. ч. 3, 4 ст. 190, ч. 3 ст. 358 КК України кримінальних правопорушень. Указаний висновок підтверджується приєднаними до клопотання матеріалами (доказами), зокрема: рапортом про виявлення кримінального правопорушення від 05.08.2021; постановою про виділення матеріалів досудового розслідування від 16.08.2021; протоколом обшуку від 28.07.2021; протоколом огляду від 12.08.2021; заявою про вчинене кримінальне правопорушення від 07.09.2022; протоколом допиту свідка ОСОБА_16 ; протоколом допиту свідка ОСОБА_17 ; висновком земельно-технічної експертизи № СЕ-19/107-22/8070-ЗТ від 23.09.2022; відповіддю Міністерства юстиції України; висновком експерта № СЕ-19/107-22/8068-ОЗ; висновком експерта № СЕ-19/107-23/10405-ОЗ; висновком почеркознавчої експертизи №8881; висновком почеркознавчої експертизи №8438; висновком експерта № СЕ-19/107-23/860-ОЗ; протоколом допиту свідка ОСОБА_18 ; протоколом допиту свідка ОСОБА_19 ; висновком земельно-технічної експертизи № 392-Е; протоколом допиту свідка ОСОБА_20 ; протоколом допиту свідка ОСОБА_21 ; протоколом допиту свідка ОСОБА_22 ; протоколом допиту свідка ОСОБА_11 ; висновком почеркознавчої експертизи №СЕ-19/107-23/1045-ПЧ; протоколом допиту свідка ОСОБА_23 ; висновком почеркознавчої експертизи №СЕ-19/107-23/2003-ПЧ; протоколом допиту свідка ОСОБА_24 ; рапортами про виявлене кримінальне правопорушення від 20.06.2023; заявами про вчинення кримінального правопорушення від 12.07.2023; протоколами за результатами проведення НСРД, - на підставі яких 04.08.2023 слідчий виніс повідомлення ОСОБА_6 про підозру. Дослідивши вищевказані докази, колегія суддів вважає, що у них містяться відомості про вчинені ОСОБА_6 діяння, які підпадають під ознаки передбачених ч. ч. 3, 4 ст. 190, ч. 3 ст. 358 КК України кримінальних правопорушень. Погоджуючись з указаним висновком, колегія суддів також враховує позицію Європейського суду з прав людини, відображену в п. 175 рішення від 21.04.2011 у справі «Нечипорук і Йонкало проти України», відповідно до якої термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення (рішення у справі «Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства» від 30.08.1990, п. 32, Series A, N 182). При цьому, колегія суддів доходить висновку про те, що додані до клопотання матеріали (докази) підтверджують на даному етапі досудового розслідування обґрунтованість підозри ОСОБА_6 у скоєнні інкримінованих йому кримінальних правопорушень, а також підтверджують існування фактів та інформації, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що підозрюваний має відношення до вчинення цих кримінальних правопорушень.

При цьому, колегія суддів бере до уваги те, що на цій стадії процесу, як слідчий суддя, так і суд апеляційної інстанції, не вправі давати доказам оцінку з точки зору достовірності, достатності та взаємозв`язку, в інший спосіб перевіряти доведеність вини та кваліфікації дій підозрюваного, розглядати та вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд під час розгляду кримінального провадження щодо обвинуваченого по суті.

Разом із тим, колегія суддів зазначає, що висловлені в ухвалі слідчого судді, суду за результатами розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу висновки щодо будь-яких обставин, які стосуються суті підозри, обвинувачення, не мають преюдиціального значення для суду під час судового розгляду або для слідчого чи прокурора під час цього або іншого кримінальних проваджень.

Обґрунтованим, на думку колегії суддів, є й висновок слідчого судді про існування передбачених ст.177 КПК України ризиків, зокрема можливого переховування ОСОБА_6 від органів досудового розслідування та суду, незаконного впливу на учасників кримінального провадження, вчинення інших кримінальних правопорушень та перешкоджання кримінальному провадженню іншим чином. Погоджуючись з указаним висновком, колегія суддів вважає, що наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_6 кримінальних правопорушень та фактичні обставини їх вчинення, у своїй сукупності з тяжкістю покарання, яке загрожує ОСОБА_6 у разі доведення його вини (позбавлення волі на строк від п`яти до восьми років), а також те, що в кримінальному провадження свідки ще не допитані і ОСОБА_6 раніше вже притягувався до кримінальної відповідальності за ч. 1 ст. 358 КК України, повністю підтверджують наявність вищевказаних ризиків та висновок слідчого судді й у цій частині.

З ухвали слідчого судді та журналу судового засідання також убачається, що слідчий та прокурор під час розгляду клопотання посилалися на вищенаведені обставини, і що слідчим суддею таким дана належна оцінка.

Разом із тим, апеляційний суд погоджується і з висновками слідчого судді про те, що слідчим та прокурором не доведено, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів, ніж тримання під вартою, не зможе запобігти будь-яким із передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України ризикам. При цьому, апеляційний суд бере до уваги і те, що стороною обвинувачення не надано доказів, які б свідчили про те, що інший, більш м`який, запобіжний захід, ніж тримання під вартою, буде недостатнім для забезпечення належної процесуальної поведінки підозрюваного ОСОБА_6 у кримінальному провадженні.

Погоджуючись із цим висновком, апеляційний суд вважає, що слідчий суддя дав обґрунтовану оцінку відомостям про особу підозрюваного ОСОБА_6 , зокрема те, що підозрюваний вважається раніше не судимим, одружений, має постійне місце проживання, міцні соціальні зв`язки та на утриманні двох малолітніх дітей та дружину, яка перебуває у відпустці по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку.

Тому, доводи слідчого та прокурора про те, що інші, більш м`які, запобіжні заходи, ніж тримання під вартою, будуть недостатніми для забезпечення належної процесуальної поведінки підозрюваного ОСОБА_6 , апеляційний суд вважає такими, що ґрунтуються на припущеннях, які не підтверджені будь-якими доказами як під час розгляду клопотання, так і апеляційним судом під час розгляду апеляційної скарги.

Апеляційний суд також вважає, що клопотання слідчого та доводи апеляційної скарги прокурора не містять переконливого обґрунтування про наявність у підозрюваного наміру перешкоджати досудовому розслідуванню у такий спосіб, що застосування більш м`якого запобіжного заходу, ніж тримання під вартою, буде недостатнім для запобігання будь-яким із передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України ризикам.

Разом із тим, до апеляційної скарги прокурором не додано доказів, які б із певною вірогідністю свідчили, що обрання щодо підозрюваного ОСОБА_6 менш суворого запобіжного заходу, ніж взяття під варту, не забезпечить його належну процесуальну поведінку, а також про те, що підозрюваний ОСОБА_6 з моменту обрання щодо нього запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту не виконував покладені на нього процесуальні обов`язки.

З огляду на вищенаведене, колегія суддів вважає, що слідчим та прокурором не доведено, що інший, більш м`який запобіжний захід, ніж тримання під вартою, зокрема домашній арешт у період часу з 22 год по 06 год, буде недостатнім для забезпечення належної процесуальної поведінки підозрюваного та виконання покладених на нього обов`язків як підозрюваного, а також запобігання передбаченим ч. 1 ст. 177 КПК України ризикам.

Приймаючи судове рішення беруться до уваги положення, які містяться у п. п. 3 і 4 ст. 5 Європейської Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод і практику Європейського суду з прав людини, згідно з якими обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою. При цьому, колегія суддів зазначає, що сама по собі тяжкість кримінальних правопорушень, у вчиненні яких підозрюється ОСОБА_6 , не може бути безумовною підставою для застосування щодо нього найбільш суворого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, оскільки ця обставина повинна враховуватись у сукупності разом з іншими обставинами.

За таких обставин, колегія суддів дійшла висновку про те, що при розгляді клопотання слідчий суддя, взявши до уваги вищенаведені обставини, вимоги кримінального процесуального закону та дані про особу підозрюваного, дійшов до належних висновків про відмову в задоволенні клопотання про застосування щодо підозрюваного ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та про можливість застосування щодо нього запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту у період часу з 22 год по 06 год, які ґрунтуються на вимогах закону й доданих до клопотання матеріалах, у зв`язку із чим, визнаються апеляційним судом обґрунтованими й належним чином вмотивованими. При цьому, колегія суддів вважає, що запобіжний захід у вигляді домашнього арешту буде достатнім для забезпечення належної процесуальної поведінки підозрюваного ОСОБА_6 у кримінальному провадженні.

Із урахуванням наведеного вище, доводи апеляційної скарги про те, що домашній арешт не зможе забезпечити належної процесуальної поведінки підозрюваного та запобігти ризикам, наведеним у клопотанні, апеляційний суд із урахуванням наведеного вище відхиляє як такі, що не підтверджені жодними доказами, ґрунтуються виключно на припущеннях, а відтак і жодним чином не спростовують висновків слідчого судді про можливість застосування щодо підозрюваного ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту.

Із цих підстав, як безпідставні і такі, що не впливають на висновки слідчого судді, апеляційний суд не бере до уваги і доводи апеляційної скарги про те, що: в силу виконання повноважень, якими наділений інженер-землевпорядник ОСОБА_6 , ним можуть виготовлятися інші технічні документації із землеустрою на підставі державного акту на право приватної власності на землю серії ІІІ-ЗК №002418 старого взірця, виданого на підставі рішення 2 сесії 23 скликання Нижньостуденівської сільської ради народних депутатів від 22.04.1997, який посвідчував право власності на 4 земельні ділянки, 2 з яких реалізовані і по використанню яких ОСОБА_6 пред`явлено підозру та який був вилучений під час досудового розслідування кримінального провадження, і які у подальшому можуть бути використані для проведення інших правочинів щодо відчуження майна; підозрюваним можуть незаконно виготовлятись копії технічних документацій із землеустрою земельних ділянок з кадастровими номерами: :08:002:005, :08:002:0006 та :09:002:0030 з метою піддати сумніву достовірності вилучених слідчим оригіналів технічних документацій.

На інші доводи в обґрунтування незаконності судового рішення в апеляційній скарзі не вказується, і таких даних у ході розгляду апеляційної скарги колегією суддів не встановлено.

Разом із тим, слідчим суддею встановлено строк дії запобіжного заходу відповідно до вимог ч. 6 ст. 181 КПК України, а також обґрунтовано, відповідно до ч. 5 ст. 194 КПК України, покладено на підозрюваного такі процесуальні обов`язки: прибувати до слідчого, прокурора або суду на їх першу вимогу; не відлучатися із населеного пункту, в якому він фактично проживає, без дозволу слідчого, прокурора або суду; повідомляти слідчого, прокурора або суд про зміну місця свого проживання та/або місця роботи; утримуватися від спілкування зі свідками та іншими підозрюваними у кримінальному провадженні; здати на зберігання свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну, - до 04 жовтня 2023 року включно.

Процесуальних порушень, які б могли слугувати підставами для скасування ухвали слідчого судді, колегією суддів не встановлено.

За таких обставин, колегія суддів доходить висновку, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає, а ухвала слідчого судді, відповідно до п. 1 ч. 3 ст. 407 КПК України, як законна та обґрунтована, підлягає залишенню без зміни.

Приймаючи рішення колегія суддів також бере до уваги положення ст. 26 КПК України, зокрема, те, що сторони кримінального провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та в спосіб, передбачених цим Кодексом; положення ст. 404 цього Кодексу в частині перегляду судового рішення в межах апеляційної скарги; що під час апеляційного розгляду не встановлено фактів, які б могли вплинути на висновки слідчого судді чи спростувати їх, і на такі стороною обвинувачення не вказується; що строк дії оскаржуваної ухвали сплив, що в свою чергу свідчить про те, що така втратила чинність у часі, і те, що 02.10.2023 підозрюваному ОСОБА_6 слідчим суддею продовжено строк дії запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту.

Керуючись ст. ст. 176-183, 194, 376, 404, 405, 407, 418, 419, 422 КПК України, апеляційний суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу, яку подав прокурор ОСОБА_8 , залишити без задоволення.

Ухвалу слідчого судді Ужгородського міськрайонного суду від 10 серпня 2023 року, якою відмовлено у задоволенні погодженого прокурором клопотання слідчого, у кримінальному провадженні № 0000210, відомості про кримінальне правопорушення у якому 06 серпня 2023 року, внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. ч. 3, 4 ст. 190, ч. ч. 3, 4 ст. 358 КК України, про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою з можливістю внесення застави відносно підозрюваного ОСОБА_6 , та застосовано відносно підозрюваного ОСОБА_6 запобіжний захід у вигляді домашнього арешту строком на 60 діб, а саме до 04 жовтня 2023 року включно, із забороною залишати місце проживання за адресою: АДРЕСА_1 , у нічний час доби з 22 год 00 хв вечора по 06 год 00 хв ранку без дозволу слідчого, прокурора або суду та з покладенням на підозрюваного процесуальних обов`язків, - залишити без зміни.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення, є остаточною й відповідно до ч. 4 ст. 424 КПК України оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді: