Справа № 186/1898/23
Провадження № 1-кс/0186/31/24
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 лютого 2024 року м.Першотравенськ.

Слідчий суддя Першотравенського міського суду Дніпропетровської області - ОСОБА_1 ,

секретар ОСОБА_2 ,

з участю:

прокурора ОСОБА_3 ,

захисника - адвоката - ОСОБА_4 ,

слідчого ОСОБА_5 ,

підозрюваного ОСОБА_6 ,

розглянувши клопотання слідчого СВ ВП №3 Синельниківського РУП ГУНП в Дніпропетровській області по кримінальному провадженню, внесеному до ЄРДР за №0000086 від 05 вересня 2023 року, про продовження строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваного:

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який народився в м.Луганську, громадянина України, освіта середня, розлученого, офіційно непрацюючого, зареєстрованого по АДРЕСА_1 , проживаючого по АДРЕСА_2 , на обліку у лікарів нарколога та психіатра неперебуваючого, раніше не судимого,

у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.121 КК України,

ВСТАНОВИЛА:

02 лютого 2024 року в провадження Першотравенського міського суду Дніпропетровської області надійшло клопотання слідчого СВ ВП №3 Синельниківського РУП ГУНП в Дніпропетровській області по кримінальному провадженню, внесеному до ЄРДР за №0000086 від 05 вересня 2023 року, про продовження строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваного - ОСОБА_6 .

Клопотання мотивоване тим, що ОСОБА_6 обґрунтовано підозрюється у вчиненні тяжкого кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.121 КК України, в ході досудового розслідування встановлено наявність ризиків, передбачених п.п.1,3 ч.1 ст.177 КПК України, які полягають у тому, що підозрюваний може переховуватися від органів досудового розслідування та суду, незаконно впливати на свідків у цьому кримінальному провадженні.

Ризик, передбачений п.1 ч.1 ст.177 КПК України, обґрунтовується тим, що ОСОБА_6 не працює, постійного джерела доходів не має, зареєстрований за межами міста Першотравенська, Дніпропетровської області, сталих соціальних зв`язків та постійного місця проживання в м. Першотравенську, Дніпропетровської області не має, враховуючи тяжкість злочину, після повідомлення про підозру, перебуваючи на свободі, може переховуватися від органів досудового розслідування та суду.

Ризик, передбачений п.3 ч.1 ст.177 КПК України, обґрунтовується тим, що підозрюваний, перебуваючи на волі, з метою спотворення доказової бази по кримінальному провадженню, може незаконно впливати на свідків, знаючи їх адресу проживання, повні анкетні дані, може шляхом вмовлянь, обіцянок чи інших незаконних дій вплинути на них, з метою зміни ними показань, які його викривають.

Ухвалою слідчого судді Першотравенського міського суду Дніпропетровської області від 11 грудня 2023 року до підозрюваного - ОСОБА_6 , застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, без визначення застави, строком на 59 днів, тобто по 07 лютого 2024 року включно.

У зв`язку з тим, що ризики, передбачені п.п. 1,3 ч.1 ст.177 КПК України, на даний час існують та не припинилися з часом, слідчий просить слідчого суддю продовжити строк запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою до підозрюваного - ОСОБА_6 , на строк проведення досудового розслідування, до 07 березня 2024 року.

У судовому засіданні слідчий та прокурор підтримали заявлене клопотання про продовження строку тримання під вартою до підозрюваного, просили суд його задовільнити.

Підозрюваний та його захисник просили змінити запобіжний захід з тримання під вартою на домашній арешт або особисте зобов`язання.

Заслухавши думку сторін кримінального провадження, дослідивши клопотання, копії матеріалів, якими слідчий, прокурор обґрунтовують доводи свого клопотання, слідчий суддя дійшла до наступного висновку.

Встановлено, що ОСОБА_6 обґрунтовано підозрюється у вчиненні тяжкого злочину по ч.2 ст.121 КК України, за який передбачене покарання у виді позбавлення волі на строк від 7 до 10 років.

Підозра ОСОБА_6 у скоєнні тяжкого злочину обґрунтовується зібраними у ході досудового розслідування доказами, по даному факту проводиться досудове розслідування.

Обставини вчинення інкримінованого підозрюваному кримінального правопорушення та обґрунтованість підозри, викладені слідчим у письмовому вигляді в клопотанні, висвітлювалися слідчим суддею під час обрання запобіжного заходу відносно нього.

Крім того, Європейський суд з прав людини в рішенні у справі «Кавала проти Туреччини» (заява №28749/18) зазначив, що особа може бути затримана, відповідно до пункту 1 (с) статті 5 Конвенції, лише в рамках кримінального провадження з метою допровадження її до компетентного судового органу за наявності обґрунтованої підозри у вчиненні нею правопорушення.

Для того, щоб арешт за обґрунтованою підозрою був виправданий не потрібно, щоб поліція отримала достатньо доказів для пред`явлення обвинувачення або для арешту, або під час перебування заявника під вартою.

Також, не потрібно, щоб особі, яку затримали, в кінцевому рахунку було пред`явлено обвинувачення або представлено перед судом. Метою затримання є подальше розслідування кримінальної справи, шляхом підтвердження або зняття підозр, які є підставою для затримання. Таким чином, факти, які викликають підозру, не повинні бути такого ж рівня, як ті, які необхідні для обґрунтування обвинувального вироку або, навіть, притягнення до відповідальності, що настає на наступному етапі процесу кримінального розслідування.

Разом із тим, «обґрунтованість» підозри, на якій засновується арешт, є важливою частиною гарантії, встановленої у пункті 1 (с) статті 5. Слова «обґрунтована підозра» означають наявність фактів чи відомостей, які б задовільняли об`єктивного спостерігача, що ця особа, можливо, вчинила правопорушення. Однак те, що може бути визнано «розумним», залежить від усіх обставин. Відповідно, оцінюючи обґрунтованість підозри, необхідно встановити, чи забезпечена сутність гарантії, передбаченої пунктом 1 (с) статті 5. Отже, повинні існувати факти чи відомості про те, що заарештовану особу обґрунтовано підозрюють у вчиненні передбачуваного злочину. Термін «обґрунтованість» також означає поріг, який підозра повинна подолати, щоб задовільнити об`єктивного спостерігача щодо ймовірності звинувачень.

Таким чином, вивчивши подане клопотання та додані до нього докази, а також враховуючи тривалість проведення досудового розслідування у даному кримінальному провадженні, вважаю, що повідомлена ОСОБА_6 підозра у вчиненні кримінального правопорушення, передбачених ч.2 ст.121 КК України є обґрунтованою для даної стадії кримінального провадження.

07 грудня 2023 року ОСОБА_6 вручено повідомлення про підозру у вчиненні вказаного кримінального правопорушення.

Ухвалою слідчого судді Першотравенського міського суду Дніпропетровської області від 11 грудня 2023 року до підозрюваного - ОСОБА_6 , застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, без визначення застави, строком на 59 днів з 12:10 години 11 грудня 2023 року по 12:10 годину 07 лютого 2024 року.

Постановою виконуючого обов`язки керівника Першотравенської окружної прокуратури від 02 лютого 2024 року продовжено строк досудового розслідування даного кримінального провадження до трьох місяців, тобто до 07 березня 2024 року включно.

Перевіряючи доводи клопотання слідчого на предмет наявності ризиків, передбачених п.п.1,3 ч.1 ст.177 КПК України, слідчий суддя встановила, що доводи, викладені в клопотанні, є обґрунтованими, а вказані ризики об`єктивно існують.

Ризик, передбачений п.1 ч.1 ст.177 КПК України, обґрунтовується тим, що ОСОБА_6 офіційно не працює, постійного джерела доходів не має, зареєстрований за межами міста Першотравенська, сталих соціальних зв`язків та постійного місця проживання в м. Першотравенську не має, враховуючи тяжкість злочину, після повідомлення про підозру, перебуваючи на свободі, може переховуватися від органів досудового розслідування та суду.

Ризик, передбачений п.3 ч.1 ст.177 КПК України, обґрунтовується тим, що підозрюваний - ОСОБА_6 , перебуваючи на волі, з метою спотворення доказової бази по кримінальному провадженню, може незаконно впливати на свідків, знаючи, в подальшому, їх адресу проживання, повні анкетні дані, може шляхом вмовлянь, обіцянок чи інших незаконних дій вплинути на них, з метою зміни ними показань, які його викривають.

Оцінюючи обґрунтованість зазначених ризиків, виходжу також з наступного.

Так, у справі «Смірнови проти Росії» (п. 59) ЄСПЛ зазначив, що в досудовому звільненні особі може бути відмовлено через доведеність таких основних підстав, як: ризик неявки обвинуваченого на судовий розгляд (рішення ЄСПЛ від 10 листопада 1969 року в справі «Штеґмюллер проти Австрії»); ризик перешкоджання з боку обвинуваченого, у випадку його звільнення, процесу здійснення правосуддя (рішення ЄСПЛ від 27 червня 1968 року в справі «Вемгофф проти Німеччини»); вчинення ним подальших правопорушень (рішення ЄСПЛ від 10 листопада 1969 року в справі «Мацнеттер проти Австрії») або спричинення ним порушень громадського порядку (рішення ЄСПЛ від 26 червня 1991 року в справі «Летельєр проти Франції»).

ЄСПЛ визнав допустимими підставами для взяття й тримання особи під вартою наявність із боку підозрюваного таких загроз, як: перешкоджання розслідуванню, вплив на свідків та інших осіб, ухилення від слідства та суду або повторне вчинення злочину. Проте, й у цих випадках ЄСПЛ наголошує на тому, що наявність відповідних ризиків, які слугують підставою тримання підозрюваного під вартою, повинна бути доведена в кожному конкретному випадку.

Відповідно ст.178 КПК України враховую вагомість доказів на підтвердження обґрунтованості підозри ОСОБА_6 , тяжкість злочину, у вчиненні якого він підозрюється, обставини його вчинення, покарання, яке йому загрожує у разі визнання його винуватим, а також особу підозрюваного, який є працездатним, офіційно не працює, не має осіб, які б перебували на його утриманні, відсутність стійких соціальних зв`язків на території м.Першотравенська, Синельниківського району, Дніпропетровської області.

З урахуванням наведених обставин, приходжу до висновку про те, що ризики переховування від органів досудового розслідування та незаконного впливу на свідків, є реальними.

Відповідно до приписів ст.183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст.177 цього Кодексу.

Вказані обставини виключають об`єктивну можливість щодо застосування до підозрюваного такого виду запобіжного заходу, як особисте зобов`язання.

Оскільки осіб, які б виявили бажання особисто поручитися за виконання підозрюваним покладених на нього обов`язків, відповідно до ст.194 КПК України і зобов`язалися за необхідності доставити його до органу досудового розслідування чи в суд на першу про те вимогу, не знайшлося, застосування до підозрюваного такого виду запобіжного заходу, як особиста порука не виявляється можливим.

Передбачений ст.181 КПК України запобіжний захід у вигляді домашнього арешту полягає у забороні підозрюваному, обвинуваченому залишати житло цілодобово або у певний період доби. Беручи до уваги наведені вище обставини, а саме те, що ОСОБА_6 підозрюється у вчиненні тяжкого злочину, зареєстрований та проживає за різними адресами, у нього відсутні сталі соціальні зв`язки на території м.Першотравенська, Дніпропетровської області, вважаю, за неможливе застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту.

Розмір застави відповідно до ч.3 ст.183 КПК України не визначається, оскільки ОСОБА_6 підозрюється у вчиненні злочину із застосуванням насильства.

За змістом ч.ч.1, 2 ст.197 КПК України, строк дії ухвали суду про тримання під вартою або продовження строку тримання під вартою не може перевищувати шістдесяти днів. Строк тримання під вартою обчислюється з моменту взяття під варту, а якщо взяттю під варту передувало затримання підозрюваного, обвинуваченого - з моменту затримання.

Враховуючи характеризуючі дані підозрюваного, те, що він обґрунтовано підозрюється в скоєнні тяжкого злочину, передбаченого ч.2 ст.121 КК України, офіційно не працює, перебуваючи на свободі, може переховуватися від органів досудового розслідування та суду, незаконно впливати на свідків, вважаю за необхідне продовжити відносно підозрюваного запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на строк 32 дні, до 07 березня 2024 року, в межах строку досудового розслідування даного кримінального провадження.

Враховуючи викладене, керуючись ст.ст. 176-187, 193-199, 309, 369-372, 376 КПК України, - слідчий суддя

ПОСТАНОВИЛА:

Клопотання слідчого СВ ВП №3 Синельниківського районного управління поліції ГУНП в Дніпропетровській області про продовження строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваного - ОСОБА_6 , задовільнити.

Продовжити тримання підозрюваного - ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , під вартою строком на 32 (тридцять два) дні - з 16:05 години 05 лютого 2024 року по 16:05 годину 07 березня 2024 року включно.

Ухвала підлягає негайному виконанню після її проголошення.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення, а підозрюваним - в той же строк, але з моменту вручення йому копії ухвали.

Подання апеляційної скарги зупиняє набрання нею законної сили, але не зупиняє її виконання, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Слідчий суддя: ОСОБА_1 .

Ухвала оголошена, копію ухвали отримав «05» лютого 2024 року о «_____» годині «____» хвилин.

__________________ ОСОБА_6 .