Дата документу 18.10.2023
Справа № 501/792/23
В И Р О К

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 жовтня 2023 року Іллічівський міський суд Одеської області у складі:

головуючого - судді ОСОБА_1 ,

за участю:

секретаря судового засідання - ОСОБА_2 ,

прокурора - ОСОБА_3 ,

захисника - ОСОБА_4 ,

обвинуваченої - ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Чорноморську Одеського району Одеської області кримінальне провадження № 0000858 від 04 грудня 2022 року за обвинуваченням:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки с. Бичок Республіки Молдова, громадянки України, яка має середню освіту, не заміжня, не працює, на утриманні дітей не має, зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 , проживає за адресою: АДРЕСА_2 , судима:

27 червня 2023 року Приморським районним судом м. Одеси за ч. 4 ст. 185 КК України до 5 років позбавлення волі з випробуванням на 1 рік відповідно до ст. 75 КК України,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України,

У С Т А Н О В И В :

На початку вересня 2022 року ОСОБА_5 на прохання власниці будинку - потерпілої ОСОБА_6 були передані ключі від будинку за адресою: АДРЕСА_3 , для здійснення прибирання.

22 жовтня 2022 року, приблизно о 12.00 год, у ОСОБА_5 , яка перебувала з дозволу власника у будинку за вищезазначеною адресою, під час прибирання виник злочинний умисел, направлений на таємне викрадення з будинку майна ОСОБА_6 : телевізора «LG» моделі 32LK610BPLB чорного кольору, портативної колонки (акустичної системи) «JBL», моделі «Xtreme2», чорного кольору та телевізору «Samsung», моделі UE49K550, чорного кольору. Реалізуючи свій злочинний намір, керуючись корисливим мотивом, з метою особистого збагачення, маючи вільний доступ до будинку, у період воєнного стану, що введений в Україні у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України на підставі Указу Президента України від 24 лютого 2022 року № 64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні», затвердженого Законом України «Про затвердження Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» від 24 лютого 2022 року № 2102-ІХ (зі змінами, внесеними згідно з Указами Президента № 133/2022 від 14 березня 2022 року, затвердженим Законом України від 15 березня 2022 року №2119-IX, № 259/2022 від 18 квітня 2022 року, затвердженим Законом України від 21 квітня 2022 року №2212-IX, № 341/2022 від 17 травня 2022 року, затвердженим Законом України від 22 травня 2022 року №2263-IX «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні», Указом від 12 серпня 2022 року №573/2022, затвердженим Законом України від 15 серпня 2022 року № 2500-IX) розуміючи, що мешканці будинку в найближчий час до домоволодіння не приїдуть та що її дії залишаються таємними для потерпілої та третіх осіб, умисно, таємно, шляхом вільного доступу ОСОБА_5 зайшла до гостьової спальні, розташованої на першому поверсі будинку, звідки взяла запакований у коробку телевізор «LG», моделі 32LK610BPLB, чорного кольору, вартістю 7824,75 грн, після чого піднялась на третій поверх будинку, звідки у кімнаті взяла портативну колонку (акустичну систему) «JBL», моделі «Xtreme2», чорного кольору, вартістю 5850,00 грн, а з кухні зняла прикріплений до стіни телевізор «Samsung», модель UE49K550, чорного кольору, вартістю 14325,00 грн.

Приготувавши зазначене майно для подальшого викрадення, ОСОБА_5 , зрозумівши, що не зможе винести з будинку всі викрадені речі не привернувши до себе уваги, спочатку взяла телевізор «LG» моделі 32LK610BPLB чорного кольору та портативну колонку (акустичну систему) «JBL», моделі «Xtreme2», з якими вийшла з території домоволодіння та розпорядилась викраденим на власний розсуд, здавши його до ломбарду «Капітал», маючи намір пізніше також здати до ломбарду телевізор «Samsung», модель UE49K550, чорного кольору.

05 листопада 2022 року, приблизно о 15.00 год, обвинувачена, керуючись єдиним злочинним умислом, направленим на таємне викрадення майна ОСОБА_6 , повернулась до вищезазначеного домоволодіння, звідки умисно, з корисливих мотивів, таємно викрала заздалегідь підготовлений (раніше знятий) телевізор «Samsung», модель UE49K550, чорного кольору, з яким вийшла з території домоволодіння та розпорядилась ним на власний розсуд, здавши його до ломбарду «Капітал».

Внаслідок вчиненого кримінального правопорушення потерпілій ОСОБА_6 завдано матеріальних збитків на загальну суму 27999,75 грн.

У судовому засіданні обвинувачена повністю визнала себе винною у вчиненні інкримінованого їй кримінального правопорушення, не оспорювала фактичні обставини кримінального правопорушення, визнала заявлений до неї потерпілою цивільний позов та показала суду, що на початку вересня 2022 року їй передали ключі від будинку ОСОБА_6 за адресою: АДРЕСА_3 , для здійснення прибирання. Вдень 22 жовтня 2022 року вона, перебуваючи з метою прибирання у вищезазначеному будинку, вирішила викрасти майно ОСОБА_6 : телевізор «LG», портативну колонку «JBL» та телевізор «Samsung». З цією метою вона того ж дня, розуміючи, що мешканці будинку в найближчий час до домоволодіння не повернуться, зайшла до спальні на першому поверсі будинку, де взяла запакований у коробку телевізор «LG», після чого зайшла до кімнати на третьому поверсі будинку, де взяла колонку «JBL», а потім на кухні зняла прикріплений до стіни телевізор «Samsung». Зрозумівши, що одночасно винести з будинку усі викрадені речі вона не зможе, вона того ж дня спочатку винесла з будинку запакований у коробку телевізор «LG» та портативну колонку «JBL», які здала до ломбарду «Капітал», а телевізор «Samsung» вона здала до того ж ломбарду ІНФОРМАЦІЯ_2 . У вчиненому розкаялась.

Потерпіла ОСОБА_6 , яка повідомлялась належним чином про дату, час та місце підготовчого судового засідання та судового розгляду, до суду не прибула, про причини неприбуття суд не повідомила, у зв`язку з чим суд прийняв рішення про проведення судового розгляду за її відсутності.

Судом, за згодою учасників судового провадження: прокурора ОСОБА_3 , захисника ОСОБА_4 , обвинуваченої ОСОБА_5 , відповідно до ч. 3 ст. 349 КПК України, визнано недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються.

При цьому судом з`ясовано, що зазначені особи правильно розуміють зміст цих обставин, відсутні сумніви в добровільності їх позиції, а також їм роз`яснено судом, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.

Отже, ОСОБА_5 своїми умисними діями, що виразилися у таємному викраденні чужого майна (крадіжка), вчиненому в умовах воєнного стану, вчинила кримінальне правопорушення, передбачене ч. 4 ст. 185 КК України.

Дослідивши відомості про особу обвинуваченої, суд встановив, що вона судима (а.с.127-129), не заміжня, дітей не має, не працює, на обліку у лікаря-нарколога та лікаря-психіатра не перебуває (а.с.27, 124).

Обставинами, що пом`якшують покарання обвинуваченої, суд визнає щире каяття, сприяння розкриттю кримінального правопорушення, добровільне часткове відшкодування завданого збитку.

Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченої, судом не встановлено.

Згідно з досудовою доповіддю служби з питань пробації, виправлення обвинуваченої можливе без обмеження чи позбавлення волі та не становить високої небезпеки для суспільства, в тому числі окремих осіб. Виконання покарання у громаді можливо за умови здійснення нагляду та застосування соціально-виховних заходів, необхідних для виправлення та запобігання вчиненню повторних кримінальних правопорушень з покладенням на неї обов`язків, передбачених ст. 76 КК України (а.с. 53-58).

При призначенні обвинуваченій покарання, необхідного та достатнього для її виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винної, обставини, що пом`якшують її покарання, відсутність обставин, що обтяжують її покарання, та вважає, що їй має бути призначене покарання у виді позбавлення волі, оскільки менш суворий вид покарання буде недостатнім для її виправлення та попередження вчинення нею нових кримінальних правопорушень.

Суд враховує наявність кількох обставин, що пом`якшують покарання обвинуваченої та істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, зокрема, щире каяття, сприяння розкриттю кримінального правопорушення, а також її вік, особу та вважає за можливе застосувати до неї дію ч. 1 ст. 69 КК України та призначити їй основне покарання, нижче від найнижчої межі, встановленої санкцією ч. 4 ст. 185 КК України.

Суд встановив, що 27 червня 2023 року вироком Приморського районного суду м. Одеси ОСОБА_5 була засуджена за вчинення злочину, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України до 5 років позбавлення волі з випробуванням на 1 рік відповідно до ст. 75 КК України (а.с.127-129).

У цьому кримінальному провадженні ОСОБА_5 вчинила злочин з 22 жовтня 2022 року по 05 листопада 2022 року, тобто до постановлення попереднього вироку.

Суд вважає, що покарання обвинуваченій слід призначити, застосувавши ч. 4 ст. 70 КК України, оскільки вироком Приморського районного суду м. Одеси від 27 червня 2023 року ОСОБА_5 визнано винною у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України, та призначено покарання у виді 5 років позбавлення волі, а епізод за яким ОСОБА_5 обвинувачується в цьому кримінальному провадженні, вчинений до постановлення вищезазначеного вироку.

Характер і ступінь суспільної небезпеки вчиненого кримінального правопорушення, добровільне часткове відшкодування завданого збитку, висновок органу з питань пробації про можливість виправлення обвинуваченої без реального позбавлення або обмеження волі на певний строк, дають суду підстави вважати, що виправлення та перевиховання ОСОБА_5 можливі без ізоляції від суспільства, у зв`язку із чим відповідно до ст. 75 КК України вона підлягає звільненню від відбування основного покарання з випробуванням, а також на неї слід покласти обов`язки, передбачені ст. 76 КК України, які є необхідними та достатніми для її виправлення з урахуванням ступеня тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особи винної та обставин, що пом`якшують покарання.

При цьому суд враховує правову позицію Об`єднаної палати Касаційного кримінального суду Верховного Суду від у справі 23 вересня 2019 року (справа № 199/1496/17, провадження № 51-2631 кмо19), відповідно до якої кримінально-правові норми, передбачені статтями 70, 75 КК не передбачають окремого порядку призначення покарання за сукупністю злочинів в тих випадках, коли особа, щодо якої було застосоване звільнення від покарання з іспитовим строком, вчинила до ухвалення вироку в першій справі інший злочин, за який вона засуджується до покарання, від відбування якого вона також звільняється з іспитовим строком.

Оскільки самостійне виконання таких вироків не засноване на вимогах закону про кримінальну відповідальність, призначаючи остаточне покарання згідно з вимогами ч. 4 ст. 70 КК, суд має право вмотивовано вирішити питання про звільнення особи від відбування остаточного покарання з випробуванням, та визначити іспитовий строк в порядку та в межах, передбачених ст. 75 КК.

Потерпіла ОСОБА_6 звернулась до суду з цивільним позовом до обвинуваченої, стверджуючи, що вчиненим кримінальним правопорушенням їй завдана майнова шкода, пов`язана з вартістю викраденого у неї майна. Потерпіла просила стягнути з обвинуваченої на свою користь в рахунок відшкодування матеріальної шкоди 27999,75 грн (а.с.14-16).

Обвинувачена визнала заявлений до неї цивільний позов, не оспорювала його розмір, а також надала суду докази відшкодування потерпілій частини завданих збитків у розмірі 7035,18 грн. Іншими учасниками судового провадження розмір цивільного позову не оспорювався.

Згідно зі ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями або бездіяльністю, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

За таких обставин цивільний позов потерпілої підлягає задоволенню частково, у розмірі невідшкодованих збитків - 20964,57 грн.

Документально підтверджені процесуальні витрати, пов`язані із залученням експерта, підлягають стягненню з обвинуваченої в дохід держави на підставі ч. 2 ст. 124 КПК України.

Запобіжний захід не обирався.

Питання щодо речових доказів вирішується відповідно до ст. 100 КПК України.

Керуючись ст. 368-374 КПК України,

У Х В А Л И В :

Визнати ОСОБА_5 винною у пред`явленому їй обвинуваченні у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України, і призначити їй покарання із застосуванням ч. 1 ст. 69 КК України у виді 4 (чотирьох) років 8 (восьми) місяців позбавлення волі.

Відповідно до ч. 4 ст. 70 КК України до призначеного покарання частково приєднати невідбуту частину покарання за вироком Приморського районного суду м. Одеси від 27 червня 2023 року і остаточно призначити ОСОБА_5 покарання у виді 5 (п`яти) років позбавлення волі.

Відповідно до ч. 1, 3, 4 ст. 75, п. 1, 2 ч. 1 ст. 76 КК України звільнити обвинувачену ОСОБА_5 від відбування основного покарання у виді позбавлення волі з випробуванням, якщо вона протягом 2 (двох) років іспитового строку не вчинить нового кримінального правопорушення та виконає покладені на неї судом обов`язки: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації, повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Речові докази: коробку та інструкцію від телевізора «LG», коробку від акустичної системи «JBL», інструкцію від телевізора «Samsung» (а.с.125-126), передані на зберігання потерпілій, залишити їй.

Процесуальні витрати у розмірі 300,00 грн, пов`язані із залученням експерта (а.с. 120), стягнути з обвинуваченої на користь держави.

Цивільний позов потерпілої ОСОБА_6 задовольнити частково, стягнути із ОСОБА_5 на її користь 20964,57 грн в рахунок відшкодування майнової шкоди.

Вирок може бути оскаржено до Одеського апеляційного суду через Іллічівський міський суд Одеської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору .

Копію судового рішення не пізніше наступного дня після ухвалення надіслати учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні.

Суддя