Справа № 307/1028/21 Головуючий у 1 інстанції: ОСОБА_1
Провадження № 11-кп/811/1030/23 Доповідач: ОСОБА_2
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 листопада 2023 року колегія суддів судової палати у кримінальних справах

Львівського апеляційного суду в складі:

головуючої ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарі ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Львові в режимі відеоконференції кримінальне провадження про обвинувачення

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , мешканця АДРЕСА_1 ,-

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 125 КК України,

за участю прокурора ОСОБА_7 ,

захисника ОСОБА_8 ,

потерпілого ОСОБА_9 ,

представника потерпілого ОСОБА_10

за апеляційними скаргами обвинуваченого ОСОБА_6 та його захисника ОСОБА_11 на вирок Тячівського районного суду Закарпатської області від 15 квітня 2022 року, -

встановила:

вироком Тячівського районного суду Закарпатської області від 15 квітня 2022 року визнано ОСОБА_6 винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 125 КК України.

Призначено ОСОБА_6 за ч. 2 ст. 125 КК України - покарання у виді штрафу в розмірі 50 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, тобто 850 грн.

Цивільний позов задоволено частково.

Стягнуто з ОСОБА_6 на користь ОСОБА_9 197220 грн. (сто дев`яносто сім тисяч двісті двадцять) гривень матеріальної шкоди, 5000 (п`ять тисяч) гривень моральної шкоди та 7000 (сім тисяч) гривень процесуальних витрат на правничу допомогу.

Згідно вироку, ОСОБА_6 17.02.2021 близько 15.00 год. знаходячись у приміщенні Нересницької лікарні, що в с. Нересниця, по вул. Грушевського, 80, Тячівського району, Закарпатської області, під час сварки з ОСОБА_9 , що виникла на грунті особистих неприязних відносин, умисно наніс один удар рукою зігнутою в кулак в область обличчя потерпілого, а саме в щелепу. Своїми протиправними діями, ОСОБА_6 спричинив потерпілому ОСОБА_9 тілесні ушкодження у вигляді ЗЧМТ, струсу головного мозку, травматичного видалення мосто-протезу 2, 1, 1, 2 зубів з частковим пошкодженням зубів на верхній щелепі та забою верхньої та нижньої губи та які відносяться до групи легких тілесних ушкоджень з короткочасним розладом здоров`я.

На вирок суду обвинувачений ОСОБА_6 та його захисник ОСОБА_11 подали апеляційні скарги.

В поданій апеляційній скарзі обвинувачений ОСОБА_6 просить вирок скасувати, ухвалити новий, яким у задоволенні позову потерпілого про стягнення матеріальної шкоди, а також процесуальних витрат на правову допомогу - відмовити.

Вказує, що вирок у частині вирішення цивільного позову та процесуальних витрат є незаконним, необґрунтованим, таким, що підлягає скасуванню. Стверджує, що у цивільному позові потерпілий ОСОБА_9 просив стягнути з обвинуваченого на свою користь 160000 грн матеріальної шкоди та 7000 грн за надання правової допомоги, однак будь - яких обґрунтувань щодо наявності підстав для стягнення матеріальної шкоди, її розміру, а також витрат за отримання правової допомоги, заявлений ОСОБА_9 цивільний позов не містить, як і не містить жодних доказів у підтвердження розміру завданої матеріальної шкоди. Вважає, що із наданих потерпілим квитанцій, сформованих за допомогою за стосунку «Приват 24» на загальну суму 188825 грн, не можливо встановити, за які саме стоматологічні послуги було проведено оплату, що свідчить про неналежність та недостовірність доказів на підтвердження завданих збитків. Стверджує, що, ініціюючи цивільний позов, потерпілий ОСОБА_9 вирішив за рахунок апелянта здійснити у приватного стоматолога лікувально-діагностичні маніпуляції усіх зубів ротової порожнини, у тому числі із невиправданим використанням дорогих імплантантів, замість відшкодування вартості встановлення мосто-зубного протезу. При цьому, стверджує, що потерпілим також не надано доказів у підтвердження надання йому правових послуг, а додана до позовної заяви квитанція не є документальним підтвердженням витрат на правову допомогу адвоката, адже нею підтверджується оплата за надання правової допомоги за договором від 25.10.2020, укладеного значно раніше, ніж подія мала місце.

В поданій апеляційній скарзі адвокат ОСОБА_11 захисник обвинуваченого ОСОБА_6 просить вирок у частині вирішення цивільного позову змінити, ухвалити новий, яким цивільний позов задовольнити частково та стягнути з обвинуваченого ОСОБА_12 на користь потерпілого ОСОБА_9 5 000 (п`ять тисяч гривень) матеріальної шкоди, у частині стягнення моральної шкоди відмовити у повному обсязі, а також стягнути з обвинуваченого 3500 (три тисячі п`ятсот гривень) процесуальних витрат на правову допомогу, а у решті позовних вимог, - відмовити.

Вказує на те, що вирок є незаконним, просить судове рішення скасувати. Зазначає, що в обґрунтування цивільного позову в частині стягнення матеріальної шкоди позивач ОСОБА_9 надав перелік проведених з 02.03.2021 по 08.03.2022 лікувально діагностичних маніпуляцій та їх вартість від фізичною особою-підприємцем (далі - ФОП) ОСОБА_13 , хоч подія мала місце 17.02.2021, та надано роздруківки квитанцій про перерахування коштiв iз призначенням платежів за стоматологічні послуги, без пред`явлення на дату перерахування коштів виставлених рахунків, які би підтверджували, що такі лікувально-діагностичні процедури реально були виконані і їх необхідно було оплачувати. Апелянт стверджує, що вартість наданих послуг і суми переказів суперечать один одному, і відносно дати оплати, і відносно вартості, також не співпадають лiкувально-діагностичні маніпуляції із об`ємом спричинених тілесних ушкоджень, наявність та факт спричинення яких встановлено наданим у кримінальному провадженні висновком судово-медичної експертизи про спричинені тілесні ушкодження. На думку апелянта, місцевий суд мав всі підстави при оцінці доказів обґрунтованості позову про стягнення матеріальної шкоди визнати неналежним i недопустимим доказом надану ФОП ОСОБА_14 довідку про надання пацієнту ОСОБА_9 лікувально-діагностичних маніпуляцій. Адвокат ОСОБА_11 звертає увагу на те, що під час розгляду кримінального провадження у суді першої інстанції ОСОБА_6 повністю заперечував щодо задоволення заявленого до нього цивільного позову про відшкодування моральної шкоди у розмірі 100 000,00 грн, в обґрунтування якої позивач лише наводив загальний зміст положень закону про моральну шкоду і не конкретизував та не доводив у позовній заяві якими саме конкретними доказами підтверджується завдання йому особисто такого розміру моральної шкоди у зв`язку із вчиненням кримінального проступку. Стверджує, що у частині відшкодування матеріальної шкоди, завданої кримінальним проступком, його підзахисний визнає позов на суму 5 000, 00 (п`ять тисяч) грн і 3 500 (три тисячі п`ятсот) грн - витрати на правову допомогу та повністю не визнає позов про стягнення з нього, на користь потерпілого моральної шкоди, оскільки моральної шкоди від цього конфлікту більше завдано ОСОБА_6 , ніж позивачу.

Представник потерпілого ОСОБА_9 , адвокат ОСОБА_10 у запереченнях на апеляційні скарги, вказує на те, що вирок є законним, а доводи, викладені в апеляційних скаргах безпідставними та необґрунтованими, тому не заслуговують на увагу. Просить вирок залишити без зміни.

Обвинувачений ОСОБА_6 , який у встановленому законом порядку був повідомлений про час та місце проведення апеляційного розгляду, у судове засідання не з`явився, про поважність причин своєї неявки суд не повідомив, клопотань про відкладення розгляду справи не подав.

За таких обставин, з огляду на вимоги ч. 4 ст. 405 КПК України, заслухавши позицію учасників процесу, колегія суддів апеляційного суду вважає за можливе провести апеляційний розгляд у відсутності учасників, що не з`явились.

Заслухавши доповідача, виступ захисника, який підтримав подану обвинуваченим апеляційну скаргу, а апеляційну скаргу адвоката ОСОБА_11 частково, думку потерпілого та його представника, прокурора, які подані апеляційні скарги заперечили, перевіривши матеріали кримінального провадження та доводи апеляційних скарг, колегія суддів дійшла такого висновку.

Частиною 1 ст. 404 КПК України встановлено, що суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Вирок суду щодо ОСОБА_6 в частині фактичних обставин вчинення ним кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 125 КК України, кваліфікації його дій за ч. 2 ст. 125 КК України, ніким з учасників кримінального провадження не оспорюється, а тому вирок суду в цій частині апеляційним судом не переглядається.

Стосовно доводів апеляційних скарг обвинуваченого ОСОБА_6 та його захисника ОСОБА_11 , то колегія суддів вважає їх частково слушними, з огляду на таке.

Згідно зі ст. 370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим. Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до ст. 94 цього Кодексу. Вмотивованим є рішення, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.

Відповідно до ст. 128 КПК України особа, якій кримінальним правопорушенням або іншим суспільно небезпечним діянням завдано майнової та/або моральної шкоди, має право під час кримінального провадження до початку судового розгляду пред`явити цивільний позов до підозрюваного, обвинуваченого або до фізичної чи юридичної особи, яка за законом несе цивільну відповідальність за шкоду, завдану діяннями підозрюваного, обвинуваченого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння. Цивільний позов розглядається у кримінальному провадженні за правилами, визначеними КПК України, і при цьому застосовуються норми ЦПК України.

Згідно з ч. 1 ст. 129 КПК України, суд, ухвалюючи обвинувальний вирок, залежно від доведеності підстав і розміру позову, задовольняє позов повністю або частково чи відмовляє в ньому, і в мотивувальній частині вироку з дотриманням вимог п. 2 ч. 3 ст. 374 КПК України зазначає підстави для задоволення цивільного позову або відмови у ньому, залишення його без розгляду.

На переконання колегії суддів, зазначених вимог закону судом першої інстанції при ухваленні оскарженого рішення дотримано не в повному обсязі.

З матеріалів кримінального провадження встановлено, що внаслідок вчинення ОСОБА_6 кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 125 КК України, потерпілому були заподіяні тілесні ушкодження у вигляді ЗЧМТ, струсу головного мозку, травматичного видалення мосто-протезу 2, 1, 1, 2 зубів із частковим пошкодженням зубів на верхній щелепі та у вигляді забою верхньої і нижньої губи.

З метою відшкодування заподіяної кримінальним правопорушенням шкоди, зокрема майнової, потерпілий подав до суду позовну заяву. На її обґрунтування ОСОБА_9 вказав, що внаслідок удару в обличчя в нього були зламані 11, 12, 21 та 22 зуби і вартість їх відновлення становить 160 000 грн, просив стягнути з ОСОБА_6 зазначену суму в рахунок відшкодування заподіяної кримінальним правопорушенням матеріальної шкоди.

Разом з тим, під час судового розгляду в суді першої інстанції, ОСОБА_9 подав до суду доповнення до позовної заяви, у якому просив стягнути із обвинуваченого 197 220 грн та вказував, що саме цю суму витратив на відновлення вибитих зубів. Також до заяви потерпілий долучив довідку ФОП ОСОБА_14 про проведення йому в період з 02 березня 2021 року до 08 березня 2022 року лікувально-діагностичних маніпуляцій та їх вартість, а також копії квитанцій із Приват24.

Суд першої інстанції у вироку вказав, що матеріальна шкода у розмірі 197220 грн. гривень та процесуальні витрати на правничу допомогу у розмірі 7000 гривень підлягають задоволенню повністю.

Загальними вимогами цивільного процесуального права визначено обов`язковість встановлення судом під час вирішення спору обставин, що мають значення для справи, а також оцінки всіх доказів, з яких суд виходив під час вирішення позову.

Згідно з ч. 5 ст. 177 ЦПК позивач зобов`язаний додати до позовної заяви всі наявні в нього докази, що підтверджують обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги (якщо подаються письмові чи електронні докази, позивач може додати до позовної заяви копії відповідних доказів).

При цьому суд зобов`язаний усебічно, повно й об`єктивно дослідити обставини справи, з`ясувати характер і розмір витрат, зумовлених кримінальним правопорушенням, установити зв`язок між злочинним діянням і шкодою, що настала, і дати у вироку належну оцінку таким обставинам.

Вказаних вимог закону під час вирішення цивільного позову у кримінальному провадженні стосовно ОСОБА_6 у частині стягнення на користь потерпілого заподіяної кримінальним правопорушенням матеріальної шкоди суд першої інстанції не дотримався, не виклав в мотивувальній частині вироку підстав для задоволення цивільного позову, а лише вказав, як зазначено вище, що матеріальна шкода у розмірі 197220 грн. гривень та процесуальні витрати на правничу допомогу у розмірі 7000 гривень підлягають задоволенню повністю.

Відповідно до п.20 Постанови Пленуму Верховного Суду України №5 від 29.06.1990 року із змінами і доповненнями «Про виконання судами України законодавства і постанов Пленуму Верховного Суду України з питань судового розгляду справ і постановлення вироку», необхідно мотивувати у вироку вирішення цивільного позову в кримінальній справі, керуючись КПК України, відповідними нормами ЦПК України, роз`ясненнями ППВСУ №3 від 31.03.1989 року.

Відтак, колегія суддів вважає, що при вирішенні цивільного позову суд першої інстанції допустив неповноту судового розгляду, що є істотним порушенням вимог кримінального процесуального закону, що перешкодило йому ухвалити законне, обґрунтоване та вмотивоване рішення, а тому з огляду на неможливість, відповідно до ст. 404 КПК України, дослідження цих питань судом апеляційної інстанції, вирок суду першої інстанції в частині вирішення цивільного позову необхідно скасувати та призначити новий розгляд провадження у цій частині в порядку цивільного судочинства у суді першої інстанції.

Керуючись ст.ст. 404, 405, 407, 409, 415, 419 КПК України, колегія суддів, -

постановила:

апеляційні скарги обвинуваченого ОСОБА_6 та його захисника ОСОБА_11 - задоволити частково, вирок Тячівського районного суду Закарпатської області від 15 квітня 2022 року стосовно ОСОБА_6 за ч.2 ст. 125 КК України в частині цивільного позову скасувати.

Призначити в Тячівському районному суді Закарпатської області розгляд цивільного позову потерпілого ОСОБА_9 в порядку цивільного судочинства.

В решті вирок залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з дня її оголошення та оскарженню не підлягає.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4