ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 11-кп/803/1183/23 Справа № 185/25/23 Суддя у 1-й інстанції - ОСОБА_1 Суддя у 2-й інстанції - ОСОБА_2
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 вересня 2023 року м. Дніпро

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Дніпровського апеляційного суду у складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_5 ,

прокурора ОСОБА_6 (в режимі відеоконференції),

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу прокурора на ухвалу Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 18 січня 2023 року про задоволення клопотання начальника відділу №25 філії Державної установи «Центр пробації» в Миколаївській, Донецькій, Луганській та Херсонській областях стосовно ОСОБА_7 про звільнення від призначеного покарання з випробовуванням після закінчення іспитового строку,-

ВСТАНОВИЛА:

Ухвалою Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 18 січня 2023 року було задоволено клопотання відділу №25 філії Державної установи «Центр пробації» в Миколаївській, Донецькій, Луганській та Херсонській областях відносно ОСОБА_7 про звільнення від призначеного покарання з випробовуванням після закінчення іспитового строку.

Вказана ухвала обгрунтована тим, що засуджений за період іспитового строку до кримінальної відповідальності не притягувався, притягувався до адміністративної відповідальності, обов`язки, покладені судом виконав, іспитовий строк закінчився 29 вересня 2022 року.

Не погоджуючись з ухвалою суду першої інстанції, прокурор подав апеляційну скаргу, в якій просив скасувати ухвалу Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 18.01.2023 у зв`язку з невідповідністю висновків суду першої інстанції фактичним обставинам кримінального провадження та призначити новий розгляд в суді першої інстанції.

Апеляційну скаргу обгрунтував тим, що ОСОБА_7 в період випробувального терміну 3 рази притягувався до адміністративної відповідальності.

Вказав, що відповідно до мотивувальної частини клопотання попередження ОСОБА_7 ніхто не виносив у зв`язку із надходженням інформації про зазначені адміністративні стягнення після початку повномасштабних бойових дій на території нашої держави.

Прокурор вказав, що фактично встановити, чи виносилось попередження ОСОБА_7 , є неможливим, у зв`язку з відсутністю матеріалів особової справи, які б спростували або підтвердили вказаний факт.

Вказав, що судом першої інстанції ніяким чином не зафіксовано в мотивувальній частині ухвали інформацію про відсутність особової справи стосовно засудженого, відсутність з боку органу з питань пробації будь-якого контролю за засудженим з початком повномасштабного військового вторгнення РФ до нашої держави, в тому числі відсутність будь-яких активних дій органу з питань пробації щодо встановлення місця знаходження засудженого.

Крім того, прокурор вказав, що суду першої інстанції не було надано доказів, які б підтверджували втрату матеріалів особової справи стосовно засудженого та відомостей про можливе перебування засудженого на обліку, як внутрішньої переміщеної особи, відомостей про місце його військового обліку тощо.

Зазначив, що органом з питань пробації не виконано всіх можливих досудових засобів врегулювання прогалин своєї діяльності під час перебування на обліку засудженого, стосовно якого є достовірні відомості про системне вчинення адміністративних правопорушень, а також не прийнято жодних мір з метою встановлення його місця знаходження.

Заслухавши суддю-доповідача, доводи учасників судового провадження, перевіривши матеріали кримінального провадження, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга прокурора не підлягає задоволенню з таких підстав.

Відповідно до ст.404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Згідно ст.370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим

Відповідно до ч. 3 ст. 75 КК України у випадках, передбачених частинами першою, другою цієї статті, суд ухвалює звільнити засудженого від відбування призначеного покарання, якщо він протягом визначеного іспитового строку не вчинить нового кримінального правопорушення і виконає покладені на нього обов`язки.

Згідно з п. 9 ч. 1 ст. 537 КПК України під час виконання вироків суд, визначений частиною другою статті 539 цього Кодексу, має право вирішувати питання, зокрема, про звільнення від призначеного покарання з випробовуванням після закінчення іспитового строку.

Частиною 1 статті 78 КК України, частиною 2 статті 165 КВК України, передбачено виключні підстави для звільнення засудженого від призначеного покарання по закінченню строку відбування або для відмови у такому звільненні.

Зокрема, відповідно до ч. 1 ст. 78 КК України після закінчення іспитового строку засуджений, який виконав покладені на нього обов`язки та не вчинив нового кримінального правопорушення, звільняється судом від призначеного йому покарання.

Частиною 2 статті 165 КВК України передбачено, що після закінчення іспитового строку засуджений, який виконав покладені на нього обов`язки та не вчинив нового злочину, за поданням уповноваженого органу з питань пробації звільняється судом від призначеного йому покарання, контроль за його поведінкою припиняється і засуджений знімається з обліку в зазначеному органі.

Виходячи зі змісту вказаних правових норм, підставою звільнення засудженого від відбування покарання з випробуванням, є комплекс елементів, дотримання яких в цілому свідчить про дотримання засудженим вимог ст. 75 КК України та можливість застосування до нього ст. 78 КК України.

Такими елементами є закінчення іспитового строку, який визначений конкретними часовими межами, перебування засудженого протягом іспитового строку під контролем органів, визначених в ч. 2 ст. 76 КК України, та крім того не вчинення нового кримінального правопорушення.

Колегія суддів зазначає, що суд першої інстанції дотримався вказаних вимог закону.

Як вбачається з матеріалів кримінального провадження, ОСОБА_7 засуджений вироком Сватівського районного суду Луганської області від 29 вересня 2021 року за ч. 2 ст. 345 КК України до обмеження волі строком на 1 рік, відповідно до ст. 75 КК України ОСОБА_7 звільнено від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком на 1 рік, з покладеними на нього обов`язків, передбачених п.п. 1, 2 ч. 1 ст. 76 КК України.

Відповідно до ч. 1 ст. 165 КВК України, іспитовий строк засудженого ОСОБА_7 закінчився 29 вересня 2022 року.

Філія Державної установи «Центр пробації» в Миколаївській, Донецькій, Луганській та Херсонській областях звернулась до суду першої інстанції з клопотанням про звільнення ОСОБА_7 від призначеного покарання з випробуванням після закінчення іспитового строку.

Колегія суддів вважає, що суд першої інстанції зробив обгрунтовані висновки про необхідність звільнення ОСОБА_7 від покарання у звязку із закінченням іспитового строку.

Колегія суддів зазначає, що доводи апеляційної скарги прокурора про те, що за відсутності особової справи, суд першої не міг прийняти рішення про звільнення засудженого від відбування покарання, у зв`язку із закінченням іспитового строку, є необгрунтованими.

Так, 24 лютого 2022 року Указом Президента України № 64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні», у зв`язку із військовою агресією російської федерації проти України, введено воєнний стан з 05.30 години 24.02.2022 строком на 30 діб, який в подальшому було продовжено.

Відповідно до наказу Міністерства з питань реінтеграції тимчасово окупованих територій України від 25.04.2022 № 75 Про затвердження Переліку територіальних громад, що розташовані в районах проведення воєнних (бойових) дій або які перебувають в тимчасовій окупації, оточенні (блокуванні), територія Сватівської міської територіальної громади перебуває в тимчасовій окупації.

При цьому, неможливість здійснювати уповноваженим органом з питань пробації нагляд за поведінкою засудженого впродовж іспитового строку починаючи з 24.02.2022, а також надати до суду особову справу для підтвердження виконання засудженим покладених на нього обов`язків, не може свідчити про неможливість розгляду вказаного клопотання органу з питань пробації, а перебування засудженого у правовій невизначеності щодо безстрокового знаходження його під контролем зі сторони органів держаної влади, не дивлячись на закінчення іспитового строку, є порушенням його конституційних прав.

Посилання прокурора на те, що ОСОБА_7 три рази притягався до адміністративної відповідальності, не свідчить про систематичний характер вчинення засудженим правопорушень й не є безумовною підставою для скасування ухвали суду.

Колегія суддів вважає, що суд першої інстанції зробив правильний висновок про необхідність звільнення ОСОБА_7 від відбування покарання у звязку із закінченням іспитового строку, встановленого вироком Сватівського районного суду Луганської області від 29 вересня 2021 року року.

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга прокурора не підлягає задоволенню, а ухвала суду є законною та обґрунтованою і підстав для її зміни чи скасування не вбачається.

Керуючись ст.ст. 407, 419, 539 КПК України, колегія суддів,

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу прокурора на ухвалу Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 18 січня 2023 року про задоволення клопотання начальника відділу №25 філії Державної установи «Центр пробації» в Миколаївській, Донецькій, Луганській та Херсонській областях стосовно ОСОБА_7 про звільнення від призначеного покарання з випробовуванням після закінчення іспитового строку залишити без задоволення.

Ухвалу Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 18 січня 2023 року про задоволення клопотання начальника відділу №25 філії Державної установи «Центр пробації» в Миколаївській, Донецькій, Луганській та Херсонській областях стосовно ОСОБА_7 про звільнення від призначеного покарання з випробовуванням після закінчення іспитового строку залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4