Справа № 713/1891/19
Провадження №1-кс/713/42/24
УХВАЛА

іменем України

06.02.2024 м. Вижниця

Вижницький районний суд Чернівецької області в складі: головуючий суддя ОСОБА_1 , з участю секретаря судових засідань ОСОБА_2 , за участю потерпілого ОСОБА_3 , розглянувши у відкритому судовому засіданні заяву потерпілого ОСОБА_3 , про відвід судді Путильського районного суду Чернівецької області ОСОБА_4 , у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000310 від 30.07.2019 року за обвинуваченням ОСОБА_5 , у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ст.186 ч.2, ст.246 ч.3 КК України, -

ВСТАНОВИВ

23 січня 2024 року до Вижницького районного суду Чернівецької області на підставі ухвали Чернівецького апеляційного суду від 19 січня 2024 року надійшла заява потерпілого ОСОБА_3 про відвід судді ОСОБА_4 у кримінальному провадженні внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000310 від 30.07.2019 року за обвинуваченням ОСОБА_5 , у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ст.186 ч.2, ст.246 ч.3 КК України.

Заява про відвід обґрунтована тим, що просить відвести від участі у даній справі головуючого суддю ОСОБА_4 , оскільки головуючий суддя не орієнтується в нумерації кримінального провадження по справі, ні - хто являється учасниками справи. З огляду його листа №713/1891/19/2544/2023 від 30.11.2023 року вбачається, що є кримінальне провадження за №0000310, і про це повідомлені конкретні особи: прокурор Вижницької окружної прокуратури, обвинувачений та його захисник, потерпілий та його представник, а вже до Чернівецького апеляційного суду, як про це йдеться в ухвалі Чернівецького апеляційного суду від 14 грудня 2023р.( стор.1) від нього надійшло подання про направлення його заяви про відвід головуючого судді у кримінальному провадженні № 0000001..., і далі ( стор.2 абз.2 та резолют, част.) - №0000001.

Тільки головуючий суддя Вижницького районного суду ОСОБА_6 при розгляді його заяви про відвід судді ОСОБА_4 визначився, хто являється учасниками у справі та зазначив в ухвалі суду від 28.12.2023 року, що, в судове засідання представник ДП «Берегометське лісомисливське господарство» не з`явився (стор.1 абз.9). При триманні даної заяви можна прийняти за належне його ставлення до головуючого судді по справі, щоб заявити самовідвід та не передавати подання до Чернівецького апеляційного суду про визначення підсудності розгляду його заяви про відвід.

Вважає, що дані обставини є підставою для відводу судді на підставі п.4 ч.1 ст.75 КПК України.

Просив відвести суддю ОСОБА_4 від розгляду кримінального провадження.

В судовому засіданні ОСОБА_3 підтримав заяву, просив задовольнити.

В судове засідання представник потерпілого адвокат ОСОБА_7 не з`явився.

В судове засідання прокурор не з`явився, належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи.

В судове засідання представник ДП «Берегометське лісомисливське господарство» не з`явився, належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи.

В судове засідання обвинувачений ОСОБА_5 не з`явився.

В судове засідання захисник ОСОБА_8 не з`явилась, подала заяву про розгляд справи у без участі захисника та обвинуваченого.

Відповідно до ч.3 ст.81 КПК України, при розгляді відводу має бути вислухана особа, якій заявлено відвід, якщо вона бажає дати пояснення, а також думка осіб, які беруть участь у кримінальному провадженні. Питання про відвід вирішується в нарадчій кімнаті вмотивованою ухвалою слідчого судді, судді (суду). Заява про відвід, що розглядається судом колегіально, вирішується простою більшістю голосів.

В судове засідання суддя ОСОБА_4 не з`явився, будучи належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи, пояснень суду не надано.

Суд, заслухавши ОСОБА_3 , вивчивши заяву про відвід судді, дійшов до такого висновку.

Вичерпний перелік обставин, за наявності яких суддя безумовно підлягає відводу, визначений ст.75 КПК України.

Відповідно до п.4 ч.1 ст.75 КПК України, на які посилається потерпілий, суддя не може брати участь у кримінальному провадженні: за наявності інших обставин, які викликають сумнів у його неупередженості.

За змістом ст.80 КПК України відвід повинен бути вмотивованим.

Конкретизуючи суб`єктивний критерій, Європейський суд з прав людини підкреслює, що поки не доведено інше, діє презумпція особистої безсторонності судді. Критерієм суб`єктивної безсторонності є відсутність з боку судді умисних або необережних дій чи висловлювань, які б свідчили про пряму чи опосередковану особисту зацікавленість у вирішенні справи або іншим чином давали б підстави сумніватися в його неупередженості. Суб`єктивна упередженість полягає, як правило, в умисних чи необережних діях або висловлюваннях суддів (присяжних) перед початком чи під час судового розгляду справи. У світлі прецедентної практики Суду об`єктивно безстороннім є судовий орган, діяльність якого відповідає таким критеріям: забезпечується не лише здійснення правосуддя, а й зовнішній вияв того, що відбувається; суддею створено достатні гарантії для усунення об`єктивно виправданих підстав (і навіть потенційної можливості) побоюватися, що він, незалежно від особистої поведінки, не є безстороннім.

Так Європейським судом з прав людини у п. 66 у рішенні по справі «Мироненко і Мартенко проти України» зазначено, що згідно з усталеною практикою Суду наявність безсторонності має визначатися для цілей пункту 1 статті 6 Конвенції за допомогою суб`єктивного та об`єктивного критеріїв. За суб`єктивним критерієм оцінюється особисте переконання та поведінка конкретного судді, тобто чи виявляв суддя упередженість або безсторонність у даній справі. Відповідно до об`єктивного критерію визначається, серед інших аспектів, чи забезпечував суд як такий та його склад відсутність будь-яких сумнівів у його безсторонності (зокрема, рішення у справах «Фей проти Австрії» (Fey v. Austria), рішення від 24 лютого 1993 року, серія A, N 255, с. 12, п. 27, 28 і 30, та «Веттштайн проти Швейцарії» (Wettstein v. Switzerland), заява N 33958/96, п. 42, ЄСПЛ 2000-XII).

Стосовно об`єктивної неупередженості у справі «Фей проти Австрії» Європейський суд з прав людини зауважив, що вона полягає у відсутності будь-яких законних сумнівів в тому, що її забезпечено та гарантовано судом, а для перевірки на об`єктивну неупередженість слід визначити, чи є факти, які не залежать від поведінки судді, що можуть бути встановлені та можуть змусити сумніватися у його неупередженості.

У справі «Хаушильд проти Данії» Європейський суд з прав людини зазначив про необхідність доказів фактичної наявності упередженості судді для відсторонення його від справи. Причому суддя вважається безстороннім, якщо тільки не з`являються докази протилежного.

Особиста безсторонність суду презюмується, поки не надано доказів протилежного (рішення Європейського суду з прав людини у справі Веттштайн проти Швейцарії, п. 43).

Таким чином існує презумпція неупередженості судді. А якщо з`являються сумніви щодо цього, то для його відводу в ході об`єктивної перевірки має бути встановлена наявність певної особистої заінтересованості судді, певних його прихильностей, уподобань стосовно однієї зі сторін у справі. При цьому враховується думка сторін, однак вирішальними є результати об`єктивної перевірки.

Сумнів у неупередженості судді повинен бути розумним, інакше будь-який судовий процес можна було б перетворити у безкінечний ланцюг недовіри до суду та, відповідно, зміну його складу.

Суд вважає, що викладені обставини в заяві не можуть свідчити про упередженість та заінтересованість, як судді у розгляді даного кримінального провадження, а тому і не є підставою для відводу судді в розумінні ст.75 КПК України.

Враховуючи викладене, суд приходить до висновку, що задоволення відводу з наведених підстав призведе до необґрунтованого усунення головуючого від здійснення правосуддя у кримінальному провадженні.

Крім того, суд вважає, що подана заява про відвід фактично є скаргою на дії судді та частково зводиться до незгоди заявника з процесуальними рішеннями судді під час розгляду вказаного кримінального провадження.

Спори щодо процедури судового провадження мають вирішуватися у рамках цього провадження шляхом подання клопотань, заяв, обговорення учасниками провадження і прийняття рішення головуючим суддею. Незгода з рішеннями головуючого судді може бути доводом апеляційної скарги, а не підставою для його відводу.

Зважаючи на вищезазначені положення закону та наведені судом обставини, суд дійшов висновку про відсутність підстав для відводу судді ОСОБА_4 , а тому в задоволенні заяви ОСОБА_3 про відвід судді ОСОБА_4 необхідно відмовити.

Керуючись ст.ст.75, 80, 81, 82 КПК України, Суд, -

УХВАЛИВ:

В задоволенні заяви потерпілого ОСОБА_3 , про відвід судді Путильського районного суду Чернівецької області ОСОБА_4 , у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000310 від 30.07.2019 року за обвинуваченням ОСОБА_5 , у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ст.186 ч.2, ст.246 ч.3 КК України, - відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Іван КИБИЧ