Провадження № 1-кс/333/3920/23
УХВАЛА

08 грудня 2023 року м. Запоріжжя

Слідчий суддя Комунарського районного суду м. Запоріжжя ОСОБА_1 за участю: секретаря судового засідання ОСОБА_2 , слідчого СВ ВП №4 Запорізького РУП ГУНП в Запорізькій області ОСОБА_3 , прокурора ОСОБА_4 , підозрюваного ОСОБА_5 , його захисника ОСОБА_6 , розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі Комунарського районного суду м. Запоріжжя клопотання слідчого СВ ВП №4 Запорізького РУП ГУНП в Запорізькій області ОСОБА_3 про застосування до підозрюваного запобіжного заходу у виді тримання під вартою у кримінальному провадженні № 0001794, відомості про яке внесені до ЄРДР 07.12.2023 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.263 КК України та додані до нього матеріали, -

ВСТАНОВИВ:

08.12.2023 року слідчий СВ ВП №4 Запорізького РУП ГУНП в Запорізькій області ОСОБА_3 звернулася до суду із клопотанням про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою у кримінальному провадженні № 0001794, відомості про яке внесені до ЄРДР 07.12.2023 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.263 КК України відносно:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який народився у м.Сєвєродонецьку, Луганської області, громадянина України, має середню спеціальну освіту, одруженого, перебуває на посаді гранатометника 1 гірсько-штурмового взводу 2 гірсько-штурмової роти 2 гірсько-штурмового батальйону у військовій частині НОМЕР_1 , спеціальне звання: солдат, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше судимого:

1) 04.12.2012 року Сєвєродонецьким міським судом Луганської області за ч.1 ст.190 КК України до 1 року обмеження волі з іспитовим строком на 1 рік;

2) 14.08.2013 року Сєвєродонецьким міським судом Луганської області за ч.2 ст.186 КК України з врахуванням вимог ч.2 ст.70 КК України до 4 років позбавлення волі;

3) 16.08.2013 року Сєвєродонецьким міським судом Луганської області за ч.2 ст.186, ч.2 ст.190 КК України з врахуванням вимог ч.4 ст.70 КК України до 4 років 2 місяців позбавлення волі;

4) 16.11.2016 року Рубіжанським міським судом Луганської області за ч.2 ст.185 КК України до 4 років позбавлення волі з іспитовим терміном 2 роки;

5) 17.10.2018 року Сєвєродонецьким міським судом Луганської області за ч.2 ст.185 КК України з врахуванням вимог ст.71 КК України до 4 років 2 місяців позбавлення волі. Звільнився 19.07.2022 року.

Своє клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий обґрунтувала таким.

Досудовим розслідуванням встановлено, що 22.09.2022 року ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_5 відповідно до Указу Президента України від 24.02.2022 року № 69 «Про загальну мобілізацію» був призваний по мобілізації та направлений до військової частини НОМЕР_1 , де проходив військову службу на посаді гранатометника 1 гірсько-штурмового взводу 2 гірсько-штурмової роти 2 гірсько-штурмового батальйону.

Згідно вимогам ст.ст. 11, 16, 49 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, затвердженого Законом України «Про Статут внутрішньої служби Збройних Сил України» (далі - Статуту внутрішньої служби ЗС України) військовослужбовець ВЧ НОМЕР_1 ОСОБА_5 зобов`язаний свято і непорушно додержуватися Конституції України та законів України, Військової присяги, віддано служити Українському народові, сумлінно і чесно виконувати військовий обов`язок, поважати честь і гідність кожної людини, додержуватися правил поведінки військовослужбовців, беззастережно виконувати накази командирів (начальників) і захищати їх у бою, знати й утримувати в готовності до застосування закріплене озброєння, берегти державне майно, завжди пам`ятати, що за його поведінкою судять про Збройні Сили України в цілому.

Відповідно до ст.ст. 1, 4, 6 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, затвердженого Законом України «Про Дисциплінарний статут Збройних Сил України» (далі Дисциплінарний статут ЗС України) військова дисципліна зобов`язує кожного військовослужбовця бездоганно та неухильно додержуватися Конституції та законів України, Військової присяги, неухильно виконувати вимоги військових статутів, накази командирів, поводитися з гідністю й честю, не допускати самому і стримувати інших від негідних вчинків, застосовувати зброю лише в бойовій обстановці, а в мирний час у виняткових випадках, відповідно до вимог Статуту внутрішньої служби ЗС України.

Відповідно до «Положення про дозвільну систему», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України №576 від 12.10.1992 року та інструкції «Про порядок виготовлення, придбання, зберігання, обліку, перевезення та використання вогнепальної, пневматичної і холодної зброї, пристроїв вітчизняного виробництва для відстрілу патронів з гумовими або аналогічними за своїми властивостями метальними снарядами несмертельної дії, та зазначених патронів, а також боєприпасів до зброї або вибухових матеріалів» передбачено порядок отримання дозвільних документів на придбання бойових припасів.

Проте, в порушення вищезазначених вимог законодавства, ОСОБА_5 діючи умисно, тобто усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, вчинив незаконне придбання та зберігання бойових припасів, а саме: не пізніше 13:00 год. 07.12.2023 року, у невстановленому місці, за невстановлених органом досудового розслідування обставин, знайшов, тим самим придбав 5 предметів схожих на корпуси до гранат, 3 предмета схожих на запал типу УЗГРМ, предмет схожий на димову шашку, 270 предметів схожих на патрони калібру 5,45мм, після чого переніс та почав незаконно зберігати, вказані предмети за місцем свого мешкання в приміщенні квартири АДРЕСА_3 до моменту вилучення вказаних предметів працівниками поліції 07.12.2023 року.

Таким чином, ОСОБА_5 за викладених вище обставин, підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.263 КК України - незаконне зберігання, придбання, носіння боєприпасів без передбаченого законом дозволу.

Наявність обґрунтованої підозри ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.263 КК України підтверджується зібраними під час досудового розслідування доказами.

Необхідність обрання стосовно підозрюваного ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обумовлюється наявністю ризиків, передбачених п.п. 1, 3, 5 ч.1 ст.177 КПК України, а саме:

- переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду, з метою ухилення від суворого покарання, яке може йому загрожувати у разі визнання його винним. Крім цього, встановлено, що відповідно до довідки №3944 про самовільне залишення військової частини військовослужбовцями ЗСУ, ОСОБА_5 , 03.12.2023 самовільно залишив військову частину та перебуває у розшуку. Враховуючи те, що у зв`язку з введеним воєнним станом на території держави та фактичною війною російської федерації проти України існує ризик того, що підозрюваний не прибуде у визначений час до органу поліції або прокуратури та уникнути відповідальності;

- незаконно впливати на свідків у цьому кримінальному провадженні, враховуючи те, що підозрюваний обізнаний про анкетні дані та місце мешкання свідків, які своїми показаннями підтверджують його причетність до скоєння кримінального правопорушення;

- вчинити інше кримінальне правопорушення, з урахуванням отриманих характеристик на ОСОБА_5 (на момент вчинення кримінального правопорушення перебував у стані алкогольного сп`яніння).

Жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам. передбаченим ст. 177 КПК України, з наступних підстав:

- при обранні особистого зобов`язання та домашнього арешту підозрюваний зобов`язується не відлучатися із населеного пункту, в якому він зареєстрований, житла, в якому він проживає чи перебуває, без дозволу слідчого. Враховуючи встановлені ризики, характер інкримінованого злочину та відомості про особу підозрюваного, відсутні гарантії виконання підозрюваним умов зазначеного запобіжного заходу у добровільному порядку, без наявності певних обмежень, у зв`язку з тим, що підозрюваний зареєстрований поза межами Запорізької області;

- особи, які заслуговують на довіру та поручаються за виконання підозрюваним ОСОБА_5 обов`язків, передбачених ст. 194 КПК України, відсутні та під час досудового розслідування, слідчому представлені не були. Відсутність таких осіб, унеможливлює застосування відносно нього запобіжного заходу у вигляді особистої поруки або застави.

У судовому засіданні прокурор ОСОБА_4 повністю підтримав клопотання слідчого, просив його задовольнити. Додатково зазначив, що 07.12.2023 року на лінію «102» подзвонила дружина підозрюваного, яка зазначила, що ОСОБА_5 знаходиться у стані алкогольного сп`яніння, тримає у руці предмет схожий на гранату та погрожує її зірвати. У подальшому, коли працівники поліції прибули за адресою місця проживання підозрюваного встановили, що ОСОБА_5 є військовослужбовцем, перебуває у стані алкогольного сп`яніння та на кухні предмети схожі на гранати та набої до зброї.

Підозрюваний ОСОБА_5 пояснив, що він фактично свою вину визнає, але просить слідчого суддю застосувати до нього інший, більш м`який запобіжний захід, ніж тримання під вартою. Він більше року перебуває на військовій службі. З 29.11.2023 року разом із своїми побратимами з боями виходили з-під Роботине, Запорізької області. 03.12.2023 року він прибув у Запоріжжя до своєї родини разом із всією військовою екіпіровкою, у т.ч. набоями та гранатами. Перед тим як попасти додому до військової частини він не повертався, тому і не зміг там залишити вказані речі. У подальшому, хотів гранати та набої викинути у річку Дніпро, для небезпеки, але не встиг цього зробити. 07.12.2023 року він посварився з дружиною та вжив алкогольні напої. У зв`язку з його станом та сваркою, дружина викликала працівників поліції, які під час огляду місця події виявили та вилучили гранати і набої.

Захисник ОСОБА_6 заперечував проти задоволення клопотання слідчого, зазначивши, що прокурор не довів про наявність ризиків, зазначених у клопотанні слідчого. Крім того, під час судового розгляду не доведено, що підозра є обґрунтованою. ОСОБА_5 є військовослужбовцем, тому має право зберігати гранати та набої. Жодним чином не встановлено, чи міг підозрюваний передати на зберігання ці предмети у військовій частині після боїв, в яких останній приймав участь.

Вислухавши доводи прокурора та захисника, думку та пояснення підозрюваного, дослідивши матеріали кримінального провадженні, додані до клопотання слідчого, в їх сукупності, суд дійшов до такого.

У судовому засіданні встановлено, що 07.12.2023 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань були внесені відомості про скоєння кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.263 КК України (кримінальне провадження №0001794).

07.12.2023 року постановою начальника СВ ВП №4 Запорізького РУП ГУНП в Запорізькій області ОСОБА_7 призначено групу слідчих, яким доручено здійснювати досудове розслідування кримінального провадження №0001794, старшим групи призначено ОСОБА_3

08.12.2023 року керівник Запорізької спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Східного регіону ОСОБА_8 у кримінальному провадженні №0001794 призначив групу прокурорів: ОСОБА_4 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_8 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 та ОСОБА_14 , старший групи - ОСОБА_4

07.12.2023 року о 16 год. 35 хв. ОСОБА_5 був фактично затриманий у порядку ст.208 КПК України.

08.12.2023 року ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.263 КК України.

Згідно повідомлення т.в.о. начальника ІНФОРМАЦІЯ_3 підполковника ОСОБА_15 відносно солдата ОСОБА_5 : 30.05.2023 року були внесені відомості до ЄРДР за ч.5 ст.407 КК України (кримінальне провадження №0000171); 10.10.2023 року були внесені відомості до ЄРДР за ч.5 ст.407 КК України (кримінальне провадження №0000368). Крім того, ОСОБА_5 згідно інформації військової частини НОМЕР_1 вважається таким, що самовільно залишив вказану військову частину з 02.12.2023 року.

Клопотання слідчого про застосування запобіжного заходу, погоджене із прокурором - прокурором Запорізької спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Південного округу ОСОБА_4 . Копію вказаного клопотання та доданих до нього матеріалів захисник та підозрюваний ОСОБА_5 отримали 08.12.2023 року о 13 год. 50 хв., тому встановлений законодавством час для ознайомлення з вказаними матеріалами, був дотриманий, враховуючи початок судового засідання. До матеріалів клопотання додані копії документів, якими слідчий обґрунтовує доводи клопотання.

Відповідно до ст.194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчинені підозрюваним кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених ст. 177 КПК, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Із змісту наведених норм випливає, що завданням застосування будь-якого запобіжного заходу є забезпечення належної процесуальної поведінки особи, яка піддана кримінальному переслідуванню, а при обранні того чи іншого запобіжного заходу, достатнього і необхідного у кожному конкретному випадку, крім тяжкості звинувачення, необхідно враховувати сукупність перелічених в законі обставин.

Вважаю, що прокурором у судовому засіданні доведено, про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_5 кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.263 КК України. На думку слідчого судді, зазначене підтверджується зібраними у кримінальному провадженні доказами, а саме:

- даними протоколу огляду місця події від 07.12.2023 року, згідно яких 07.12.2023 року у період часу з 15 год. 30 хв. до 16 год. 25 хв. слідчий СВ ВП №4 ГУНП в Запорізькій області ОСОБА_3 провела огляд місця події за адресою: АДРЕСА_2 , під час якого:

1) в коридорі на підлозі було виявлено та вилучено: 5 (п`ять) предметів, схожих на магазини до стрілецької зброї, кожен з яких споряджений 30 (тридцятьма) предметами схожими на патрони та упаковано до спецпакету WAR1578923;

2) у приміщенні кухні, на підлозі під вікном виявлено сумку скидання магазинів АК в якій виявлено та вилучено:

-предмет схожий на корпус гранати РГД-5, що відповідно до довідки категорії вибухонебезпечності виявлених вибухових матеріалів від 07.12.2023 року належить до категорії «обмежено небезпечний» та є корпусом гранати РГД-5 з маркуванням на корпусі, який читається як РГД-5 ? 200-72 Т, упаковано до картонної коробки;

-предмет схожий на корпус гранати РГД-5, що відповідно до довідки категорії вибухонебезпечності виявлених вибухових матеріалів від 07.12.2023 року належить до категорії «обмежено небезпечний» та є корпусом гранати РГД-5 з маркуванням на корпусі, який читається як РГД-5 ? 159-77 Т, упаковано до картонної коробки;

-предмет схожий на корпус гранати Ф-1, що відповідно до довідки категорії вибухонебезпечності виявлених вибухових матеріалів від 07.12.2023 року належить до категорії «обмежено небезпечний» та є корпусом гранати Ф-1 з маркуванням на корпусі, який читається як: 386-46-66 Т, упаковано до картонної коробки;

-предмет схожий на корпус гранати Ф-1, що відповідно до довідки категорії вибухонебезпечності виявлених вибухових матеріалів від 07.12.2023 року належить до категорії «обмежено небезпечний» та є корпусом гранати Ф-1 на поверхні якого маркувальне позначення відсутнє, упаковано до картонної коробки;

-предмет схожий на корпус гранати М-50, що відповідно до довідки категорії вибухонебезпечності виявлених вибухових матеріалів від 07.12.2023 року належить до категорії «обмежено небезпечний» та є корпусом гранати М-50 на поверхні якого мається маркувальне позначення як: С 04115 00020, упаковано до картонної коробки;

-предмет схожий на запал до гранати УЗРГМ на поверхні якого мається маркувальне позначення як НОМЕР_2 , упаковано до картонної коробки;

-предмет схожий на запал до гранати УЗРГМ на поверхні якого мається маркувальне позначення як НОМЕР_2 , упаковано до картонної коробки;

-предмет схожий на запал до гранати УЗРГМ на поверхні якого мається маркувальне позначення не читається, упаковано до картонної коробки;

-предмет схожий на запал до гранати УЗРГМ на поверхні якого мається маркувальне позначення як НОМЕР_3 , упаковано до картонної коробки;

-предмет схожий на вибухач до гранати М-50 на поверхні якого мається маркувальне позначення як JVA 1634 VRT 2-91, упаковано до картонної коробки;

-60 предметів, схожих на патрони калібру 5,45мм.

3) в кімнаті в тактичному рюкзаку ОСОБА_5 виявлено: 60 предметів, схожих на патрони калібру 5,45мм.; предмет, схожий на тротилову шашку, що відповідно до довідки категорії вибухонебезпечності виявлених вибухових матеріалів від 07.12.2023 належить до категорії «обмежено небезпечний» та є тротиловою шашкою на якій мається позначення: тротилова шашка 200 гр, упаковано до картонної коробки;

- показаннями свідка ОСОБА_16 , яка пояснила, що вона є дружиною ОСОБА_5 та проживає разом з ним та дітьми за адресою: АДРЕСА_2 , вказану квартиру орендують. 02.12.2023 року ОСОБА_5 , який є військовослужбовцем, прийшов додому у відпустку з великою сумкою, що в ній знаходилося вона не знає. 06.12.2023 року ОСОБА_5 близько 20:00 год. став вживати алкогольні напої, потім вона взяла дітей і поїхала на ночівлю до своєї знайомої. 07.12.2023 року близько 11:30 год. вона повернулась додому, та побачила, що її чоловік стоїть з гранатою в руках. Останній став погрожувати, що якщо вона з поліцією, то він всіх підірве. Потім ОСОБА_5 заспокоївся, ліг відпочивати, а вона викликала працівників поліції;

- показаннями свідків ОСОБА_17 та ОСОБА_18 , які зазначили, що 07.12.2023 року були запрошені співробітниками поліції до слідчої дії, в ході проведення якої, в квартирі АДРЕСА_3 , на підвіконні у кімнаті кухні було виявлено та вилучено предмети схожі на гранати, частини від автомата з предметами схожими на набої;

- іншими матеріалами кримінального провадження.

Як неодноразово зазначав у своїх рішеннях Європейський суд з прав людини, факти, які є причиною виникнення підозри, не повинні бути такими самими переконливими як ті, що є необхідними для обґрунтування обвинувального вироку чи суто висунення обвинувачення, що здійснюється на наступній стадії процесу («Мюррей проти Сполученого Королівства» («Murrey v. the United Kingdom»)). Наявність обґрунтованої підозри передбачає наявність фактів або інформації, які б могли переконати об`єктивного спостерігача в тому, що відповідна особа могла вчинити злочин, однак те, що можна вважати «обґрунтованим», залежить від усіх обставин справи («Кемпбелл і Хартлі проти Сполученого Королівства» («Fox, Campbell and Hartley v. the United Kingdom»)).

Прокурор в обґрунтування клопотання слідчого під час судового засідання, на думку слідчого судді, довів наявність фактів та інформації, зміст яких переконав суд у тому, що підозрюваний ОСОБА_5 міг вчинити кримінальне правопорушення, зазначене у клопотанні слідчого про застосування запобіжного заходу.

Тобто, на даному етапі кримінального провадження підозра відносно ОСОБА_5 є цілком обґрунтована. Доводи захисника та підозрюваного, заявлені на захист прав та інтересів останнього обов`язково будуть перевірятися в ході досудового розслідування даного кримінального провадження та судового розгляду у встановленому законом порядку.

При вирішенні питання про застосування запобіжного заходу ОСОБА_5 слідчим суддею враховується тяжкість покарання, що загрожує останньому у разі визнання його винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.263 КК України (санкція зазначеної статті передбачає позбавлення волі на строк від 3 до 7 років позбавлення волі).

Згідно ст.ст. 7-9 КПК України кримінальне процесуальне законодавство України застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини. У рішенні по справі «W проти Швейцарії» від 26.01.1993 року Європейський суд з прав людини вказав, що врахування тяжкості злочину має свій раціональний зміст, оскільки він свідчить про ступінь суспільної небезпечності цієї особи та дозволяє «прогнозувати з достатньо високим ступенем імовірності її поведінку, беручи до уваги, що майбутнє покарання за тяжкий злочин підвищує ризик того, що підозрюваний може ухилитись від слідства».

У рішенні Європейського суду з прав людини у справі «Москаленко проти України» (Заява № 37466/04) від 20.08.2010 року ЄСПЛ вказав, що суворість покарання, яке може бути призначено, є належним елементом при оцінці ризику переховування від суду чи скоєння іншого злочину.

Отже, обвинувачення особи у скоєнні тяжкого злочину та очікуване покарання, яке можливо призначити за вказаний злочин, є однім з факторів, який має враховувати суд при застосуванні запобіжного заходу, хоча такий фактор сам по собі без оцінки усіх інших обставин у сукупності не може слугувати єдиною підставою для тримання особи під вартою.

Тому слідчий суддя вважає, що тяжкість злочину, в якому підозрюють ОСОБА_5 не є самостійною підставою для утримання особи під вартою, але така підозра у сукупності з іншими обставинами збільшує ризик втечі настільки, що його неможливо не враховувати. У справі «Ілійков проти Болгарії» №33977/96 від 26 липня 2001 року ЄСПЛ зазначив, що «суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування або повторного вчинення злочинів».

Слідчий суддя також враховує, що ОСОБА_5 раніше неодноразово судимий, на цей час відносно нього внесені відомості за ч.5 ст.407 КК України у двох кримінальних провадженнях, одружений, на утриманні має трьох малолітніх дітей, має постійне місце мешкання та реєстрації, перебуває на військовій службі.

Вирішуючи питання про застосування до підозрюваного запобіжного заходу слідчий суддя враховує дані про особу ОСОБА_5 та щодо наявності у нього соціальних зв`язків, постійного місця проживання, однак ці обставини не спростовують висновки суду про можливе вчинення підозрюваним нового кримінального правопорушення, а наявність у останнього сім`ї, на думку суду, не є тим дієвим запобіжником, який би мав утримати його від продовження кримінального правопорушення, в якому він підозрюється.

Крім того, враховую, що розуміючи тяжкість вчиненого кримінального правопорушення (злочину), суворість та невідворотність покарання, підозрюваний ОСОБА_5 може переховуватись від органів досудового розслідування та суду.

Вважаю, що ризик, передбачений п.3 ч.1 ст.177 КПК України (незаконно впливати на свідків), про який зазначав прокурор під час судового розгляду не був доведений останнім.

Водночас, слідчий суддя при аналізі пояснень учасників судового засідання, доказів у кримінальному провадженні, даних, що характеризують підозрюваного, дійшов до висновку, що існують ризики, передбачені п.п.1,5 ч.1 ст. 177 КПК України, а саме: можливість переховування від органу досудового розслідування та суду, можливість вчинення нових кримінальних правопорушень. Вказані ризики, на думку слідчого судді є досить вагомим у даному випадку, тому клопотання слідчого про застосування до ОСОБА_5 запобіжного заходу у виді тримання під вартою необхідно задовольнити та застосувати до останнього вказаний запобіжний захід.

Необхідність застосування такого запобіжного заходу до підозрюваного, що обмежує його особисту недоторканість, не буде суперечити нормі ст.5 ч.1 п. «b» Європейської конвенції «Про захист прав людини і основоположних свобод», за якою особи можуть бути арештовані для виконання будь-якого обов`язку, встановленого законом та рішенню Європейського суду з прав людини справа «Чанєв проти України» від 09.10.2014 року.

Відповідно до ч.3 ст.183 КПК України суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним обов`язків, передбачених цим Кодексом, крім випадків, передбачених частиною четвертою цієї статті.

З урахуванням майнового стану підозрюваного ( ОСОБА_5 повідомив, що отримував заробітну платну як військовослужбовець) в даному випадку визначається можливість застосувати розмір застави, передбачений ч.2 ст.182 КПК України, а саме 30 розмірів прожиткових мінімумів для працездатних осіб.

З урахуванням вимог ст.7 ЗУ «Про державний бюджет на 2023 рік», ОСОБА_5 або заставодавець мають право у будь-який момент внести заставу у сумі 80 520 грн.

У разі внесення вказаної застави на підозрюваного ОСОБА_5 покладаються обов`язки, передбачені ст. 194 КПК України.

Відповідно до ч.3 ст.182 КПК України у разі внесення застави згідно з ухвалою слідчого судді, суду щодо особи, стосовно якої раніше було обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, передбачені цією частиною роз`яснення здійснюються уповноваженою службовою особою місця ув`язнення.

Керуючись, ст. ст. 176, 177, 178, 182, 183, 184, 194, 196, 206 КПК України, слідчий суддя, -

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання слідчого СВ ВП №4 Запорізького РУП ГУНП в Запорізькій області ОСОБА_3 про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою у кримінальному провадженні № 0001794, відомості про яке внесені до ЄРДР 07.12.2023 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.263 КК України до підозрюваного ОСОБА_5 - задовольнити частково.

Застосувати до ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у виді тримання під вартою з утриманням його в ДУ «Запорізький слідчий ізолятор» Міністерства юстиції України по 04.02.2024 року (включно).

Строк тримання під вартою ОСОБА_5 рахувати з моменту його фактичного затримання - з 16 год. 35 хв. 07.12.2023 року.

ОСОБА_5 або заставодавець мають право у будь-який момент внести заставу - тридцять розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб у сумі 80 520 (вісімдесят тисяч п`ятсот двадцять) грн.

У разі внесення вказаної застави на ОСОБА_5 покладаються наступні обов`язки, передбачені ст. 194 КПК України, а саме:

1) не відлучатися за межі м. Запоріжжя, без дозволу слідчого, прокурора або суду, залежно від стадії кримінального провадження;

2) повідомляти слідчого, прокурора чи суд, залежно від стадії кримінального провадження, про зміну свого місця проживання.

3) прибувати до слідчого, прокурора, судді, у провадженні якого перебуває кримінальне провадження, один раз на тиждень у час, визначений вказаною посадовою особою.

Апеляційна скарга на ухвалу суду може бути подана протягом п`яти днів з дня її винесення до Запорізького апеляційного суду.

Копію ухвали вручити прокурору, підозрюваному, захиснику підозрюваного, а також надіслати начальнику ДУ «Запорізький слідчий ізолятор» Міністерства юстиції України.

Повний текст ухвали складено 11.12.2023 року.

Слідчий суддя Комунарського районного суду

м. Запоріжжя ОСОБА_1