Справа № 739/2041/23 Головуючий у І інстанції ОСОБА_1
Провадження № 11-сс/4823/466/23
Категорія - тримання під вартою. Доповідач ОСОБА_2
У Х В А Л А

13 жовтня 2023 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Чернігівського апеляційного суду в складі:

Головуючого-суддіОСОБА_2

суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4

секретаря судового засідання ОСОБА_5

за участю

слідчого ОСОБА_6

прокурора ОСОБА_7

Розглянула у відкритому судовому засіданні в місті Чернігові апеляційну скаргу захисника підозрюваного ОСОБА_8 адвоката ОСОБА_9 на ухвалу слідчого судді Новгород-Сіверського районного суду Чернігівської області від 22 вересня 2023 року,

В С Т А Н О В И Л А :

Цією ухвалою підозрюваному у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 121 КК України, ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженцю та мешканцю АДРЕСА_1 , громадянину України, з повною загальною середньою освітою, не працюючому, не одруженому, раніше судимому, обраний запобіжний захід у виді тримання під вартою до 21 листопада 2023 року включно, без визначення розміру застави.

Задовольняючи клопотання, слідчий суддя вказав на існування ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України, що з урахуванням тяжкості вчиненого кримінального правопорушення в співставленні з характеризуючими даними та процесуальною поведінкою підозрюваного, який розуміючи тяжкість можливого покарання може ухилитися від слідства та суду, впливати на свідків та іншу підозрювану, може вчинити інше кримінальне правопорушення, у разі обрання більш м`якого виду запобіжного заходу.

В апеляційній скарзі захисник просить ухвалу слідчого судді скасувати, постановити нову. Мотивує тим, що ухвала слідчого судді як за формою, так і за змістом, суперечить нормам кримінального процесуального закону, в ній не наведені а ні обставини, які свідчать про існування ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, а ні обставини, які свідчать про недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, відсутні посилання на будь-які докази цих обставин, адже суд посилається лише на докази обґрунтованості підозри.

Існування ризику переховування від слідства та суду слідчий суддя вбачив лише в усвідомленні підозрюваним тяжкості покарання, що, на думку слідчого судді, може спонукати його переховуватися від слідства та суду. Додатково ще зазначено про відсутність роботи, як про обставину, що сприяє цьому ризику. Будь-яких інших обставин і, відповідно, доказів, які ці обставини підтверджують, не зазначено.

Однак, ризик переховування не може оцінюватися виключно на підставі тяжкості можливого покарання. Відсутність постійного місця роботи не є доказами того, що особа зникне. У даному випадку слідчим слід наводити і доводити інші обставини, які свідчать про можливість переховування.

Обставини, які вказують на високу ймовірність втечі підозрюваного, в клопотанні слідчого не наводилися і судом не досліджувалися. На думку захисника, встановлені обставини навпаки свідчать про низьку ймовірність втечі ОСОБА_8 , оскільки з моменту вчинення кримінального правопорушення підозрюваний, знаючи про смерть ОСОБА_10 , не вчиняв спроби переховуватися від слідства, попри притягнення до кримінальної відповідальності в минулому ніколи раніше не переховувався від слідства та суду. З моменту вчинення злочину до прийняття рішення про обрання запобіжного заходу минув досить тривалий строк 7 місяців, ОСОБА_8 не затримувався та на розгляд клопотання з`явився добровільно, що свідчить про відсутність ризику, передбаченого ч. 1 ст. 177 КПК України.

Вважає надуманим ризик впливу на іншу підозрювану ОСОБА_11 яка є співмешканкою підозрюваного, вони разом проживали до моменту обрання ОСОБА_8 запобіжного заходу, отже, об`єктивно відсутні будь-які припущення та здогадки, як саме підозрюваний може на неї впливати та з якою метою, адже вони мали достатньо часу обговорити всі подробиці та версії щодо вчиненого кримінального правопорушення.

Обмеження розгляду клопотання про обрання, продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою лише наведенням переліку законодавчих (стандартних) підстав для його застосування без установки їх наявності та обґрунтування до конкретної особи є порушенням вимог п. 4 ст. 5 Конвенції Ради Європи про захист прав людини і основних свобод.

Заслухавши доповідача, слідчого та прокурора, які заперечували проти аргументів апеляційної скарги, вважали, що саме такий запобіжний захід зможе запобігти встановленим ризикам, підстав для обрання більш м`якого запобіжного заходу стороною захисту наведено не було, дослідивши матеріали провадження та перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає апеляційну скаргу захисника залишити без задоволення.

Відповідно до ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких заходів, не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України.

Як убачається з матеріалів провадження ОСОБА_8 підозрюється в тому, що 21 лютого 2023 року, близько 16 години, наніс ОСОБА_10 тілесні ушкодження у вигляді закритої травми грудної клітки зліва, з переломами ребер по різних анатомічних лініях з розривами плеври та нижньої долі лівої легені, що потягли за собою масивну крововтрату, від якої ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_10 помер.

За даним фактом СВ Новгород-Сіверського РВП ГУНП в Чернігівській області 23 лютого 2023 року були внесені відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000101, за ознаками вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 121, ч. 1 ст. 125 КК України.

22 вересня 2023 року ОСОБА_8 було вручено письмове повідомлення про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 121 КК України.

При вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, слідчий суддя відповідно до вимог ст. 178 КПК України, перевіряє вагомість доказів про вчинення підозрюваним кримінального правопорушення, тяжкість покарання, міцність соціальних зв`язків підозрюваного в місці його постійного проживання, його репутацію, майновий стан, наявність судимостей та інші обставини, які забезпечать належну процесуальну поведінку особи під час досудового розслідування та судового розгляду.

Поняття «обґрунтованість підозри» включає існування фактів чи інформації, які надають підстави суду вважати, що підозрювана особа ймовірно вчинила правопорушення, та оголошення підозри у вчиненні кримінального правопорушення.

Слідчий суддя правильно встановив, що наведені у клопотанні слідчого доводи свідчать про обґрунтованість пред`явленої підозри та підтверджуються доказами, достатніми, на етапі досудового розслідування, для застосування запобіжного заходу.

У статті 5 Рекомендації Комітету Міністрів Ради Європи R(80) 11 від 27.06.1980 «Про взяття під варту до суду» зауважується, що при розгляді питання про необхідність тримання під вартою, судовий орган повинен брати до уваги обставини конкретної справи, у тому числі характер та тяжкість інкримінованого злочину.

Водночас, відповідно до практики Європейського Суду з прав людини вагомою підставою для вирішення питання про необхідність попереднього ув`язнення особи є ризик перешкоджання встановленню істини у справі та переховування цієї особи від правосуддя. При цьому зазначено, що небезпека перешкоджання встановленню істини у справі та переховування особи від правосуддя може вимірюватися суворістю можливого покарання в сукупності з наявністю даних про матеріальний, соціальний стан особи, її зв`язками з державою, у якій його переслідують та міжнародними контактами.

Ризик - це ймовірність того, що підозрюваний може ухилитися від кримінальної відповідальності та незаконно впливати на свідків.

Особливість запобіжних заходів полягає в тому, що вони застосовуються не за конкретну недобросовісну поведінку підозрюваного, а превентивно, як гарантія настання правосуддя в майбутньому. При цьому слід враховувати, що якась ймовірність того, що підозрюваний зможе спробувати ухилитись від відповідальності, існує завжди.

З матеріалів кримінального та судового проваджень вбачається, що ОСОБА_8 підозрюється у вчиненні умисного кримінального правопорушення, яке відповідно до ст. 12 КК України, відноситься до категорії тяжких, за яке передбачено покарання до десяти років позбавлення волі, отже розуміючи невідворотність та тяжкість можливого покарання підозрюваний може ухилитися від явки до слідчого та суду.

Твердження захисника про те, що з часу вчинення кримінального правопорушення та до моменту обрання запобіжного заходу ОСОБА_8 не ухилявся від слідства та не робив спроб переховуватись не приймаються до уваги, оскільки підозру ОСОБА_8 було оголошено лише 22 вересня 2023 року, тобто, до цього часу він не мав статусу у кримінальному провадженні, а тому не відчував небезпеки, не мав підстав ухилятися від слідства та суду.

До того ж, потерпілий помер вдома після того, як його виписали з лікарні, що могло створити для підозрюваного уявні умови для того, щоб відчувати себе безкарно та не перейматися тим, що можливо від його дій наступила смерть ОСОБА_10 .

Крім того, ОСОБА_8 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення в період, коли в країні йде запекла боротьба за відстоювання територіальної цілісності держави, по відношенню до іншої людини, шляхом замаху на її життя та здоров`я, від дій якого потерпілий помер, що свідчить про його підвищену суспільне небезпечність та вказує на обґрунтованість вказаного стороною обвинувачення ризику переховування підозрюваного від органів досудового розслідування та суду.

Більш того, ОСОБА_8 офіційно не працює, не одружений, дітей та інших осіб на утримання не має, що свідчить про відсутність у нього міцних соціальних зв`язків, які б утримували його від протиправної поведінки та гарантували дотримання покладених на нього процесуальних обов`язків.

Перебуваючи на волі, ОСОБА_8 матиме можливість спілкуватись з іншою підозрюваною у кримінальному провадженні, з якою спільно проживає, та свідками у кримінальному провадженні, що підтверджує наявність вказаного слідчим та прокурором ризику можливого впливу на них з метою зміни ними своїх показань на користь підозрюваного.

Наголошуючи на тому, що органом досудового розслідування не доведено наявність обґрунтованих ризиків неналежної процесуальної поведінки підозрюваного, захисник не наводить жодних даних які б позитивно його характеризували та свідчили, що при обранні більш м`якого виду запобіжного заходу ОСОБА_8 виконуватиме покладені на нього процесуальні обов`язки, в той час, як існування ризиків є доведеним.

Отже, на даному етапі досудового розслідування, слідчий суддя прийшов до вірного висновку, що встановлені обставини дійсно викликають підозру в тому, що ОСОБА_8 дотримуватиметься належної процесуальної поведінки та утворюють реальні ризики, про які вказали як слідчий у своєму клопотанні, так і прокурор у судовому засіданні, з чим погодився слідчий суддя та погоджується колегія суддів.

Таким чином, слідчим суддею в ухвалі, правильно названі та враховані наявні ризики, передбачені ст. 177 КПК України, а також вірно оцінені в сукупності усі обставини, на підставі яких був обраний запобіжний захід, особливо з врахуванням особи підозрюваного та його процесуальної поведінки, що узгоджується з позицією Європейського суду з прав людини.

Враховуючи наведене та керуючись ст. ст. 404-405, 407, 422, 424 КПК України, колегія суддів,

У Х В А Л И Л А :

Апеляційну скаргу захисника адвоката ОСОБА_9 залишити без задоволення, а ухвалу слідчого судді Новгород-Сіверського районного суду Чернігівської області від 22 вересня 2023 року про обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою підозрюваному у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 121 КК України, ОСОБА_8 , без змін.

Ухвала набуває законної сили після її проголошення й касаційному оскарженню не підлягає.

СУДДІ:

ОСОБА_12 ОСОБА_13 ОСОБА_14