Провадження № 1-в/522/441/23
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 жовтня 2023 року м. Одеса

Приморський районний суд м. Одеси у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участі секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши подання начальника Приморського РВ філії ДУ «Центр пробації» в Одеській області ОСОБА_3 про звільнення від призначеного покарання, у зв`язку із закінченням строків давності виконання обвинувального вироку стосовно:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Одеси, громадянина України, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , засудженого 26.04.2021 року вироком Київського районного суду м. Одеси за ч. 2 ст. 15, ч. 1 ст. 185 КК України, до покарання у виді громадських робіт на строк сто годин,

ВСТАНОВИВ:

29.09.2023 року до Приморського районного суду м. Одеси надійшло подання начальника Приморського РВ філії ДУ «Центр пробації» в Одеській області ОСОБА_3 про звільнення від призначеного покарання, у зв`язку із закінченням строків давності виконання обвинувального вироку стосовно ОСОБА_4 , засудженого 26.04.2021 року вироком Київського районного суду м. Одеси за ч. 2 ст. 15, ч. 1 ст. 185 КК України, до покарання у виді громадських робіт на строк сто годин.

Від представника органу пробації до суду надійшло клопотання про розгляд подання без його участі.

Прокурор та засуджений ОСОБА_4 в судове засідання не з`явились, про дату, час та місце повідомлялись належним чином.

Відповідно до ч. 5 ст. 539 КПК України, неприбуття в судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про місце та час розгляду клопотання (подання), не перешкоджає проведенню судового розгляду.

Суд, вивчивши матеріали справи, приходить до висновку, що подання підлягає задоволенню з таких підстав.

Пунктом 1 частини 1 статті 80 КК України передбачено, що особа звільняється від відбування покарання, якщо з дня набрання чинності обвинувальним вироком його не було виконано за два роки у разі засудження до покарання менш суворого, ніж обмеження волі.

Згідно з ч. 3 ст. 80 КК України перебіг давності зупиняється, якщо засуджений ухиляється від відбування покарання. У цих випадках перебіг давності відновлюється з дня з`явлення засудженого від відбування покарання або з дня його затримання. У цьому разі строки давності, передбачені п.п. 1-3 ч. 1 цієї статті, подвоюються.

Згідно з ч. 4 ст. 80 КК України перебіг давності переривається, якщо до закінчення строків, зазначених у ч. 1 та ч. 3 цієї статті, засуджений вчинить новий злочин. Обчислення давності в цьому випадку починається з дня вчинення нового злочину.

Так, ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , засуджений 26.04.2021 року Київським районним судом м. Одеси за ч. 2 ст. 15, ч. 1 ст. 185 КК України до покарання у виді громадських робіт на строк 100 годин.

Вирок набрав законної сили 27.05.2021року, матеріали щодо засудженого надійшли до Приморського районного відділу філії Державної установи «Центр пробації» в Одеській області 09.08.2021 року, засудженого було взято на облік згідно вимог чинного законодавства.

Незважаючи на неодноразові виклики до Приморського районного відділу філії Державної установи «Центр пробації» в Одеській області громадянин ОСОБА_4 жодного разу не з`явився.

У зв`язку з вищевикладеним 30.08.2021 року згідно наказу Міністерства Юстиції України № 272/5 від 29.01.2019 року «Про затвердження Порядку здійснення нагляду та проведення соціально-виховної роботи із засудженими до покарань, не пов`язаних з позбавленням волі», Приморським районним відділом філії ДУ «Центр пробації» в Одеській області було розпочато першочергові розшукові заходи для встановлення місцезнаходження засудженого.

12.10.2021 року за вихідним № 8776/28/22-21 на адресу ВП №5 Одеського районного управління поліції №1 ГУНП в Одеській області були направлені матеріали першочергових розшукових заходів стосовно громадянина ОСОБА_4 для організації подальшого розшуку засудженого, однак згідно відповіді від 27.03.2023 року, вхідний №1490, у задоволенні подання відмовлено, мотивуючи відсутністю чіткого кольорового фотозображення особи засудженого копії документа, що посвідчує особу засудженого, а також копії витягу з ЄРДР, копії письмового повідомлення про підозру, постанови про оголошення розшуку підозрюваного, ухвали слідчого на оголошення у розшук та дозволу на затримання з метою приводу.

У зв`язку з вищевикладеним у серпні-вересні 2023 року згідно наказу Міністерства Юстиції України № 272/5 від 29.01.2019 року «Про затвердження Порядку здійснення нагляду та проведення соціально-виховної роботи із засудженими до покарань, не пов`язаних з позбавленням волі», органом пробації були повторно проведені першочергові розшукові заходи для встановлення місцезнаходження засудженого.

За обліками ОБСМЄ та ВРАЦС м. Одеси засуджений ОСОБА_4 не значиться. За даними клінічних лікарень засуджений за медичною допомогою не звертався, потерпілим від нещасного випадку не став.

За адресою, яка була зазначена у вироку суду (м. Одеса, вул. Тіниста, 6/13) засуджений не мешкає, що було з`ясовано під час виходу на вказану адресу працівниками Приморського РВ філії ДУ «Центр пробації» в Одеській області.

17.08.2023 року було надіслано запит до Одеського міського відділу Державної реєстрації актів цивільного стану, з метою з`ясування факту наявності або відсутності актового запису про смерть громадянина ОСОБА_4 . Відповідно листа ВДРАЦС за даними Державного реєстру актів цивільного стану громадян актовий запис про смерть ОСОБА_4 не виявлено.

За даними УІАП ГУНП України в Одеській області засуджений ОСОБА_4 після ухвалення вищевказаного вироку суду більше до кримінальної відповідальності не притягувався.

27.05.2023 року строк давності виконання обвинувального вироку закінчився.

Стаття 80 КК України передбачає нормативне регулювання інституту звільнення від відбування покарання, у зв`язку із закінченням строків давності виконання обвинувального вироку та встановлює імперативні строки, сплив яких є безумовною підставою для звільнення засудженого від відбування призначеного йому покарання.

Правова природа вказаного виду звільнення від відбування призначеного покарання зумовлюється одностороннім обов`язком держави примусово реалізувати через спеціально уповноважені нею органи призначене особі покарання протягом певних строків.

Водночас засуджена до певного виду покарання особа не може перебувати в потенційному очікуванні виконання покарання невизначений проміжок часу, у зв`язку із чим законодавчо встановлюються імперативні строки, сплив яких припиняє наявні між державою і засудженою особою кримінальні правовідносини, а отже, унеможливлює виконання покарання.

Окрім того, частиною третьою статті 80 КК України передбачено положення щодо зупинення перебігу строку давності у разі, якщо засуджений ухиляється від відбування покарання. У цих випадках перебіг давності відновлюється з дня з`явлення засудженого для відбування покарання або з дня його затримання, а строки давності, передбачені пунктами 1-3 частини першої цієї статті, подвоюються.

У частині четвертій статті 80 КК України також передбачено положення про те, що перебіг давності переривається, якщо до закінчення строків, зазначених у частинах першій та третій цієї статті, засуджений вчинить новий середньої тяжкості, тяжкий або особливо тяжкий злочин. Обчислення строку давності в цьому разі починається з дня вчинення нового злочину.

Вказані положення свідчать, що держава втрачає право на виконання призначеного засудженому покарання лише у тих випадках, коли засуджений своєю поведінкою не перешкоджав процедурі його виконання.

За таких обставин застосування статті 80 КК України передбачає дослідження та встановлення судом терміну, протягом якого обвинувальний вирок не виконувався, збігу строку давності його виконання та факту ухилення засудженим від його відбування, що є підставою для зупинення перебігу такого строку давності. При цьому, обов`язковою умовою для такого звільнення є те, що засуджений у межах періоду, зазначеного у статті 80 КК України, не вчинить нового злочину.

Одним із видів покарання є громадські роботи (п. 4 ч. 1 ст. 51 КК України), які відповідно до статті 56 КК України полягають у виконанні засудженим у вільний від роботи чи навчання час безоплатних суспільно корисних робіт, вид яких визначають органи місцевого самоврядування.

Відповідно до приписів ст. 152 КВК України закінчення строків давності виконання обвинувального вироку є підставою для звільнення від відбування покарання.

Ухилення від відбування покарання як підстава для зупинення строків давності виконання обвинувального вироку встановлюється за чітко регламентованою законодавством процедурою, та вирішується виключно судом, оскільки ухилення від відбування покарання у виді громадських робіт, відповідно до ч. 2 ст. 389 КК України, є кримінальним правопорушенням.

Особа визнається такою, що ухиляється від відбування покарання лише за наявності обвинувального вироку.

Відомостей щодо притягнення ОСОБА_4 до кримінальної відповідальності за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 389 КК України (ухилення від відбування покарання у виді громадських робіт), матеріали провадження не містять та суду не надано.

Під ухиленням від відбування покарання розуміють умисні дії або бездіяльність засудженого, спрямовані на невиконання покарання.

Таким чином, єдиною та безумовною підставою для визнання особи такою, що ухиляється від виконання покарання, призначеного їй за вироком суду, є лише наявність обвинувального вироку суду, яким особа буде визнана винною саме в ухиленні від відбування покарання.

Наявність лише факту невиконання засудженим покарання у виді громадських робіт саме по собі не свідчить про ухилення від відбування цього покарання.

Відповідно до ч. 1 ст. 62 Конституції України особа вважається невинуватою у вчиненні злочину і не може бути піддана кримінальному покаранню, доки її вину не буде доведено в законному порядку і встановлено обвинувальним вироком суду.

Відповідно до правового висновку Верховного Суду України у справі №5-324кс15 (постанова від 24 грудня 2015 року) ухилення від відбування покарання, як підстава для зупинення строків давності виконання обвинувального вироку, є особливим юридичним фактом, який може бути підтверджений лише обвинувальним вироком суду, що набрав законної сили, яким особа буде визнана винною в ухиленні від відбування покарання.

Враховуючи вищевикладене, вивчивши матеріали подання, врахувавши думку представника органу пробації, а також те, що вирок стосовно засудженого ОСОБА_4 не був виконаний на протязі більше двох років, а сам засуджений на протязі цього строку не ухилявся від відбування покарання, та не вчинив нового кримінального правопорушення, суд приходить до висновку про можливість задоволення подання та звільнення засудженого ОСОБА_4 від відбування покарання, у зв`язку з закінченням строку давності виконання вироку.

На підставі вищевикладеного та керуючись ст. 80 КК України, ст. 372, 376, 537, 539 КПК України,

ПОСТАНОВИВ:

Подання начальника Приморського РВ філії ДУ «Центр пробації» в Одеській області ОСОБА_3 про звільнення від призначеного покарання, у зв`язку із закінченням строків давності виконання обвинувального вироку стосовно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , задовольнити.

Звільнити засудженого ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , від покарання, призначеного вироком Київського районного суду м. Одеси від 26.04.2021 року, у зв`язку із закінченням строків давності виконання обвинувального вироку.

Ухвала може бути оскаржена до Одеського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги через Приморський районний суд м. Одеси протягом семи днів з дня її проголошення.

Суддя Приморського районного

суду м. Одеси ОСОБА_5