Справа № 946/2194/20
Провадження №1-кп/522/449/24
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07.02.2024 Місто Одеса

Приморський районний суд м. Одеси у складі:

головуючого судді - ОСОБА_1 ,

за участю секретаря - ОСОБА_2

під час судового розгляду у кримінальному провадженні №0000248 від 14.03.2018, 0000662 від 27.09.2022 на підставі обвинувального акту стосовно ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженка м.Білгород-Дністровський Одеської області, громадянка України, має на утриманні малолітню доньку, офіційно не працююча, проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судима за ч. 2 ст. 309 KK України вироком Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області від 21.08.2018 до трьох років і шести місяців позбавлення волі, на підставі ст. 75 КК України звільнена від відбування покарання випробовуваним з іспитовим строком три роки,

обвинуваченої у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України,

за участю сторін кримінального провадження:

прокурор - ОСОБА_4

захисник - ОСОБА_5

обвинувачена - ОСОБА_3

УСТАНОВИВ:

Приморським районним судом м. Одеси здійснюється судовий розгляд у кримінальному провадженні на підставі обвинувального акту відносно ОСОБА_3 , обвинуваченої у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України.

Прокурор в судовому засіданні просив суд продовжити стосовно обвинуваченої ОСОБА_3 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, посилаючись на те, що доведені під час досудового розслідування ризики не знизились та не відпали.

Захисник ОСОБА_5 та обвинувачена заперечували проти задоволення клопотання, просили зменшити обраний ОСОБА_3 розмір застави до 20 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, оскільки обвинувачена тривалий час перебуває під вартою та має на утриманні малолітню доньку 2011 року народження і свекруху, які потребують догляду.

Суд, заслухавши думки учасників судового розгляду, приходить до висновку, що строк тримання обвинуваченої під вартою необхідно продовжити, виходячи з наступного.

У частині першій статті 183 КПК України визначено, що тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 КПК України. До цих ризиків належать такі спроби підозрюваного, обвинуваченого: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому особа підозрюється, обвинувачується.

Частиною 3 ст. 199 КПК України передбачено, що суд при продовженні строку тримання під вартою враховує обставини, які свідчать про те що заявлені ризики не зменшилися або з`явилися нові ризики, які виправдовують тримання під вартою.

Відповідно до ч.2 ст. 331 КПК України вирішення питання судом щодо запобіжного заходу відбувається в порядку, передбаченому главою 18 цього Кодексу.

Відповідно до ч.5 ст. 9 КПК України, кримінальне процесуальне законодавство України застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини. Відповідно до практики ЄСПЛ, при розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обов`язково має бути розглянуто можливість застосування інших (альтернативних) запобіжних заходів, передбачених законом (правова позиція, викладена у п.80 рішення ЄСПЛ від 10 лютого 2011 року у справі «Харченко проти України»). Крім того, суд враховує положення ст.5 Конвенції про захист прав та основоположних свобод людини, а також практику Європейського суду з прав людини, згідно з якими обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою. В кожному випадку, як підкреслює Європейський суд з прав людини, суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів.

ОСОБА_3 обвинувачується у вчиненні тяжкого злочину, не заміжня, має на утриманні малолітню доньку і свекруху, офіційно не працевлаштована.

Зазначені обставини щодо особи обвинуваченої та тяжкість покарання, яке їй загрожує у разі визнання винуватою, дають підстави вважати, що обвинувачена, перебуваючи на волі, може вчинити нові злочини чи переховуватися від суду.

Ризики, які біли враховані під час обрання обвинуваченим запобіжного заходу, хоча і зменшилися, утім продовжують існувати, що є підставою для продовження строку тримання обвинуваченої під вартою, як запобіжного заходу, достатнього для забезпечення виконання обвинуваченою ОСОБА_3 обов`язків, передбачених КПК України.

Застосування до обвинуваченої більш м`яких запобіжних заходів неможливе, зважаючи на вказані ризики, особу обвинуваченої та характер злочину, у якому вона обвинувачується. Більш м`які запобіжні заходи не здатні запобігти наявним у кримінальному провадженні ризикам, забезпечити належну поведінку обвинуваченого та виконання ним своїх процесуальних обов`язків.

Водночас суд, у зв`язку зі зміною обставин, що враховувались при визначенні первинного розміру застави, приймаючи до уваги той факт, що обвинувачена виявила намір внести заставу у розмірі 20 прожиткових мінімумів, має на утриманні малолітню доньку та свекруху, які потребують догляду, вважає за необхідне зменшити раніше обраний розмір застави, як запобіжного заходу, достатнього для забезпечення виконання обвинуваченою ОСОБА_3 обов`язків, передбачених КПК України.

Керуючись Гл.18, ст.ст. 314-316, 291, 342-355 КПК України, суд,

УХВАЛИВ:

Клопотання прокурора про продовження запобіжного заходу задовольнити частково.

Продовжити стосовно обвинуваченої ОСОБА_3 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою в ДУ «Одеський слідчий ізолятор» до 07.04.2024 включно, без зміни розміру застави, як запобіжного заходу, достатнього для забезпечення виконання обвинуваченою ОСОБА_3 обов`язків, передбачених КПК України у розмірі 30 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, тобто у сумі 90840 гривень.

Обвинувачений або заставодавець мають право у будь-який момент внести заставу на рахунок ТУ ДСА України в Одеській області, призначенням платежу: застава за обвинуваченого ОСОБА_3 , провадження по справі №1-кп/522/449/24.

Обвинувачений звільняється з-під варти після внесення застави.

У разі внесення застави, покласти на обвинуваченого обов`язки строком на 2 (два) місяці, передбачені ч. 5 ст. 194 КПК України:

прибувати до суду за кожною вимогою;

повідомляти суд про зміну свого місця проживання та місця роботи;

утримуватись від спілкування з особами, допитаними як свідки в рамках даного кримінального провадження.

Роз`яснити обвинуваченій наслідки невиконання вказаних обов`язків, а саме: у разі, якщо обвинувачений будучи належним чином повідомлений, не з`явився за викликом до суду, без поважних причин не повідомив про причину своєї неявки, або якщо порушив інші покладені на нього при застосуванні запобіжного заходу обов`язки, застава звертається в дохід держави та зараховується до спеціального фонду Державного бюджету України й використовується у порядку, встановленому законом для використання коштів судового збору. У разі звернення застави в дохід держави суд вирішує питання про застосування до обвинуваченого запобіжний заходу у вигляді застави у більшому розмірі або іншого запобіжного заходу.

Строк ухвали про застосування запобіжного заходу закінчується 07.04.2024.

Ухвала про продовження запобіжного заходу може бути оскаржена протягом п`яти днів до Одеського апеляційного суду.

Суддя ОСОБА_6

07.02.2024