ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 11-кп/803/3307/23 Справа № 202/1389/21 Суддя у 1-й інстанції - Суддя у 2-й інстанції - ОСОБА_1
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 листопада 2023 року м. Дніпро

Колегія суддів Судової палати з розгляду кримінальних справ Дніпровського апеляційного суду у складі:

головуючого судді ОСОБА_1

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3

за участю секретаря ОСОБА_4

прокурора ОСОБА_5

обвинуваченого ОСОБА_6

захисника ОСОБА_7

розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали за апеляційною скаргою обвинуваченого ОСОБА_6 на ухвалу Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 08 серпня 2023 року, постановленої за результатом розгляду заяви прокурора Лівобережної окружної прокуратури міста Дніпра ОСОБА_8 про перегляд ухвали Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 24 квітня 2023 року щодо

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ,

за нововиявленими обставинами

Встановила:

Ухвалою Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 08 серпня 2023 року задоволено заяву прокурора Лівобережної окружної прокуратури міста Дніпра ОСОБА_8 про перегляд ухвали Амур-Нижньодніпровського районного суду міста Дніпропетровська від 28 квітня 2023 року за нововиявленими обставинами щодо ОСОБА_6 та постановлено скасувати ухвалу Амур-Нижньодніпровського районного суду міста Дніпропетровська від 28 квітня 2023 року про звільнення ОСОБА_6 від відбування покарання за вироком Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 12 квітня 2021 року та зміненого ухвалою Дніпровського апеляційного суду від 23 червня 2021 року, у зв`язку із закінченням іспитового строку.

У поданні начальника Амур-Нижньодніпровського районного відділу філії Державної установи «Центр пробації» у Дніпропетровській області ОСОБА_9 про звільнення ОСОБА_6 від відбування покарання по закінченню іспитового строку відмовлено.

Рішення суду обґрунтовано наступним.

ОСОБА_6 засуджено вироком Індустріального районного суду міста Дніпропетровська від 12.04.2021 за ч. 1 ст. 119 КК України до покарання у виді обмеженні волі на строк 3 роки 6 місяців.

23.06.2021 ухвалою Дніпровського апеляційного суду змінено вирок Індустріального районного суду міста Дніпропетровська від 12.04.2021 в частині призначеного покарання та ОСОБА_6 на підставі ст. 75 КК України звільнено від відбування призначеного покарання з випробуванням на строк 2 роки, з покладанням обов`язків, передбачених п.п.1, 2 ч. 1, п. 2 ч. 3 ст. 76 КК України.

Ухвалою Амур-Нижньодніпровського районного суду міста Дніпропетровська від 28.04.2023 ОСОБА_6 звільнено від покарання призначеного вироком Індустріального районного суду міста Дніпропетровська від 12.04.2021 із урахуванням ухвали Дніпровського апеляційного суду від 23.06.2021 по закінченню іспитового строку.

01.09.2022 постановою Верховного Суду України скасовано вищевказану ухвалу апеляційної інстанції від 23.06.2021 відносно ОСОБА_6 та призначено новий судовий розгляд кримінального провадження у суді апеляційної інстанції.

За результатом повторного апеляційного розгляду кримінального провадження відносно ОСОБА_6 за ч. 1 ст. 119 КК України, ухвалою Дніпровського апеляційного суду від 02.12.2022 вирок Індустріального районного суду міста Дніпровська від 12.04.2021 в частині призначеного покарання знову було змінено. ОСОБА_6 на підставі ст. 75 КК України звільнено від відбування призначеного покарання з випробуванням на строк 2 роки, з покладанням обов`язків, передбачених п.п.1, 2 ч. 1, п. 2 ч. 3 ст. 76 КК України.

На момент розгляду та постановлення ухвали Амур-Нижньодніпровського районного суду міста Дніпропетровська від 28.04.2023, ухвала апеляційної інстанції від 02.12.2022 була наявна в матеріалах особової справи стосовно ОСОБА_6 , але суд звільнив ОСОБА_6 від відбування покарання по закінченню іспитового строку відповідно до ухвали Дніпровського апеляційного суду від 23.06.2021, на що посилався орган пробації у своєму поданні.

Згідно додатків, долучених прокурором убачається, що 10.05.2023 постановою Верховного Суду України ухвалу Дніпровського апеляційного суду від 02.12.2022 в черговий раз скасовано та призначено новий розгляд в суді апеляційної інстанції.

Кримінальне провадження за № 0000032 відносно ОСОБА_10 за ч. 1 ст. 119 КК України перебуває на розгляді в суді апеляційної інстанції та остаточного рішення по даному кримінальному провадженню не прийнято.

Враховуючи те, що на момент постановлення ухвали Амур-Нижньодніпровського районного суду міста Дніпропетровська від 28.04.2023 відносно ОСОБА_6 про звільнення останнього від відбування покарання по закінченню іспитового строку, судом приймалося рішення згідно ухвали Дніпровського апеляційного суду від 23.06.2021, суду не було відомо про ухвалу Дніпровського апеляційного суду від 02.12.2022, яка 10.05.2023 постановою Верховного Суду була також скасована, справу на теперішній час призначено на новий розгляд в суді апеляційної інстанції, про що не було і не могло бути відомо уповноваженому органу з питань пробації, прокурору та суду при розгляді подання органу пробації від 20.04.2023, суд вважає доведеним факт наявності нововиявленої обставини, суд першої інстанції прийшов до висновку про необхідність скасування ухвали Амур-Нижньодніпровського районного суду міста Дніпропетровська від 28.04.2023, як прийнятої передчасно.

Не погодившись з даним рішенням, обвинувачений ОСОБА_6 подав апеляційну скаргу, в якій просить ухвалу Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 08 серпня 2023 року скасувати.

В обґрунтування своїх вимог посилається на те, що суд першої інстанції допустив порушення норм матеріального та процесуального права.

Так, порушення судом першої інстанції матеріального права полягає у тому, що в ухвалі від 08 серпня 2023 року суд посилається на те, що ухвала Дніпровського апеляційного суду від 23 червня 2021 року була скасована 01 вересня 2022 року постановою Верховного Суду України, а ухвала апеляційної інстанції від 02 грудня 2022 року була наявна в матеріалах особової справи у «Центрі пробації» стосовно ОСОБА_6 , тобто, суд вважає, що суд звільнив ОСОБА_6 від відбування покарання по закінченню іспитового строку відповідно до ухвали Дніпровського апеляційного суду від 23 червня 2021 року, на що посилався орган пробації у своєму поданні, а повинен був звільняти ОСОБА_6 від відбування покарання по закінченню іспитового строку відповідно до ухвали Дніпровського апеляційного суду від 02 грудня 2022 року і тим самим ОСОБА_6 повинен був відбувати покарання починаючи з 02 грудня 2023 року, а відбутий ним строк покарання, відповідно до ухвали Дніпровського апеляційного суду від 23 червня 2021 року у відбуття покарання ОСОБА_6 - не зараховується, тобто ОСОБА_11 , на думку суду першої інстанції повинен відбути іспитовий строк в чотири роки.

Такий висновок суду першої інстанції не відповідає нормам матеріального права і ухвала Амур-Нижньодніпровського районного суду міста Дніпропетровська від 28 квітня 2023 року в цієї частині підлягає скасуванню.

Порушення судом першої інстанції процесуального права, на думку апелянта, полягає у наступному. Так, суд першої інстанції зазначив, що на момент постановлення ухвали Амур-Нижньодніпровського районного суду міста Дніпропетровська від 28 квітня 2023 року відносно ОСОБА_6 про звільнення останнього від відбування покарання по закінченню іспитового строку, судом приймалося рішення згідно ухвали Дніпровського апеляційного суду від 23 червня 2021 року, та суду не було відомо про ухвалу Дніпровського апеляційного суду від 02 грудня 2022 року, яка 10 травня 2023 року постановою Верховного Суду була також скасована, а справу № 202/1389/21 на теперішній час призначено на новий розгляд в суді апеляційної інстанції, про що не було і не могло бути відомо уповноваженому органу з питань пробації, прокурору та суду при розгляді подання органу пробації від 20 квітня 2023 року, суд вважає доведеним факт наявності нововиявленої обставини, у зв`язку з чим вважає за необхідне ухвалу Амур-Нижньодніпровського районного суду міста Дніпропетровська від 28 квітня 2023 року скасувати, як прийняту передчасно та прийняти нове рішення, яким в поданні начальника Амур-Нижньодніпровського районного відділу філії Державної установи «Центр пробації» у Дніпропетровській області ОСОБА_9 відносно ОСОБА_6 про звільнення його від відбування покарання по закінченню іспитового строку відмовити.

Таким чином, суд першої інстанції невірно застосував норми права, відносно нововиявлених обставин, врахував у своєї ухвалі від 08 серпня 2023 року постанову Верховного Суду від 10 травня 2023 року, яка була ухвалена Верховним Судом України після набуття чинності ухвали Амур-Нижньодніпровського районного суду міста Дніпропетровська від 28 квітня 2023 року, якою ОСОБА_6 було звільнено від відбування покарання по закінченню іспитового строку і тим самим невірно застосував норми процесуального права у частині встановлення нововиявлених обставин і тому ухвала Амур-Нижньодніпровського районного суду міста Дніпропетровська від 08 серпня 2023 року підлягає скасуванню.

Крім того зазначає, що він не був повідомлений про призначення слухання справи за нововиявленими обставинами, що позбавило його можливості надати суду свої покази, доводи та міркування.

Під час апеляційного перегляду справи обвинувачений ОСОБА_6 та його захисник підтримали вимоги апеляційної скарги, просили їх задовольнити.

Прокурор заперечував проти задоволення апеляційної скарги, вважав ухвалу суду законною та обґрунтованою.

В судових дебатах учасники кримінального провадження підтримали свої позиції.

Заслухавши доповідь судді, перевіривши надані матеріали, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що вимоги скарги задоволенню не підлягають з наступних підстав.

Відповідно до ст. 370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим. Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбаченим цим кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до ст. 94 цього Кодексу. Вмотивованим є рішення, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.

Як вбачається з ухвали, судом першої інстанції вказані вимоги закону були дотримані в повному обсязі.

Відповідно до ч. 1, ч. 2 ст. 404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Право на справедливий розгляд судом, гарантоване частиною 1 статті 6 Конвенції, повинне тлумачитися в контексті Преамбули Конвенції, яка, серед іншого, проголошує верховенство права як частину спільної спадщини Договірних Держав.

Одним із основоположних аспектів верховенства права є принцип юридичної (правової) визначеності, який, серед іншого, вимагає, щоб, коли суди остаточно вирішили питання, їхнє рішення не ставилось під сумнів («Brumarescu проти Румунії», № 28342/95, п. 61, ECHR 1999-VII).

Даний принцип передбачає повагу до остаточності судових рішень та наполягає на тому, щоб жодна сторона не могла вимагати перегляду остаточного та обов`язкового судового рішення просто задля нового розгляду та постановлення нового рішення у справі. Повноваження судів вищих інстанцій на перегляд справи повинні використовуватися лише з метою виправлення судових помилок, а не для проведення нового розгляду справи. Перегляд вищими судами не повинне розглядатися як завуальована апеляція, а лише сама можливість того, що можуть існувати дві точки зору щодо предмету спору не є підставою для перегляду рішення. Відступи від цього принципу є виправданими лише тоді, коли вони обумовлюються обставинами суттєвого та неспростовного характеру («Ryabykh проти Росії», № 52854/99, п. 52, ECHR 2003-X).

Процедура перегляду рішення за нововиявленими обставинами сама по собі не суперечить принципу юридичної визначеності в тій мірі, в якій вона використовується для виправлення помилок правосуддя («Pravednaya проти Росії», № 69529/01, рішення від 18 листопада 2004 року). Однак Суд повинен визначити, чи була така процедура застосована у спосіб, сумісний зі статтею 6 Конвенції.

Судові рішення, що набрали законної сили, відповідно до ч. 1 ст. 459 КПК, можуть бути переглянуті за нововиявленими обставинами.

Перелік обставин, які визнаються нововиявленими, є вичерпним. Він передбачений ч. 2 ст. 459 КПК. Це є:

1) штучне створення або підроблення доказів, неправильність перекладу висновку і пояснень експерта, завідомо неправдиві показання свідка, потерпілого, підозрюваного, обвинуваченого, на яких ґрунтується вирок;

2) скасування судового рішення, яке стало підставою для ухвалення вироку чи постановлення ухвали, що належить переглянути;

3) інші обставини, які не були відомі суду на час судового розгляду при ухваленні судового рішення і які самі по собі або разом із раніше виявленими обставинами доводять неправильність вироку чи ухвали, що належить переглянути.

Таким чином, судові рішення, що набрали законної сили, можуть бути переглянуті за нововиявленими обставинами тільки з підстав, що зазначені у наведеній нормі процесуального закону.

Згідно зі ст. 460 КПК України право на подання заяви про перегляд за нововиявленими обставинами судового рішення суду будь-якої інстанції, яке набрало законної сили, надане учасникам судового провадження.

Верховний Суд у ряді справ № 754/4860/14-к, № 423/1623/15-к, № 583/2535/17 висловив своє бачення щодо нововиявлених обставин, а саме це встановлені розслідуванням, вироком суду, що набрав законної сили або викладені у заяві учасників судового провадження юридичні факти, які знаходяться в органічному зв`язку з елементами предмета доказування у кримінальній справі і спростовують їх через попередню невідомість та істотність висновків, що містяться у вироку, ухвалі, як такі, що не відповідають об`єктивній дійсності. Нововиявлені обставини характеризуються такими ознаками, як їх невідомість суду з причин, від нього незалежних; їх істотне значення для провадження; їх наявність в об`єктивній дійсності до ухвалення вироку; неможливість урахування під час провадження у справі та ухвалення вироку в зв`язку з їх невідомістю судові; їх відкриття тільки після вступу вироку у законну силу.

Тобто необхідна наявність двох умов для визнання обставини нововиявленою це обставини, які об`єктивно існували на момент вирішення кримінального провадження та не були відомі і не могли бути відомі на той час суду та хоча б одній особі, яка брала участь у справі. Такі обставини повинні бути настільки суттєвими та неспростовними, щоб мати можливість вплинути на законність прийнятого судом рішення по суті. Необхідним при цьому є дотримання принципу юридичної визначеності, про що неодноразово наголошував у своїх рішеннях ЄСПЛ (зокрема, у справі «Желтяков проти України»), який вимагає щоб, коли суди остаточно вирішили питання, їх рішення не ставилось під сумнів. Цей принцип передбачає повагу до остаточності судових рішень та наполягає на тому, щоб жодна сторона не могла вимагати перегляду остаточного й обов`язкового судового рішення просто задля нового розгляду та постановления нового рішення у справі. Відступи від цього принципу є виправданими лише тоді, коли вони обумовлюються обставинами суттєвого та неспростовного характеру.

З матеріалів кримінального провадження вбачається, що вироком Індустріального районного суду міста Дніпропетровська від 12.04.2021 ОСОБА_6 засуджено за ч. 1 ст. 119 КК України до покарання у виді обмеженні волі на строк 3 роки 6 місяців.

23.06.2021 ухвалою Дніпровського апеляційного суду змінено вирок Індустріального районного суду міста Дніпропетровська від 12.04.2021 в частині призначеного покарання та ОСОБА_6 на підставі ст. 75 КК України звільнено від відбування призначеного покарання з випробуванням на строк 2 роки, з покладанням обов`язків, передбачених п.п.1, 2 ч. 1, п. 2 ч. 3 ст. 76 КК України.

Ухвалою Амур-Нижньодніпровського районного суду міста Дніпропетровська від 28.04.2023 ОСОБА_6 звільнено від покарання призначеного вироком Індустріального районного суду міста Дніпропетровська від 12.04.2021 із урахуванням ухвали Дніпровського апеляційного суду від 23.06.2021, по закінченню іспитового строку.

01.09.2022 постановою Верховного Суду України скасовано ухвалу апеляційної інстанції від 23.06.2021 щодо ОСОБА_6 та призначено новий судовий розгляд у суді апеляційної інстанції.

За результатом повторного апеляційного розгляду кримінального провадження щодо ОСОБА_6 за ч. 1 ст. 119 КК України, ухвалою Дніпровського апеляційного суду від 02.12.2022 вирок Індустріального районного суду міста Дніпропетровська від 12.04.2021 в частині призначеного покарання знову змінено, та постановлено ОСОБА_6 на підставі ст. 75 КК України звільнити від відбування призначеного покарання з випробуванням на строк 2 роки, з покладанням обов`язків, передбачених п.п.1, 2 ч. 1, п. 2 ч. 3 ст. 76 КК України.

Прокурор ОСОБА_8 звернулась до Амур-Нижньодніпровського районного суду міста Дніпропетровська надійшла із заявою про перегляд за нововиявленими обставинами ухвали Амур-Нижньодніпровського районного суду міста Дніпропетровська від 28.04.2023 про звільнення ОСОБА_6 від призначеного покарання по закінченню іспитового строку, у зв`язку зі скасуванням ухвали апеляційного суду від 02.12.2022 постановою Верховного Суду України від 10.05.2023.

Оскаржуваною ухвалою Амур-Нижньодніпровського районного суду міста Дніпропетровська від 08.08.2023 заяву прокурора задоволено, ухвалу Амур-Нижньодніпровського районного суду міста Дніпропетровська від 28.04.2023 про звільнення ОСОБА_6 від відбування покарання за вироком Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 12.04.2021 та зміненого ухвалою Дніпровського апеляційного суду від 23.06.2021, у зв`язку із закінченням іспитового строку постановлено скасувати та відмовити у задоволенні подання начальника Амур-Нижньодніпровського районного відділу філії Державної установи «Центр пробації» у Дніпропетровській області ОСОБА_9 про звільнення ОСОБА_6 від відбування покарання по закінченню іспитового строку.

З таким рішенням суду першої інстанції погоджується і колегія суддів, оскільки районний суд вірно прийшов до висновку про наявність у цьому провадженні нововиявлених обставин, відповідно до ч.2 ст. 459 КПК, у зв`язку із наявністю ухвали апеляційного суду від 02.12.2022, скасованої на теперішній час постановою Верховного суду від 10.05.2023, про яку не було відомо суду під час винесення ухвали від 24.08.2023 про звільнення ОСОБА_6 від відбування покарання по закінченню іспитового строку.

Як вбачається з ухвали, судом першої інстанції було надано належної правової оцінки усім фактичним обставинами, які були зазначені у заяві прокурора про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами, наведено відповідні обґрунтування та мотиви. Тому апеляційні доводи про те, що оскаржуване судове рішення є незаконним, необґрунтованим та невмотивованим є безпідставними.

Посилання в апеляційній скарзі на те, що суд першої інстанції допустив порушення норм матеріального права з огляду на те, що на думку апелянта, суд першої інстанції прийшов до висновку, що ОСОБА_6 повинен відбувати іспитовий строк 4 роки; та порушення норм процесуального права в частині встановлення наявності нововиявлених обставин у цьому провадженні, на думку колегії суддів є хибними та такими, що не відповідають дійсності.

Твердження апелянта про те, що його не було повідомлено про судове засідання суперечать матеріалам провадження з огляду на наявність у справі повісток про виклик, зокрема ОСОБА_6 до суду першої інстанції.

На підставі викладеного, колегія суддів не убачає будь-яких підстав для задоволення апеляційної скарги ОСОБА_6 , оскаржене судове рішення є належним чином обґрунтованим та умотивованим, внаслідок чого воно підлягає залишенню без змін.

Керуючись ст. 404, 405, 407, 418, 419 КПК України

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_6 - залишити без задоволення.

Ухвалу Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 08 серпня 2023 року, постановленої за результатом розгляду заяви прокурора Лівобережної окружної прокуратури міста Дніпра ОСОБА_8 про перегляд ухвали Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 24 квітня 2023 року щодо ОСОБА_6 , за нововиявленими обставинами залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з дня її проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку відповідно до ст. 426 КПК України до Верховного Суду протягом трьох місяців з дня проголошення.

Судді:

____________________ ____________________ ____________________

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3