Справа № 362/5883/23
Провадження № 1-кп/362/666/23
ВИРОК

Іменем України

22.11.2023 м. Васильків

Васильківський міськрайонний суд Київської області у складі:

головуючої - судді ОСОБА_1 ,

за участю:

секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні суду в м. Василькові Київської області кримінальне провадження № 0000735 від 07.08.2023 за обвинуваченням

ОСОБА_4 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 у м. Василькові Київської області, українець, громадянин України, освіта середня-спеціальна, перебуває у цивільному шлюбі, не працює, зареєстрований та житель АДРЕСА_1 , раніше судимий:

27.01.2020 вироком Васильківського міськрайонного суду Київської області за ч. 3 ст. 185 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 3 (три) роки;

23.12.2020 вироком Васильківського міськрайонного суду Київської області за ч. 3 ст. 185, ч. 4 ст. 70 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 4 (чотири) роки, від якого звільнений умовно-достроково 20.04.2023, невідбутий строк 5 місяців 5 днів;

28.07.2023 вироком Васильківського міськрайонного суду Київської області за ч. 1 ст. 309, ч. 1 ст. 71 КК України з врахуванням 72 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 1 (один) рік 1 (один) місяць,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України,

встановив:

Указом Президента України №64/2022 від 24 лютого 2022 року «Про введення воєнного стану в Україні» в Україні введено воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року, який триває дотепер.

ОСОБА_4 , будучи раніше судимий за злочини проти власності, на шлях виправлення не став, розуміючи, що на території країни діє воєнний стан, вчинив новий умисний злочин за таких обставин.

05.08.2023 близько 11:00 год. ОСОБА_4 проходив повз домоволодіння, яке розташоване за адресою: АДРЕСА_2 , і тоді у нього виник прямий умисел, направлений на проникнення до вищевказаного домоволодіння, з метою таємного викрадення чужого майна для особистого збагачення. Реалізуючи свій прямий умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, переслідуючи корисливий мотив та мету незаконного збагачення, пересвідчившись, що за його діями ніхто не спостерігає, ОСОБА_4 проник на територію домоволодіння шляхом подолання перешкоди у виді металевого паркану, після чого шляхом пошкодження запираючого механізму вікна на чердак, проник до будинку АДРЕСА_2 , який розташований за вищезазначеною адресою, звідки викрав монітор «ViewSonic» VA712b, вартість якого становить 466,67 грн., монітор «LG2 Flatron1222 ws-sn» вартість якого становить 925 грн., монітор «22 AOC» E2250SDA вартість якого становить 1316,67 грн., зварювальний інвертор «DNIPRO-M SAB-310» вартість якого становить 7333,33 грн. та мідний дріт вагою два кілограма вартість якого становить 512,50 грн., які належать потерпілому ОСОБА_5 . Потім ОСОБА_4 з місця вчинення кримінального правопорушення зник, викраденим майном розпорядився на власний розсуд, чим потерпілому ОСОБА_5 завдав матеріальної шкоди на загальну суму 10554, 17 грн.

ОСОБА_4 при його допиті у судовому засіданні визнав себе винуватим у вчиненні вказаного кримінального правопорушення. Він повністю погодився з його кваліфікацією і фактичними обставинами, які викладені у обвинувальному акті щодо місця, часу, способу і кількості викраденого. Пояснив, що того вечора побачив будинок, проник у приміщення та викрав звідти вказані в обвинувальному акті речі, деякі з яких у подальшому продав. Розуміє, що вчинив неправильно, щиро розкаявся та просив суд суворо не карати.

Показання ОСОБА_4 є послідовними і логічними, не викликають у суду сумніву щодо правильності розуміння ним змісту обставин кримінального провадження, а тому суд вважає ці показання достовірними.

Потерпілий ОСОБА_5 у судове засідання не з`явився, скерував до суду заяву про розгляд справи за його відсутності, щодо міри покарання ОСОБА_4 поклавсь на розсуд суду.

Учасники судового процесу просили розглядати справу відповідно до вимог ч. 3 ст. 349 КПК України.

Водночас суд роз`яснив учасникам судового провадження суть вищезазначеної норми та у доступній, чіткій та конкретизованій формі виклав її зміст, надавши розгорнуте його пояснення сторонам. Також суд упевнився, що учасниками судового провадження суть такого роз`яснення сприйнята правильно та переконався у добровільності їх позицій.

Враховуючи те, що учасники судового провадження вважають недоцільним дослідження доказів стосовно фактичних обставин справи, які ніким не оспорюються, і судом встановлено, що учасники судового провадження правильно розуміють зміст цих обставин, відсутні будь-які сумніви у добровільності та істинності їх позиції, а також з`ясовано, що вони усвідомлюють неможливість далі оспорити фактичні обставини справи в апеляційному порядку, роз`яснивши учасникам процесу положення ч. 3 ст. 349 КПК України, суд визнав недоцільним дослідження доказів щодо фактичних обставин справи, крім допиту обвинуваченого відносно фактичних обставин справи, дослідження тільки даних, які характеризують обвинуваченого.

Оскільки учасники кримінального провадження вважають, що фактичні обставини провадження підтверджені доказами, що знаходяться у матеріалах провадження та не потребують дослідження під час судового розгляду, суд зберігаючи об`єктивність та неупередженість, так само визнає фактичні обставини провадження доведеними.

Допитавши обвинуваченого ОСОБА_4 , вивчивши матеріали кримінального провадження стосовно характеристики особи обвинуваченого, речових доказів і процесуальних витрат, суд вважає, що подія кримінального правопорушення мала місце, вина ОСОБА_4 доведена повністю поза розумним сумнівом, його дії вірно кваліфіковані: за ч. 4 ст. 185 КК України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка) поєднане з проникненням у житло, вчинене в умовах воєнного стану.

Вирішуючи питання про призначення ОСОБА_4 покарання, суд виходить з такого.

Відповідно до ст. 65 КК України та п.1 постанови Пленуму ВСУ № 7 «Про практику призначення судами кримінального покарання» під час призначення покарання у кожному конкретному випадку суди мають враховувати ступінь тяжкості вчиненого злочину, дані про особу винного та обставин, що пом`якшують і обтяжують покарання. Особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне і достатнє для її виправлення та попередження вчиненню нових злочинів. Згідно з ст. 50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженими, так і іншими особами.

Суд приймає до уваги, що ОСОБА_4 вчинив умисне кримінальне правопорушення, яке згідно із ст. 12 КК України є тяжким злочином, раніше неодноразово судимий, водночас суд враховує, що ОСОБА_4 на обліку у лікаря нарколога та/або у лікаря психіатра не перебуває, не працює.

Обставиною, яка пом`якшує покарання, суд визнає щире каяття.

Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченому, суд не вбачає.

З огляду на викладене, враховуючи принципи законності, справедливості та обґрунтованості покарання, а також мотиви, характер і спосіб вчинення кримінального правопорушень у сукупності зі ставленням обвинуваченого до вчиненого, зваживши на особу обвинуваченого, його попередні судимості, що свідчить про стійку антисоціальну поведінку обвинуваченого та його свідоме порушення закону, суд приходить до висновку про призначення обвинуваченому покарання у межах санкції інкримінованої статті, оскільки виправлення та перевиховання обвинуваченого можливе лише в умовах ізоляції від суспільства.

Суд не вбачає правових підстав для застосування положень статей 69, 69-1 КК України.

Так, судом встановлено, що 28.07.2023 ОСОБА_4 засуджений за ч. 1 ст. 309 КК України і йому призначено покарання у виді обмеження волі на строк 2 (два) роки. На підставі ч. 1 ст. 71 КК України, з врахуванням ст. 72 КК України до покарання призначеного за даним вироком частково приєднано невідбуту частину покарання за вироком Васильківського міськрайонного суду Київської області від 23.12.2020 і за сукупністю вироків остаточно призначено ОСОБА_4 покарання у виді позбавлення волі на строк 1 (один) рік 1 (один) місяць. На даний момент цей вирок суду виконується, його затримано 26.09.2023.

Суд враховує, що ОСОБА_4 вчинив дане кримінальне правопорушення після постановлення вироку Васильківського міськрайонного суду Київської області від 28.07.2023, а тому при остаточному призначенні покарання необхідно застосувати положення ч. 1 ст. 71 КК України і призначити покарання за сукупністю вироків, частково приєднавши до покарання за цим вироком невідбуту частину покарання за попереднім вироком, оскільки засуджений після постановлення вироку і до повного відбуття покарання скоїв новий злочин.

Судом установлено, що по даному кримінальному провадженні ОСОБА_4 було обрано запобіжний захід у виді домашнього арешту, дія якого не продовжувалась, оскільки почав відбувати покарання за вищезазначеним вироком суду.

Цивільний позов не заявлявся.

Питання про речові докази суд вирішує у порядку ст. 100 КПК України.

Розподіл процесуальних витрат суд вирішує в порядку ст. 124 КПК України.

Керуючись ст. ст. 100, 124, 369-371, 373- 374, 394 КПК України, суд

ухвалив:

ОСОБА_4 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 Кримінального кодексу України, і призначити йому покарання у виді позбавлення волі на строк 5 (п`ять) років.

На підставі ст. 71 КК України за сукупністю вироків до покарання, призначеного за цим вироком, частково приєднати невідбуту частину покарання за вироком Васильківського міськрайонного суду Київської області від 28.07.2023, призначивши ОСОБА_4 остаточне покарання у виді позбавлення волі на строк 5 (п`ять) років 1 (один) місяць.

У строк покарання зарахувати частково відбуте покарання за попереднім вироком суду за період з 26.09.2023 року по день набрання вироком законної сили.

Початком строку відбування покарання ОСОБА_4 за цим вироком вважати момент набрання вироком законної сили.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь держави витрати на залучення експерта у розмірі 1195 (одна тисяча сто дев`яносто п`ять) гривень.

Після набрання вироком законної сили речові докази: монітор «ViewSonic» VA712b, монітор «LG2 Flatron1222 ws-sn», монітор «LOC» марки «LCD MONITOR 220LM00006», які передані потерпілому ОСОБА_5 відповідно до письмової розписки, - залишити у його власності.

Вирок може бути оскаржений з підстав, передбачених ст. 394 КПК України, до Київського апеляційного суду через Васильківський міськрайонний суд Київської області шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не буде подано. У разі подання апеляційної скарги вирок суду, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору, інші учасники судового провадження мають право отримати копію вироку в суді.

Суддя ОСОБА_1