Справа № 383/1802/23
Номер провадження 1-кс/383/452/23
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 листопада 2023 року слідчий суддя Бобринецького районного суду Кіровоградської області ОСОБА_1 ,

за участю:

секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

слідчого ОСОБА_3 ,

володільців (власників) майна ОСОБА_4 , ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Бобринець Кіровоградської області клопотання слідчого СВ Відділення поліції №3 (м.Бобринець) Кропивницького районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Кіровоградській області ОСОБА_3 , погоджене прокурором Бобринецького відділу Знам`янської окружної прокуратури ОСОБА_6 про арешт майна у кримінальному провадженні №0000017 від 30.03.2023 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.246 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

Слідчий слідчого відділення відділення поліції №3 (м.Бобринець) Кропивницького районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Кіровоградській області ОСОБА_3 за погодженням з прокурором Бобринецького відділу Знам`янської окружної прокуратури ОСОБА_6 , своєчасно звернувся до слідчого судді з клопотанням, в якому просив накласти арешт на виявлене та вилучене згідно протоколу обшуку від 17.11.2023 року, проведеного в домоволодінні та на прилеглій території за адресою АДРЕСА_1 , майно, яке визнане речовим доказом у кримінальному провадженні №0000017 від 30.03.2023 року, з метою забезпечення його збереження.

Необхідність накладення арешту слідчий пов`язує із розслідуванням кримінального провадження №0000017 від 30.03.2023 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.246 КК України. Збереження можливості розпорядження та користування вилученим в ході обшуку майном, позбавить сенсу застосування арешту майна, а тому вважає за необхідне заборонити здійснення таких повноважень відносно вилученого в ході обшуку майна.

Слідчий клопотання підтримав.

Володільці вилученого майна яке належить ОСОБА_4 , та ОСОБА_5 , заперечили проти задоволення клопотання.

Дослідивши матеріали клопотання приходжу до висновку про необхідність його часткового задоволення, виходячи із наступного.

З копії витягу з Єдиного реєстру досудових розслідувань вбачається, що Відділенням поліції №3 (м.Бобринець) Кропивницького районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Кіровоградській області проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000017 від 30.03.2023 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.246 КК України, розпочатого за фактом того, що 30.03.2023 року до Знам`янської окружної прокуратури надійшли матеріали з управління СБУ в Кіровоградській області щодо незаконної порубки, перевезення, зберігання, та збуту полезахисних насаджень на території Кетрисанівської територіальної громади Кропивницького району Кіровоградської за попередньою змовою групою осіб у складі ОСОБА_4 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 .

Ухвалою слідчого судді Бобринецького районного суду Кіровоградської області від 15.11.2023 року надано дозвіл на проведення обшуку (один раз) домоволодіння та прилеглої території, розташованої за адресою: АДРЕСА_1 , яке належне на праві власності ОСОБА_5 ,яке перебуває у фактичному користуванні ОСОБА_4 , з метою відшукання і вилучення знарядь скоєння кримінального правопорушення.

Ухвалою слідчого судді Бобринецького районного суду Кіровоградської області від 15.11.2023 року надано дозвіл на проведення обшуку (один раз) автомобіля марки «Volkswagen Transporter», державний номерний знак НОМЕР_1 , 1993 року випуску, червоного кольору, який належить на праві власності ОСОБА_9 , право користування яким належить ОСОБА_4 , з метою відшукання і вилучення знарядь скоєння кримінального правопорушення.

17.11.2023 на підставі ухвал слідчого судді Бобринецького районного суду Кіровоградської області від 15.11.2023 року по кримінальному провадженню №0000017 від 30.03.2023 рокупроведено обшук домоволодіння та прилеглої території, розташованої за адресою: АДРЕСА_1 , яке належне на праві власності ОСОБА_5 , під час якого виявлено та вилучено:

ланцюги від мотопил в кількості 14 шт., та шини від мотопил в кількості 4 шт., які упаковано в спеціальний пакет «Національна поліція України» PSP 4200202;

дві бензинові мотопили «STIHL», два блоки від бензинових мото-пил «FORTE» та інший без назви, які упаковано в мішок білого кольору, який зав`язано ниткою блакитного кольору та який опломбовано пломбою «SECURITY SEAL G17-018871»;

дві ланцюгові електропили «BOSCH» та «CRAFT-TEC» та бензинова мотопила без шини «KENTAVR», які упаковано в мішок білого кольору, який зав`язано проволокою та опломбовано пломбою «SECURITY SEAL G17-018872»;

предмети схожі на купюри гривні номіналом «100» УК8473416 та номіналом «50» СС 0629515, які упаковано в спеціальний пакет «Національна поліція України» PSP 1331647;

пластикову банківську картку «Кара для виплат» «Приватбанк» № НОМЕР_2 , яку упаковано в спеціальний пакет «Національна поліція України» PSP 1331646;

предмет схожий на купюру гривню номіналом «500» АП7894150, яку упаковано в спеціальний пакет «Національна поліція України» PSP 1331643;

мобільний телефон в корпусі чорного і сірого кольорів з написом на задній кришці «OUKITEL», який упаковано в спеціальний пакет «Національна поліція України» PSP 1331645;

мобільний телефон білого кольору «SAMSUNG» ІМЕІ НОМЕР_3 з сім карткою НОМЕР_4 , в чохлі-бамтері червоного кольору, який упаковано в спеціальний пакет «Національна поліція України» PSP 1331644;

автомобіль «Volkswagen Transporter», реєстраційний номер НОМЕР_1 ;

пластикові прозорі ємкості з кришками синього кольору та ручками синього кольору, наповнені прозорою рідиною, які кожна окремо, опломбовані пломбами «SECURITY SEAL G17»: 1)0188873 2)0188874 3)0188875 4)0188876 5)0188877 6)0188878 7)0188879 8)0188880 9)0188881 10)0188882 11)0188883 12)0188884 13)0188885 14)0188886 15)0188887 16)0188888 17)0188889 18)0188890 19)0188891 20)0188892 21)0188893 22)0188894 23)0188895 24) 0188896 25)0188897 26)0188898 27)0188899 28)0188900 29)0188901 30)0188902 31) 0188903, в загальній кількості 31 шт;

рукописні розписки про отримання коштів в борг, а саме: 1) від ОСОБА_7 , на суму 2500 у.е., від 25.05.23; 2) від непомящого ОСОБА_10 на суму 4000 доларів СШАвід 15.08.2021; 3) ОСОБА_11 на суму 3500 грн. від 01.02.23; 4) від ОСОБА_12 , на суму 2500 доларів США від 05.08.2000; 5) від ОСОБА_13 на суму 2000 доларів від 05.08.2020р.; 6) ОСОБА_14 на суму 85400 грн. від 28.09.22 р.; 7) від ОСОБА_15 на суму 105 тис. грн.. від 16.11.2021; 8) ОСОБА_15 на суму 20 тис грн..; 9) від ОСОБА_16 на суму 75 тис. грн. від 01.01.2021 р.; 10) від ОСОБА_13 на суму 5 тис. доларів від 14.02.2021; 11) ОСОБА_11 на суму 300 доларів до 21.01 (нерозбірливо); 12) ОСОБА_14 10000 грн. до 16.08.21; 13) ОСОБА_15 на 52 тис. грн.. до 16.08.21; 14) ОСОБА_16 на 4 тис. доларів 31.12.2022; 15) ОСОБА_11 на 600 доларів від 20.07.2023; 16) ОСОБА_17 на отримання коштів за продаж хати; 17) від ОСОБА_11 , на суму 5 тис. грн. від 17.06.2021; 18) від ОСОБА_15 на суму 20000 грн. до 20.03.2021; 19) від ОСОБА_15 на суму 33300 грн. від 17.04.2021; 20) від ОСОБА_15 на суму 5000 грн. від 09.06.2021, які постановою слідчого слідчого відділення відділення поліції №3 (м.Бобринець) Кропивницького районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Кіровоградській області ОСОБА_3 від 17.11.2023 року визнані речовими доказами.

27.11.2023 року ОСОБА_4 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.146 КК України.

Протокол вручення спецтехніки від 14.08.2023 року, протокол вилучення спецтехніки від 14.08.2023 року, протокол огляду покупця та вручення грошових купюр від 16.09.2023 року, протокол огляду купюр від 16.09.2023 року підтверджують належність предмету схожого на купюру гривню номіналом «500» АП7894150 та автомобіля «Volkswagen Transporter», реєстраційний номер НОМЕР_1 до кримінального провадження.

Предмет схожий на купюру гривню номіналом «500» АП7894150, використовувався при проведені НСРД органом досудового розслідування, а тому підлягає арешту з метою забезпечення її збереження.

Вилучений під час обшуку автомобіль «Volkswagen Transporter», реєстраційний номер НОМЕР_1 , на підлозі має дрібні залишки різної деревини та опилок, що свідчить про відповідність його критеріям речового доказу.

Ланцюги від мотопил в кількості 14 шт., та шини від мотопил в кількості 4 шт., дві бензинові мотопили «STIHL», два блоки від бензинових мото-пил «FORTE» та інший без назви, дві ланцюгові електропили «BOSCH» та «CRAFT-TEC» та бензинова мотопила без шини «KENTAVR» є знаряддями вчинення кримінального правопорушення, оскільки зберегли на собі сліди його вчинення, які потребують збереження в незмінному стані.

Предмети схожі на купюри гривні номіналом «100» УК8473416 та номіналом «50» СС 0629515, також на початковому етапі досудового розслідування потребують перевірки щодо причетності до кримінального правопорушення, так як гривня відносяться до засобів платежу на території України, однак в силу незначної цінністі їх номіналу їх арешт суттєво не вплине на майновий стан їх власника, не обмежить його у правах, адже арешт має тимчасовий характер.

Також на початковому етапі досудового розслідування підлягає перевірці версія використання підозрюваним не лише свого мобільного телефону в корпусі чорного і сірого кольорів з написом на задній кришці «OUKITEL», але і мобільного телефону білого кольору «SAMSUNG» ІМЕІ НОМЕР_3 з сім карткою НОМЕР_4 , в чохлі-бамтері червоного кольору, що належить його дружині, зокрема для спілкування з іншими співучасниками кримінального правопорушення.

Пластикові прозорі ємкості з кришками синього кольору та ручками синього кольору, наповнені прозорою рідиною, містять горілку, що підтвердив в судовому засіданні ОСОБА_4 , які зберігались в домоволодінні, також підлягають арешту, адже законодавством чітко регулюється придбання, зберігання, збут чи транспортування підакцизних товарів, зокрема алкогольних напоїв. Відповідно до підпункту 14.1.145 пункту 14.1 статті 14 ПК України підакцизні товари ( продукція) - товари за кодами згідно з УКТ ЗЕД, на які цим Кодексом встановлено ставки акцизного податку. Згідно абзацу другого пункту 215.1 статті 215 ПК України до підакцизних товарів належать , зокрема алкогольні напої, пиво (крім квасу "живого" бродіння).

Накладаючи арешт на майно слідчий суддя виходив з того, що майно відповідає вимогам ст.98 КПК України як речові докази та можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, а тому з метою збереження речових доказів є підстави накладення на нього арешту.

Відповідно до ч.1 ст.170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні.

Згідно ч.2 ст.170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів, відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення.

Крім того, ч. 3 ст. 170 КПК України визначено, що у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Арешт може бути накладений у встановленому цим Кодексом порядку на рухоме чи нерухоме майно, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковій формі, в тому числі кошти та цінності, що знаходяться на банківських рахунках чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах, видаткові операції, цінні папери, майнові, корпоративні права, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна. Не може бути арештовано майно, якщо воно перебуває у власності добросовісного набувача, крім арешту майна з метою забезпечення збереження речових доказів (ч.10 ст.170 КПК України).

Зважаючи на сукупність наявних доказів, слідчий у відповідності до вимог ст.ст. 131-132, 170-173 КПК України, правильно звернувся з клопотанням про накладення арешту на речі (окрім розписок про отримання коштів в борг) з тих підстав, що вони є речовими доказами у даному кримінальному провадженні. Майно, яке є речовим доказом та відповідає критеріям, визначеним у ст.98 КПК України повинно вилучатися та арештовуватися незалежно від того, хто являється його власником, у кого і де воно знаходиться, незалежно від того чи належить воно підозрюваному чи іншій зацікавленій особі, оскільки в протилежному випадку не будуть досягнуті цілі застосування цього заходу запобігання можливості протиправного впливу (відчуження, знищення, приховання) на певне майно, що, як наслідок, перешкодить встановленню істини у кримінальному провадженні.

У даному кримінальному провадженні є розумні підстави вважати, що вищезазначені речі (окрім розписок про отримання коштів в борг) можуть бути приховані, передані, пошкоджені або знищені. Таким чином, арешт на це майно з підстав передбачених ч.ч. 2, 3 ст. 170 КПК України по суті являє собою форму забезпечення доказів і є самостійною правовою підставою для арешту майна.

Такий правовий висновок узгоджується з практикою застосування ст. 1 Першого протоколу Конвенції про захист прав та основоположних свобод, відповідно до якої будь-яке обмеження власності повинно здійснюватися відповідно до закону. Досягнення справедливого балансу між загальними інтересами суспільства та вимогами захисту основоположних прав особи лише тоді стає значимим, якщо встановлено, що під час відповідного втручання було дотримано принципу «законності» і воно не було свавільним, тобто для того, щоб втручання вважалося пропорційним, воно має відповідати тяжкості правопорушення і не становити особистий і надмірний тягар для особи.

На початковій стадії досудового розслідування в цьому кримінальному провадженні виправдана потреба у тимчасовому втручанні в права та інтереси власників та володільців майна, шляхом накладення арешту на вищевказане майно (окрім розписок про отримання коштів в борг), заборони користування та розпорядження речами, з метою запобігання зникнення, знищення, пошкодження, зміни.

Тимчасове обмеження Конституційних прав власника/володільця має незначний строковий характер.

Слідчий надав достатні данні на підставі яких доводиться обґрунтована підозра щодо вчинення кримінального правопорушення такого ступеня тяжкості, що може бути підставою для застосування арешту майна (п.1 ч.3 ст.132 КПК України).

Заявлені до арешту речі (окрім розписок про отримання коштів в борг) є речовими доказами. Слідчий обґрунтовано вважає про необхідність в подальшому забезпечити проведення експертиз, при цьому предметом спеціальних досліджень будуть речові докази вилучені речі та документи, тому є ризик відчуження/знищення, а відтак і нагальна потреба у забезпеченні належного зберігання речового доказу у кримінальному провадженні, безперешкодного доступу сторони кримінального провадження до зазначеного майна.

При розгляді поданого клопотання, з наданих матеріалів встановлено, що дії слідчого відповідають вимогам закону. Останній довів наявність розумної підозри про існування ризику умисного знищення доказу, що призведе до втрати значення речового доказу, як такого. Майно (окрім розписок про отримання коштів в борг), що було тимчасово вилучено слідчим під час проведення обшуку, відповідає вказаним критеріям і підлягає арешту. Негативних наслідків від вжиття такого заходу забезпечення кримінального провадження, не встановлено. Арешт суттєво не позначитися на інтересах власників і третіх осіб.

Проте, на переконання слідчого судді, клопотання в частині накладення арешту на вилучені розписки про отримання коштів в борг, є безпідставним, оскільки вказані розписки не відповідають критеріям речового доказу, визначеним у ст. 98 КПК України, а їх арешт призведе до втручання в цівільно-правові відносини їх володільців (кредиторів - власників переданих коштів). Ініціатор клопотання на вимогу слідчого судді для з`ясування їх змісту не представив копії вказаних розписок, з приводу яких звернувся з клопотанням про накладення арешту, що призвело до неможливості слідчому судді безпосередньо їх дослідити та встановити їх зміст.

Натомість з пояснень слідчого вбачається, що вказані розписки, на які просить накласти арешт, датовані різними датами та деякі зі строками повернення коштів, предметом яких є отримання коштів різними особами, в тому числі в борг, та не містять будь-якої інформації щодо деревини чи дров.

Таким чином, ініціатором клопотання не доведено, що вказані розписки відносяться до знарядь скоєння кримінального правопорушення щодо незаконної порубки, перевезення, зберігання, або отримані в обмін на збут деревини з полезахисних насаджень.

В даному випадку розписки про отримання коштів не є предметами злочинного посягання, що розслідується, а їх відношення до даного кримінального провадження або обставин, які б могли свідчити про те, що вказані розписки містить ознаки або сліди злочину нічим не обгрунтовано та не доведено жодним доказом, а тому не містять ознак чи слідів злочину, отже відсутні достатні правові підстави для їх вилучення та накладення арешту.

Таким чином, хибні припущення слідчого про наявність ризиків і підстав для накладення арешту, оскільки вказані розписки достатньо оглянути.

Відповідно до ч. 2 статті 100 КПК України речові докази, які отримані або вилучені слідчим, прокурором, оглядаються, фотографуються та докладно описуються в протоколі огляду.

У разі необхідності слідчий має можливість здійснити копіювання інформації (документу).

Зі змісту статей 1046, 1047 ЦК України вбачається, що за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. На підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей.

Розписка про отримання коштів є документом, яким сторони не лише фіксують передання коштів, але у визначених законом випадках можуть підтверджувати укладення відповідного договору, тобто є способом врегулювання учасниками цивільний відносин, що між ними склались, з приводу коштів.

Цивільні правовідносини врегульовуються зокрема книгою п`ятою «Зобов`язальне право».

Так ст. 509 ЦК України визначено, що зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від вчинення певної дії (негативне зобов`язання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу. Зобов`язання має грунтуватися на засадах добросовісності, розумності та справедливості.

Частиною 1 статті 526 ЦК України визначено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Статтею 530 ЦК України встановлено, що якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Зобов`язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події. Якщо строк (термін) виконання боржником обов`язку не встановлений або визначений моментом пред`явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час. Боржник повинен виконати такий обов`язок у семиденний строк від дня пред`явлення вимоги, якщо обов`язок негайного виконання не випливає із договору або актів цивільного законодавства.

Частинами 2, 3, 4 статті 530 ЦК України визначено, що якщо боржник видав кредиторові борговий документ, кредитор, приймаючи виконання зобов`язання, повинен повернути його боржникові. У разі неможливості повернення боргового документа кредитор повинен вказати про це у розписці, яку він видає. Наявність боргового документа у боржника підтверджує виконання ним свого обов`язку (ч.3). У разі відмови кредитора повернути борговий документ або видати розписку боржник має право затримати виконання зобов`язання. У цьому разі настає прострочення кредитора (ч.4).

В статті ст. 256 ЦК України наведено визначення поняття позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу.

Згідно ч.4 ст.267 ЦК України сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові.

Таким чином, пред`явлення кредитором вимоги до боржника, звернення до суду з вимогою про захист свого цивільного права обмежено в часі строком позовної давності, сплив якого позбавляє кредитора права на задоволення позову, а вилучення розписок у кредитора (їх володільця) позбавляє останнього можливості реалізувати свої права, що виникли за розписками (зобов`язаннями) в межах встановленого законом строку позовної давності, в тому числі в судовому порядку, зокрема через відсутність їх оригіналів у кредитора, встановлення заборони користування чи розпорядження ними, до яких зокрема можуть належати: подання їх до суду, який вирішує майновий спір; їх повернення боржнику під час приймання виконання зобов`язання; відступлення права вимоги за ними, тощо.

Частиною 5 статті 9 КПК України, передбачено, що кримінальне процесуальне законодавство України застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини (далі - ЄСПЛ).

Крім того, суд ураховує позицію Великої Палати Верховного Суду, викладену в його постанові від 15.05.2019 року в справі №372/2904/17-ц, яка полягає в тому, що право власності належить до основоположних прав людини, утілення яких у життя становить підвалини справедливості суспільного ладу.

При цьому, особи, котрі зазнають порушення права мирного володіння майном, гарантованого ст.1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод як і інших визначених конвенцією прав, відповідно до ст.13 цього міжнародно-правового акта повинні бути забезпечені можливістю ефективного засобу юридичного захисту в національному органі (п.29).

Спеціальні підстави законного обмеження особи в реалізації права власності передбачені, зокрема, нормами кримінального процесуального закону для виконання завдань кримінального провадження як легітимної мети відповідного втручання в право мирного володіння майном (п.31).

Так, вирішуючи питання про накладення арешту на майно, суд зобов`язаний урахувати відповідну практику Європейського суду з прав людини (далі - ЄСПЛ), в якій напрацьовано три головні критерії, які слід оцінювати на предмет відповідності втручання в право особи на мирне володіння своїм майном принципу правомірного втручання, сумісного з гарантіями ст. 1 Першого протоколу, а саме: (а) чи є втручання законним; (б) чи переслідує воно суспільний інтерес; (в) чи є такий захід (втручання в право на мирне володіння майном) пропорційним визначеним цілям та з дотриманням принципу справедливої рівноваги. Зокрема, має існувати обґрунтоване пропорційне співвідношення між засобами, які застосовуються, та метою, якої прагнуть досягти через вжиття будь-якого заходу для позбавлення особи її власності. ЄСПЛ констатує порушення державою ст. 1 Першого протоколу, якщо хоча б одного критерію не буде додержано.

Отже, накладення арешту на вказані розписки про отримання коштів із забороною користування та розпорядження ними призведе донепропорційного втручання органу досудового розслідування у цивільні правовідносини учасників цивільного обороту щодо коштів, що не тільки не забезпечить виконання завдання кримінального провадження як легітимної мети відповідного втручання в право мирного володіння майном, але і створить таким втручанням ризик спричинення шкоди кредитору, позбавить кредитора можливості пред`явити вимоги до боржника чи захистити своє майнове право в судовому порядку в межах строку позовної давності, що не буде пропорційним визначеним цілям тобто не забезпечить дотриманням принципу справедливої рівноваги «балансу» між вимогами загального інтересу суспільства та вимогами захисту основоположних прав особи, у зв`язку з чим в задоволенні клопотання в частині накладення арешту на рукописні розписки про отримання коштів в борг слід відмовити.

За таких умов, слідчий мав і продовжує мати можливість ефективно організувати досудове розслідування, провести огляд розписок без накладення на них арешту, у тому числі без заборони користування та розпорядження. Не надано доказів перешкоджання під час проведення досудового розслідуванні. Арешт, заборона користування та розпорядження стане надмірним заходом забезпечення і таким, що задоволенню не підлягає.

Відтак клопотання слідчого підлягає частковому задоволенню.

Керуючись ст.ст. 98, 167, 170-173, 175, 309 КПК України, слідчий суддя, -

УХВАЛИВ:

Клопотання слідчого СВ Відділення поліції №3 (м.Бобринець) Кропивницького районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Кіровоградській області ОСОБА_3 , погоджене прокурором Бобринецького відділу Знам`янської окружної прокуратури ОСОБА_6 про арешт майна у кримінальному провадженні №0000017 від 30.03.2023 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.246 КК України задовольнити частково.

Накласти арешт на виявлене та вилучене згідно протоколу обшуку від 17.11.2023 року в домоволодінні та на прилеглій території за адресою АДРЕСА_1 , майно, яке визнане речовим доказом у кримінальному провадженні №0000017 від 30.03.2023 року, з метою забезпечення його збереження, яке належить ОСОБА_4 , та ОСОБА_5 , а саме:

ланцюги від мотопил в кількості 14 шт., та шини від мотопил в кількості 4 шт., які упаковано в спеціальний пакет «Національна поліція України» PSP 4200202;

дві бензинові мотопили «STIHL», два блоки від бензинових мото-пил «FORTE» та інший без назви, які упаковано в мішок білого кольору, який зав`язано ниткою блакитного кольору та який опломбовано пломбою «SECURITY SEAL G17-018871»;

дві ланцюгові електропили «BOSCH» та «CRAFT-TEC» та бензинова мотопила без шини «KENTAVR», які упаковано в мішок білого кольору, який зав`язано проволокою та опломбовано пломбою «SECURITY SEAL G17-018872»;

предмети схожі на купюри гривні номіналом «100» УК8473416 та номіналом «50» СС 0629515, які упаковано в спеціальний пакет «Національна поліція України» PSP 1331647;

пластикову банківську картку «Кара для виплат» «Приватбанк» № НОМЕР_2 , яку упаковано в спеціальний пакет «Національна поліція України» PSP 1331646;

предмет схожий на купюру гривню номіналом «500» АП7894150, яку упаковано в спеціальний пакет «Національна поліція України» PSP 1331643;

мобільний телефон в корпусі чорного і сірого кольорів з написом на задній кришці «OUKITEL», який упаковано в спеціальний пакет «Національна поліція України» PSP 1331645;

мобільний телефон білого кольору «SAMSUNG» ІМЕІ НОМЕР_3 з сім карткою НОМЕР_4 , в чохлі-бамтері червоного кольору, який упаковано в спеціальний пакет «Національна поліція України» PSP 1331644;

автомобіль «Volkswagen Transporter», реєстраційний номер НОМЕР_1 ;

пластикові прозорі ємкості з кришками синього кольору та ручками синього кольору, наповнені прозорою рідиною, які кожна окремо, опломбовані пломбами «SECURITY SEAL G17»: 1)0188873 2)0188874 3)0188875 4)0188876 5)0188877 6)0188878 7)0188879 8)0188880 9)0188881 10)0188882 11)0188883 12)0188884 13)0188885 14)0188886 15)0188887 16)0188888 17)0188889 18)0188890 19)0188891 20)0188892 21)0188893 22)0188894 23)0188895 24) 0188896 25)0188897 26)0188898 27)0188899 28)0188900 29)0188901 30)0188902 31) 0188903, в загальній кількості 31 шт, із забороною користування та розпорядження вищевказаним майном.

У задоволенні інщої частини вимог клопотання щодо накладення арешту на рукописні розписки про отримання коштів в борг, а саме 1) від ОСОБА_7 , на суму 2500 у.е., від 25.05.23; 2) від непомящого ОСОБА_10 на суму 4000 доларів СШАвід 15.08.2021; 3) ОСОБА_11 на суму 3500 грн. від 01.02.23; 4) від ОСОБА_12 , на суму 2500 доларів США від 05.08.2000; 5) від ОСОБА_13 на суму 2000 доларів від 05.08.2020р.; 6) ОСОБА_14 на суму 85400 грн. від 28.09.22 р.; 7) від ОСОБА_15 на суму 105 тис. грн.. від 16.11.2021; 8) ОСОБА_15 на суму 20 тис грн..; 9) від ОСОБА_16 на суму 75 тис. грн. від 01.01.2021 р.; 10) від ОСОБА_13 на суму 5 тис. доларів від 14.02.2021; 11) ОСОБА_11 на суму 300 доларів до 21.01 (нерозбірливо); 12) ОСОБА_14 10000 грн. до 16.08.21; 13) ОСОБА_15 на 52 тис. грн.. до 16.08.21; 14) ОСОБА_16 на 4 тис. доларів 31.12.2022; 15) ОСОБА_11 на 600 доларів від 20.07.2023; 16) ОСОБА_17 на отримання коштів за продаж хати; 17) від ОСОБА_11 , на суму 5 тис. грн. від 17.06.2021; 18) від ОСОБА_15 на суму 20000 грн. до 20.03.2021; 19) від ОСОБА_15 на суму 33300 грн. від 17.04.2021; 20) від ОСОБА_15 на суму 5000 грн. від 09.06.2021, відмовити.

Ухвала підлягає негайному виконанню слідчим, прокурором.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Кропивницького апеляційного суду протягом 5 днів з дня її оголошення. Апеляційне оскарження ухвали про накладення арешту не зупиняє її виконання.

Слідчий суддя ОСОБА_1