Справа №211/522/24 Провадження № 1-кп/211/301/24
В И Р О К

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 лютого 2024 року Довгинцівський районний суд міста Кривого Рогу Дніпропетровської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

секретар ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду в м. Кривий Ріг кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000030 від 06.01.2024 відносно:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Кривого Рогу Дніпропетровської області, громадянина України, з середньо-технічною освітою, який неодружений, на утриманні малолітніх, неповнолітніх дітей та інших осіб не має, офіційно не працює, зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимий,

обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України,

за участю сторін кримінального провадження: прокурора - ОСОБА_4 , захисника - ОСОБА_5 , обвинуваченого - ОСОБА_6 ,

встановив:

ОСОБА_6 31 грудня 2023 року близько 18:00 години разом зі знайомими йому ОСОБА_7 , ОСОБА_8 та ОСОБА_9 прибули за адресою АДРЕСА_2 на запрошення власника квартири ОСОБА_10 для святкування Нового Року. Вказані особи спільно розпивали спиртні напої приблизно до 04:00 години ранку 01.01.2024 та з огляду на пізній час доби залишилися ночувати у квартирі ОСОБА_10

01 січня 2024 року, близько 12:00 год., ОСОБА_6 , перебуваючи у вітальні квартири за адресою: АДРЕСА_2 побачив, як ОСОБА_7 , підключив свій мобільний телефон «Motorola» Е40 4/64 GB Carbon Gray до зарядного пристрою та поклав на тумбочку. В цей час у ОСОБА_6 раптово виник умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна, а саме зазначеного мобільного телефону, та звернення його на свою користь.

Того ж дня, близько 12:50 години, ОСОБА_6 , перебуваючи у вітальні квартири за адресою: АДРЕСА_2 , реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна та звернення його на свою користь, діючи в умовах воєнного стану, запровадженого на території України указом Президента України №64/2022 від 24.02.2022, з корисливих мотивів, усвідомлюючи суспільно - небезпечний характер і наслідки свого діяння у вигляді заподіяння майнової шкоди власнику майна та бажаючи їх настання, скориставшись відсутністю уваги з боку потерпілого ОСОБА_7 та свідків ОСОБА_8 , ОСОБА_10 та ОСОБА_9 , будучи впевненим у тому, що його дії носять таємний характер, підійшов до джерела живлення (розетки), де заряджався мобільний телефон ОСОБА_7 , та від`єднав його від зарядного пристрою, після чого, шляхом вільного доступу, таємно викрав мобільний телефон марки «Motorola» Е40 4/64 GB Carbon Gray, імей1: НОМЕР_1 , імей2: НОМЕР_2 , вартість якого згідно висновку судово - товарознавчої експертизи №СЕ-19/104-24/1177-ТВ від 11.01.2024 могла складати 2066,67 гривень.

Після цього, ОСОБА_6 , утримуючи викрадене майно з місця вчинення кримінального правопорушення зник, спричинивши своїми умисними діями потерпілому ОСОБА_7 матеріальний збиток на суму 2066,67 (дві тисячі шістдесят шість гривень 67 копійок) гривень.

По кримінальному провадженню №0000030 від 06.01.2024 між обвинуваченим ОСОБА_6 , його захисником ОСОБА_5 та прокурором ОСОБА_4 22.01.2024 року була укладена угода про визнання винуватості та скріплена підписами сторін.

Відповідно до п. 2 угоди підозрюваний ОСОБА_6 під час досудового розслідування повністю визнав свою винуватість у вчиненому кримінальному правопорушенні та зобов`язується беззастережно визнати обвинувачення в обсязі підозри у судовому провадженні.

Згідно із п. 3 угоди сторони погоджуються на призначення покарання ОСОБА_6 за ч.4 ст.185 КК України у вигляді 5 років позбавлення волі зі звільненням від відбування покарання з іспитовим строком на підставі ст. 75 КК України, з покладенням обов`язків, передбачених ст. 76 КК України.

Обвинуваченому, захиснику, прокурору судом роз`яснено наслідки укладення та затвердження зазначеної угоди згідно ч. 2 ст. 473 КПК України. У разі невиконання угоди про визнання винуватості відповідно до ст. 476 КПК України прокурор має право протягом встановлених строків давності притягнення до кримінальної відповідальності за вчинення відповідного кримінального правопорушення, звернутися до суду, який затвердив угоду з клопотанням про скасування вироку та судового розгляду кримінального провадження в загальному порядку.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_6 свою вину у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення визнав повністю, пояснив, що розуміє права, визначені ч.4 ст.474 КПК України, наслідки укладення та затвердження даної угоди, передбачені ч. 2 ст.473 КПК України, характер обвинувачення, вид і міру покарання, які будуть застосовані до нього у разі затвердження угоди судом. Просить затвердити угоду про визнання винуватості, яку він уклав добровільно.

Захисник ОСОБА_5 проти затвердження угоди не заперечував.

Прокурор просив затвердити угоду, укладену між ним та ОСОБА_6 , яку 22.01.2024 року вони підписали добровільно, йому зрозумілі наслідки укладання та затвердження зазначеної угоди, передбачені ст. 473 КПК України.

Від потерпілого ОСОБА_7 до суду надійшла заява про розгляд справи за його відсутності. Також надана заява про письмову згоду прокурору на укладення угоди про визнання винуватості.

Розглядаючи питання про затвердження угоди про визнання винуватості, суд виходить з такого.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 468 КПК України у кримінальному провадженні може бути укладена угода між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим про визнання винуватості.

За умовами ч. 4 ст. 469 КПК України угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, нетяжких злочинів, тяжких злочинів, внаслідок яких шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам. Укладення угоди про визнання винуватості у кримінальному провадженні щодо кримінальних правопорушень, внаслідок яких шкода завдана державним чи суспільним інтересам або правам та інтересам окремих осіб, у яких беруть участь потерпілий або потерпілі, не допускається, крім випадків надання всіма потерпілими письмової згоди прокурору на укладення ними угоди.

Судом встановлено, що ОСОБА_6 обґрунтовано обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України, яке згідно ст.12 КК України відноситься до тяжких злочинів.

У судовому засіданні встановлено, що обвинувачений беззаперечно визнав свою винуватість у вчиненні кримінального правопорушення за вказаних обставин; сторони добровільно уклали угоду про визнання винуватості, зміст якої відповідає вимогам ст. 472 КПК України, та розуміють наслідки затвердження такої угоди, передбачені ч. 2 ст. 473 КПК України. Вид та міра покарання, на яку обвинувачений погоджується, обрана з врахуванням загальних засад призначення покарань, передбачених ст.ст. 65-67 КК України. Судом не встановлено підстав для відмови в затвердженні угоди, визначених в ч. 7 ст. 474 КПК України.

Виходячи з викладеного, суд дійшов висновку про можливість затвердження угоди про визнання винуватості і призначення узгоджених сторонами виду і міри покарання.

На стадії досудового розслідування ухвалою слідчого судді від 19.01.2024 ОСОБА_6 був обраний запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання строком на 60 днів, який суд вважає за необхідне не змінювати до набрання вироком законної сили.

Судові витрати стягнути з обвинуваченого в повному обсязі.

Питання про речові докази вирішити в порядку ст.100 КПК України.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 100, 124, 368- 370, 373, 374, 472-475 КПК України, суд-

ухвалив:

затвердити угоду про визнання винуватості, укладену 22.01.2024 року між обвинуваченим ОСОБА_6 , захисником ОСОБА_5 та прокурором Криворізької східної окружної прокуратури ОСОБА_4 у кримінальному провадженні №0000030 від 06.01.2024.

ОСОБА_3 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України та призначити йому узгоджену сторонами міру покарання у виді 5 (п`яти) років позбавлення волі.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_3 від відбування покарання з випробуванням, встановивши іспитовий строк 1 (один) рік, та покласти обов`язки передбачені п.п. 1, 2 ч. 1 ст. 76 КК України, а саме: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи.

До набрання вироком законної сили запобіжний захід у виді особистого зобов`язання ОСОБА_6 залишити без змін.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь держави: 1 514 (одну тисячу п`ятсот чотирнадцять) грн. 56 коп. в рахунок відшкодування витрат на проведення судової товарознавчої експертизи № СЕ-19/104-24/1177-ТВ від 11.01.2024.

Речові докази: мобільний телефон марки «Motorola» Е40 4/64 GB Carbon Gray, імей1: НОМЕР_1 , імей2: НОМЕР_2 , який переданий на відповідальне зберігання потерпілому ОСОБА_7 - вважати переданим за належністю.

Роз`яснити ОСОБА_6 , що умисне невиконання угоди є підставою для притягнення до відповідальності, встановленої законом.

Вирок на підставі угоди про визнання винуватості між прокурором та обвинуваченим може бути оскаржено до Дніпровського апеляційного суду через Довгинцівський районний суд міста Кривого Рогу Дніпропетровської області протягом 30 днів з дня його проголошення в порядку, передбаченому ч. 4 ст. 394 КПК України.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого КПК України, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги, вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Копію вироку негайно вручити прокурору, обвинуваченому.

В умовах дії воєнного стану проголошена резолютивна частина вироку 01.02.2024 року у порядку ч. 15 ст. 615 КПК України.

Суддя ОСОБА_1