Виноградівський районний суд Закарпатської області
_____________________________________________________________________
Справа № 299/6893/23
У Х В А Л А

16.10.2023 року м. Виноградів

Виноградівський районний суд Закарпатської області в особі судді ОСОБА_1 , ознайомившись із обвинувальним актом у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 03.08.2023 року за № 0000350, відносно

ОСОБА_2 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 в м. Біла Церква Київської області, місце проживання: АДРЕСА_1 ,

обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених частиною п`ятою статті 27 - частиною першою статті 358, частиною четвертою статті 358 Кримінального кодексу України (надалі - КК України),

В С Т А Н О В И В:

13.10.2023 року із Берегівської окружної прокуратури в суд поступив обвинувальний акт у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 03.08.2023 року за № 0000350, яким ОСОБА_2 висунуто обвинувачення у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених частиною п`ятою статті 27 - частиною першою статті 358, частиною четвертою статті 358 КК України, складений 13.10.2023 року дізнавачем сектору дізнання відділення поліції № 1 Берегівського районного відділу поліції Головного управління Національної поліції в Закарпатській області ОСОБА_3 , затверджений 13.10.2023 року прокурором Виноградівського відділу Берегівської окружної прокуратури ОСОБА_4 . До обвинувального акта додано заяву обвинуваченого від 13.10.2023 року щодо визнання своєї винуватості, згоди із встановленими досудовим розслідуванням обставинами, ознайомлення з обмеженням права на апеляційне оскарження та згоди на розгляд обвинувального акта у спрощеному провадженні.

ОСОБА_2 обвинувачується в тому, що він у невстановлені досудовим розслідуванням день та час, але не пізніше 03.08.2023 року, перебуваючи за місцем свого проживання, за адресою: АДРЕСА_2 , маючи єдиний умисел на підроблення офіційних документів, зокрема тимчасового посвідчення військовозобов`язаного, непридатного до військової служби, з виключенням з військового обліку, з метою уникнення обмежень щодо перетину кордону на виїзд з України в період дії правового режиму воєнного стану, введеного в дію Указом Президента України від 24.02.2022 року № 64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні», затвердженим Законом України від 24.02.2022 року № 2102-ІХ (зі змінами, внесеними Указом Президента України від 14.03.2022 року № 133/2022, затвердженим Законом України від 15.03.2022 року № 2119-ІХ, Указом Президента України від 18.04.2022 року № 259/2022, затвердженим Законом України від 21.04.2022 року № 2212-ІХ, Указом Президента України від 17.05.2022 року № 341/2022, затвердженим Законом України від 22.05.2022 року № 2263-IX, Указом Президента України від 12.08.2022 року № 573/2022, затвердженим Законом України від 15.08.2022 року № 2500-ІХ, Указом Президента України від 07.11.2022 року № 757/2022, затвердженим Законом України від 16.11.2022 року № 2738-ІХ, Указом Президента України від 06.02.2023 року № 58/2023, затвердженим Законом України від 07.02.2023 року № 2915-ІХ, Указом Президента України від 01.05.2023 року № 254/2023, затвердженим Законом України від 02.05.2023 року № 3057-ІХ), та продовженого з 05 години 30 хвилин 20.05.2023 року строком на 90 діб (тобто до 18.08.2023 року), згідно якого виїзд за межі країни громадянам України чоловічої статі віком від 18 до 60 років забороняється, діючи всупереч пункту 7 «Порядку організації та ведення військового обліку призовників і військовозобов`язаних», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 07.12.2016 року № 921, наказу Міністерства оборони України від 21.11.2017 року № 610 «Про тимчасове посвідчення військовозобов`язаного», зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 14.12.2017 року № 1511/31379, Порядку видачі, зберігання та знищення військових квитків осіб рядового, сержантського і старшинського складу, затвердженого наказом Міністерства оборони України від 10.04.2017 року № 206, зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 10.05.2017 року за № 582/30450, наказу Міністерства оборони України від 14.08.2008 року № 402 «Про затвердження Положення про військово-лікарську експертизу в ЗСУ», реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на пособництво у підробленні офіційних документів, які видаються установою, що має право видавати такі документи і надають права та звільняють від обов`язків, з метою подальшого використання, домовився у невстановлений спосіб із невстановленою досудовим розслідуванням особою про виготовлення тимчасового посвідчення військовозобов`язаного, непридатного до військової служби, з виключенням з військового обліку та передав їй свої персональні анкетні дані та фотокартку для внесення їх до підробленого тимчасового посвідчення військовозобов`язаного.

В подальшому, у невстановленому досудовим розслідуванням місці, невстановлені день та час, але не пізніше 03.08.2023 року, ОСОБА_2 отримав від невстановленої досудовим розслідуванням особи заздалегідь підроблене тимчасове посвідчення військовозобов`язаного із відміткою про непридатність до військової служби з виключенням з військового обліку № НОМЕР_1 на його ім`я, начебто видане 26.08.2020 року та посвідчене військовим комісаром Дружківського МВК капітаном ОСОБА_5 , яке згідно наказу Міністерства оборони України від 21.11.2017 року № 610 «Про тимчасове посвідчення військовозобов`язаного» є офіційним документом, що посвідчує особу військовозобов`язаного, який перебуває у запасі, осіб офіцерського складу або осіб рядового, сержантського і старшинського складу та визначає належність його власника до виконання військового обов`язку і надає право для перетину кордону на виїзд з України в період дії правового режиму воєнного стану, з метою його подальшого використання.

За таких обставин ОСОБА_2 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною п`ятою статті 27 - частиною першою статті 358 КК України, - у пособництві в підробленні іншого офіційного документа, який видається установою, яка має право видавати такі документи, який надає права та звільняє від обов`язків, з метою використання його іншою особою.

Крім того, ОСОБА_2 обвинувачується в тому, що він, будучи особою відносно якої поширюються обмеження згідно Указу Президента України від 24.02.2022 року № 64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні», відповідно до якого виїзд за межі країни громадянам України чоловічої статі віком від 18 до 60 років забороняється, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій та наслідки, які можуть настати після їх вчинення, діючи умисно, перебуваючи 03.08.2023 року о 02 годині 45 хвилин в міжнародному пункті пропуску для автомобільного сполучення «Дякове» за адресою: Закарпатська область, Берегівський район, с. Неветленфолу, вул. Фогодо, 106, під час проходження прикордонного контролю на виїзд з України, діючи умисно, з метою уникнення обмежень щодо перетину кордону на виїзд з України в період дії правового режиму воєнного стану, шляхом обману, який виразився у замовчуванні відомостей, які мають бути ним повідомлені, пред`явив інспектору прикордонної служби відділу прикордонної служби « ІНФОРМАЦІЯ_2 » Державної прикордонної служби України ОСОБА_6 тимчасове посвідчення про непридатність до військової служби з виключенням з військового обліку № НОМЕР_1 на його ім`я, начебто видане 26.08.2020 року та посвідчене військовим комісаром Дружківського МВК капітаном ОСОБА_5 , достовірно знаючи, що він не проходив установленої законом процедури отримання такого документа, що підтверджується листом тимчасово виконуючого обов`язки начальника ІНФОРМАЦІЯ_3 майора ОСОБА_7 від 09.08.2023 року № 11/2386, згідно якого ОСОБА_2 на військовому обліку у ІНФОРМАЦІЯ_3 не перебуває та не перебував, на його ім`я не видавалась довідка військово-лікарської комісії від 19.07.2022 року за вих. № 11/4309 та тимчасове посвідчення військовозобов`язаного від 26.08.2020 року за № НОМЕР_1 , чим здійснив використання завідомо підробленого документа.

За наведених обставин ОСОБА_2 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною четвертою статті 358 КК України, - у використанні завідомо підробленого документа.

Відповідно до частини першої статті 382 Кримінального процесуального кодексу України (надалі - КПК України) суд у п`ятиденний строк з дня отримання обвинувального акта щодо вчинення кримінального проступку, а в разі затримання особи у порядку, передбаченому частиною четвертою статті 298-2 цього Кодексу, невідкладно вивчає його та додані до нього матеріали і ухвалює вирок.

Суд розглядає обвинувальний акт щодо вчинення кримінального проступку без проведення судового розгляду в судовому засіданні за відсутності учасників судового провадження, якщо обвинувачений не оспорює встановлені під час дізнання обставини і згоден з розглядом обвинувального акта (частина друга статті 381 КПК України).

Згідно частини третьої статті 382 КПК України суд має право призначити розгляд у судовому засіданні обвинувального акта щодо вчинення кримінального проступку та викликати для участі в ньому учасників кримінального провадження, якщо визнає це за необхідне.

У відповідності до частини четвертої статті 110 КПК України обвинувальний акт є процесуальним рішенням, яким прокурор висуває обвинувачення у вчиненні кримінального правопорушення і яким завершується досудове розслідування. Обвинувальний акт повинен відповідати вимогам, передбаченим у статті 291 цього Кодексу.

Відповідно до положень пункту 5 частини другої статті 291 КПК України обвинувальний акт має містити такі відомості: виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими, правову кваліфікацію кримінального правопорушення з посиланням на положення закону і статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність та формулювання обвинувачення.

Згідно пункту 13 частини першої статті 3 КПК України обвинувачення - твердження про вчинення певною особою діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність, висунуте в порядку, встановленому цим Кодексом.

У частині першій статті 337 КПК України передбачено, що судовий розгляд проводиться лише стосовно особи, якій висунуте обвинувачення, і лише в межах висунутого обвинувачення відповідно до обвинувального акта, крім випадків, передбачених цією статтею.

У формулюванні обвинувачення повинні бути викладені дані про подію кримінального правопорушення (час, місце, спосіб та інші обставини вчинення кримінального правопорушення), винуватість обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, форму вини, мотив і мету вчинення кримінального правопорушення, які відповідно до пунктів 1 та 2 частини першої статті 91 КПК України підлягають доказуванню у кримінальному провадженні.

Формулювання обвинувачення, визнане судом доведеним, із зазначенням місця, часу, способу вчинення та наслідків кримінального правопорушення, форми вини і мотивів кримінального правопорушення, зазначається у мотивувальній частині вироку у разі визнання особи винуватою (пункт 2 частини третьої статті 374 КПК України).

Частиною першою статті 358 КК України передбачено кримінальну відповідальність за підроблення посвідчення або іншого офіційного документа, який видається чи посвідчується підприємством, установою, організацією, громадянином-підприємцем, нотаріусом, державним реєстратором, суб`єктом державної реєстрації прав, особою, яка уповноважена на виконання функцій держави щодо реєстрації юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань, державним виконавцем, приватним виконавцем, аудитором чи іншою особою, яка має право видавати чи посвідчувати такі документи, і який надає права або звільняє від обов`язків, з метою використання його підроблювачем чи іншою особою або збут такого документа, а також виготовлення підроблених печаток, штампів чи бланків підприємств, установ чи організацій незалежно від форми власності, інших офіційних печаток, штампів чи бланків з тією самою метою або їх збут.

Як видно з правової кваліфікації кримінального правопорушення, передбаченого частиною п`ятою статті 27 - частиною першою статті 358 КК України, наведеної в обвинувальному акті, обвинувачений обвинувачується у пособництві в підробленні іншого офіційного документа, який видається установою, яка має право видавати такі документи, який надає права та звільняє від обов`язків, з метою використання його іншою особою.

У формулюванні обвинувачення в цій частині не вказано, яка установа має право видавати документ, пособництво в підробленні якого інкриміновано обвинуваченому.

КПК України не передбачено процесуальний наслідок невідповідності обвинувального акта, який підлягає розгляду у спрощеному провадженні, вимогам КПК України.

Згідно частини шостої статті 9 КПК України у випадках, коли положення цього Кодексу не регулюють або неоднозначно регулюють питання кримінального провадження, застосовуються загальні засади кримінального провадження, визначені частиною першою статті 7 цього Кодексу.

Відповідно до пункту 2 частини першої статті 7 КПК України зміст та форма кримінального провадження повинні відповідати загальним засадам кримінального провадження, до яких, зокрема, відноситься законність.

У частині першій статті 9 КПК України передбачено, що під час кримінального провадження суд, слідчий суддя, прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий, інші службові особи органів державної влади зобов`язані неухильно додержуватися вимог Конституції України, цього Кодексу, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, вимог інших актів законодавства.

Згідно пункту 13 частини другої статті 36 КПК України прокурор, здійснюючи нагляд за додержанням законів під час проведення досудового розслідування у формі процесуального керівництва досудовим розслідуванням, уповноважений: затверджувати чи відмовляти у затвердженні обвинувального акта, клопотань про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру, вносити зміни до складеного слідчим обвинувального акта чи зазначених клопотань, самостійно складати обвинувальний акт чи зазначені клопотання.

У зв`язку з невідповідністю обвинувального акта вимозі пункту 5 частини другої статті 291 КПК України, зокрема відсутністю в формулюванні обвинувачення відомостей про обставину, наведену у правовій кваліфікації цього кримінального правопорушення, яка є ознакою об`єктивної сторони правопорушення, підлягає встановленню при ухваленні вироку суду та у разі визнання обвинуваченого винуватим у вчиненні кримінального правопорушення зазначається у мотивувальній частині вироку, обвинувальний акт не може виступати предметом судового розгляду, тому на підставі засади законності кримінального провадження підлягає поверненню прокурору, який його затвердив.

Керуючись статтями 7, 9, 291, 372, 381, 382 КПК України, суд

У Х В А Л И В:

обвинувальний акт відносно ОСОБА_2 , обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених частиною п`ятою статті 27 - частиною першою статті 358, частиною четвертою статті 358 КК України, складений 13.10.2023 року дізнавачем сектору дізнання відділення поліції № 1 Берегівського районного відділу поліції Головного управління Національної поліції в Закарпатській області ОСОБА_3 , затверджений 13.10.2023 року прокурором Виноградівського відділу Берегівської окружної прокуратури ОСОБА_4 , повернути прокурору.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого КПК України, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції. Якщо строк апеляційного оскарження буде поновлено вважається, що ухвала не набрала законної сили.

Апеляційна скарга на ухвалу подається протягом семи днів з дня отримання учасниками судового провадження копії ухвали до Закарпатського апеляційного суду через Виноградівський районний суд Закарпатської області.

СуддяОСОБА_1