21 грудня 2023 року м.Хмельницький
Адвокат ОСОБА_3 звернувся до слідчого судді Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області із скаргою на указану постанову слідчого про закриття кримінального провадження в інтересах ОСОБА_4 .
Вважає, що постанова слідчого винесена безпідставно та передчасно через неповноту досудового розслідування.
Адвокат ОСОБА_3 у скарзі стверджує, що ОСОБА_4 є сином загиблого у дорожньо-транспортній пригоді та власником транспортного засобу, з участю якого вона сталася, проте він не був залучений до вказаного кримінального провадження як потерпілий, ні як цивільний позивач чи відповідач. Реалізація прав ОСОБА_4 у тому чи іншому процесуальному статусі могла б вплинути на всебічність, повноту та об`єктивність дослідження обставин вказаного провадження.
Щодо підстав, з якими представник ОСОБА_6 пов`язує необхідність продовження здійснення досудового розслідування, адвокат ОСОБА_3 зазначає відсутність у межах кримінального провадження перевірки версії настання дорожньо-транспортної пригоди внаслідок одноосібних дій водія ОСОБА_7 .
А тому представник ОСОБА_4 просить скасувати постанову слідчого про закриття кримінального провадження.
До поданої скарги адвокат ОСОБА_3 копію оскаржуваної постанови слідчого про закриття кримінального провадження не долучив.
У скарзі відсутні відомості про процесуальний статус особи, який надає право на оскарження зазначеної постанови слідчого.
Для перевірки скарги вимогам ст..303 КПК України щодо належного суб`єкта звернення із нею, слідчий суддя вбачав за можливе відкрити провадження за поданою скаргою.
В судовому засіданні під час з`ясування належності суб`єкта звернення із скаргою та можливості розгляду скарги по суті адвокат ОСОБА_3 і ОСОБА_4 вважали за можливе здійснювати розгляд скарги за викладених у ній мотивів.
Слідчий висловив заперечення проти розгляду скарги та зазначив, що ОСОБА_4 було відомо про наявність кримінального провадження, протягом усього здійснення досудового розслідування останній жодного разу не звертався із заявою про залучення його як потерпілого та був допитаний у якості свідка.
Заслухавши пояснення представника особи, яка звернулась із скаргою адвоката ОСОБА_3 , особи, в інтересах якої подана скарга ОСОБА_4 , слідчого ОСОБА_5 , слідчий суддя дійшов такого висновку.
Відповідно до п.3 ч.1 ст.303 КПК України на досудовому провадженні можуть бути оскаржені рішення слідчого, дізнавача про закриття кримінального провадження - заявником, потерпілим, його представником чи законним представником.
Отже, належність у розумінні кримінального процесуального закону суб`єкта звернення із скаргою є підставою для можливості звернення із нею та розгляду її по суті.
Відповідно до п.1 ч.2 ст.304 КПК України скарга повертається, якщо скаргу подала особа, яка не має права подавати скаргу.
Як зазначено в постанові Великої Палати Верховного Суду від 16 січня 2019 року у Справа № 439/397/17, поняття «потерпілий» у матеріальному кримінальному праві та у кримінальному процесі за змістом не є тотожними.
Поняття «потерпілий» у кримінальному праві не має законодавчої дефініції.
Натомість, поняття «потерпілий» визначено кримінально-процесуальним законодавством.
Так, ч. 1 ст. 55 КПК встановлено, що потерпілим у кримінальному провадженні може бути фізична особа, якій кримінальним правопорушенням завдано моральної, фізичної або майнової шкоди, а також юридична особа, якій кримінальним правопорушенням завдано майнової шкоди.
Поняття «потерпілий» у кримінально-правовому значенні є первинним щодо його розуміння в кримінальному процесі, оскільки в кримінальному праві потерпілий з`являється об`єктивно, в результаті вчинення проти нього кримінального правопорушення.
У ч. 2 ст. 55 КПК визначається момент виникнення в особи статусу потерпілого як учасника кримінального провадження: права і обов`язки потерпілого виникають в особи з моменту подання заяви про вчинення щодо неї кримінального правопорушення або заяви про залучення її до провадження як потерпілого.
На підставі ч.6 ст.55 КПК України якщо внаслідок кримінального правопорушення настала смерть особи або особа перебуває у стані, який унеможливлює подання нею відповідної заяви, положення частин першої - третьої цієї статті поширюються на близьких родичів чи членів сім`ї такої особи. Потерпілим визнається одна особа з числа близьких родичів чи членів сім`ї, яка подала заяву про залучення її до провадження як потерпілого, а за відповідним клопотанням - потерпілими може бути визнано кілька осіб.
Об`єктивна сторона злочину, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України, включає три обов`язкові ознаки: діяння порушення правил безпеки дорожнього руху або експлуатації транспорту; наслідки у вигляді заподіяння потерпілому тяжкого тілесного ушкодження або смерті; причинний зв`язок між порушенням правил безпеки дорожнього руху або експлуатації транспорту і зазначеними у статті наслідками.
Потерпілою у кримінальному провадженні щодо вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.286 КК України у кримінально-правовому значенні є особа, якій безпосередньо завдана шкода у вигляді тяжкого тілесного ушкодження або смерті.
Однак така шкода має бути зумовлена винними діями суб`єкта кримінального правопорушення та причинним зв`язком між його порушеннями правил безпеки дорожнього руху та наслідками, що настали.
Із наведених норм кримінального процесуального закону слідує, що для необхідності визнання у кримінальному провадженні потерпілим одного або кількох осіб з числа близьких родичів чи членів сім`ї особи, яка померла, під час досудового розслідування мають бути встановлені підстави для визнання потерпілим самої особи, якій безпосередньо завдана шкода у вигляді тяжкого тілесного ушкодження або смерті.
При цьому у кримінальних провадженнях, що розслідуються щодо вчинення кримінальних правопорушень проти безпеки руху та експлуатації транспорту, зокрема, кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.286 КК України, не завжди є очевидним чиї дії, одного чи усіх учасників дорожньо-транспортної пригоди призвели до порушення правил безпеки дорожнього руху, що перебувають у причинному зв`язку із наслідками, що настали у вигляді спричинення тяжкого тілесного ушкодження чи смерті особи.
Указане є предметом здійснення досудового розслідування та оцінки уповноваженою особою.
Автоматична пов`язаність статусу особи як потерпілого самою лише подією, у даному випадку дорожньо-транспортної пригоди, внаслідок якої учасникам ДТП заподіяні тяжкі тілесні ушкодження або смерть, без встановлення одного чи кількох суб`єктів порушення правил безпеки дорожнього руху та причинного зв`язку із наслідками, що настали, призведе до можливості перебування учасників дорожньо-транспортної пригоди під час здійснення досудового розслідування у подвійному процесуальному статусі: як потерпілого,так і особи стосовно якої зібрано достатньо доказів для повідомлення про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, але не повідомлено про підозру у зв`язку з її смертю (п.27 ч.1 ст.3 КПК України) або підозрюваного.
Забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура є одними із завдань кримінального провадження.
Слідчий суддя зауважує, що у силу ст..40 КПК України слідчий несе відповідальність за законність та своєчасність здійснення процесуальних дій.
На підставі ч.7 ст.55 КПК України якщо особа не подала заяву про вчинення щодо неї кримінального правопорушення або заяву про залучення її до провадження як потерпілого, то слідчий, прокурор, суд має право визнати особу потерпілою лише за її письмовою згодою. За відсутності такої згоди особа в разі необхідності може бути залучена до кримінального провадження як свідок.
У судовому засіданні встановлено, що ОСОБА_4 протягом досудового розслідування із заявою про залучення його у якості потерпілого у межах кримінального провадження не звертався, та не набув статусу потерпілого у кримінальному провадженні, а був допитаний як свідок.
Звертаючись із скаргою, представник ОСОБА_4 - адвокат ОСОБА_3 зазначає, що його довіритель не був залучений до кримінального провадження ні як потерпілий, ні як цивільний позивач чи відповідач, хоча ОСОБА_4 є сином загиблого та власником транспортного засобу - мопеда марки Honda Giorno д.н.з. НОМЕР_1 , яким керував ОСОБА_8 .
Слідчий суддя зазначає, що у силу ст.1188 ЦК України шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах.
З урахуванням зазначеного у ч.2 ст.286 КК України об`єкта кримінально-правового посягання - життя та здоров`я особи, якій заподіюється шкода кримінальним правопорушенням, належність на праві власності ОСОБА_4 транспортного засобу - мопеда марки Honda Giorno д.н.з. НОМЕР_1 , яким керував ОСОБА_8 , не слугує підставою для визнання ОСОБА_4 належним суб`єктом звернення із скаргою, та, відповідно його представника - адвоката ОСОБА_3 , права якого пов`язані із наявністю таких у його довірителя та є від них похідними.
Слідчий суддя зауважує, що на підставі п.4 ст.303 КПК України може бути оскаржене рішення прокурора про закриття кримінального провадження одним із близьких родичів або членом сім`ї, коло яких визначено цим Кодексом, та/або захисником померлого, потерпілим, його представником чи законним представником, підозрюваним, його захисником чи законним представником, представником юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження.
Однак, така процесуальна можливість оскарження пов`язана виключно із наявністю підстав для повідомлення особі , яка померла підозри та закриття кримінального провадження прокурором відповідно до визначених у ч.4 ст.284 КПК України його повноважень з метою реабілітації особи, яку слідство обґрунтовано підозрювало у вчиненні кримінального правопорушення.
За положеннями ч.5 ст.284 КПК України рішення прокурора про закриття кримінального провадження щодо підозрюваного не є перешкодою для продовження досудового розслідування щодо відповідного кримінального правопорушення.
Із резолютивної частини постанови слідчого від 29.11.2023 про закриття кримінального провадження вбачається, що підставою для його закінчення стало встановлення відсутності у діях водія ОСОБА_7 складу кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.286 КК України.
Отже, кримінальне провадження закрите слідчим за відсутності підстав для реабілітації водія ОСОБА_8 , з чим пов`язана процесуальна можливість оскарження такого рішення близькими родичами у разі прийняття його прокурором.
При цьому обґрунтування підстави оскарження представником особи, в інтересах якої подана скарга - адвокатом ОСОБА_3 з перерахуванням можливих процесуальних статусів ОСОБА_4 у цьому кримінальному провадженні, яких він не набув, не є підставою для розгляду скарги по суті.
З урахуванням наведеної неможливості одночасного перебування особи у статусі потерпілого та підозрюваного, чи особи стосовно якої зібрано достатньо доказів для повідомлення про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, але не повідомлено про підозру у зв`язку з її смертю (п.27 ч.1 ст.3 КПК України), процесуальна можливість закрити кримінальне провадження прокурором з таких підстав відсутня, оскільки внаслідок дорожньо-транспортної пригоди постраждала лише одна особа водій ОСОБА_8 , а за викладеним у резолютивній частині постанови слідчого висновком дії водія ОСОБА_7 до цього не призвели.
Таким чином, розгляд скарги по суті та визнання адвоката ОСОБА_3 , який діє в інтересах ОСОБА_4 у цьому випадку призведе до автоматичного визнання потерпілим ОСОБА_4 поза межами здійснення досудового розслідування, що є прерогативою слідчого або прокурора, коли воно триває та не може бути здійснене слідчим суддею, у тому числі у межах цієї скарги.
А тому аргументи адвоката ОСОБА_3 про те, що ОСОБА_4 мав би бути визнаний потерпілим у цьому кримінальному провадженні, слідчий суддя відхиляє.
На неможливість зобов`язання слідчого визнати особу потерпілою навіть у межах оскарження відмови слідчого у цьому, звернув увагу і Верховний Суд у постанові від 01 грудня 2022 року за наслідком розгляду справи № 522/7836/21, провадження № 51-2328 км 22.
З огляду на наведені обставини, слідчий суддя дійшов висновку про те, що скарга підлягає поверненню особі, яка її подала на підставі п.1 ч.2 ст.304 КПК України як особі не має права її подавати.
Керуючись ст.ст.214,303,306,307 КПК України, -
Ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого КПК України, якщо таку скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Ухвала може бути оскаржена до Хмельницького апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1