У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

Справа №348/752/21

Провадження №1-кп/348/408/23

22 грудня 2023 року м. Надвірна

Надвірнянський районний суд Івано-Франківської області у складі:

головуючого - судді ОСОБА_1 ,

за участі секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

законних представників потерпілої ОСОБА_4 , ОСОБА_5 ,

обвинуваченого ОСОБА_6 ,

захисника - адвоката ОСОБА_7 ,

розглянувши у підготовчому судовому засіданні в залі суду м. Надвірна кримінальне провадження відносно ОСОБА_6 , який обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст.152 КК України, -

встановив:

В провадженні Надвірнянського районного суду Івано-Франківської області перебуває кримінальне провадження у відношенні ОСОБА_6 за обвинуваченням у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст.152 КК України.

8 листопада 2023 року згідно автоматизованого розподілу справ для розгляду зазначеного кримінального провадження було визначено суддю ОСОБА_1 .

Ухвалою суду від 10 листопада 2023 року справу було прийнято до провадження та призначено підготовче судове засідання.

Під час підготовчого судового засідання прокурор зазначив, що кримінальне провадження підсудне Надвірнянському районному суду Івано-Франківської області, підстав для закриття кримінального провадження не вбачається, обвинувальний акт складено у відповідності до вимог кримінально-процесуального законодавства. Просить призначити справу до судового розгляду у закритому судовому засіданні, викликати в судове засідання учасників процесу та свідків відповідно до реєстру. Крім того, прокурор подав до суду клопотання про обрання відносно обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, в обґрунтування якого зазначив, що ОСОБА_6 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 152 КК України, який є особливо тяжким злочином; ризики, передбачені п.п. 1, 3 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме, що ОСОБА_6 може переховуватися від суду та незаконно впливати на потерпілу, свідків, які з урахуванням обставин кримінального провадження не зменшились та не зникли. Вважає, що на даний час відсутні будь-які інші підстави для обрання більш м`якого запобіжного заходу відносно ОСОБА_6 . Зазначив, що відповідне клопотання було скеровано обвинуваченому та захиснику, та таке отримано ними завчасно.

Законні представники неповнолітньої потерпілої - ОСОБА_4 та ОСОБА_5 в підготовчому судовому засіданні не заперечували проти призначення справи до судового розгляду, клопотання прокурора про обрання запобіжного заходу підтримали. Інших заяв та клопотань не мали.

Захисник обвинуваченого ОСОБА_6 - адвокат ОСОБА_7 щодо клопотання прокурора про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою покладався на розсуд суду. Не заперечував щодо призначення обвинувального акту до судового розгляду та виклику свідків відповідно до реєстру досудового розслідування. Зауважив, що кримінальне провадження підлягає розгляду в закритому судовому засіданні. Інших заяв та клопотань не мав.

Обвинувачений ОСОБА_6 щодо призначення обвинувального акту до судового розгляду та клопотання про обрання запобіжного заходу підтримав думку свого захисника. Клопотання про розгляд кримінального провадження колегіально судом у складі трьох суддів не заявляв.

Заслухавши думку учасників процесу, вивчивши обвинувальний акт, заявлене прокурором клопотання про обрання запобіжного заходу, суд вважає, що кримінальне провадження підлягає призначенню до судового розгляду з наступних підстав.

Підстав для закриття кримінального провадження згідно п.п. 4-8 ч.1 та ч.2 ст. 284 КПК України не вбачається. Обвинувальний акт складено у відповідності до вимог ст.291 КПК України, і не підлягає поверненню прокурору. Підстав для прийняття рішень, передбачених п.1-4 ч.3 ст.314 КПК України, не вбачається.

З огляду на вимоги п. 2 ч.2 ст. 27 КПК України розгляд кримінального провадження слід проводити у закритому судовому засіданні.

Підстав для направлення обвинувального акту для визначення підсудності не встановлено. Дане кримінальне провадження підсудне Надвірнянському районному суду Івано-Франківської області.

Клопотань про витребування певних речей чи документів сторонами не заявлено.

Також обвинувачений та його захисник не заявляли клопотання про розгляд справи колегіально судом у складі трьох суддів.

Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку про призначення судового розгляду на підставі обвинувального акту відповідно до вимог п.5 ч.3 ст.314 КПК України з вирішенням питань щодо складу осіб, які братимуть участь у судовому розгляді.

При вирішені питання про обрання щодо обвинуваченого ОСОБА_6 запобіжного заходу у виді тримання під вартою, суд приходить до наступних висновків.

Відповідно до ч. 3 ст.315 КПК України під час підготовчого судового засідання суд за клопотанням учасників судового провадження має право обрати, змінити чи скасувати заходи забезпечення кримінального провадження, в тому числі запобіжний захід, обраний щодо обвинуваченого. При розгляді таких клопотань суд додержується правил, передбачених розділом ІІ цього Кодексу.

Згідно ч. 2 ст. 177 КПК України підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність відповідних ризиків, передбачених частиною 1 даної статті. Відповідно до вимог ст. 178 КПК України, суд при вирішенні питання про обрання, продовження запобіжного заходу повинен врахувати всі обставини, які можуть вплинути на вид обраного запобіжного заходу.

Згідно до ч. 1 ст. 183 цього Кодексу тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України.

Відповідно до п. 5 ч. 2 ст. 183 вказаного Кодексу запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як до раніше судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за яким законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад три роки.

Відповідно до п. 6 ч. 1 ст. 184 КПК України клопотання прокурора про застосування запобіжного заходу повинно містити обґрунтування неможливості запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні, шляхом застосування більш м`яких запобіжних заходів.

Необхідно зазначити, що ризиком у кримінальному провадженні є небажані для провадження наслідки дій обвинуваченого, спрямовані на створення перешкод кримінальному провадженню. Ризик стає реальним через невизначеність поведінки особи у певній ситуації, яку (поведінку) неможливо достеменно передбачити. Таким чином, у контексті кримінального провадження ризиком неправомірної процесуальної поведінки обвинуваченого слід вважати таку поведінку цієї особи, настання якої характеризується високим ступенем ймовірності.

При вирішенні питання про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою суд враховує вимоги ст. 178 КПК України, а саме: тяжкість покарання, вік та стан здоров`я обвинуваченого, сімейний та матеріальний стан, що мають значення для прийняття відповідного рішення.

ОСОБА_6 раніше неодноразово притягувався до кримінальної відповідальності за вчинення злочинів, хоча в силу ст. 89 КК України і вважається несудимим, на шлях виправлення не став, відповідних висновків для себе не зробив та знову вчинив умисний особливо тяжкий злочин проти статевої свободи та статевої недоторканості неповнолітньої особи, тобто кримінальне правопорушення, передбачене ч. 3 ст. 152 КК України, яке є особливо тяжким злочином.

23 грудня 2020 року слідчим суддею Надвірнянського районного суду Івано-Франківської області відносно ОСОБА_6 було обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, який в подальшому ухвалами слідчого судді та суду неодноразово продовжувався, в останній раз ухвалою Івано-Франківського апеляційного суду продовжено до 29 грудня 2023 року включно.

Під час вирішення питання доцільності продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_6 , суд дійшов висновку про існування ризиків, визначених п.п. 1, 3 ч. 1 ст. 177 КПК України, які, на думку суду, наразі не зменшилися та не відпали.

Так, судом встановлено, що ризик, передбачений п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме можливість переховуватись від суду, не зменшився та не перестав існувати, з огляду на тяжкість покарання, яке загрожує обвинуваченому, а саме позбавлення волі на строк від семи до дванадцяти років, а також враховуючи репутацію обвинуваченого та дані про його особу, які наведені у клопотанні.

Про те, що ризик, передбачений п. 3 ч. 1ст. 177 КПК України, а саме, що обвинувачений може незаконно впливати на неповнолітню потерпілу та свідків, не зменшився та не перестав існувати, свідчить те, що обвинувачений разом з ними проживає та є членом їх сім`ї, в якій ОСОБА_6 вчинив домашнє насильство сексуального характеру до неповнолітньої дитини, якій виповнилося лише 14 року, що травмувало її як фізично так і психологічно, тому, перебуваючи на волі і маючи в результаті цього реальну можливість спілкуватися з потерпілою та свідками, об`єктивно матиме можливість вчиняти вплив на них.

Вказані ризики наразі є реальними та триваючими, тому вони виключають можливість обрання іншого, більш м`якого запобіжного заходу щодо обвинуваченого, оскільки альтернативні запобіжні заходи не забезпечать належний рівень гарантії доброчесної поведінки обвинуваченого.

У відповідності до практики Європейського суду з прав людини вагомою підставою для вирішення питання про необхідність попереднього ув`язнення особи є ризик перешкоджання встановленню істини у справі та переховування цієї особи від правосуддя. При цьому зазначено, що небезпека перешкоджання встановленню істини у справі та переховування особи від правосуддя може вимірюватися суворістю можливого покарання в сукупності з наявністю даних про матеріальний, соціальний стан особи, її зв`язками з державою, у якій його переслідують та міжнародними контактами.

Крім того, як стверджує у своїх рішеннях Європейський суд з прав людини, суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів. Забезпечення таких стандартів вимагає від суду більшої суворості в оцінці порушень цінностей суспільства.

У розумінні практики Європейського суду з прав людини, тяжкість обвинувачення не є самостійною підставою для утримання особи під вартою, проте таке обвинувачення у сукупності з іншими обставинами збільшує ризик втечі настільки, що його неможливо відвернути, не взявши особу під варту.

Згідно з правовою позицією Європейського суду з прав людини, висловленою у п.79 рішення у справі Харченко проти України та у п.170 рішення у справі Лабіта проти Італії, таке, що продовжується, тримання під вартою може бути виправданим у тій чи іншій справі лише за наявності специфічних ознак того, що цього вимагають істинні вимоги публічного інтересу, які, незважаючи на існування презумпції невинуватості, переважують правило поваги до особистої свободи.

Відповідно до вимог статті 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Європейського Суду як джерело права.

Таким чином, вирішуючи клопотання прокурора про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно обвинуваченого ОСОБА_6 , суд враховує наслідки злочину, тяжкість покарання, що загрожує йому у разі визнання його винуватим. При цьому, суд звертає увагу на те, що ОСОБА_6 обвинувачується у вчиненні умисного особливо тяжкого злочину, направленого проти статевої свободи та статевої недоторканості щодо неповнолітньої особи, що в сукупності вказує на підвищену суспільну небезпечність як самих діянь, так і особи обвинуваченого; приймає до уваги те, що судове провадження на даний час не розпочато, інші запобіжні заходи не забезпечать належної поведінки обвинуваченого під час розгляду кримінального провадження, та з метою забезпечення запобіганню процесуальних ризиків, а також за відсутності вагомих підстав для обрання більш м`якого запобіжного заходу, відсутності обставин, що свідчать про неможливість утримання обвинуваченого під вартою, суд вважає за доцільне обрати відносно обвинуваченого ОСОБА_6 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

Згідно до п.1 ч. 4 ст. 183 КПК України, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, враховуючи підстави та обставини, передбачені статтями 177 та 178 цього Кодексу, має право не визначати розмір застави у кримінальному провадженні щодо злочину, вчиненого із застосуванням насильства або погрозою його застосування.

Враховуючи тяжкість вчиненого кримінального правопорушення, обставини вчинення кримінального правопорушення, а саме, що кримінальне правопорушення вчинено щодо неповнолітньої особи, якій виповнилося лише 14 років, наявність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, та інші обставини в сукупності, суд вважає за необхідне не визначати обвинуваченому ОСОБА_6 розмір застави.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст. 7,27,31,131, 132, 176- 178, 181, 183, 314-316,369, 376, 395 КПК України, суд,-

постановив:

Призначити судовий розгляд кримінального провадження за обвинуваченням ОСОБА_6 , який обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст.152 КК Українив залі судового засідання Надвірнянського районного суду Івано-Франківської області за адресою: Івано-Франківська область, м. Надвірна, вул. Мазепи, 35 на 02 січня 2024 року о 10:00 год.

Судовий розгляд кримінального провадження здійснювати суддею одноособово у закритому судовому засіданні.

В судове засідання викликати учасників судового провадження, та свідків, зазначених в реєстрі матеріалів досудового розслідування.

Клопотання прокурора про продовження ОСОБА_6 запобіжного заходу у виді тримання під вартою - задовольнити.

Продовжити відносно обвинуваченого ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у виді тримання під вартою на 60 (шістдесят) днів терміном до 19 лютого 2024 року включно.

Тримання під вартою обвинуваченого ОСОБА_6 здійснювати в ДУ «Івано-Франківська установа виконання покарань (№ 12)» Міністерства юстиції України.

Копію ухвали вручити обвинуваченому та прокурору і направити начальнику ДУ «Івано-Франківська установа виконання покарань (№ 12)» Міністерства юстиції України для виконання.

Ухвала суду підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Апеляційна скарга на ухвалу суду може бути подана протягом п`яти днів з дня її проголошення до Івано-Франківського апеляційного суду через Надвірнянський районний суд Івано-Франківської області. Для особи, яка перебуває під вартою, строк подачі апеляційної скарги обчислюється з моменту вручення їй копії судового рішення.

Повний текст ухвали проголошено 26 грудня 2023 року о 16 год.30 хв.

Суддя ОСОБА_1