Провадження № 1-кп/638/1781/23
УХВАЛА

Іменем України

16 листопада 2023 року м. Харків

Дзержинський районний суд м. Харкова у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

захисника ОСОБА_4 ,

обвинуваченого ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду в м. Харкові клопотання прокурора Шевченківської окружної прокуратури м. Харкова ОСОБА_3 про обрання щодо ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжного заходу у виді тримання під вартою на час судового провадження у кримінальному провадженні № 0002336 від 14 вересня 2023 року за обвинуваченням ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України,

в с т а н о в и в:

17 жовтня 2023 року до Дзержинського районного суду м. Харкова з Ізюмської окружної прокуратури надійшов обвинувальний акт у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0002336 від 14 вересня 2023 року щодо ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за фактом вчинення кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України.

Ухвалою суду від 18 жовтня 2023 року призначено підготовче судове засідання у кримінальному провадженні.

У підготовчому судовому засіданні прокурор заявив клопотання про обрання ОСОБА_5 на час судового провадження запобіжного заходу у виді тримання під вартою на строк 60 діб із визначенням застави у розмірі 100000 грн, в обґрунтування якого зазначила, що ОСОБА_5 обґрунтовано обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України, що підтверджується зібраними у кримінальному провадженні доказами. Також на теперішній час продовжують існувати ризики, які були підставою для застосування запобіжного заходу на стадії досудового розслідування, передбачені п. 1, 2, 3 КПК України.

Захисник проти клопотання заперечував з тих підстав, що відсутні ризики, на які посилається прокурор. Окрім того вважає, що прокурором не доведено можливість запобігти настанню зазначених ризиків застосуванням більш м`якого запобіжного заходу. Просив застосувати до обвинуваченого запобіжний захід у виді домашнього арешту.

Обвинувачений підтримав позицію захисника.

Заслухавши учасників судового засідання, дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного.

Відповідно до ч. 3 ст. 315 КПК України під час підготовчого судового засідання суд за клопотанням учасників судового провадження має право обрати, змінити чи скасувати заходи забезпечення кримінального провадження, в тому числі запобіжний захід, обраний щодо обвинуваченого. При розгляді таких клопотань суд додержується правил, передбачених розділом ІІ цього Кодексу.

ОСОБА_5 , обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення-злочину, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України, тобто крадіжка, вчинена в умовах воєнного стану.

Ухвалою слідчого судді Дзержинського районного суду м. Харкова від 28 вересня 2023 року застосовано відносно ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою у Державній установі «Харківський слідчий ізолятор» строком на 60 (шістдесят) днів тобто до 26 листопада 2023 року.

Підставою для застосування запобіжного заходу була наявність обґрунтованої підозри у вчиненні кримінального правопорушення-злочину, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України, та існування ризиків передбачених п. 1, 2, 3 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме 1) ризик переховування від органів досудового розслідування та/або суду, 2) ризик знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, 3) ризик незаконного впливу на свідків у кримінальному провадженні.

Станом на день проведення судового засідання суду не надано достатніх належних доказів усунення ризиків, які були підставою для обрання запобіжного заходу, а також обставин, які перешкоджають триманню обвинуваченого під вартою.

Залишається достатньо підстав вважати, що ризики, передбачені п. 1, 2, 3, 5 ч.1 ст.177 КПК України, продовжують існувати з огляду на таке.

ОСОБА_5 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України, який відповідно до ст. 12 КК України відносяться до категорії тяжких злочинів.

Вивченням особи ОСОБА_5 встановлено, що він постійного джерела доходів не має, є інвалідом 3-ої групи, офіційно не працевлаштований, одружений, малолітніх дітей на утриманні не має, також раніше неодноразово судимий, що свідчить про відсутність стійких соціальних зв`язків та можливість з метою уникнення притягнення до кримінальної відповідальності, переховування від органів досудового розслідування та суду.

Окрім того суд враховує, що кримінальне правопорушення, за вчинення якого обвинувачується ОСОБА_5 , вчинено в період іспитового строку відповідно до вироку Дзержинського районного суду м. Харкова 08.06.2023 року, що свідчить про неможливість обрання іншого, більш м`якого запобіжного заходу, ніж тримання під варто.

Тяжкість покарання, що загрожує обвинуваченому у випадку визнання його винуватими у вчиненні злочинів, не є самостійною підставою для утримання особи під вартою, проте, як за національним законодавством (п. 2 ч. 1 ст. 178 КПК України), так і за практикою Європейського суду з прав людини, є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування (справа «Ілійков проти Болгарії» № 33977/96 від 26 липня 2001 року).

Суд зазначає, що в даному випадку суворість покарання, передбаченого за злочин, за вчинення якого обвинувачується ОСОБА_5 , в сукупності з даними про його особу, зокрема відсутність міцних соціальних зв`язків та наявність непогашених судимостей, а також іншими обставинами кримінального правопорушення, яке вчинено в умовах воєнного стану, є достатньо суттєвим елементом при оцінюванні ризику його переховування та інших ризиків.

При встановленні наявності ризику впливу на свідків та потерпілого у кримінальному провадженні, слід враховувати встановлену Кримінальним процесуальним кодексом України процедуру отримання показань у кримінальному провадженні, оскільки суд може обґрунтовувати свої висновки лише на показаннях, які він безпосередньо сприймав під час судового засідання або отриманих у порядку, передбаченому статтею 225 КПК України, тобто допитаних на стадії досудового розслідування слідчим суддею. Суд не вправі обґрунтовувати судові рішення показаннями, наданими слідчому, прокурору, або посилатися на них (частина 4 статті 95 КПК України).

За таких обставин ризик впливу на свідків та потерпілого існує не лише на початковому етапі кримінального провадження при зібранні доказів, а й продовжує існувати на стадії судового розгляду до моменту безпосереднього отримання судом показань від таких осіб та дослідження їх судом.

Ризик незаконного впливу на свідків та потерпілого у даному кримінальному провадженні підтверджується тим, що останні ще не допитані у судовому засіданні, а тому ОСОБА_5 може здійснювати на них незаконний вплив, з метою зміни їх показів на свою користь.

Ризик вчинення іншого кримінального правопорушення існує поза розумним сумнівом, оскільки ОСОБА_5 раніше неодноразово судимий, на шлях виправлення не став, знову обвинувачується у вчиненні тяжкого злочину проти власності, вчиненому в умовах воєнного стану та під час іспитового строку. Вказане свідчить про схильність останнього до вчинення злочинів, а враховуючи дані про особу обвинуваченого, зокрема відсутність офіційного місця роботи та заробітку, може свідчити про те, що злочинна діяльність є джерелом його доходу.

Судом вивчалась можливість застосування щодо ОСОБА_5 більш м`якого запобіжного заходу для запобігання вищевказаних ризиків. Однак, враховуючи реальне існування ризиків, передбачених статтею 177 КПК України, особу обвинуваченого, суд вважає, що застосування більш м`яких запобіжних заходів є неможливим, оскільки ризик вчинити інше кримінальне правопорушення та переховування від правоохоронних органів є настільки вагомими, що інший більш м`який запобіжний захід не може забезпечити належну процесуальну поведінку підозрюваного.

З урахуванням усіх обставин справи, виходячи з того, що тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, суд дійшов висновку, що ризики, які були встановлені слідчим суддею при застосуванні запобіжного заходу, продовжують існувати, і при цьому їх настанню неможливо запобігти застосування більш м`якого запобіжного заходу, оскільки тільки запобіжний захід у вигляді тримання під вартою зможе забезпечити належну процесуальну поведінку обвинуваченого та дотримання покладених на нього процесуальних обов`язків.

Відповідно до частини третьої статті 183 КПК України слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим обов`язків, передбачених цим Кодексом, крім випадків, передбачених частиною четвертою цієї статті.

Відповідно до ч. 5 ст. 182 КПК України розмір застави визначається слідчим суддею з урахуванням обставин кримінального правопорушення, майнового та сімейного стану підозрюваного, інших даних про його особу та ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу. Розмір застави повинен достатньою мірою гарантувати виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього обов`язків та не може бути завідомо непомірним для нього.

Слідчим суддею Дзержинського районного суду м. Харкова при застосуванні запобіжного заходу ухвалою від 28 вересня 2023 року було визначено суму застави у розмірі 20 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, тобто 53680,00 грн, виходячи з того, що застава в такому розмірі зможе запобігти ризикам, передбаченим ч. 1 ст. 177 КПК України, та не є завідомо непомірною.

Суд вважає, що визначена при застосуванні запобіжного заходу на стадії досудового розслідування застава у виді 20 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб здатна забезпечити виконання ОСОБА_5 покладених на нього обов`язків, а тому визначає заставу у тому ж розмірі.

За сукупності таких обставин, приймаючи до уваги дані про обставини злочину, про особу обвинуваченого, суд вважає за доцільне обрати щодо ОСОБА_5 на час судового провадження запобіжний захід в вигляді тримання під вартою на максимальний строк 60 днів, тобто до 14 січня 2023 року включно із визначенням застави у розмірі тридцяти прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що складає 53680 гривень.

Керуючись ст. 177, 178, 183, 197, 314, 315, 331, 369-372, 376 КПК України, суд,

у х в а л и в:

Клопотання прокурора Шевченківської окружної прокуратури м. Харкова ОСОБА_3 задовольнити.

На час судового провадження у кримінальному провадженні № 0002336 від 14 вересня 2023 року за обвинуваченням ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України, обрати щодо обвинуваченого ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у виді тримання під вартою в ДУ «Харківський слідчий ізолятор» на строк 60 діб до 14 січня 2024 року.

Визначити суму застави у розмірі двадцяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, тобто 53680,00 грн (п`ятдесят три тисячі шістсот вісімдесят гривень 00 копійок), яка може бути внесена як самим підозрюваним так і іншою фізичною або юридичною особою (заставодавцем) на Депозитний рахунок ТУ ДСА України в Харківській області, протягом дії запобіжного заходу.

При внесенні визначеної суми застави ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з-під варти - звільнити.

У разі внесення застави, покласти на ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , наступні обов`язки строком до 14 січня 2024 року: прибувати до прокурора та суду за першою вимогою; не відлучатись з місця проходження військової служби, без дозволу прокурора або суду; повідомляти прокурора та суд про зміну свого місця проживання та місця проходження служби; утримуватися від спілкування із свідками з приводу обставин вчинення інкримінованого йому злочину.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Харківського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення.

Повний текст ухвали проголошено 16 листопада 2023 року о 14 год 20 хв.

Суддя ОСОБА_1