Житомирський апеляційний суд
Справа №274/3563/23 Головуючий у 1-й інст. ОСОБА_1
Категорія ст.537 КПК УКраїни Доповідач ОСОБА_2
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 жовтня 2023 року колегія суддів Житомирського апеляційного суду в складі:

головуючого судді: ОСОБА_2

суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4

з участю секретаря: ОСОБА_5

прокурора: ОСОБА_6

розглянула у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Житомирі апеляційну скаргу засудженого ОСОБА_7 на ухвалу Бердичівського міськрайонного суду Житомирської області від 26 червня 2023 року, якою залишено без задоволення його заяву про зарахування строку попереднього ув`язнення у строк покарання,

ВСТАНОВИЛА:

Ухвалою Бердичівського міськрайонного суду Житомирської області від 26 червня 2023 року було залишено без задоволення заяву ОСОБА_7 про зарахування строку попереднього ув`язнення у строк покарання.

Суд мотивував своє рішення тим, що вже є вирок суду, який набрав законної сили та яким вже вирішено питання застосування ОСОБА_7 ч. 5 ст. 72 КК України та зараховано йому строк попереднього ув`язнення у строк покарання.

В апеляційній скарзі засуджений ОСОБА_7 , як вбачається з її змісту, просить скасувати ухвалу суду та постановити нову ухвалу, якою зарахувати йому строк попереднього ув`язнення з 15.07.2017 року по 03.11.2021 року у строк його покарання з розрахунку день за два, оскільки Київським апеляційним судом було застосовано ч.5 ст.72 КК України в редакції ЗУ №2046 помилково.

Вважає, що суд першої інстанції безпідставно не застосував ч.5 ст.72 КК України в редакції ЗУ №838, тому ухвала суду підлягає скасуванню.

ОСОБА_7 належним чином повідомлений про розгляд справи, бажання приймати участь у розгляді справи не висловлював клопотання про доставку чи проведення відеоконференції не заявляв, а тому колегія суддів вважає за можливе слухати справу у його відсутність.

Заслухавши доповідь судді, заперечення прокурора на апеляційну скаргу, перевіривши матеріали справи відповідно до вимог ст. 404 КПК України, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

Згідно до ч. 5 ст. 72 КК України зі змінами, внесеними Законом України «Про внесення зміни до Кримінального кодексу України щодо удосконалення порядку зарахування судом строку попереднього ув`язнення у строк покарання» від 26 листопада 2015 року №838-VIII, зарахування судом строку попереднього ув`язнення у разі засудження до позбавлення волі в межах того самого кримінального провадження, в межах якого до особи було застосовано попереднє ув`язнення, провадиться з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.

Відповідно до ЗУ №2046-VIII від 18 травня 2017 року «Про внесення зміни до Кримінального кодексу України, щодо правила складання покарань та зарахування строку попереднього ув`язнення», який набрав чинності 21 червня 2017 року, попереднє ув`язнення зараховується судом у строк покарання у разі засудження до позбавлення волі день за день або за правилами, передбаченими у частині першій статті 72 КК України.

Як вбачається з матеріалів провадження, вироком Святошинського районного суду м.Києва від 25 лютого 2021 року ОСОБА_7 був засуджений за ч. 2 ст. 187 КК України на 8 років позбавлення волі з конфіскацією всього належного йому майна. Цим вироком було зараховано строк попереднього ув`язнення ОСОБА_8 з 15.07.2017 р. до набрання вироком законної сили з розрахунку день попереднього ув`язнення два дні позбавлення волі.

Однак, вироком Київського апеляційного суду від 03 листопада 2021 року вказаний вирок було скасовано, в тому числі і в частині зарахування строку попереднього ув`язнення у строк покарання ОСОБА_7 . На підставі ч. 5 ст. 72 КК України в редакції Закону від 18.05.2017 № 2046 - VII ОСОБА_7 у строк покарання зараховано попереднє ув`язнення із 15.07.2017 р. по 03.11.2021 р. включно із розрахунку один день попереднього ув`язнення за один день позбавлення волі.

В своїх висновках апеляційний суд зазначив, що ОСОБА_8 вчинив злочин, передбачений ч.2 ст. 187 КК України 15.07.2017 р., коли діяла ст. 72 КК України, в редакції Закону України №2046 VIII, а тому зарахування судом першої інстанції строку попереднього ув`язнення з розрахунку день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі є неправильним.

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 29.08.2018 року (справа №663/537/17), зроблено висновок, зокрема про те, що якщо особа вчинила злочин до 20.06.2017 року (включно) і щодо неї продовжували застосовуватись заходи попереднього ув`язнення після 21.06.2017 року, тобто після набрання чинності Законом №2046-VIII, то під час зарахування попереднього ув`язнення у строк покарання застосуванню підлягає ч.5 ст.72 КК України в редакції Закону №838-VIII.

В разі незгоди з рішення Київського апеляційного суду засуджений вправі був оскаржити його до Верховного суду, однак Житомирський апеляційний суд, який повністю погоджується з висновками Київського апеляційного суду, процесуальних повноважень для перевірки рішень суду одного і того ж рівня не має.

Істотних порушень кримінального процесуального закону, які б давали підстави для зміни чи скасування ухвали суду, колегія суддів не знаходить.

Керуючись ст.ст. 376, 404, 405 407, 418 КПК України, колегія суддів,-

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу засудженого ОСОБА_7 залишити без задоволення, а ухвалу Бердичівського міськрайонного суду Житомирської області від 26 червня 2023 року, якою залишено без задоволення його заяву про зарахування строку попереднього ув`язнення у строк покарання - без змін.

Ухвала оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді: