Справа № 375/1240/22
Провадження №1-кп/375/27/23
В И Р О К

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 листопада 2023 року смт. Рокитне

Рокитнянський районний суд Київської області в складі:

головуючої судді ОСОБА_1 ,

при секретарі судового засідання ОСОБА_2 ,

за участю:

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

захисника обвинуваченого ОСОБА_5 ,

законного представника обвинуваченого ОСОБА_6 ,

представник органу опіки та піклування

Рокитнянської селищної ради Київської області ОСОБА_7 ,

розглянувши у судовому засіданні в залі суду в смт Рокитне обвинувальний акт у кримінальному провадженні №0002049, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 27 серпня 2022 року, по обвинуваченню

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Першотравневе Рокитнянського Київської області, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , громадянина України, з неповною середньою освітою, не одруженого, учня 1 курсу Державного професійно-технічного навчального закладу Рокитнянський професійний ліцей, раніше не судимого,

по обвинуваченню у вчиненні кримінального правопорушення - злочину, передбаченого частиною 4 статті 185 КК України,

ВСТАНОВИВ:

Формулювання обвинувачення, визнаного судом доведеним, із зазначенням місця, часу, способу вчинення та наслідків кримінального правопорушення, форми вини і мотивів кримінального правопорушення.

ОСОБА_4 обвинувачується у тому, що 26 серпня 2022 року він перебував за місцем проживання ОСОБА_8 , яке розташоване за адресою: АДРЕСА_3 , де біля сусіднього подвір`я побачив припарковані вантажний автомобіль ЗІЛ-130 та трактор МТЗ-82, які перебувають у користуванні родини ОСОБА_9 .

В цей час у неповнолітнього ОСОБА_4 виник протиправний умисел на незаконне заволодіння пальним, яке було в паливному баку трактора МТЗ82.

Так, 26 серпня 2022 року, близько 23 години, точного часу в ході досудового розслідування не встановлено, з метою реалізацію свого протиправного умислу неповнолітній ОСОБА_4 прийшов до домоволодіння, яке знаходиться за адресою: будинок АДРЕСА_3 поряд з яким стояв припаркований трактор МТЗ-82.

Після цього, впевнившись, що його дії є непоміченими для сторонніх осіб, неповнолітній ОСОБА_4 діючи умисно, в умовах воєнного стану, введеного Указом Президента України №133/2022 від 14 березня 2022, який затверджено Законом України «Про затвердження Указу Президента України "Про продовження строку дії воєнного стану в Україні"» від 15.08.2022 №2500-ІХ, керуючись корисливим мотивом, з метою незаконного збагачення за рахунок чужого майна, знайшов в господарській будівлі біля даного подвір`я порожню пластикову каністру синього кольору об`ємом 20 літрів, після чого підійшов до трактора МТЗ-82 та, відкрутивши кришку паливного бака, використовуючи заздалегідь підготовлений гумовий шланг, злив у вказану каністру 18 літрів дизельного пального вартістю 973 грн. 80 копійок (дев`ятсот сімдесят три гривні 80 копійок).

Продовжуючи свою злочинну діяльність, об`єднану єдиним умислом, ОСОБА_4 повернувся до вказаної вище господарської будівлі, щоб взяти ще одну каністру, та виявив там каністру білого кольору об`ємом 20 літрів в якій знаходився бензин марки А-95 об`ємом 12 літрів вартістю 605 грн. 40 коп.(шістсот п`ять гривень сорок копійок), яку також викрав.

В подальшому, цього ж дня близько 23 години викраденим майном ОСОБА_4 розпорядився на власний розсуд, а саме каністру із вмістом дизельного пального об`ємом 18 літрів продав не обізнаному з його злочинним походженням, ОСОБА_8 , а каністру з викраденим бензином об`ємом 12 літрів відніс до місця проживання свого діда ОСОБА_10 , який проживає за адресою: АДРЕСА_4 , де залишив зберігатися.

Своїми умисними протиправними діями ОСОБА_4 завдав потерпілій ОСОБА_11 , яка за власні кошти купувала вказане пальне, майнову шкоду на суму 1579 гривень 20 копійок.

Дії ОСОБА_4 кваліфікуються як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене в умовах воєнного стану, тобто як вчинення злочину, передбаченого частино 4 статті 185 КК України.

Процесуальні рішення у справі

Ухвалою Рокитнянського районного суду Київської області від 10 січня 2023 року проведення підготовчого засідання у кримінальному провадженні №0002049, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 27 серпня 2022 року, по обвинуваченню ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення - злочину, передбаченого частиною 4 статті 185 КК України.

Ухвалою Рокитнянського районного суду Київської області від 28 березня 2023 року підготовче провадження у кримінальному провадженні №0002049, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 27 серпня 2022 року, по обвинуваченню ОСОБА_4 по обвинуваченню у вчиненні кримінального правопорушення - злочину, передбаченого 4 статті 185 КК України закінчено та кримінальне провадження призначене до судового розгляду в загальному порядку 0 15 годині 30 березня 2023 року.

30 березня 2023 року через канцелярію суду надійшло клопотання захисника ОСОБА_5 про відкладення розгляду справи на іншу дату у зв`язку з тим, що він перебуває у відрядженні поза межами Київської області.

З огляду на викладене рогляд справи відкладено до 13 години 17 травня 2023 року.

17 травня 2023 року через канцелярію суду надійшло клопотання захисника ОСОБА_5 про відкладення розгляду справи на іншу дату у зв`язку з тим, що він захворів.

З огляду на викладене розгляд справи відкладено до 14 години 22 червня 2023 року.

22 червня 2023 року справу знято з розгляду у зв`язку із знеструмленням електромережі суду та відкладено розгляд справи до 09 години 30 хвилин 03 серпня 2023 року.

02 серпня 2023 року на електронну адресу суду надійшло клопотання прокурора про відкладення розгляду справи у зв`язку з його зайнятістю у іншому кримінальному провадженні.

З огляду на викладене, розгляд справи відкладено до 10 години 30 хвилин 26 жовтня 2023 року.

26 жовтня 2023 року на електронну адресу суду надійшло клопотання прокурора про відкладення розгляду справи у зв`язку з його зайнятістю у іншому кримінальному провадженні.

Однак, справу було знято з розгляду та відкладено до 10 години 00 хвилин 22 листопада 2023 року у зв`язку із перебуванням судді в іншому кримінальному провадженні.

Формулювання обвинувачення, визнаного судом доведеним

Після оголошення прокурором обвинувального акту ОСОБА_12 пояснив суду, що обвинувачення йому зрозуміле, викладені у ньому обставини відповідають фактичним обставинам справи, він визнає себе винним і бажає давати показання.

Судом запропоновано учасникам справи визначити обсяг доказів, що підлягають дослідженню та порядок їх дослідження.

Прокурор ОСОБА_3 зазначив, що вина ОСОБА_12 у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення - злочину повністю доведена зібраними під час досудового розслідування доказами, обвинувачений визнав свою вину та не оспорює фактичні обставини вчинення кримінального правопорушення, викладені в обвинувальному акті, підстави для сумніву щодо добровільності його позиції відсутні, а тому вважає недоцільним досліджувати докази щодо тих обставин, які ніким не оспорюються. З огляду на викладене просить суд обмежитись допитом обвинуваченого, його законного представника, дослідити докази, які характеризують його особу та дослідити умови проживання та виховання обвинуваченого, а також вирішити питання щодо речових доказів і процесуальних витрат.

Захисник обвинуваченого - адвокат ОСОБА_5 підтримав позицію прокурора та просив суд обмежитись допитом обвинуваченого, його законного представника та дослідженням доказів, які характеризують особу обвинуваченого.

Законний представник обвинуваченого ОСОБА_4 - ОСОБА_6 , не заперечували проти такого порядку розгляду справи.

Потерпіла ОСОБА_11 у судове засідання не прибула. Натомість, через канцелярію суду нею подано заяву, відповідно до якої вона просить проводити судовий розгляд справи без її участі. Претензій до обвинуваченого вона не має. Щодо призначеного покарання покладається на розсуд суду. Проти дослідження доказів у скороченому порядку не заперечує та підстави апеляційного оскарження їй роз`яснені.

Представник органу опіки та піклування Рокитнянської селищної ради Київської області ОСОБА_7 також не заперечувала проти запропонованого прокурором порядку дослідження доказів.

Враховуючи те, що обвинувачений ОСОБА_4 та інші учасники судового провадження вважають недоцільним дослідження доказів стосовно фактичних обставин справи, які ніким не оспорюються і судом встановлено, що учасники судового провадження правильно розуміють зміст цих обставин, відсутні будь-які сумніви у добровільності та істинності їх позиції, а також з`ясовано що вони усвідомлюють неможливість у подальшому оспорити фактичні обставини справи в апеляційному порядку, роз`яснивши учасникам процесу положення частини 3 статті 349 КПК України, суд визнає недоцільним дослідження доказів щодо фактичних обставин справи.

За таких обставин, суд, відповідно до вимог частини 3 статті 349 КПК України, постановив ухвалу про визнання недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються, обмежившись допитом обвинуваченого, дослідженням зібраних досудовим слідством матеріалів, що характеризують особу обвинуваченого та умови його проживання та виховання, а також дослідити документи що стосуються судових витрат та речових доказів у справі.

Такий порядок судового розгляду повністю узгоджується з вимогами пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод та практики Європейського Суду з прав людини щодо їх застосування, згідно яких суд повинен забезпечити належну реалізацію права на справедливий суд під час розгляду кримінальних проваджень шляхом спрощеного і скороченого розгляду.

Пунктом 6 розділу ІІІ Рекомендації № 6 R (87) 18 Комітету Міністрів Ради Європи "Стосовно спрощення кримінального правосуддя" визначено, що оскільки при процедурі "заява підсудного про визнання вини" від обвинуваченого вимагається явка до суду на ранній стадії провадження, щоб заявити в суді публічно чи приймає він чи спростовує обвинувачення проти себе, то суд в таких випадках має вирішувати, обійтися без всього процесу розслідування або його частини чи негайно перейти до розгляду особи правопорушника, ухвалення вироку та, по можливості, вирішення питання щодо компенсації.

Суд враховує, що відповідно до рішення Європейського Суду з прав людини від 27.02.1980 року (скарга № 6903/75) "Девеер проти Бельгії" (Deweerv. Belgium) держава та її судові органи зобов`язані забезпечити належну реалізацію права на справедливий суд під час розгляду кримінальних справ шляхом спрощеного та скороченого розгляду, і суд має перевірити, чи не був такий вибір зумовлений виключно бажанням завершити справу швидко, без участі повної судової процедури та не привертаючи уваги громадськості та засобів масової інформації, чи бажанням бути обвинуваченим у вчиненні менш тяжких злочинів, заручившись підтримкою прокурора щодо отримання менш суворого покарання або взагалі звільнення від покарання за окремими епізодами справи.

Суд пересвідчився, що позиція обвинуваченого ОСОБА_4 щодо розгляду справи у порядку, передбаченому частиною 3 статті 349 КПК України, є добровільною і не пов`язана з вищевказаними чинниками.

Будучи допитаним в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 свою вину у вчиненні кримінального правопорушення - злочину, передбаченого частиною 4 статті 185 КК України, визнав повністю і надав пояснення, ідентичні викладеним в обвинувальному акті.

Зокрема, зазначив, що він 26 серпня 2022 року, близько 23 години прийшов до домоволодіння родини ОСОБА_9 , яке знаходиться за адресою: будинок АДРЕСА_3 поряд з яким стояв припаркований трактор МТЗ-82, знайшов в господарській будівлі біля даного подвір`я порожню пластикову каністру синього кольору об`ємом 20 літрів. Після чого підійшов до трактора МТЗ-82 та, відкрутивши кришку паливного бака, використовуючи заздалегідь підготовлений гумовий шланг, злив у вказану каністру 18 літрів дизельного пального. Потім повернувся до вказаної вище господарської будівлі, щоб взяти ще одну каністру, та виявив там каністру білого кольору об`ємом 20 літрів в якій знаходився бензин марки А-95 об`ємом 12 літрів, яку також викрав. В подальшому, цього ж дня близько 23 години ОСОБА_4 каністру із вмістом дизельного пального об`ємом 18 літрів продав не обізнаному з його злочинним походженням, ОСОБА_8 , а каністру з викраденим бензином об`ємом 12 літрів відніс до місця проживання свого діда ОСОБА_10 , який проживає за адресою: АДРЕСА_4 , де залишив зберігатися.

У вчиненому він щиро розкаюється і просить суворо його не карати.

Законний представник неповнолітнього обвинуваченого ОСОБА_6 , будучи допитаною у судовому засіданні, від дачі показів відмовилася відповідно до статті 63 Конституції України.

Показання обвинуваченого ОСОБА_4 у судовому засіданні суд вважає правдивими, оскільки вони послідовні і логічні, узгоджуються фактичними обставинами, викладеними в обвинувальному акті, а тому не викликають у суду сумнівів щодо правильності розуміння ним змісту обставин кримінального правопорушення, добровільності та істинності його позиції.

Враховуючи наведене, суд за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, у межах частини 3 статті 349 КПК України, керуючись законом, приходить до висновку про повну доведеність вини обвинуваченого ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення (злочину) передбаченого частиною 4 статті 185 КК України, за обставин, встановлених судом.

Суд кваліфікує дії ОСОБА_4 за частиною 4 статті 185 КК України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене в умовах воєнного стану.

Позиції учасників провадження щодо призначення покарання

Прокурор у судовому засіданні при призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_4 просив застосувати положення статті 69 КК України та призначити останньому покарання нижче від найнижчої межі, встановленої санкцією частини 4 статті 185 КК України, у виді 3 років позбавлення волі.

Враховуючи, що злочин було вчинено обвинуваченим у неповнолітньому віці (16 років), особу обвинуваченого та дані, які характеризують його особу, на підставі статтей 75, 104 КК України, просив звільнити ОСОБА_4 від відбування покарання з випробуванняв, встановивши іспитовий строк тривалістю 1 рік.

Обвинувачений ОСОБА_4 просив суворо його не карати. У вчиненому розкаюється, зробив для себе відповідні висновки.

Законний представник обвинуваченого ОСОБА_6 в судовому засіданні пояснила, що її син шкодує про те, що сталося та просить суворо не карати її сина.

Захисник просив суворо не карати обвинуваченого та вважав за можливе призначити обвинуваченому покарання запропоноване прокурором та вважає за можливе звільнити обвинуваченого від покарання з випробуванням. Крім того, просив процесуальні витрати покласти на рахунок держави, оскільки його підзахисний навчається та не має самостійного заробітку (доходу).

Представник органу опіки та піклування Рокитнянської селищної ради Київської області при призначенні покарання вважала за можливе призначити покарання менеше від найменшої межі із застосуванням мінімального іспитового строку.

Мотиви призначення покарання

При призначенні покарання суд дотримується вимог кримінального закону, зокрема статті 65 КК України, та принципів законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання, відповідно до яких слід враховувати ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, дані про особу винного та обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання.

Водночас, згідно з частиною 2 статті 50 КК України, покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень.

У рішенні "Бемер проти Німеччини" від 03 жовтня 2002 року Європейський суд з прав людини зазначає, що кримінальний суд має враховувати особу засудженого, його стаж злочинної діяльності, обставини скоєного ним злочину, його поведінку після злочину, умови його життя.

Санкцією частини четвертої статті 185 КК України передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від п`яти до восьми років та відповідно до частини четвертої статті 12 КК України є тяжким злочином.

Визначаючи ступінь суспільної небезпечності вчиненого кримінального правопорушення, суд повинен виходити із сукупності всіх обставин справи, зокрема, форми вини, мотиву і цілі, способу, обстановки і стадії вчинення кримінального правопорушення, тяжкості наслідків, що настали.

При призначенні покарання неповнолітньому обвинуваченому ОСОБА_4 , суд згідно з вимогами статтей 65, 103 КК України, та статтей 485 і 487 КПК України враховує ступінь тяжкості вчиненого ним злочину, який згідно із статтею 12 КК України є тяжким злочином, дані про особу обвинуваченого, який є неповнолітнім, характеризується добре та посередньо, має нормальний стан загального розвитку, після вчинення злочину не допускав інших правопорушень, на обліку у лікарів психіатра та нарколога не перебуває, має належні умови життя та виховання у сім`ї, раніше до кримінальної та адміністративної відповідальності не притягувався.

Оскільки судом встановлено, що злочин вчинено ОСОБА_4 будучи неповнолітньою особою, а тому до обвинуваченого ОСОБА_4 застосовуються правила розгляду справи щодо неповнолітніх, що відноситься до Розділу ХV загальної частини Кримінального кодексу України, особливості кримінальної відповідальності та покарання неповнолітніх.

В пунктах 10 та 17 постанови Пленуму Верховного Суду України від 16.04.2004 року №5 зазначено, що неповнолітній вік особи, яка вчинила злочин, згідно з п.3 ч.1 ст. 66 КК України є обставиною, яка пом`якшує покарання. Вона обов`язково має враховуватись при призначенні покарання - незалежно від того, чи досяг підсудний на час розгляду справи повноліття. Звільнення неповнолітніх від покарання з випробуванням застосовується на тих же підставах, що й дорослих ( статті 75-78 КК України), з урахуванням особливостей, визначених у ст. 104 КК України.

При цьому, необхідно зважати, що під час постановлення вироку щодо неповнолітньої особи суд повинен суворо дотримуватися загальних засад кримінального провадження до яких, зокрема, відносяться: верховенство права, законність та ухвалювати рішення щодо неповнолітнього, керуючись принципом найкращих інтересів дитини, встановленим в ст. 3 Конвенції ООН про права дитини, відповідно до положень глави 29 КПК України і розділу XI Загальної частини КК України.

З урахуванням ступеня тяжкості вчиненого ОСОБА_4 кримінального правопорушення, обставин справи, вищезазначених даних про особу обвинуваченого, враховуючи положення кримінального кодексу, якими встановлено особливості відповідальності неповнолітніх та покарання неповнолітніх, що визначають відповідні види покарань і їх строки, які можуть бути призначені неповнолітнім з огляду на конкретний вік неповнолітнього, суд приходить до висновку, про винуватість неповнолітнього обвинуваченого ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого частиною 4 статті 185 КК України, та вважає за можливе призначити останньому покарання у виді позбавлення волі на строк, передбачений нижньою межею санкції частини 4 статті 185 КК Украни, тобто строком на 5 (п`ять) років.

При визначенні міри покарання обвинуваченого судом враховано, що позбавлення волі на певний строк є найсуворішим покаранням, що може бути призначене особам, яким на момент вчинення злочину не виповнилося 18 років.

При цьому судом не враховується позиція прокурора про застосування при призначенні покарання вимог статті 69 КК України, щодо призначення покарання нижче від найнижчої межі санкції статті, оскільки це може призвести до м`якості заходу примусу, та незабезпечення досягнення його мети.

Так, частина 1 статті 69 КК надає повноваження суду у виключних випадках призначити більш м`яке покарання, ніж мінімальне покарання, передбачене законом за відповідний злочин, лише «за наявності кількох обставин, що пом`якшують покарання та істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого злочину», тобто якщо певні обставини або сукупність обставин одночасно відповідають двом умовам, визначеним в законі: вони (1) можуть бути визнані такими, що пом`якшують покарання відповідно до частин 1 та/або 2 статті 66 КК, і (2) істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого злочину.

Крім того, ці обставини чи сукупність обставин мають знаходитися в причинному зв`язку з цілями та/або мотивами злочину, роллю, яку виконувала особа, визнана винуватою, у вчиненні злочину, її поведінкою під час вчинення злочину та іншими факторами, які безпосередньо впливають на суспільну небезпеку злочину та/або небезпечність винуватця.

Однак, в сукупності з характером установлених конкретних дій обвинуваченого, суд не встановив обставин, які б істотно знижували тяжкість вчиненого злочину, а отже і підстав для застосування до нього положень статті 69 КК.

Така ж правова позиція викладена у Постанова ККС ВС від 07.02.2023 у справі № 187/1548/15-к.

При цьому, суд переконаний, що відповідно до вимог частини 2 статті 65 КК України, дана міра покарання є справедливою і достатньою для виправлення ОСОБА_4 , попередження вчинення ним кримінальних правопорушень та відповідатиме його меті, гуманності, справедливості і не потягне за собою порушення засад виваженості, що включає наявність розумного балансу між охоронюваними інтересами суспільства та правами особи, яка притягається до кримінальної відповідальності.

Обставини, які виключають кримінальну відповідальність або є підставою закриття кримінального провадження, чи є підставою для звільнення від кримінальної відповідальності відсутні.

В судовому засіданні встановлено, що неповнолітній ОСОБА_4 виховується на даний час матір`ю ОСОБА_6 , навчається на 1 курмі ДПТНЗ "Рокитнянський професійний ліцей" та як убачається із акту обстеження житлово-побутових умов від 08.11.2022, мати створила нормальні умови для проживання та навчання дитини.

По місцю проживання на навчання ОСОБА_4 характеризується добре та посередньо.

Згідно довідок від лікаря-нарколога та лікаря- психіатра КПН «Рокитнянської ЦЛ» ОСОБА_4 на обліку у вказаних лікарів не перебуває. Зі слів матері неповнолітнього, ОСОБА_4 має добрий стан здоров`я, хронічних та гострих захворювань не має.

Відповідно до висновку судово-психіатричного експерта №338 від 09.11.2022, ОСОБА_4 під час скоєння інкримінованих йому дій страждав на емоційно нестійкий розлад особистості - за МКХ F60.3, але міг усвідомлювати свої дії та керувати ними.

На даний час ОСОБА_4 страждає на емоційно нестійкий розлад особистості - за МКХ F60.3, але може усвідомлювати свої дії та керувати ними. Застосування присусових заходів медичного характеру не потребує.

ОСОБА_4 вчинив злочин у неповнолітньому віці, оскільки згідно копії паспорта громадянина України він народився ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Раніше до кримінальної відповідальності обвинувачений ОСОБА_4 не притягався і на обліку у службі в справах дітей виконкому Рокитнянської селищної ради не перебував.

Призначаючи покарання обвинуваченому ОСОБА_4 суд враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, дані про його особу, обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

До обставин, що пом`якшують покарання обвинуваченого ОСОБА_4 суд відповідно до статті 66 КК України відносить його щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину, відшкодування збитків та вчинення кримінального правопорушення неповнолітнім.

Так, щире каяття, характеризуюче ставлення винної особи до вчиненого нею злочину, означає, що особа визнає свою вину, дає правдиві показання, щиро жалкує про вчинене, негативно оцінює злочин, бажає виправити ситуацію, що склалася, співчуває потерпілому, демонструє готовність понести заслужене покарання.

Розкаяння передбачає, окрім визнання особою факту вчинення злочину, ще й дійсне, відверте, а не уявне визнання своєї провини у вчиненому злочині, щирий жаль з приводу цього та осуд своєї поведінки. Щире каяття - це не формальна вказівка на визнання свої вини, а відповідне ставлення до скоєного, яке передбачає належну критичну оцінку винним своєї протиправної поведінки, її осуд та бажання залагодити провину, що має підтверджуватися конкретними діями, спрямованими на виправлення зумовленої кримінальним правопорушенням ситуації.

Про щирість каяття ОСОБА_4 свідчить його поведінка після вчинення злочину. Так, він сприяв розкриттю вчиненого ним злочину, зокремка добровільно видав майно, здобуте злочинним шляхом, що об`єктивно підтверджує його щире каяття.

Активне сприяння розкриттю злочину як обставина, що пом`якшує покарання, означає добровільну допомогу слідству будь-яким чином: повідомлення правоохоронним органам або суду фактів у справі, надання доказів, інших відомостей про власну кримінальну діяльність чи діяльність інших осіб, викриття інших співучасників, визначення ролі кожного з них у вчиненні злочину, наданні допомоги в їх затриманні, видачі знарядь і засобів вчинення злочину, майна, здобутого злочинним шляхом. Тому, беззаперечно, воно має бути активним, тобто певним чином ініціативним. (див. наприклад, постанову Верховного Суду від 12вересня 2019року у справі № 674/1608/17).

Отже, визнання обвинувачений ОСОБА_4 своєї вини та надання правдивих показань, підтверджує наявності такої обставини, що пом`якшує покарання, як активне сприяння розкриттю злочину.

Частиною 2 статті 66 КК України передбачено, що при призначенні покарання суд може визнати такими, що його пом`якшують, і інші обставини, не зазначені в частині першій цієї статті.

Тому, при призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_4 судом враховується як обставина, що пом`якшує його покарання, така обставина як вчинення кримінального правопорушення неповнолітнім.

Обставин, які б обтяжували покарання обвинуваченого ОСОБА_4 , суд не вбачає.

Приймаючи до уваги викладене, суд вважає, що необхідним і достатнім покаранням для виправлення обвинуваченого і запобігання вчинення ним нових кримінальних правопорушень буде мінімальне покарання, передбачене санкцією частини 4 статті 185 КК України.

Разом з тим, при призначеннні покарання, враховуючи особу обвинуваченого, його неповнолітній вік, наявність кількох обставин, що пом`якшують покарання, а саме: щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину, відшкодування завданих його діями збитків та вчинення злочину неповнолітнім, а також відсутність обставин, які обтяжують його покарання, а також зважаючи на те, що він посередньо характеризується за місцем навчання та добре - за місцем проживання, бажає виправитись та змінити свою поведінку на краще, суд вважає за можливе звільнити його від відбування призначеного покарання, на підставі статтей 75, 104 КК України із випробуванням та встановити іспитовий строк тривалістю 1 рік.

У відповідності до статті 76 КК України у разі звільнення від відбування покарання з випробуванням суд покладає на засудженого такі обов`язки:

1) періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

2) повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Мотиви ухвалення інших рішень щодо питань, які вирішуються судом при ухваленні вироку, та положення закону, якими керувався суд.

В ході досудового розслідування ОСОБА_4 не затримувався, під вартою не утримувався, запобіжний захід відносно нього не застосовувався.

Речові докази по справі згідно положень пункту п`ятого частини дев`ятої статті 100 КПК України необхідно повернути потерпілій.

Цивільний позов у кримінальному провадженні потерпілою не заявлявся.

Згідно з вимогами частини 2 статті 124 КПК України у разі ухвалення обвинувального вироку суд стягує з обвинуваченого на користь держави документально підтверджені витрати на залучення експерта.

Відповідно до роз`яснень викладених в абзаці 3 пункту 11 постанови Пленуму Верховного Суду України №11 від 07.07.1995 "Про відшкодування витрат на стаціонарне лікування особи, яка потерпіла від злочину та судових витрат", справах неповнолітніх судові витрати можуть бути покладені в передбаченому законом порядку на їх батьків (усиновителів), опікунів або піклувальників.

Враховуючи вищевикладене, процесуальні витрати на судову експертизу матеріалів речовин та виробів № СЕ-19/111-22/46599-ФХД від 23.12.2022 у розмірі 1510,24 грн. підлягають стягненню з законного представника неповнолітнього обвинуваченого ОСОБА_6 на користь держави.

З урахуванням вищевикладеного та керуючись ст. ст. 12, 66-67, 75, 104, ст. 185 ч. 4 КК України, ст.ст. 349 ч.3, 368, 370, 374 КПК України, суд

У Х В А Л И В:

Визнати ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , винуватим у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого частиною 4 статті 185 КК України та призначити йому покарання у виді позбавлення волі строком на 5 (п`ять) років.

Відповідно до статтей 104, 75 КК України звільнити ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , від відбування призначеного покарання з випробуванням, встановивши іспитовий строк тривалістю 1 (один) рік.

Відповідно до пунктів 1, 2 частини 1 статті 76 КК України покласти на засудженого ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , обов`язки, а саме:

- періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

- повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Стягнути з ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , процесуальні витрати - витрати на судову експертизу № СЕ-19/111-22/46599-ФХД від 23.12.2022 у розмірі 1510 (одна тисяча п`ятсот десять) гривень 24 копійки, який сплатити на рахунок:

Отримувач коштів: ГУК у Київ. обл/Рокитнян.сел/24060300;

Код отримувача (код за ЄДРПОУ): 37955989;

рахунок отримувача: UA0010842;

Банк отримувача: Казначейство України (ел.адм.подат.);

Код класифікації доходів бюджету: 24060300;

призначення платежу: експертиза.

Запобіжний захід щодо ОСОБА_4 не обирати.

Цивільний позов не заявлено.

Речові докази по справі: пластикову каністру синього кольору із зеленою кришкою з дизельним пальним об`ємом 20 літрів та пластикову каністру білого кольору з білою кришкою з бензином марки А-95 об`ємом 20 літрів, що передані на зберігання до камери схову ревових доказів ВП № 1, після набрання вироком законної сили повернути потерпілій ОСОБА_11 .

Вирок суду може бути оскаржений до Київського апеляційного суду через Рокитнянський районний суд Київської області протягом 30 (тридцяти) днів з дня його проголошення.

Оскарження вироку з підстав розгляду провадження за відсутності учасників судового провадження, не дослідження доказів у судовому засіданні або з метою оспорити встановлені досудовим розслідуванням обставини не допускається.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому, прокурору та іншим учасникам справи.

Вирок проголошено 22 листопада 2023 року негайно після виходу суду із нарадчої кімнати.

Головуюча суддя Олена ЧОРНЕНЬКА