Провадження №: 1-кс/755/3642/23
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"16" листопада 2023 р. слідчий суддя Дніпровського районного суду м. Києва ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , за участі скаржника - ОСОБА_3 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві скаргу представника Фонду гарантування вкладів фізичних осіб за довіреністю - ОСОБА_3 на постанову слідчого слідчого відділу Дніпровського управління поліції Головного управління Національної поліції в м. Києві лейтенанта поліції ОСОБА_4 від 20 жовтня 2023 року про відмову у визнанні потерпілим в межах кримінального провадження № 0007915 від 20.10.2019 року за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 190, ч. 2 ст. 364-1 КК України,

УСТАНОВИВ:

10 листопада 2023 року в провадження слідчого судді надійшла скарга представника Фонду гарантування вкладів фізичних осіб за довіреністю - ОСОБА_3 в порядку ч. 1 ст.303 КПК України на постанову слідчого про відмову у визнанні потерпілим, в якій просить скасувати постанову СВ Дніпровського УП ГУНП в м. Києві лейтенанта поліції ОСОБА_4 від 20 жовтня 2023 року про відмову у визнанні потерпілим в межах кримінального провадження № 0007915 від 20.10.2019 року за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 190, ч. 2 ст. 364-1 КК України.

В обґрунтування скарги зазначає, що слідчим відділом Дніпровського УП ГУНП в м.Києві здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні №0007915, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 20.10.2019 року за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 190, ч. 2 ст.364-1 КК України, а саме - за фактом неправомірних дій колишніх посадових осіб ПАТ «БАНК ФОРУМ» у період з 01.03.2010 року по 13.06.2014 року, що призвели до тяжких наслідків та завдання суттєвої шкоди банку та його вкладникам. 07.11.2023 р. засобами поштового зв`язку на адресу Фонду гарантування вкладів фізичних осіб надійшла копія постанови слідчого СВ Дніпровського УП ГУНП в м. Києві лейтенанта поліції ОСОБА_4 від 20 жовтня 2023 року, якою відмовлено у задоволенні заяви Фонду про визнання його потерпілим у вказаному кримінальному провадженні. Із вказаною постановою скаржник не погоджується, вважає її незаконною та такою, що складена за результатом поверхневої оцінки слідчого, тому просить її скасувати.

В судовому засіданні представник Фонду гарантування вкладів фізичних осіб - ОСОБА_3 скаргу підтримав, наполягав на її задоволенні.

Представник Дніпровського УП ГУНП у м. Києві в судове засідання не прибув, про час та місце розгляду скарги повідомлений належним чином.

Слідчим суддею визнано можливим розглядати справу у відсутність вказаної особи у відповідності до вимог ч.ч. 2, 3 ст. 306 КПК України.

Заслухавши доводи скаржника, дослідивши долучені на підтвердження доводів скарги докази, слідчий суддя дійшов наступних висновків.

Відповідно до ст. 2 КПК України, завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Разом з тим, сторони кримінального провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та у спосіб, що зазначено у ст. 26 КПК України.

Відповідно до ч. 1 ст. 24 КПК України кожному гарантується право на оскарження процесуальних рішень, дій чи бездіяльності суду, слідчого судді, прокурора, слідчого в порядку, передбаченому цим Кодексом.

Вичерпний перелік рішень, дій чи бездіяльності слідчого, дізнавача або прокурора, які можуть бути оскаржені під час досудового розслідування, визначений ч. 1 ст. 303 КПК України.

Згідно п. 5 ч. 1 ст. 303 КПК України на досудовому провадженні може бути оскаржено рішення прокурора, слідчого, дізнавача про відмову у визнанні потерпілим - особою, якій відмовлено у визнанні потерпілою.

Відповідно до ст. 304 КПК України скарги на рішення, дії чи бездіяльність дізнавача чи прокурора, передбачені частиною першою статті 303 цього Кодексу, можуть бути подані особою протягом десяти днів з моменту прийняття рішення, вчинення дії або бездіяльності.

Якщо рішення слідчого, дізнавача чи прокурора оформлюється постановою, строк подання скарги починається з дня отримання особою її копії.

Враховуючи, що копія постанови слідчого про відмову у визнанні потерпілим від 20.10.2023 р. була отримано Фондом гаранування вкладів фізичних осіб 07.11.2023 року, а скарга на постанову слідчого надійшла до суду за допомогою засобів поштового зв`язку 10.11.2023 р., слідчий суддя доходить висновку, що її подано в межах строку, встановленого ч.1 ст. 304 КПК України для оскарження такого рішення.

Слідчим суддею встановлено, що в провадженні слідчого відділу Дніпровського управління поліції ГУ НП в м. Києві перебуває кримінальне провадження №0007915, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 20.10.2019 року за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 190, ч. 2 ст.364-1 КК України.

09 червня 2022 року Фонд гарантування вкладів фізичних осіб в особі в.о. начальника Управління з питань стягнення шкоди ОСОБА_5 звернувся до Дніпровського управління поліції ГУ НП в м. Києві із заявою про залучення Фонду в якості потерпілого у вказаному кримінальному провадженні. При цьому, до заяви також було долучено, зокрема, копію витягу зі звіту Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб про завершення процедури ліквідації ПАТ «БАНК ФОРУМ», який містить відомості про розмір незадоволених вимог кредиторів ПАТ «БАНК ФОРУМ», що відшкодовуються Фондом гарантування вкладів фізичних осіб.

Відповідно до ч.ч. 1-3 ст. 55 КПК України потерпілим у кримінальному провадженні може бути фізична особа, якій кримінальним правопорушенням завдано моральної, фізичної або майнової шкоди, а також юридична особа, якій кримінальним правопорушенням завдано майнової шкоди.

Згідно ч. 2 ст. 55 КПК України права і обов`язки потерпілого виникають в особи з моменту подання заяви про вчинення щодо неї кримінального правопорушення або заяви про залучення її до провадження як потерпілого. Потерпілому вручається пам`ятка про процесуальні права та обов`язки особою, яка прийняла заяву про вчинення кримінального правопорушення.

Потерпілим є також особа, яка не є заявником, але якій кримінальним правопорушенням завдана шкода і у зв`язку з цим вона після початку кримінального провадження подала заяву про залучення її до провадження як потерпілого.

Відповідно до ч. 5 ст. 55 КПК України за наявності очевидних та достатніх підстав вважати, що заява, повідомлення про кримінальне правопорушення або заява про залучення до провадження як потерпілого подана особою, якій не завдано шкоди, зазначеної у частині першій цієї статті, слідчий або прокурор виносить вмотивовану постанову про відмову у визнанні потерпілим, яка може бути оскаржена слідчому судді.

Постановою слідчого СВ Дніпровського управління поліції ГУНП в м. Києві лейтенанта поліції ОСОБА_4 від 20 жовтня 2023 року у визнанні Фонду гарантування вкладів фізичних осіб потерпілим у кримінальному провадженні № 0007915, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 20.10.2019 року за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 190, ч. 2 ст. 364-1 КК України, - відмовлено.

У відповідності до вимог ч. 5 ст. 55, ст. 110 КПК України постанова слідчого має бути вмотивованою. Зокрема, мотивувальна частина постанови повинна містити відомості про зміст обставин, які є підставами для прийняття постанови; мотиви прийняття постанови, їх обґрунтування та посилання на положення цього Кодексу.

Так, у своїй постанові від 20.10.2023 р. слідчим зазначено, що матеріальна шкода Фонду гарантування вкладів фізичних осіб не спричинена, тому підстави для визнанна його потерпілим відсутні.

В той же час, слідчим не було проаналізовано та враховано зміст звіту (витягу зі звіту) Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб про завершення процедури ліквідації ПАТ «БАНК ФОРУМ», який містить відомості про розмір незадоволених вимог кредиторів ПАТ «БАНК ФОРУМ», що відшкодовуються за рахунок Фонду гарантування вкладів фізичних осіб.

Слідчим суддею встновлено, що 04 липня 2019 року до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань було внесено запис про державну реєстрацію припинення банку «Форум» як юридичної особи. Таким чином, ліквідація банку вважається завершеною, а сам банк ліквідованим.

Згідно з ч. 5 ст. 52 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» від 23 лютого 2012 року № 4452-VI у разі виявлення шкоди (збитків), завданої банку, Фонд звертається з вимогою про відшкодування на користь Фонду шкоди (збитків), завданої банку, до: пов`язаної з банком особи та/або іншої особи, рішеннями, діями (в тому числі вчиненими правочинами, операціями, укладеними договорами) та/або бездіяльністю якої завдано шкоди (збитків) банку; та/або пов`язаної з банком особи, та/або іншої особи, яка внаслідок таких рішень, дій (в тому числі правочинів, операцій, договорів) або бездіяльності прямо чи опосередковано отримала майнову вигоду.

В той же час, відповідно до ч. 9 ст. 52 вказаного Закону фонд набуває прав потерпілого в кримінальних провадженнях, порушених стосовно зазначених у цій статті осіб, після завершення ліквідації банку.

Кошти, стягнуті та/або одержані Фондом з осіб, зазначених у частині п`ятій цієї статті, спрямовуються Фондом на задоволення вимог кредиторів банку, зазначених у пунктах 1-8 частини першої цієї статті, які виникли у зв`язку із завданням їм шкоди (збитків) внаслідок незадоволення їхніх вимог, у порядку, визначеному частиною четвертою цієї статті, після відшкодування витрат Фонду, понесених у зв`язку із стягненням шкоди (збитків).

Припинення банку як юридичної особи не є підставою та не призводить до закінчення чи припинення процесів, позовів чи проваджень, що були ініційовані відповідно до цієї частини Фондом, та не є підставою для звільнення від відповідальності та/або припинення відповідальності осіб, проти яких такі процеси, позови чи провадження були ініційовані. Усі вимоги Фонду у зв`язку із такими процесами, позовами або провадженнями, у тому числі всі вимоги про відшкодування шкоди (збитків), заподіяної кредиторам (колишнім кредиторам) банку, не припиняються з припиненням банку.

Згідно з п. 6 ч. 2 ст. 37 вказаного Закону Фонд безпосередньо або уповноважена особа Фонду в разі делегування їй всіх або частини повноважень Фонду має право звертатися до правоохоронних органів із заявою про вчинення кримінального правопорушення в разі виявлення фактів шахрайства та інших протиправних дій працівників банку та/або будь-яких інших осіб стосовно банку та визнання банку потерпілим, а також заявляти від імені та в інтересах банку цивільні позови про відшкодування шкоди (збитків), заподіяної банку.

Крім того, згідно з пп. 3 п. 3 розділу ІІ «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо удосконалення механізмів регулювання банківської діяльності» від 13 травня 2020 року № 590-IX фонду гарантування вкладів фізичних осіб забезпечувати з урахуванням вимог цього Закону організацію роботи щодо вжиття заходів для забезпечення задоволення вимог кредиторів до банку/відшкодування заподіяної шкоди (збитків) на користь Фонду гарантування вкладів фізичних осіб для подальшого спрямування кредиторам (колишнім кредиторам) банку, процедура ліквідації якого була розпочата до дня набрання чинності цим Законом, у разі виявлення операцій, що призвели до заподіяння шкоди банку та/або його кредиторам, та осіб, які брали участь у таких операціях та/або отримали від них майнову вигоду, і розміру заподіяної шкоди.

Водночас, у постанові Великої Палати Верховного Суду від 28 вересня 2021 року у справі № 761/45721/16-ц (провадження № 14-122цс20) наголошено, зокрема, наступне:

82. Процедури ліквідації банків, передбачені розділом VIII Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб», мають багато спільного з процедурами ліквідації банкрута, передбаченими Кодексом України з процедур банкрутства. Так, в обох випадках повноваження органів управління переходять до особи, визначеної відповідно до закону, яка вправі, в тому числі, звертатися з вимогами до осіб, які мають дебіторську заборгованість перед банкрутом або банком; здійснюється продаж майна банкрута або банку; в обох випадках коштів банкрута або банку, в тому числі виручених від продажу майна, може не вистачити для задоволення вимог всіх кредиторів, тому кошти банкрута або банку спрямовуються на задоволення вимог кредиторів у черговості, встановленій законом.

97. Отже, на Фонд та уповноважену особу Фонду законом покладені повноваження органів та посадових осіб неплатоспроможного банку, включаючи повноваження заявляти від імені банку будь-які позови до суду, зокрема і позови про відшкодування шкоди.

101. Вчинення Фондом та уповноваженою особою Фонду дій, спрямованих на одержання задоволення вимог банку до боржників банку, зокрема щодо повернення кредитів, стягнення процентів, відшкодування збитків тощо, реалізує і похідний інтерес вкладників та інших кредиторів банку у трансформації майна банку у вигляді прав вимоги у більш ліквідну (грошову) форму з метою подальшого задоволення вимог кредиторів у черговості, встановленій статтею 52 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб».

Таким чином, право Фонду гарантування вкладів фізичних осіб щодо набуття прав потерпілого у кримінальних провадженнях, порушених стосовно осіб, пов`язаних із банком та інших осіб, рішеннями, діями чи бездіяльністю яких завдано шкоди (збитків) банку, після завершення його ліквідації, а також положення щодо вжиття Фондом заходів для забезпечення задоволення вимог кредиторів до банку та відшкодування заподіяної шкоди на користь Фонду гарантування вкладів фізичних осіб для подальшого спрямування кредиторам (колишнім кредиторам) банку.

Враховуючи наведене, слідчий суддя доходить висновку, що при винесенні постанови від 20.10.2023 р. про відмову у визнанні Фонду гарантування вкладів фізичних осіб потерпілою особою слідчим не було враховано відповідне законодавство у сфері регулювання банківської діяльності, а також не надано належну оцінку змісту наданого слідчому витягу зі Звіту Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб про завершення процедури ліквідації ПАТ «БАНК ФОРУМ».

При цьому, слідчий суддя зауважує на тому, що в межах кримінального провадження №0007915, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 20.10.2019 року за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 190, ч. 2 ст.364-1 КК України, постановами слідчих Дніпровського УП ГУНП у м. Києві 24.06.2022 р. та 14.10.2022 р. було відмовлено у задоволенні заяви Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, які були скасовані за результатами розгляду поданих в порядку ст. 303 КПК України скарг.

З огляду на наведене, слідчий суддя доходить висновку, що, відмовляючи у задоволенні заяви Фонду про визнання потерпілою особою, слідчим не були дотримані положення вимог кримінального процесуального закону щодо всебічності, повноти та неупередженості дослідження всіх обставин, а постанова слідчого не відповідає вимогам ст. 110 КПК України, тому підлягає скасуванню, із подальшим прийняттям законного та обґрунтованого рішення.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 303, 305, 306, 307, 309 КПК України, слідчий суддя,

ПОСТАНОВИВ:

Скаргу представника Фонду гарантування вкладів фізичних осіб за довіреністю - ОСОБА_3 на постанову слідчого слідчого відділу Дніпровського управління поліції Головного управління Національної поліції в м. Києві лейтенанта поліції ОСОБА_4 від 20 жовтня 2023 року про відмову у визнанні потерпілим в межах кримінального провадження № 0007915 від 20.10.2019 року за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 190, ч. 2 ст. 364-1 КК України, - задовольнити.

Скасувати постанову слідчого слідчого відділу Дніпровського управління поліції Головного управління Національної поліції в м. Києві лейтенанта поліції ОСОБА_4 від 20 жовтня 2023 року про відмову у визнанні потерпілим в межах кримінального провадження №0007915 від 20.10.2019 року за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 190, ч. 2 ст. 364-1 КК України.

Ухвала слідчого судді оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_6