Справа № 551/1259/23
ВИРОК

Іменем України

16 листопада 2023 року Шишацький районний суд Полтавської області в складі

головуючого - судді ОСОБА_1 ,

секретаря ОСОБА_2 ,

за участю прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду селища Шишаки Полтавської області матеріали кримінального провадження № 0000640 від 01 червня 2023 року по обвинуваченню

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Сагайдак Шишацького району Полтавської області, мешканця АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, з середньою спеціальною освітою, не одруженого, працюючого підсобним працівником в ТОВ «Федунка», раніше судимого, а саме:

- 30.08.2017 Шишацьким районним судом Полтавської області засуджений за ч.3 ст. 185 КК України до 3 років позбавлення волі. На підставі ст. 75 КК України звільнений від відбування призначеного покарання з випробуванням з іспитовим строком 2 роки,

-28.02.2018 Шишацьким районним судом Полтавської області засуджений за ч.2 ст. 185 КК України із застосуванням ч.1 ст. 71, ч.3 ст. 78 КК України до 3 років 6 місяців позбавлення волі. Звільнений умовно-достроково на 1 рік 25 днів за ухвалою Ленінського районного суду м. Полтави від 03.08.2020,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 336 КК України,

ВСТАНОВИВ:

Відповідно до ст. 17 Конституції України захист суверенітету і територіальної цілісності України, забезпечення її економічної та інформаційної безпеки є найважливішими функціями держави, справою всього Українського народу.

Згідно зі ст. 65 Конституції України захист Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, шанування її державних символів є обов`язком громадян України.

У зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України Указом Президента України від 24 лютого 2022 року № 64/2022 із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року строком на 30 діб введено воєнний стан, яким неодноразово продовжувався відповідними Указами а. Так , Указом Президента України від 01 травня 2023 року №254/2023 строк дії воєнного стану в Україні було продовжено з 05 години 30 хвилин 20 травня 2023 року строком на 90 діб.

Відповідно до Указу Президента України № 65/2022 від 24.02.2022 «Про загальну мобілізацію» оголошено про проведення загальної мобілізації протягом 90 діб із дня набрання чинності цим Указом, проведення якої також неодноразово продовжувалось відповідними Указами. Зокрема Указом Президента України № 255/2023 від 01 травня 2023 року «Про продовження строку проведення загальної мобілізації» загальну мобілізацію продовжено з 20 травня 2023 року на 90 діб.

Згідно ст. 1 Закону України «Про оборону України» особливий період період, що настає з моменту оголошення рішення про мобілізацію (крім цільової) або доведення його виконавців стосовно прихованої мобілізації чи з моменту введення воєнного стану в Україні або в окремих її місцевостях та охоплює час мобілізації, воєнний час і частково відбудовний період після закінчення воєнних дій.

ОСОБА_4 , будучи військовозобов`язаним на особливий період, у встановленому законом порядку пройшов медичний огляд та згідно довідки військово-лікарської комісії від 16 січня 2023 року визнаний придатним до військової служби на підставі наказу Міністерства оборони № 402 від 14.08.2008 «Про затвердження Положення про військово-лікарську експертизу в Збройних Силах України».

На виконання Указу Президента України № 65/2022 від 24.02.2022 «Про загальну мобілізацію» 24 травня 2023 року працівниками ІНФОРМАЦІЯ_2 в приміщенні даної установи військовозобов`язаному ОСОБА_4 було вручено під підпис повістку з визначеним терміном прибуття на 04-00 год. 01 червня 2023 року до ІНФОРМАЦІЯ_3 ( АДРЕСА_2 ) з метою подальшої відправки до військової частини для проходження військової служби за мобілізацією.

При цьому, отримавши дану повістку у належний спосіб та будучи письмово ознайомленим про кримінальну відповідальність за ухилення від призову за мобілізацією, ОСОБА_4 діючи з прямим умислом, тобто усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій та їх караність, з метою ухилення від призову на військову службу під час мобілізації, в особливий період, без поважних причин не прибув до ІНФОРМАЦІЯ_2 , а ні 01 червня 2023 року, а ні після вказаної дати.

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 свою вину у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення визнав в повному обсязі, щиро розкаявся та повністю підтвердив всі обставини подій відповідно до пред`явленого обвинувачення.

Зокрема вказав, що проживає разом з батьками в с. Федунка Шишацької ТГ Миргородського району Полтавської області, працює підсобним робітником теслярської бригади в ТОВ «Федунка» та отримує заробітну плату близько 8 тисяч на місяць.

В Збройних Силах строку службу він не проходив, за мобілізацією не призивався. В 2018 році він отримав травму у вигляді перелому ступні лівої ноги, внаслідок чого йому важко переносить фізичні навантаження на неї (біг, тривала хода).

На початку 2023 року він за направленням місцевого територіального центру комплектування та соціальної підтримки пройшов військово-лікарську комісію та був визнаний обмежено придатним до військової служби (примітка суду згідно довідки ВЛК визнаний повністю приданим до військової служби).

Приблизно в квітні-травні 2023 року він за повісткою був направлений на службу до військової частини в АДРЕСА_3 , однак там його не прийняли на службу з огляду на стан його здоров`я та висловлене ним небажання проходити військову службу, після чого повернули в розпорядження місцевого ТЦК та СП.

Через декілька днів він за новою повісткою прибув до військової частини в АДРЕСА_1 , де його знов не прийняли на службу та повернули за місцем проживання з огляду на наявність у нього непогашених судимостей.

В кінці травня 2024 року йому у місцевому ТЦК та СП під підпис видали нову повістку про прибуття до вказаного центру на 04-00 год. 01 червня 2023 року для подальшої відправки у військову частину в Чернігівській області.

Зважаючи на відсутність досвіду служби у Збройних Силах та злякавшись участі в бойових діях, він ухилився від явки за вказаною повісткою та у призначений час та день (01 червня 2023 року) до місця збору не прибув, про свою неявку та її причини працівників ТЦК та СП не повідомив.

До теперішнього часу він до місцевого ТЦК та СП жодного разу не приходив та туди не телефонував, наміру проходити військову службу за мобілізацією не висловлював.

Крім визнання вини самим ОСОБА_4 , його винуватість у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення підтверджується показаннями свідка ОСОБА_5 .

Так, будучи допитаним судом, начальник відділення обліку мобілізаційної роботи заступник начальника ІНФОРМАЦІЯ_3 (розташованого в АДРЕСА_1 ) ОСОБА_5 повідомив суду, що за рішенням військо-лікарської комісії від 16.01.2023 ОСОБА_4 визнаний придатним до військової служби.

Також за результатами психофізіологічного тестування ОСОБА_4 працівникам ТЦК та СП встановлено відсутність протипоказань для проходження ним військової служби.

ОСОБА_4 двічі направлявся до військових частин для проходження служби, однак не був прийнятий ними через стан здоров`я та низько вольові якості (небажання проходити службу), а також через наявність судимостей.

Вказав, що окремі військові частини, з огляду на характер їх діяльності, встановлюють підвищені вимоги до здоров`я, морально-психологічного стану та навіть біографій мобілізованих осіб та можуть не примати на службу військовозобов`язаних, які їм не підходять за певними критеріями. Однак це не заважає подальшому призову таким військовозобов`язаних у інші військові частини. Саме такий випадок і мав місце з ОСОБА_4

24 травня 2023 року ОСОБА_4 в приміщенні ІНФОРМАЦІЯ_4 ( АДРЕСА_1 ) під підпис було вручено повістку про прибуття до вказаного відділу з речами на 04-00 год. 01 червня 2023 року для відправки у військову частину НОМЕР_1 , розташовану в АДРЕСА_4 .

Зважаючи на відсутність у ОСОБА_4 можливості самостійно прибути до смт. Шишаки в нічний час, свідок домовився із старостою Федунського старостинського округу Шишацької селищної ради ОСОБА_6 про організацію підвозу даного військовозобов`язаного до міста збору.

У вечірній час 31 травня 2023 року ОСОБА_6 зателефонувала свідку та повідомила, що хотіла завчасно повідомити ОСОБА_4 про те, що о 03-00 год. 01 червня 2023 року буде організовано його виїзд до військомату в смт. Шишаки, однак останнього вдома не було, а його матір повідомила, що син відмовляється від служби в збройних силах та за повісткою не прибуде.

Також ОСОБА_7 повідомила свідка, що у призначений час (близько 03-00 год. 01.06.2023) вона приїздила до домогосподарства ОСОБА_4 , сподіваючись, що він отямиться та все ж таки поїде за повісткою в смт. Шишаки, однак до неї з домоволодіння останнього ніхто не вийшов.

Свідок намагався зв`язатись з ОСОБА_4 в телефонному режимі у вечірній час 31.05.2023, однак той на виклики не відповідав.

Протягом дня 01 червня 2023 року ОСОБА_4 до ІНФОРМАЦІЯ_4 так і не прибув, про причини неявки жодним чином не повідомив, зв`язку з чим ввечері того ж дня було підготовлено та направлено до територіального органу поліції письмове повідомлення про вчинення ОСОБА_4 кримінального правопорушення, передбаченого ст. 336 КК України.

До теперішнього часу ОСОБА_4 свого відношення до проходження служби не змінив та жодного разу до ТЦК та СП так і не з`являвся.

Крім показань вищевказаного свідка винуватість обвинуваченого підтверджується наступними доказами, дослідженими та оціненими судом в їх сукупності та взаємозв`язку:

- рапортом начальника відділення обліку мобілізаційної роботи заступника начальника ІНФОРМАЦІЯ_3 ОСОБА_5 від 01.06.2023 № 2221 на ім`я начальника ІНФОРМАЦІЯ_5 про те, що військовозобов`язаний ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , який зарахований в команду НОМЕР_1 , не прибув до ТЦК та СП за врученою йому повісткою на 01.06.2023, для відправки до військової часини, без пояснення причин (а.с.19).

- обліковою карткою до військового квитка солдата ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з відміткою про визнання його призовною комісію Шишацького району Полтавської області придатним до військової служби та зарахування в запас 01.04.2019 (а.с.24);

- копією наказу начальника ІНФОРМАЦІЯ_3 ОСОБА_8 від 25.02.2022 № 49б «Про призов військовозобов`язаних на військову службу під час мобілізації» (а.с. 29-31);

- копією наказу начальника ІНФОРМАЦІЯ_3 ОСОБА_8 від 12.05.2023 № 304 «Про продовження строку проведення загальної мобілізації (а.с. 32-34);

- карткою обстеження та медичного огляду військовозобов`язаного запасу ОСОБА_4 № 1421 від 16.01.2023 та довідкою ВЛК від 16.01.2023 про не, на підставі статті 61«в» переліку хвороб ОСОБА_4 визнаний придатним до військової служби (а.с.20-21);

- документацією професійно-психологічного обстеження ОСОБА_4 уповноваженою особою ІНФОРМАЦІЯ_7 за результатами якого його 10.05.2023 рекомендовано до проходження військової служби за мобілізацією (а.с.25-26);

- розпискою про отримання ОСОБА_4 24 травня 2023 року повістки про необхідність явки на 04-00 год. 01.06.2023 року, команда НОМЕР_1 , ВОС 738 (а.с.22).

- копіями зі службових журналів ІНФОРМАЦІЯ_7 про отримання солдатом ОСОБА_4 24.05.2023 (порядковий № 2754) повістки та ознайомлення його під підпис з кримінальною відповідальністю за ухилення від призову за мобілізацією (а.с. 27-28);

- листом КНП «Шишацька ЛПЛ» № 1006 від 12.10.2023 про те, що ОСОБА_4 у період з 20.05.2023 до 20.06.2023 не звертався до даного закладу за медичною допомогою (а.с.35);

- листом КНП «Центр ПМСД Шишацької селищної ради» № 235 від 12.10.2023 про те, що ОСОБА_4 за медичною допомогою в період часу з 20.05.2023 до 02.06.2023 не звертався (а.с.36).

- табелем обліку робочого часу працівників ТОВ «Федунка» за травень 2023 року з якого вбачається, що ОСОБА_4 перебував на роботі з 17 по 31 травня 2023 року включно, крім вихідних 21 та 28 травня (а.с.43-45).

За таких обставин, суд вважає, що вина ОСОБА_4 в обсязі пред`явленого йому обвинувачення є доведеною поза розумним сумнівом, його діяння суд кваліфікує за ст. 336 КК України, як ухилення від призову на військову службу під час мобілізації, на особливий період.

При призначенні покарання обвинуваченому суд керується загальними засадами призначення покарання, передбаченими ст. 65 КК України та призначає його відповідно до положень Загальної частини КК України, враховуючи ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного, обставини, що обтяжують та пом`якшують покарання.

Обвинувачений є раніше неодноразово судимою особою, в тому числі за вчинення тяжкого злочину. На обліку у лікаря нарколога та психіатра обвинувачений не перебуває, задовільно характеризується за місцем проживання, позитивно за місцем роботи.

Обставиною, що пом`якшують покарання обвинуваченого суд вважає визнання ним вини.

Суд не визнає обставинами, що пом`якшують покарання обвинуваченого його щире каяття та активне сприяння ним розкриттю кримінального правопорушення, як про це зазначено в обвинувальному акті.

Зокрема зовнішня поведінка обвинуваченого та надані ним в судовому засіданні пояснення не дають суду достатніх підстав вважати, що останній переживає глибокі внутрішні переживання того, що сталося, моральне засуджую свою поведінку, в повному обсязі усвідомлює свою вину, відчуває почуття сорому та докори сумління, що є основними складовими такого морально-психологічного явища, як щире каяття. Крім того, маючи достатній час для виправлення ситуації, обвинувачений з 01 червня 2023 року по день постановлення вироку такі і не прибув до РТЦК та СП, не пояснив причини своєї неявки 01.06.2023 та не виявив бажання отримати нову повістку про направлення до військової частини.

На думку суду визнання вини обвинуваченим та не перешкоджання ним досудовому розслідуванню не є доказом того, що він активно сприяв розкриттю кримінального правопорушення, передбаченого ст. 336 КК України яке має явно очевидний характер та фактично є розкритим вже з моменту находження до органу Національної поліції повідомлення про його вчинення обвинуваченим від ТЦК та СП.

У своїх постановах від 12 вересня 2019 року у справі № 674/1608/17 та від 07 квітня 2021 року у справі 263/15605/17 Верховний Суд вказав, що активне сприяння розкриттю злочину як обставина, що пом`якшує покарання, означає добровільну допомогу слідству будь-яким чином: повідомлення правоохоронним органам або суду фактів у справі, надання доказів, інших відомостей про власну кримінальну діяльність чи діяльність інших осіб, викриття інших співучасників, визначення ролі кожного з них у вчиненні злочину, наданні допомоги в їх затриманні, видачі знарядь і засобів вчинення злочину, майна, здобутого злочинним шляхом. Тому, беззаперечно, воно має бути активним, тобто певним чином ініціативним.

З пояснень обвинуваченого та матеріалів справи, зокрема реєстру матеріалів досудового розслідування не вбачається, що обвинувачений проявив якісь ініціативні активні дії направлені на допомогу слідству у розкритті кримінального правопорушення. Натомість його участь у документуванні кримінального правопорушення звелась лише до надання ним показань під час допиту в якості підозрюваного 26.10.2023, вже після того як слідчим були зібрані всі необхідні матеріали та допитані всі свідки у справі.

Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченого судом не встановлено.

Суд не знаходить підстав для застосування положень ст. 75 КК України, виходячи з нижче викладеного.

Відповідно до ч.2 ст. 50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженими, так і іншими особами.

Згідно з ч.1 ст. 6 КВ України виправлення засудженого це процес позитивних змін, які відбуваються в його особистості та створюють у нього готовність до самокерованої правослухняної поведінки.

Враховуючи те, що обвинувачений ОСОБА_4 є неодноразово судимою особою, в тому числі за вчинення тяжкого злочину, раніше допускав вчинення нового злочину в період іспитового строку, будучи звільненим від відбування призначеного покарання на підставі ст. 75 КК України, не має утриманців, а також вчинив злочин, що полягає у свідомому нехтуванні конституційним обов`язком захисту Вітчизни в період збройного конфлікту, який ставить під пряму загрозу існування самої держави та її територіальну цілісність, не маючи будь-яких достатніх та розумних причин для відмови від призову за мобілізацією, та фактично продовжує вчиняти дії по неявці до територіального ЦК та СП й на час розгляду справи, тобто більше 5 місяців поспіль продовжує ігнорувати виконання ним, як громадянином України, свого прямого конституційного обов`язку по захисту держави, суд вважає, що виправлення обвинуваченого не можливо без реального відбуття покарання в умовах ізоляції від суспільства.

Крім того призначення обвинуваченому покарання не пов`язаного з реальним позбавленням волі явно не відповідатиме меті кримінального покарання у вигляді запобігання вчиненню аналогічних кримінальних правопорушень іншими особами, оскільки в умовах воєнної агресії російської федерації у них може утворитись хибне відчуття безкарності та уявлення про можливість таким чином ухилитись від виконання свого конституційного обов`язку захисту Вітчизни та, як наслідок, призвести до зриву мобілізаційної компанії, підриву військової дисципліни, розлагодження дій, спрямованих на захист суверенітету держави, що в умовах воєнного стану є неприпустимим.

Виходячи з викладеного, врахувавши конкретні обставини вчиненого кримінального правопорушення, особу обвинуваченого, зокрема наявність у нього декількох непогашених судимостей, позитивну характеристику за місцем роботи та визнання ним вини, суд приходить до висновку про необхідність призначення обвинуваченому покарання у вигляді реального позбавлення волі, але у мінімальному розмірі, передбаченому санкцією статті.

З метою забезпечення виконання обвинуваченим його процесуальних обов`язків, уникнення, передбачених ст. 177 КПК України процесуальних ризиків, як-то ухилення або переховування обвинуваченого від суду та органів на які покладається виконання вироку суду з огляду на тяжкість покарання яке призначено обвинуваченому та наявність у нього попереднього кримінального досвіду, суд вважає необхідним до набрання вироком законної сили обрати відносно обвинуваченого запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

Процесуальні витрати у кримінальному проваджені відсутні. Відомості про речові докази в матеріалах кримінального провадження відсутні та прокурором не оголошувались.

З урахуванням наведеного та керуючись ст. ст. 373, 374 КПК України, суд,

УХВАЛИВ:

ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 336 КК України та призначити йому покарання у вигляді 3 (трьох) років позбавлення волі:

До набрання вироком законної сили застосувати до обвинуваченого ОСОБА_4 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, взявши його під варту негайно в залі суду.

Початок строку відбування покарання рахувати з моменту взяття ОСОБА_4 під варту, а саме з 16 листопада 2023 року.

Вирок може бути оскаржений до Полтавського апеляційного суду через Шишацький районний суд Полтавської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення з підстав, передбачених ст.394 КПК України.

Обвинуваченому та прокурору копію вироку вручити негайно після його проголошення.

Головуючий суддя ОСОБА_9 Сиволап