В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

17 жовтня 2023 року м. Ужгород

Ужгородський міськрайонний суд Закарпатської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судових засідань ОСОБА_2 ,

розглянувши у спрощеному провадженні без проведення судового розгляду у судовому засіданні за відсутності учасників судового провадження матеріали кримінального провадження, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000459 від 16.09.2023 за обвинуваченням:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Котиківка Івано-Франківської області (згідно з КОАТУУ), який проживає за адресою: АДРЕСА_1 (відповідно до КАТОТТГ), громадянина України,

у вчиненні кримінальних правопорушень (проступків), передбачених ч.5 ст.27ч.1 ст. 358, ч. 4 ст. 358 Кримінального кодексу України, -

в с т а н о в и в:

Під час дізнання з`ясовано, що у 2023 році, точний час та дата органом дізнання не з`ясовано, ОСОБА_3 , перебуваючи вдома у селі Корнетівка, вул. Карпенка-Карого, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, тобто діючи з прямим умислом, надав особисті відомості про себе, а саме: копію посвідчення водія та фотозображення розміром 3x4 невстановленій на даний час органом досудового розслідування особі у месенджері «Телеграм» для подальшого виготовлення посвідчення водія, а також здійснив фінансування виготовлення посвідчення водія вказаною вище невстановленою особою.

В подальшому, точний час. та дату органом дізнання не з`ясовано, ОСОБА_3 , перебуваючи у місті Городенка, за адресою вулиця Володимира Великого, 21, через відділення «Нової Пошти» №1 отримав від невстановленої особи посилку (відомості щодо накладної не встановлені) у якій знаходилося посвідчення водія з серійним номером НОМЕР_1 видане на його ім`я.

За таких обставин ОСОБА_3 шляхом надання засобів сприяв невідомій особі незаконно виготовити вказане вище посвідчення, видане на його ім`я, шляхом надання необхідних даних щодо своєї особистості.

Крім того, 16 вересня 2023 року, ОСОБА_3 , під час перетину державного кордону слідуючи на виїзд з території України через міжнародний пункт пропуску * через державний кордон України для автомобільного сполучення «Ужгород», що знаходиться за адресою: Закарпатська область, місто Ужгород, вулиця Собранецька перебуваючи в якості 2 (другого) водія транспортного засобу марки «ВанФул» державний номерний знак НОМЕР_2 , надав на паспортний контроль посвідчення водія на право керування транспортним засобом відповідної категорії. Перебуваючи за вказаною вище адресою, ОСОБА_3 о 03 годині 10 хвилин, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій, достовірно знаючи, що його посвідчення водія виготовлено не встановленим законом способом, тобто всупереч «Положення про порядок видачі посвідчення водія та допуску громадян до керування транспортними засобами», що затверджено постановою Кабінету Міністрів України від 08.05.1993 №340, реалізовуючи заздалегідь обдуманий умисел, спрямований на використання завідомо підробленого документа, надав військовослужбовцю Державної прикордонної служби України ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 для перевірки посвідчення водія серії НОМЕР_1 , видане на його ім`я, тобто використав, достеменно знаючи, що вказане посвідчення водія є офіційним документом, який надає особі право на керування транспортним засобом.

З`ясовано, що бланк посвідчення водія серії НОМЕР_1 , виконаний не поліграфічним способом, а струменевим способом друку. Бланк посвідчення водія НОМЕР_1 за способом виготовлення не відповідає встановленому зразку аналогічного бланку посвідчення водія, що знаходяться в офіційному обігу на території України.

Таким чином, громадянин України ОСОБА_3 , усвідомлюючи протиправний характер своїх дій, їх караність та настання суспільно-небезпечних наслідків, надав військовослужбовцю Державної прикордонної служби посвідчення водія серії НОМЕР_1 видане на його ім`я, яке згідно висновку експерта не відповідає аналогічним документам, які знаходяться в офіційному обігу на території України.

З огляду на викладене, ОСОБА_3 обвинувачується у вчиненні кримінальних правопорушень за ч. 5 ст.27 - ч. 1 ст. 358 та ч. 4 ст. 358 КК України, тобто у пособництві у підробленні посвідчення, яке видається установою, яка має право видавати такі документи, і яке надає права, з метою його використання іншою особою та у використанні завідомо підробленого документа.

Судом встановлено, що відповідно до положень ч. 2 ст. 302 КПК України, обвинуваченому ОСОБА_3 в присутності його захисника ОСОБА_5 прокурором роз`яснено зміст встановлених досудовим розслідуванням обставин, а також те, що у разі надання згоди на розгляд обвинувального акта у спрощеному порядку він буде позбавлений права оскаржувати вирок в апеляційному порядку з підстав розгляду кримінального провадження за відсутності учасників судового провадження, недослідження доказів у судовому засіданні або з метою оспорити встановлені досудовим розслідуванням обставини, після чого ОСОБА_3 у заяві підтвердив роз`яснення йому вказаних положень та надав добровільну згоду на розгляд обвинувального акта у спрощеному провадженні. Дану заяву додано до обвинувального акту.

В обвинувальному акті прокурором зазначено клопотання, в якому він просить розглянути обвинувальний акт у спрощеному порядку без проведення судового розгляду в судовому засіданні.

Враховуючи викладене, а також те, що ОСОБА_3 обвинувачується у вчиненні кримінальних проступків, заяву останнього, в якій він зазначає, що беззаперечно визнає свою винуватість, та не оспорює встановлені під час дізнання обставини і згоден з розглядом обвинувального акту у спрощеному порядку без його участі, відсутність сумнівів в добровільності такої позиції обвинуваченого, з урахуванням наявних клопотань сторони обвинувачення, суд дійшов висновку, що обвинувальний акт може бути розглянутий в порядку, визначеному статтями 381-382 КПК України.

При цьому, у відповідності до частини 4 статті 107 КПК України в разі, якщо відповідно до положень цього Кодексу судове провадження здійснюється судом за відсутності осіб, фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження в суді не здійснюється.

Відповідно до ч. 2 ст. 382 КПК України вирок суду за результатами спрощеного провадження ухвалюється в порядку, визначеному КПК України, та повинен відповідати загальним вимогам до вироку суду. У вироку суду за результатами спрощеного провадження замість доказів на підтвердження встановлених судом обставин зазначаються встановлені органом досудового розслідування обставини, які не оспорюються учасниками судового провадження.

Таким чином, аналізуючи досліджені у справі докази та оцінюючи їх у сукупності, суд за вказаних обставин вважає доведеною винуватість обвинуваченого ОСОБА_3 у вчиненні інкримінованих йому кримінальних правопорушень за ч. 5 ст.27 - ч. 1 ст. 358 та ч. 4 ст. 358 КК України, тобто пособництво в підробленні посвідчення, яке видається установою, яка має право видавати такі документи і яке надає права з метою його використання іншою особою та використання завідомо підробленого документа.

Обставин, що обтяжують покарання ОСОБА_3 не встановлені.

Обставинами, які б згідно ст. 66 КК України пом`якшували покарання ОСОБА_3 - є щире каяття.

Відповідно до ч. 2 ст. 65 КК України, особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень.

За положеннями ч.ч.1, 2 ст. 50 КК України покарання є заходом примусу, що застосовується від імені держави за вироком суду до особи, визнаної винною у вчиненні кримінального правопорушення, і полягає в передбаченому законом обмеженні прав і свобод засудженого. Покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженими, так і іншими особами.

Враховуючи викладене, суд, дослідивши матеріали, що характеризують особу обвинуваченого, приходить до висновку, що винуватість ОСОБА_3 у вчиненні інкримінованих йому кримінальних правопорушень за викладених в обвинувальному акті обставин доведена повністю.

При таких обставинах суд вважає доцільним призначення обвинуваченому покарання в межах санкції статті, без ізоляції від суспільства із застосуванням положень ст. ст. 75, 76 КК України, і вважає недоцільним призначення йому більш суворого покарання.

Суд вважає, що саме таке покарання буде достатнім, справедливим і необхідним для виправлення обвинуваченого та для запобігання вчинення кримінальних правопорушень як ним, так і іншими особами.

Цивільний позов у провадженні не заявлено.

Запобіжний захід обвинуваченому не обирався та підстав для його обрання до набрання вироком законної сили не встановлено.

Заходи забезпечення кримінального провадження не застосовані.

Розподіл процесуальних витрат у кримінальному проваджені вирішено відповідно до ч.2 ст.124 КПК України, шляхом стягнення вартості проведених експертиз із обвинуваченого.

Питання щодо речових доказів вирішується в порядку ст. 100 КПК України.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 373, 374, 394 КПК України, суд

у х в а л и в:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винним у вчиненні кримінальних проступків, передбачених ч.5 ст.27 - ч.1 ст.358, ч.4 ст.358 КК України та призначити покарання:

- за ч.5 ст.27 - ч.1 ст.358 КК України у виді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17000 (сімнадцять тисяч) гривень;

- за ч.4 ст.358 КК України у виді штрафу в розмірі 50 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 (вісімсот п`ятдесят) гривень.

На підставі ч.1 ст.70 КК України, за сукупністю кримінальних правопорушень, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, остаточно призначити ОСОБА_3 покарання у виді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17000 (сімнадцять тисяч) гривень.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь держави витрати за проведення судової технічної експертизи документа №СЕ/19/107-23/9035-ДД у розмірі 1434 грн. 00 коп. (одна тисяча чотириста тридцять чотири гривні).

Речові докази:

- посвідчення водія серії ВКХ № НОМЕР_3 , виданого 24.12.2022 ТСЦ2643, яке упаковано до спеціального «Національна поліція України Головне слідче управління» №INZ 1055635 - залишити в матеріалах кримінального провадження протягом усього часу їх зберігання.

Вирок може бути оскаржений в апеляційному порядку до Закарпатського апеляційного суду через Ужгородський міськрайонний суд Закарпатської області протягом тридцяти днів з дня отримання його копії стороною кримінального провадження.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Оскарження вироку з підстав розгляду провадження за відсутності учасників судового провадження, недослідження доказів у судовому засіданні або з метою оспорити встановлені досудовим розслідуванням обставини не допускається.

Суддя ОСОБА_1