Справа № 462/7981/23
провадження 1-кп/462/652/23
У Х В А Л А

30 жовтня 2023 року м. Львів

Залізничний районний суд м. Львова в складі:

головуючої судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судових засідань ОСОБА_2

за участі сторін кримінального провадження:

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому підготовчому засіданні в залі суду в м. Львові кримінальне провадження №0000813 від 18 серпня 2023 року про обвинувачення ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.4 ст. 185 КК України,

встановив:

в провадженні суду перебуває вищевказане кримінальне провадження.

Прокурор у підготовчому засіданні заявила клопотання про продовження дії, раніше застосованого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 у кримінальному провадженні №0000813 від 18 серпня 2023 року.

Клопотання прокурор обґрунтовує тим, що під час досудового розслідування у даному кримінальному провадженні ухвалою слідчого судді Залізничного районного суду м. Львова ОСОБА_5 від 14.09.2023 до ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 було застосовано запобіжний захід - тримання під вартою строком на 60 днів, тобто до 12.11.2023 включно. З урахуванням того, що завершити судовий розгляд даного кримінального провадження до 30.10.2023 року не вбачається за можливе, виникає доцільність у продовженні такого запобіжного заходу.

Зазначає, про наявність ризиків, що враховуються при обранні запобіжного заходу, які передбачені ч.1 ст.177 КПК України, а саме: обвинувачений може переховуватися від суду, оскільки у разі встановлення його вини судом, йому загрожуватиме покарання у виді позбавлення волі на строк від 5 до 8 років позбавлення волі, поруч із цим під час досудового розслідування не встановлено наявність в обвинуваченого міцних соціальних зв?язків, зокрема перебування у шлюбі, а також наявності на його утриманні неповнолітніх дітей чи батьків похилого віку, що в сукупності із тим, що обвинувачений не працевлаштований, свідчить про відсутність у нього соціально-стримуючих факторів; може незаконно впливати на потерпілого, свідків оскільки один із свідків обвинувачення, які були допитані в ході досудового розслідування є особою жіночої статі, обвинуваченому відомо місце її проживання, з метою зміни її показів чи відмови від дачі таких в суді, він може вчинити тиск, також в ході досудового розслідування встановлено, що обвинувачений з метою припинення спроб потерпілого повернути своє майно наносив йому тілесні ушкодження; може вчинити нове кримінальне правопорушення, оскільки він демонструє відверту девіантну поведінку, зокрема регулярно вчиняє корисливі злочини проти власності, за що чотири рази притягувався до кримінальної відповідальності, у обвинуваченого відсутні джерела доходу, здатні забезпечити його існування на достатньому рівні, шо може спонукати до вчинення ним нових кримінальних правопорушень.

Обвинувачений вирішення клопотання залишив на розсуд суду.

З`ясувавши думку учасників кримінального провадження, оглянувши клопотання про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, суд приходить до переконання, що клопотання прокурора слід задоволити.

Відповідно до ч.3 ст.315 КПК України, під час підготовчого судового засідання суд за клопотанням учасників судового провадження має право обрати, змінити чи скасувати заходи забезпечення кримінального провадження, в тому числі запобіжний захід, обраний щодо обвинуваченого. При розгляді таких клопотань суд додержується правил, передбачених розділом ІІ цього Кодексу.

Згідно з ст.176 КПК України, запобіжні заходи застосовуються: під час досудового розслідування - слідчим суддею за клопотанням слідчого, погодженим з прокурором, або за клопотанням прокурора, а під час судового провадження - судом за клопотанням прокурора.

Позиція Конституційного Суду України, яка узгоджується з практикою Європейського суду з прав людини, вказує на те, що запобіжні заходи (домашній арешт та/або тримання під вартою), які обмежують гарантоване частиною першою статті 29 Конституції України право людини на свободу та особисту недоторканність, можуть бути застосовані судом, лише за вмотивованим рішенням суду і тільки на підставі та в порядку, встановлених законом.

Згідно з ст.177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується. Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.

Суд, при наданні оцінки наявності обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_4 інкримінованого кримінального правопорушення враховує положення статей 368, 369, 371, 374 КПК України, змістом яких передбачено, що надання оцінки доказів у справі відбувається в нарадчій кімнаті на стадії ухвалення вироку. Зазначене свідчить про те, що суд на стадії проведення підготовчого судового засідання не може робити висновок щодо «обґрунтованості підозри» шляхом надання оцінки всіх доказів у справі, а повинен виходити з поняття наявності відомостей, які здатні переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа могла вчинити це правопорушення, що узгоджується з висновками Європейського суду з прав людини, зокрема, у рішенні від 21.04.2011 року у справі «Нечипорук і Йонкало проти України». На думку суду, відомості, викладені в Реєстрі матеріалів досудового розслідування, а також посилання прокурора в клопотанні на матеріали можуть свідчити про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні обвинуваченим інкримінованого кримінального правопорушення. Вагомість таких доказів на даний час не викликає сумнівів. Таким чином, суд на підставі розумної оцінки сукупності отриманих даних визначає, що причетність обвинуваченого до вчинення інкримінованого кримінального правопорушення є вірогідною та достатньою для застосування щодо нього запобіжного заходу з огляду на потреби судового провадження.

Таким чином, при вирішенні клопотання суд бере до уваги наявність обґрунтованої підозри в вчиненні ОСОБА_4 кримінальних правопорушень, передбачених ч.4 ст. 185 КК України, за яке законом передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк від 5 до 8 років.

Обвинувачений ОСОБА_4 зареєстрований у Запорізькій області, фактично проживав у м. Львові, неодружений, не має на утриманні малолітніх, неповнолітніх дітей, офіційно непрацевлаштований, а відтак у суду відсутні належні докази достатніх соціальних-стримуючих зв`язків обвинуваченого у його місці його проживання.

Суд зауважує, що застосування більш м`якого запобіжного заходу, ніж тримання під вартою, за наявності встановлених судом обставин, може в подальшому ускладнити досягнення мети застосування запобіжного заходу, а саме забезпечення виконання обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків та запобігання спробам вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, перешкоджати кримінальному провадженню.

Відтак, суд вважає встановленим, той факт, що ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк до 8 років, та прокурором, крім наявності підстав, передбачених статтею 177 цього Кодексу, доведено, що перебуваючи на волі, ця особа може переховуватись, перешкоджати кримінальному провадженню, вчиняти інші кримінальні правопорушення, впливати на свідків.

На час вирішення клопотання судом, підстав для зміни чи скасування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою немає.

Беручи до уваги викладене та враховуючи, той факт, що хоча тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, суд вважає, що жодний більш м`який запобіжний захід не забезпечить належної процесуальної поведінки обвинуваченого та не буде достатнім для запобігання вищевказаним ризикам, наявність яких доведена прокурором.

Таким чином, запобіжний захід у вигляді тримання під вартою є співмірним існуючим ризикам, відповідає особі обвинуваченого ОСОБА_4 зможе забезпечити виконання обвинуваченим своїх процесуальних обов`язків, а відтак є необхідним за даних обставин та відповідає характеру кримінального провадження.

Отже, суд дійшов висновку про застосування до обвинуваченого ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою на строк 60 днів, тобто до 28 грудня 2023 року включно.

Також суд враховує вимоги ст.183 КПК України, відповідно якої слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим обов`язків, передбачених цим Кодексом, і визначає таку, з огляду на положення ч.5 ст. 182 КПК України, в розмірі 50 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що складає 134 200 (сто тридцять чотири тисячі двісті) гривень, оскільки саме такий розмір застави, в разі її внесення, буде достатньою мірою гарантувати виконання обвинуваченим покладених на нього обов`язків.

У разі внесення суми застави на обвинуваченого ОСОБА_4 , відповідно до ч.3 ст.182 КПК України, слід покласти обов`язки, передбачені ст.194 КПК України.

Керуючись ст. 177, 178, 193, ч.1 ст.197, 314, 315, 372 КПК України, суд

постановив:

Клопотання прокурора про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 задоволити.

Застосувати до обвинуваченого у кримінальному провадженні №0000813 від 18 серпня 2023 року, ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою терміном на 60 діб, тобто до 28 грудня 2023 року включно.

Визначити ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 заставу у розмірі 50 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що складає 134 200 (сто тридцять чотири тисячі двісті) гривень.

У разі внесення вказаної суми застави покласти на обвинуваченого ОСОБА_4 наступні обов`язки:

1.прибувати до суду за першою вимогою;

2.не відлучатися із м. Львова без дозволу суду

3.повідомляти суд про зміну свого місця проживання

4.здати, за наявності, на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.

Якщо обвинувачений ОСОБА_4 , в разі внесення застави, будучи належним чином повідомленим, не з`явиться за викликом до суду без поважних причин чи не повідомить про причини своєї неявки, або якщо порушить інші покладені на нього при застосуванні запобіжного заходу обов`язки, застава звертається в дохід держави та зараховується до спеціального фонду Державного бюджету України й використовується у порядку, встановленому законом для використання коштів судового збору.

Копія ухвали про застосування запобіжного заходу вручається обвинуваченому негайно після її оголошення.

Копію ухвалу направити ДУ «Львівська установа виконання покарання (№ 19)» (79007, м.Львів, вул.Городоцька, 20) - для виконання.

Апеляційна скарга на ухвалу суду може бути подана до Львівського апеляційного суду через Залізничний районний суд м.Львова протягом семи діб з дня її оголошення.

Суддя: ОСОБА_1