Справа №766/1436/24
н/п 1-кс/766/1148/24
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 лютого 2024 року

Слідчий суддя Херсонського міського суду Херсонської області ОСОБА_1 , за участю секретаря судових засідань ОСОБА_2 , власника майна ОСОБА_3 , захисника ОСОБА_4 , розглянувши клопотання слідчого Відділу поліції №1 ХРУП ГУНП в Херсонській області ОСОБА_5 про арешт тимчасово вилученого майна у кримінальному провадженні № 0000157 від 29.01.2024, за ознаками кримінального правопорушення передбаченого ч. 2 ст. 15 ч. 1 ст. 115 КК України,

встановила:

Слідчий звернувся до слідчого судді з клопотанням про накладення арешту на вилучене у ході затримання та обшуку ОСОБА_3 майно, а саме: чоловічу куртку кольору олива, яку поміщено до картонної коробки з номером NPU-0106904; мобільний телефон марки «Xiaomi» Redmi темно-сірого кольору, який поміщено до спеціального сейф-пакету PSP 1157666.

Обґрунтування клопотання:

Слідчим відділом Відділу поліції №1 ХРУП ГУНП в Херсонській області проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000157 від 29.01.2024, за ознаками кримінального правопорушення передбаченого ч. 2 ст. 15 ч. 1 ст. 115 КК України.

За версією органу досудового розслідування ОСОБА_3 , перебуваючи на третьому поверсі житлового багатоквартирного будинку АДРЕСА_1 , навпроти квартири АДРЕСА_2 , на ґрунті раптово виниклих неприязних відносин до раніше знайомої військовослужбовця цієї ж військової частини матроса ОСОБА_6 , з метою умисного протиправного позбавлення життя останньої, взяв у руки ввірену йому для службового користування зброю, а саме 5,45 мм автомат АКС-74У № НОМЕР_1 , зняв його із запобіжника, доправив патрон до патронника та здійснив 22 постріли в напрямку вхідних дверей вказаної вище квартири, за якими, перебувала матрос ОСОБА_6 та розмовляла з останнім, тобто виконав усі дії, які вважав необхідними для доведення кримінального правопорушення до кінця, однак не довів свій злочинний умисел до кінця з причин, ще не залежали від його волі, оскільки через зачинені вхідні двері не зміг вести прицільний вогонь на ураження та пересвідчитись у настанні причинно-наслідкового зв`язку своїх дій.

29.01.2024 у відповідності до ст. 208, 223, 236, 615 КПК України слідчим СВ ВП №1ХРУП ГУНП в Херсонській області ОСОБА_5 в ході затримання ОСОБА_3 , було проведено обшук останнього, в ході якого було виявлено та вилучено: чоловічу куртку кольору олива, яку поміщено до картонної коробки з номером NPU-

0106904; мобільний телефон марки «Xiaomi» Redmi темно-сірого кольору, який поміщено до

спеціального сейф-пакету PSP 1157666.

Всі вилучені в ході проведення обшуку 29.01.2024 об`єкти визнано речовими доказами по даному кримінальному провадженню та одноосібно належать підозрюваному ОСОБА_3 .

При проведенні подальшого досудового розслідування виникла необхідність у вирішенні питання про арешт вказаних речових доказів з метою підтвердження чи спростування факту вчинення кримінального правопорушення, встановлення осіб, причетних до його вчинення, та забезпечення проведення призначених експертних досліджень вилучених об`єктів з метою встановлення факту їх віднесення до заборонених до обігу.

З урахуванням того, що вилучені 29.01.2024 під час проведення затримання та обшуку ОСОБА_3 об`єкти, мають суттєве значення для встановлення важливих обставин у кримінальному провадженні, та відповідають критеріям, зазначеним у ст. 98 КПК України, тобто є речовими доказами у кримінальному провадженні, з метою забезпечення їх збереження, слідчий просить задовольнити клопотання.

Думка учасників процесу.

Слідчий та прокурор надали заяви про розгляд клопотання без їх участі.

Захисник ОСОБА_3 заперечив проти задоволення клопотання в частині арешту мобільного телефону, пояснив, що куртка була вилучена у підозрюваного має значення у даному кримінальному провадженні, оскільки може містити на собі залишки порохових газів після пострілі. Щодо мобільного телефону, то працівники поліції при його вилученні не змогли пояснити з якою метою він вилучався. Знаряддям кримінального правопорушення у даному випадку є зброя, а телефон є лише засобом зв`язку, інформація на ньому є особистою, а тому конфіденційною. Майно було вилучено ще три тижні тому, і такий термін є достатнім для того, щоб мати можливість вилучити з телефону необхідну для слідства інформацію та дати їй правову оцінку, жодних інших слідчих дій із вказаним телефоном у даному випадку не передбачено.

ОСОБА_3 у судовому засіданні підтримав думку свого захисника, крім того пояснив, що телефон є незамінним, оскільки в ньому міститься службова інформація, яка є для нього вкрай важливою. Вказану інформацію неможливо перенести на інший телефон навіть в разі купівлі іншого телефону. Відсутність саме цього телефону обмежує його у виконанні обов`язків військовослужбовця. Просив суд відмовити у задоволенні клопотання в частині арешту телефону, і повернути йому телефон.

Мотивація суду:

Дослідивши клопотання та додані до нього документи, слідчий суддя вважає, що клопотання підлягає частковому задоволенню, виходячи з наступного.

Відповідно до ч. 11 ст. 170 КПК України, заборона або обмеження користування, розпорядження майном можуть бути застосовані лише у разі, коли існують обставини, які підтверджують, що їх незастосування призведе до приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі майна.

Частиною 2 ст. 173 КПК України визначено, що повинен врахувати слідчий суддя при вирішенні питання про арешт майна.

Слідчим суддею встановлено, що слідчим відділом Відділу поліції №1 ХРУП ГУНП в Херсонській області проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000157 від 29.01.2024, за ознаками кримінального правопорушення передбаченого ч. 2 ст. 15 ч. 1 ст. 115 КК України. Обставини вчинення кримінального правопорушення викладені у клопотанні.

В ході проведення обшуку ОСОБА_3 під час його затримання у нього було виявлено та вилучено: чоловічу куртку кольору олива, яку поміщено до картонної коробки з номером NPU-0106904; мобільний телефон марки «Xiaomi» Redmi темно-сірого кольору, який поміщено до спеціального сейф-пакету PSP 1157666.

Постановою слідчого від 29.01.2024 вищевказані речі визнано речовими доказами по даному кримінальному провадженню.

Оскільки майно вилучено у ОСОБА_3 , то є всі підстави вважати, що він є їх власником.

У клопотанні зазначено, що арешт необхідно накласти з метою підтвердження чи спростування факту вчинення кримінального правопорушення, встановлення осіб, причетних до його вчинення, та забезпечення проведення призначених експертних досліджень вилучених об`єктів з метою встановлення факту їх віднесення до заборонених до обігу.

Такої мети арешту відповідно до ст. 170 КПК України не передбачено. Проте згідно змісту клопотання, в якому слідчий цитує ст.98 КПК України, ч.3 ст.170 КПК України, доданих до клопотання документів, то слід розуміти, слідчий звертається із клопотанням про арешт майна з метою збереження речових доказів.

Згідно п.1 ч.2 ст.170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів.

Відповідно до ч. 3 ст. 170 КПК України у випадку, передбаченому п.1 ч.2 цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 КПК України, якою визначено, речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Відповідно до п.1 ч.2 ст.171 КПК України, якою визначено вимоги до клопотання про арешт майна, у клопотанні має бути зазначено підстави і мету відповідно до положень статті 170 цього Кодексу та відповідне обґрунтування необхідності арешту майна. Клопотанні в порушення вимог закону не містить жодного обґрунтування необхідності арешту майна, тоді як цитування норм КПК України не є обґрунтуванням необхідності арешту майна. Проте, з урахуванням обставин вчиненого правопорушення, слідчий суддя вважає, що куртка є речовим доказом, оскільки може містити на собі такі сліди правопорушення як залишки порохових газів тощо, а тому з метою недопущення знищення цього речового доказу до того часу, як будуть проведенні відповідні експертизи, куртка має бути арештована.

Щодо арешту мобільного телефону.

Телефон є електронним (матеріальним) носієм інформації. У вилученому мобільному телефоні знаходиться інформація, яка відноситься до особистої (конфіденційної), тому може бути отримана органом досудового слідства тільки у разі, якщо така інформація містить відомості щодо вчиненого особою кримінального правопорушення. Слідчим у клопотанні не обґрунтовано необхідність арешту мобільного телефону, як речового доказу, який містить на собі сліди злочину, які можуть бути використані як доказ у кримінальному провадженні.

Телефон був вилучений 29 січня 2024 року і до часу розгляду клопотання про арешт майна слідчий мав можливість вилучити всю необхідну інформацію з телефону.

Не містить обґрунтування, як речового доказу телефону і постанова слідчого про визнання та залучення до матеріалів кримінального провадження в якості речових доказів. У зазначеній постанові викладені обставин кримінального правопорушення, зазначено які предмети вилучені при затриманні ОСОБА_3 і процитовано ст.98 КПК України, яка визначає поняття речового доказу. Згідно змісту постанови куртка і смартфон є предметом злочину, у зв`язку з чим в подальшому зазначені об`єкти будуть направлені на проведенні необхідних експертиз. Але досудове розслідування здійснюється за підозрою ОСОБА_3 у вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст.15 ч.1 ст.115 КК України, в якому об`єктом є життя людини, а тому незрозуміло як куртка та смартфон можуть бути предметом кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.15 ч. 1ст.115 КК України. Вилучений телефон не є ні предметом кримінального правопорушення, ні матеріальним об`єктом, який зберіг на собі його сліди.

Відповідно до п.6 ч.2 ст.173 КПК України слідчий суддя при арешті майна повинен врахувати наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

Слідчий з прокурором не довели значення вилученого телефону для кримінального провадження, проте підозрюваний із захисником довели значення телефону для підозрюваного.

За викладених обставин, враховуючи правове обґрунтування клопотання, яке не відповідає положенням ст.ст.170-173 КПК України, слідчий суддя приходить до переконання, що клопотання підлягає частковому задоволенню.

Відповідно до ч.3 ст.173 КПК України відмова у задоволенні або часткове задоволення клопотання про арешт майна тягне за собою негайне повернення особі відповідно всього або частини тимчасово вилученого майна.

Суд роз`яснює, що після того, як буде досягнута мета арешту (проведені експертизи, огляд) сторони кримінального провадження мають право звернутися до суду із клопотанням про скасування арешту майна.

Керуючись ст.ст.98, 170-173 КПК України, слідчий суддя,

постановила:

Клопотання слідчого задовольнити частково.

Накласти арешт у кримінальному провадженні № 0000157 на майно, на вилучене 29.01.2024 у ході затримання та обшуку ОСОБА_3 майно, а саме:

- чоловічу куртку кольору олива, яку поміщено до картонної коробки з номером NPU-0106904.

Відмовити в арешті мобільного телефону марки «Xiaomi» Redmi темно-сірого кольору, який поміщено до спеціального сейф-пакету PSP 1157666.

Повернути ОСОБА_3 мобільний телефон марки «Xiaomi» Redmi темно-сірого кольору, який поміщено до спеціального сейф-пакету PSP 1157666.

Ухвала підлягає негайному виконанню.

Ухвала слідчого судді протягом п`яти днів з дня її проголошення може бути оскаржена шляхом подачі апеляційної скарги безпосередньо до Херсонського апеляційного суду.

Слідчий суддя ОСОБА_1