У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

18 жовтня 2023 року м. Ужгород

Слідчий суддя Ужгородського міськрайонного суду ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання - ОСОБА_2 , прокурора - ОСОБА_3 , захисника - адвоката ОСОБА_4 , підозрюваного - ОСОБА_5 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Ужгороді клопотання заступника начальника відділу слідчого управління Головного управління Національної поліції в Закарпатській області капітана поліції ОСОБА_6 , погоджене прокурором відділу Закарпатської обласної прокуратури ОСОБА_3 , відносно:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Горінчево Хустського району Закарпатської області, громадянина України, із середньою спеціальною освітою, неодруженого, тимчасово не працюючого, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого, підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч.2 ст. 332 КК України

про обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою

В С Т А Н О В И В:

Слідчий за погодженням з прокурором, звернувся до слідчого судді Ужгородського міськрайонного суду у якому зазначає, що слідчим управлінням ГУНП в Закарпатській області проводиться досудове розслідування матеріалів кримінального провадження №0000271, відомості про яке внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань 13.09.2023 року, за ознаками кримінальних правопорушення, передбаченого ч.2 ч.3 ст. 332 Кримінального кодексу України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що у невстановлений досудовим розслідуванням час та місці у ОСОБА_7 та невстановлених осіб, виник злочинний умисел, спрямований на організацію незаконного переправлення осіб призовного віку від 18 до 60 років, яким обмежено виїзд за кордон, через державний кордон України, всупереч обмеженням, встановленим Законом України «Про правовий режим воєнного стану», з корисливих мотивів.

Так, ОСОБА_7 для здійснення своїх злочинних дій залучив ОСОБА_5 , які розробили протиправний механізм, відповідно до якого, особи призовного віку від 18 до 60 років, яким обмежено виїзд за кордон, протиправно, поза офіційними пунктами пропуску, переправлялись за межі території України.

На виконання вказаного протиправного механізму ОСОБА_7 , діючи умисно та невстановленими особами на початку вересня 2023 року, але не пізніше 16.09.2023 року використовуючи номер мобільного телефону НОМЕР_1 зателефонував ОСОБА_8 , який діяв під контролем правоохоронних органів, при цьому достовірно знаючи, що ОСОБА_8 обмежено виїзд за кордон, повідомив останньому, що може організувати його переправлення за кордон по за офіційними пунктами пропуску. За виконання вказаних дій, ОСОБА_7 висунув пропозицію надання йому грошові кошти у розмірі 5000 доларів США відразу всією сумою та повідомив про необхідність прибуття ОСОБА_8 на територію Закарпатської області. З метою конспірації та не викриття правоохоронними органами злочинної діяльності, ОСОБА_7 у телефонній розмові назвав номер мобільного телефону НОМЕР_2 та наказав ОСОБА_8 здійснювати спілкування з ним за вказаним номером через додаток «WhatsApp».

18.09.2023 року ОСОБА_8 за вказівкою ОСОБА_7 прибув у м. Мукачево, Закарпатської області та цього ж дня зателефонував ОСОБА_7 на номер мобільного НОМЕР_2 через додаток «WhatsApp», повідомивши останнього про своє прибуття. У телефонній розмові ОСОБА_7 надав вказівку ОСОБА_8 їхати до м. Хуст, поселитись у готелі та чекати на подальші вказівки та осіб, які переправлять його через державний кордон України поза офіційними пунктами пропуску. 18.09.2023 року прибувши до м. Хуст, ОСОБА_8 поселився у хостелі неподалік залізничного вокзалу по вул. Івана Франка. Цього ж дня, близько 19:00 години ОСОБА_8 зателефонувала невідома особа з номеру мобільного НОМЕР_3 та повідомила про необхідність вийти на вулицю до автомобіля марки «Audi» на іноземній реєстрації. Вийшовши на вулицю, ОСОБА_8 підійшов до припаркованого на узбіччі автомобіля марки «Audi» моделі «А4» з номерними знаками республіки Румунії, за кермом якого знаходився ОСОБА_5 . Під час спілкування, ОСОБА_5 наказав ОСОБА_8 передати грошові кошти після чого вони разом поїдуть до кордону, однак ОСОБА_8 повідомив ОСОБА_5 про те, що грошові кошти він передасть ближче до кордону так як хвилюється про них. На вказану пропозицію ОСОБА_5 не погодився та повідомив ОСОБА_8 про те, що у нього будуть проблеми якщо його спіймають з грошовими коштами, після чого ОСОБА_5 поїхав у невідомому напрямку. Про вказану подію ОСОБА_8 повідомив ОСОБА_7 за номером НОМЕР_2 через додаток «WhatsApp», який у телефонній розмові сказав, що все владнає та щоб ОСОБА_8 не хвилювався за свої грошові кошти, після чого наказав переселитись у інший готель в м. Хуст.

21.09.2023 року ОСОБА_8 за вказівкою ОСОБА_7 поселився у хостел «Хуст» по вул. Романа Шухевича, 2. Близько 12:15 хвилин ОСОБА_7 з номера мобільного НОМЕР_2 через додаток «WhatsApp» зателефонував ОСОБА_8 та запитав у якому готелів він заселився та наказав очікувати дзвінка. Близько 15:00 години з прихованого номеру ОСОБА_8 зателефонувала невідома особа та повідомила, що вона від ОСОБА_7 , запитав в якому готелі він знаходиться та сказав, що найближчим часом приїде ще з одною особою. Через невеликий проміжок часу ОСОБА_8 знову зателефонувала невідома особа та наказала виходити на вулицю біля хостелу «Хуст». Під час перебування ОСОБА_8 на вулиці біля хостелу «Хуст» ним передано грошові кошти у сумі 5000 доларів США ОСОБА_9 , з яким знаходився ще один чоловік, яким у подальшому виявився ОСОБА_10 . У подальшому під час перебування ОСОБА_8 та ОСОБА_10 у номері 14 хостелу «Хуст» останній повідомив, що має намір перетнути державний кордон України поза офіційними пунктами пропуску та за дану послугу він заплатив невідомим особам грошові кошти у сумі 5000 доларів США та отримав вказівку від невідомих осіб на очікування з ОСОБА_8 у номері хостелу для їхнього подальшого перетину кордону.

В подальшому, 22.09.2023 року приблизно о 19:30 годині ОСОБА_5 , діючи під керівництвом ОСОБА_7 , умисно, з метою доведення свого протиправного умислу щодо організації незаконного переправлення ОСОБА_8 та ОСОБА_10 за кордон, приїхав на автомобілі марки «Audi» моделі «А4» з номерними знаками республіки Румунії « НОМЕР_4 » до хостелу «Хуст», що в м. Хуст, по вул. Романа Шухевича, 2, де згідно попередньої домовленості з ОСОБА_7 на нього чекали ОСОБА_8 та ОСОБА_10 . В подальшому ОСОБА_8 який діяв під контролем правоохоронних органів та ОСОБА_10 сіли до вказаного автомобіля де також знаходилась невідома особа, які наказали вимкнути мобільні телефони та розповіли їм деталі перетину ним кордону поза офіційними пунктами пропуску та поїхали в напрямку с. Тересва, Тячівського району де проходить державний кордон України та Румунії.

По дорозі до с. Тересва з м. Хуст, на околиці ОСОБА_5 та невстановлена особа, які діяли під керівництвом ОСОБА_7 , зупинились на узбіччі дороги та до салону автомобіля марки «Audi» моделі «А4» з номерними знаками республіки Румунії « НОМЕР_4 » сів ще один громадянин України, як потім встановлений ОСОБА_11 , який також мав намір перетнути державний кордон України поза офіційними пунктами пропуску за грошову винагороду. Під час руху автомобіля ОСОБА_5 та невстановлена особа проводили інструктаж ОСОБА_8 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 щодо руху до державного кордону, а також їхніх дій на випадок зупинки їх працівниками правоохоронних органів.

Близько 20:15 годині, ОСОБА_5 та невстановлена особа, які діяли під керівництвом ОСОБА_7 зупинились у смт. Буштино, Тячівського району де на узбіччі дороги очікував автомобіль марки «Skoda» моделі «Super B» з номерними знаками НОМЕР_5 . Після зупинки автомобіля ОСОБА_5 наказав ОСОБА_8 , ОСОБА_10 пересісти до автомобіля марки «Skoda». За кермом автомобіля марки «Skoda» перебував ОСОБА_12 , а також невстановлена особа, яким виявився ОСОБА_13 , який мав намір перетнути державний кордон України поза офіційними пунктами пропуску. Під час розмови ОСОБА_12 надав вказівку ОСОБА_13 зателефонувати йому після вдалого перетину кордону. Близько 21:29 годині ОСОБА_8 , ОСОБА_10 та ОСОБА_13 рухаючись автомобілем марки «Skoda», за кермом якого перебував ОСОБА_12 поблизу с. Крива, Тячівського району, пересіли до автомобіля марки «Audi» моделі «А4» з номерними знаками республіки Румунії « НОМЕР_4 » під керуванням ОСОБА_5 , у салоні якого знаходився ОСОБА_11 .

В подальшому, близько 21:32 години автомобіль марки «Audi» моделі «А4» з номерними знаками республіки Румунії « НОМЕР_4 » під керуванням ОСОБА_5 зупинився у с. Тересва, Тячівського району та ОСОБА_5 наказав виходити ОСОБА_8 , ОСОБА_10 , ОСОБА_13 , ОСОБА_11 та пересісти до автомобіля марки «Jeep» номерні знаки НОМЕР_6 під керування невстановленої особи, яка провела інструктаж пасажирам щодо маршруту руху до державного кордону України. Близько 22:01 годині автомобіль марки «Jeep» номерні знаки НОМЕР_6 під керуванням невстановленої особи зупинився у полі на околиці с. Тересва, Тячівського району, водій наказав ОСОБА_8 , ОСОБА_10 , ОСОБА_13 , ОСОБА_11 вийти з автомобіля та чекати на цьому місці подальших вказівок. Через деякий час, водій автомобіля марки «Jeep» номерні знаки НОМЕР_6 повернувся за кермом мотоцикла та проінструктував ОСОБА_8 , ОСОБА_10 , ОСОБА_13 , ОСОБА_11 про відповідальність за незаконний перетин державного кордону України, повідомляє вищевказаним особам про маршрут руху, про подолання річки, про подолання паркану, а також про дії коли вказані особи буду долати річку і це вже є кордоном.

23.09.2023 року о 01:55 годині ОСОБА_8 , ОСОБА_10 , ОСОБА_13 , ОСОБА_11 за вказівкою невстановленої особи, почали рух у напрямку державного кордону України, у цей час до них підійшла інша невстановлена особа яка надала вказівки про необхідність останнім перейти через річку, надала інформацію про рух течії річки та продовжили рухатися в напрямку Румунії, вказавши при цьому напрямок руху, тим самим визначивши їм маршрут незаконного переправлення через державний кордон України в Румунію, після чого на відстані 190 метрів до лінії державного кордону України були викриті працівниками правоохоронних органів.

У клопотанні слідчий зазначає, що 12.10.2023 року ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженцю с. Горінчево, Хустського району, Закарпатської області, проживаючому за адресою: АДРЕСА_1 повідомлено про підозру у вчиненні ним кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 332 КК України, а саме в організації незаконного переправлення осіб через державний кордон України, вчинене за попередньою змовою групою осіб.

Обгрунтовуючи заявлене клопотання слічий зазначає, що ОСОБА_5 обґрунтовано підозрюється у вчиненні злочину, яких відноситься до категорії тяжких і за які йому може бути призначено покарання у вигляді позбавлення волі на строк від п`яти до семи років з позбавленням волі.

Згідно п. 4 ч. 1 ст. 184 КПК України під час досудового розслідування встановлено наявність ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме: можливість переховуватись від органів досудового розслідування та суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, незаконно впливати на свідків, спеціалістів у кримінальному провадженні, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення.

У кримінальному провадженні на даний час ще не встановлені всі учасники вчинення вищевказаного кримінального правопорушення, а тому сторона обвинувачення, не виключає можливості вчинення ним безпосередньо чи за посередництва інших осіб з метою уникнення кримінальної відповідальності спроб незаконного впливу на свідків, спеціалістів та інших учасників кримінального провадження.

Таким чином, орган досудового розслідування вважає, що є обґрунтовані підстави для застосування відносно підозрюваного ОСОБА_5 найсуворішого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, оскільки із вищеперерахованих обставин інший більш м`який запобіжний захід не зможе забезпечити виконання ним покладених на нього процесуальних обов`язків, запобігти вищеописаним ризикам та забезпечити належну поведінку підозрюваного.

В судовому засіданні встановлено, що клопотання про обрання відносно ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, разом з матеріалами клопотання, вручено підозрюваному та його захиснику вчасно.

У судовому засіданні прокурор клопотання підтримав, просив таке задовольнити, враховуючи те, що ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 2 ст. 332 КК України, яке відноситься до категорії тяжких злочинів та передбачає покарання у виді позбавлення волі на строк від п"яти до семи років з позбавленням права обіймати певні посади чи займатися певною діяльністю на строк до трьох років, та наявні достатні підстави вважати, що підозрюваний ОСОБА_5 з метою уникнення кримінальної відповідальності буде переховуватися від органів досудового розслідування та суду, може знищити, сховати документи, речі які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на свідків та спеціалістів у даному кримінальному провадженні, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, вчинити інше кримінальне правопорушення.

У судовому засіданні підозрюваний ОСОБА_5 пояснив, що вину у інкримінованому йому кримінальному правопорушенні не визнає. Заперечив проти клопотання про обрання відносно нього запобіжного заходу у виді тримання під вартою. Просив суд обрати відносно нього запобіжний захід у виді домашнього арешту. Зазначив, що немає не має наміру ухилятися від органів досудового розслідування та суду, знищити, сховати або спотворити документи, речі які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на свідків чи спеціалістів, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином чи вчинити інше кримінальне правопорушення.

Захисник підозрюваного -адвокат ОСОБА_4 у судовому засіданні заперечив проти задоволення клопотання, зазначивши, що підозра ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч.2 ст. 332 КК України є необґрунтованою, а зазначені слідчим ризики не доведені і ґрунтуються на припущеннях. Пояснив, що його підзахисний не має наміру ухилятися від органів досудового розслідування та суду, знищити, сховати або спотворити документи, речі які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, незаконно впливати на свідків чи спеціалістів, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином чи вчинити інше кримінальне правопорушення Просив слідчого суддю врахувати, що ОСОБА_5 є молодим за віком, має міцні соціальні зв"язки. Просив суд врахувати характеризуючи дані та майновий стан підозрюваного ОСОБА_5 та обрати відно нього запобіжний захід у виді нічного домашнього арешту, або у випадку, якщо слідчий суддя дійде висновку про неможливість обрання такого відносно ОСОБА_5 визначити йому заставу у мінімальному розмірі визначеному відповідною статтею КПК.

Заслухавши думку прокурора, який підтримав внесене клопотання, пояснення підозрюваного ОСОБА_5 та позицію його захисника, слідчий суддя доходить наступного.

Статтею 177 КПК України передбачено, що метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Крім того, згідно ст. 178 КПК України при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, слідчий суддя, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі: 1) вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного, обвинуваченого винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється, обвинувачується; 3) вік та стан здоров`я підозрюваного, обвинуваченого; 4) міцність соціальних зв`язків підозрюваного, обвинуваченого в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини й утриманців; 5) наявність у підозрюваного, обвинуваченого постійного місця роботи або навчання; 6) репутацію підозрюваного, обвинуваченого; 7) майновий стан підозрюваного, обвинуваченого; 8) наявність судимостей у підозрюваного, обвинуваченого; 9) дотримання підозрюваним, обвинуваченим умов застосованих запобіжних заходів, якщо вони застосовувалися до нього раніше; 10) наявність повідомлення особі про підозру у вчиненні іншого кримінального правопорушення; 11) розмір майнової шкоди, у завданні якої підозрюється, обвинувачується особа, або розмір доходу, в отриманні якого внаслідок вчинення кримінального правопорушення підозрюється, обвинувачується особа, а також вагомість наявних доказів, якими обґрунтовуються відповідні обставини.

Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті. Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності для цього підстав, передбачених цим Кодексом.

Обґрунтованість підозри містить у собі два аспекти. Перший стосується питання права: підозра має стосуватися правопорушення, передбаченого законом. Другий питання факту: мають бути доведені обставини, які за розумного та неупередженого тлумачення викликають підозру щодо причетності певної особи до певного кримінального правопорушення.

Відповідно до практики ЄСПЛ «обґрунтованість підозри, на якій має ґрунтуватися арешт, складає суттєву частину гарантії від безпідставного арешту і затримання, закріпленої у статті 5 § 1(с) Конвенції».

За визначенням ЄСПЛ "обгрунтована підозра" у вчиненні кримінального злочину, про яку йдеться у статті 5 § 1(с) Конвенції, передбачає наявність обставин або відомостей, які переконали б неупередженого спостерігача, що ця особа, можливо, вчинила певний злочин" (K.-F. проти Німеччини, 27 листопада 1997, § 57).

Зокрема, згідно з позицією Європейського суду з прав людини, відображеною у пункті 175 рішення від 21 квітня 2011 року у справі «Нечипорук і Йонкало проти України», «термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення (рішення у справі «Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства» від 30 серпня 1990 року, п. 32, Series A, N 182), те що вимога розумної підозри передбачає наявність доказів, які об`єктивно зв`язують підозрюваного з певним злочином і вони не повинні бути достатніми, щоб забезпечити засудження, але мають бути достатніми, щоб виправдати подальше розслідування або висунення звинувачення (рішення у справі «Мюррей проти Об`єднаного Королівства» від 28 жовтня 1994 року, «Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства» від 30 серпня 1990 року).

Сукупність фактичних даних, які містяться в наведених матеріалах кримінального провадження, дає підстави вважати повідомлену ОСОБА_5 підозру у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч.2 ст. 332 КК України обґрунтованою, а обставини здійснення підозрюваним конкретних дій та доведеність його вини потребують перевірки та оцінки у сукупності з іншими доказами у кримінальному провадженні вже під час подальшого досудового розслідування, що не виключає можливості застосування до підозрюваного запобіжного заходу.

Такий висновок цілком узгоджується і з правовими позиціями, наведеними у рішеннях Європейського суду з прав людини. Зокрема, відповідно до правової позиції ЄСПЛ у справі «Мюррей проти Сполучного Королівства» (п.55 рішення) факти, що викликають підозру, не обов`язково мають бути встановлені до ступеня, необхідного для засудження чи навіть для пред`явлення обвинувачення, що є задачею наступних етапів кримінального процесу.

Водночас, слідчий суддя на вказаному етапі досудового розслідування не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд під час розгляду кримінального провадження по суті, зокрема, не вправі оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для визнання особи винуватою чи невинуватою у вчиненні кримінального правопорушення, а лише зобов`язаний на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів, визначити, що причетність особи до вчинення кримінального правопорушення є вірогідною та достатньою для застосування щодо неї обмежувального заходу.

При цьому, слід зауважити, що стандарт доведення обґрунтованості підозри є нижчим від стандарту доведеності винуватості поза розумним сумнівом та вимагає меншої ваги доказів, ніж для ухвалення обвинувального вироку.

Відповідно до п.4 ч. 2 ст. 183 КПК України взяття під варту як запобіжний захід може бути застосований до раніше не судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п"ять років.

Як убачається з матеріалів кримінального провадження, ОСОБА_5 обгрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч.2 ст. 332 КК України, яке відноситься до категорії тяжких злочинів, за яке передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від п"яти до семи років з позбавленням права обіймати певні посади чи займатися певною діяльністю на строк до трьох років.

Під час обрання запобіжного заходу відносно ОСОБА_5 слідчий суддя враховує вимоги ст. ст. 5,6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, а також положення викладені у рішеннях Європейського суду з прав людини, зокрема у справі Лабита проти Італії від 06.04.2000 року, згідно якого тримання підозрюваного під вартою на початку розслідування може бути обгрунтовано лише показаннями свідків, а також рішення Європейського суду з прав людини у справі Фераро- Бараво проти Італії від 14.03.1984 року, в якому зазначено що затримання і тримання під вартою особи під вартою, безумовно, допустимі не тільки у випадках доведеності факту вчинення злочину і його характеру, оскільки така доведеність сама по собі і є метою попереднього розслідування, досягнення мети якого служить тримання під вартою.

Вирішуючи питання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя враховує вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним кримінального правопорушення передбаченого ч.2 ст. 332 КК України, тяжкість покарання, що загрожує ОСОБА_5 у разі визнання його винуватим у вчиненні вказаного кримінального правопорушення.

Відповідно до ст. 177 КПК України метою застосування до підозрюваного ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою є забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам:

1. Переховуватися від органів досудового розслідування та суду.

Злочин, який інкримінують ОСОБА_5 є тяжким і передбачає можливість призначення покарання у виді позбавлення волі на строк до 7 років, що вже саме по собі може бути підставою та мотивом для підозрюваного переховуватись від органів досудового розслідування та суду.

Вищевказана обставина, дає підстави вважати, що ОСОБА_5 , усвідомлюючи тяжкість та невідворотність покарання за вчинення інкримінованого йому тяжкого злочину, може переховуватися від органу досудового розслідування та має реальні можливості покинути територію України з цією метою, поза межами пункту пропуску через державний кордон України, знаючи осіб, які можуть посприяти покинути територію України у такий спосіб, а також переховуватись на території України.

2. Незаконно впливати на свідків, експерта, спеціаліста у кримінальному провадженні.

ОСОБА_5 може незаконно впливати на свідків, які вже встановлені та тих, що будуть встановлені з метою дачі, зміни ними показань на його користь.

Крім цього, ОСОБА_5 , з урахуванням відомих йому обставин кримінального правопорушення та матеріалів кримінального провадження, зможе вступати у поза процесуальні відносини із свідками, які будуть встановлені та експертами, тим самим схиляти їх до зміни даних оргвану досудового розслідування показань.

Це створює загрозу тиску та підбурювання вказаних осіб до дачі неправдивих показань, або відмови від надання таких.

3. Перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином.

Знаходячись на волі, ОСОБА_5 може перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, зокрема, підшукуючи осіб, що можуть надати вигідні для нього неправдиві показання.

4. Вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється.

Так, будучи на волі, ОСОБА_5 й надалі матиме можливість вчиняти правопорушення, пов`язані із організацією незаконного переправлення осіб через державний кордон України в умовах воєнного стану.

Зазначені обставини в своїй сукупності, на думку слідчого судді, дають підстави вважати, що, перебуваючи на волі, ОСОБА_5 з метою уникнення від кримінальної відповідальності, буде переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду, може знищити, сховати або спотворити документи, речі які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на свідків чи спеціалістів у даному кримінальному провадженні, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, та може вчинити інше кримінальне правопорушення.

Таким чином, підставою застосування до підозрюваного ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні кримінального правопорушення та наявність вищевказаних ризиків.

У відповідності до вимог ст. 178 КПК України при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу слідчий суддя, також враховує, дані, що характеризують ОСОБА_5 .

Так, згідно характеристики наданої сільським головою села Горінчово, ОСОБА_5 є постійним мешканцем с. Горінчово. Проживає разом з батьками, неодружений, інформація про місце його роботи не відома. Скарг у виконавчий комітет Горінчівської сільської ради на нього не надходило.

Приймаючи до уваги вищенаведене та фактичні обставини справи, слідчий суддя враховуючи обгрунтованість підозри, тяжкість ймовірного покарання, конкретні обставини кримінального правопорушення, встановлені ризики, оцінені в сукупності з даними про особу підозрюваного, вважає, що матеріали внесеного клопотання містять достатньо обставин, які свідчать, що інші більш м`які запобіжні заходи можуть бути недостатніми для запобігання ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України, а тому слідчий суддя приходить до висновку, що внесене слідчим клопотання є обґрунтованим, відповідає вимогам закону та підлягає до задоволення.

Відповідно до вимог ч.3 ст. 183 КПК України слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобов"язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим обов"язків, передбачених цим Кодексом, крім випадків, передбачених частиною четвертою цієї статті.

Згідно ч.5 ст. 182 КПК України розмір застави визначається у таких межах: 1) щодо особи, підозрюваної чи обвинуваченої у вчиненні злочину невеликої або середньої тяжкості, - від одного до двадцяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб; 2) щодо особи, підозрюваної чи обвинуваченої у вчиненні тяжкого злочину, - від двадцяти до вісімдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб; 3) щодо особи, підозрюваної чи обвинуваченої у вчиненні особливо тяжкого злочину, - від вісімдесяти до трьохсот розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб. У виключних випадках, якщо слідчий суддя, суд встановить, що застава у зазначених межах не здатна забезпечити виконання особою, що підозрюється, обвинувачується у вчиненні тяжкого або особливо тяжкого злочину, покладених на неї обов`язків, застава може бути призначена у розмірі, який перевищує вісімдесят чи триста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб відповідно.

Для того щоб розмір застави можна було вважати таким, що здатен забезпечити належну процесуальну поведінку підозрюваного слідчий суддя з урахуванням положень ст. ст. 177, 178 КПК України, повинен раціонально співставити його з доведеними у справі ризиками, даними про особу підозрюваного, тяжкістю злочину у вчиненні якого він підозрюється. При цьому, необхідно мати на увазі, що розмір застави повинен визначатися тим ступенем довіри, при якому перспектива втрати застави, буде достатнім стримуючим засобом, щоб у особи, щодо якої застосовано заставу, не виникло бажання будь-яким чином перешкоджати встановленню істини у кримінальному провадженні.

Визначаючи розмір застави, достатньої для забезпечення підозрюваним обов`язків, передбачених КПК України слідчий суддя враховує як характер кримінального правопорушення у якому підозрюється ОСОБА_5 , кількість та ступінь ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, так і майновий та сімейний стан підозрюваного, Який неодружений, ніде не працює, тяжкість кримінального правопорушення, у вчиненні якого ОСОБА_5 підозрюється, зокрема злочин, передбачений ч.2 ст. 332 КК України відноситься до категорії тяжких злочинів, спосіб вчиненого злочину: за попередньою змовою групою осіб, вчинений в період війни, а саме військової агресії російської федерації проти України, чим сприяв особам призовного віку , яким обмежено виїзд за кордон, незаконно перетнути державний кордон України, оцінюючи ступінь порушення загальносуспільних прав та інтересів та вважає, що в даному випадку має місце виключний випадок і застава в максимальному розмірі передбаченому ч.5 ст. 182 КПК України, не в повній мірі гарантуватиме виконання підозрюваним покладених на нього обов"язків, оскільки розмір застави повинен визначатися тим ступенем довіри, при якому перспектива втрати застави, буде достатнім стримуючим засобом, щоб відбити у особи, щодо якої застосовано заставу, бажання будь-яким чином перешкоджати встановленню істини у кримінальному провадженні, і вважає за необхідним визначити її у розмірі 746 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 2 002 264,00 (два мільйони дві тисячі двісті шістдесят чотири грн. 00 коп.) грн., оскільки саме такий розмір застави буде достатньою мірою гарантувати виконання підозрюваним покладених на нього обов`язків та не буде завідомо непомірним для нього.

Відповідно до ч. 7 ст. 182 КПК України підозрюваний ОСОБА_5 або заставодавець мають право в будь-який момент внести заставу у розмірі, визначеному в ухвалі про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

У разі внесення застави, на ОСОБА_5 відповідно до ч. 5 ст. 194 КПК України, слід покласти наступні обов`язки: прибувати до слідчого, прокурора або суду на їх першу вимогу, кожного разу у визначений ними час; не відлучатися із с. Горінчево Хустського району Закарпатської області, без дозволу слідчого, прокурора або суду; повідомляти слідчого, прокурора або суд про зміну свого місця проживання та роботи; здати на зберігання до Головного управління Державної міграційної служби України в Закарпатській області свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в"їзд в Україну.

Також роз`яснити ОСОБА_5 , що в разі невиконання вище перерахованих обов`язків до нього може бути застосований більш жорсткий запобіжний захід і на нього може бути накладено грошове стягнення.

Керуючись ст. ст. 177, 178, 183, 186, 193, 196, 197, 309, 392, 395 КПК України, слідчий суддя

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання задовольнити.

Обрати відносно ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Горінчево Хустського району Закарпатської області, громадянина України, із середньою спеціальною освітою, неодруженого, тимчасово не працюючого, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого, підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч.2 ст. 332 КК України - запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

Строк дії ухвали про тримання під вартою - по 09 грудня 2023 року включно.

Визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним ОСОБА_5 обов`язків, передбачених КПК України - 2 002 264,00 (два мільйони дві тисячі двісті шістдесят чотири грн. 00 коп.) грн.

Роз`яснити, що підозрюваний ОСОБА_5 або заставодавець мають право в будь-який момент внести заставу у розмірі, визначеному в ухвалі про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

У разі внесення застави на ОСОБА_5 покласти наступні обов`язки:

-прибувати до слідчого, прокурора або суду на їх першу вимогу, кожного разу у визначений ними час;

-не відлучатися із с. Горінчево Хустського району Закарпатської області, без дозволу слідчого, прокурора або суду;

-повідомляти слідчого, прокурора або суд про зміну свого місця проживання та роботи;

-здати на зберігання до Головного управління Державної міграційної служби України в Закарпатській області свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в"їзд в Україну.

Роз`яснити ОСОБА_5 , що в разі невиконання вище перерахованих обов`язків до нього може бути застосований більш жорсткий запобіжний захід і на нього може бути накладено грошове стягнення.

Ухвала може бути оскаржена до Закарпатського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1