Справа №463/9964/23
Провадження №1-кс/463/8240/23
У Х В А Л А

21 грудня 2023 року Личаківський районний суд м. Львова

слідчий суддя - ОСОБА_1

з участю секретаря судового засідання - ОСОБА_2

в м. Львові,

розглянувши скаргу ОСОБА_3 на постанову слідчого Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м. Львові, про закриття кримінального провадження, -

в с т а н о в и в :

до суду надійшла скарга на постанову слідчого першого слідчого відділу (з дислокацією у м. Львові) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м. Львові, ОСОБА_4 від 29 вересня 2023 року про закриття кримінального провадження №0000073 від 15 квітня 2021 року.

Скаргу мотивує тим, що постанова про закриття кримінального провадження №0000073 є незаконною та необґрунтованою, оскільки прийняти без всебічного, повного та об`єктивного дослідження обставин справи, висновки слідчого не відповідають обставинам справи.

Вважає, що слідчий не вручив йому пам`ятки про процесуальні права та обов`язки потерпілого; не допитав ОСОБА_3 у якості потерпілого, що є грубим порушенням п.6 ч.1 ст.56 КПК України; не провів перехресний допит заявника та головного підозрюваного; жодній особі не оголошено про підозру; не провів інших необхідних слідчих дій; не надана належна оцінка доказам, чим порушена ст.94 КПК України; постанова слідчого про закриття кримінального провадження належним чином не вмотивована і не відповідає вимогам ст. 110 КПК України. Слідчий не провів жодних слідчих дій, а лише закриває кримінальне провадження, ніби то, за відсутністю складу злочину.

Скаржник в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, причин неявки не повідомив. В скарзі виклав клопотання про розгляд справи у його відсутності.

Враховуючи положення ч.1 ст.28 КПК України, яка передбачає, що під час кримінального провадження кожна процесуальна дія або процесуальне рішення повинні бути виконані або прийняті в розумні строки, а положеннями ч.3 ст.306 КПК України хоч і визначено, що розгляд скарг на рішення, дії чи бездіяльність під час досудового розслідування здійснюється за обов`язкової участі особи, яка подала скаргу, але наслідки неявки у судові засідання такої не визначено, слідчий суддя вважає, що скаргу слід розглянути у відсутності представника скаржника на підставі наявних матеріалів.

Суб`єкт оскарження в судове засідання не з`явився, про час і місце розгляду заяви повідомлений належним чином, заперечення на скаргу не подав. Оскільки його неявка до суду не перешкоджає розгляду скарги, вважаю за можливе здійснити розгляд такої на підставі наявних матеріалів.

Дослідивши матеріали скарги та оглянувши матеріали кримінального провадження, приходжу до наступного висновку.

Згідно з п.3 ч.1 ст.303 КПК України на досудовому провадженні можуть бути оскаржені рішення слідчого про закриття кримінального провадження - заявником, потерпілим, його представником чи законним представником.

Як вбачається з матеріалів кримінального провадження, відомості щодо якого внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000073 від 15 квітня 2021 року, постановою першого слідчого відділу (з дислокацією у м. Львові) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м. Львові, ОСОБА_4 від 29 вересня 2023 року закрито з підстав п.2 ч.1 ст.284 КПК України, за відсутністю складу кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.382 КК України не встановлено.

Відповідно до положень п.2 ч.1 ст.284 КПК України, кримінальне провадження закривається у разі, якщо встановлена відсутність в діянні складу кримінального правопорушення.

Як вбачається із змісту постанови, до такого висновку слідчий дійшов проаналізувавши матеріали кримінального провадження, за результатами якого доводи, викладені у заяві ОСОБА_3 не знайшли свого підтвердження.

Так, як вбачається із постанови слідчого від 29 вересня 2023 року, автор постанови зазначив мотиви свого рішення так « таким чином, аналізуючи матеріали кримінального провадження, доводи викладені у заяві ОСОБА_3 не знайшли свого підтвердження, доказів щодо вчинення слідчим СВ Залізничного ВП ГУНП у Львівській області кримінального правопорушення не встановлено, слідчий приходить до висновку, що в діях працівника поліції відсутній склад кримінального правопорушення передбаченого ч.2 ст.382 КК України»

Відповідно до ч.2 ст.9 КПК України, слідчий зобов`язаний всебічно, повно і неупереджено дослідити обставини кримінального провадження, виявити як ті обставини, що викривають, так і ті, що виправдовують підозрюваного, обвинуваченого, а також обставини, що пом`якшують чи обтяжують його покарання, надати їм належну правову оцінку та забезпечити прийняття законних і неупереджених процесуальних рішень.

Слідчий суддя вважає, що постанова слідчого про закриття кримінального провадження не відповідає положенням ст.110 КПК України, оскільки мотивувальна частини постанови не містить відомостей про зміст обставин, які є підставами для прийняття постанови; відсутні обґрунтування мотивів прийняття такого рішення.

Окрім цього, слідчий суддя погоджується із доводами скаржника щодо того, що слідчим не перевірено та не встановлено всі обставини провадження, не проведено всіх слідчих дії, спрямованих на всебічне і повне дослідження обставини кримінального провадження, перевірки доводів заявника не проведено.

Зокрема, слідчим не допитано ОСОБА_3 щодо обставин можливого вчинення кримінального провадження, а такому висновок про те, що доводи заявника не знайшли свого підтвердження є передчасним.

За таких обставин, оскільки слідчим досудове провадження здійснено без перевірки та встановлення всіх обставин кримінального провадження, які мають значення для об`єктивного та повного розслідування, а мотивувальна частини постанови не містить відомостей про зміст обставин, які є підставами для прийняття постанови; відсутні обґрунтування мотивів прийняття такого рішення, тому постанова є передчасною, а відтак її слід скасувати.

Окрім цього, не зважаючи на неодноразову вимогу слідчого суді, матеріали кримінального провадження на адресу суду не скеровано, в зв`язку з чим слідчим фактично не представлено суду доказів, які б могли підтвердити підставність та обґрунтованість оскаржуваної постанови. Жодних заперечень з приводу викладених у скарзі доводів на адресу суду також не скеровано.

Частина перша ст.22 КПК України передбачає, що кримінальне провадження здійснюється на основі змагальності, що передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами, передбаченими цим Кодексом.

Згідно ч.5 ст.9 КПК України кримінальне процесуальне законодавство України застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини.

Крім того, у п. 42 рішення Європейського Суду з прав людини від 13.01.2011 у справі «Михалкова та інші проти України» розтлумачено, що за статтею 1 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод держава зобов`язана «гарантувати кожному, хто перебуває під її юрисдикцією, права і свободи, визначені у Конвенції», що також опосередковано вимагає наявності будь-якої форми ефективного розслідування. Розслідування має бути ретельним, безстороннім і сумлінним. Розслідування повинне забезпечити встановлення винних осіб та їх покарання. Органи державної влади повинні вжити всіх заходів для отримання всіх наявних доказів, які мають відношення до події, показань очевидців, доказів експертиз. Будь-які недоліки у розслідуванні, які підривають його здатність встановити відповідальну особу, створюють ризик недодержання такого стандарту.

Беручи до уваги наведене, керуючись принципом змагальності кримінального процесу, приходжу до висновку, що скаргу слід задоволити та скасувати постанову слідчого про закриття кримінального провадження.

Разом з тим, у відповідності до положень ч.2 ст.307 КПК України, ухвала слідчого судді за результатами розгляду скарги на рішення, дії чи бездіяльність під час досудового розслідування (в порядку ст.303 КПК України) може бути про: 1) скасування рішення слідчого чи прокурора; 1-1) скасування повідомлення про підозру; 2) зобов`язання припинити дію; 3) зобов`язання вчинити певну дію; 4) відмову у задоволенні скарги.

Беручи до уваги положення даної норми, з врахуванням наданих слідчому судді повноважень, слід задоволити скаргу частково та скасувати постанову про закриття кримінального провадження, а в частині поновлення досудового розслідування - відмовити за безпідставністю.

Керуючись вимогами статтей 9, 284, 303, 306, 307, 372 Кримінального процесуального кодексу України, -

у х в а л и в :

скаргу задоволити частково.

Скасувати постанову слідчого першого слідчого відділу (з дислокацією у м. Львові) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м. Львові, ОСОБА_4 від 29 вересня 2023 року про закриття кримінального провадження №0000073 від 15 квітня 2021 року.

В решті в задоволенні скарги відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1