Справа № 216/6871/23
провадження 1-кп/216/696/23
ВИРОК

іменем України

26 жовтня 2023 року місто Кривий Ріг

Центрально-Міський районний суд міста Кривого Рогу Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді: ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання: ОСОБА_2 ,

розглянувши у спрощеному провадженні без проведення судового розгляду в судовому засіданні, за відсутності учасників кримінального провадження, в залі суду в м. Кривому Розі обвинувальний акт та додані до нього матеріали, у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000511 від 10.03.2023, за обвинуваченням:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Кривого Рогу, Дніпропетровської області, українця, громадянина України, офіційно не працевлаштованого, мешкає та зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимий,

у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 190 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

20.04.2022 близько 05-30 год., ОСОБА_3 , після введення Указом Президента України від 24 лютого 2022 року № 64 «Про введення воєнного стану в Україні» воєнного стану, не змінюючи на той час фактичне місце проживання, а саме: АДРЕСА_2 , тобто в супереч нормам ч. 1 Закону України «Про забезпечення прав і свобод внутрішньо переміщених осіб» від 20 жовтня 2014 року № 1706-VІІ, проживаючи на території Центрально-Міського району Криворізької територіальної громади, Дніпропетровської області, тобто адміністративно-територіальної одиниці, на якій безпосередньо не проводяться бойові дії, але яка визначена в переліку, затвердженому розпорядженням Кабінету Міністрів України від 6 березня 2022 року № 204 Про затвердження переліку адміністративно-територіальних одиниць, на території яких надається допомога застрахованим особам в рамках Програми "єПідтримка", вирішив вчинити шахрайські дії, шляхом внесення неправдивих відомостей до електронної заяви про взяття на облік та включення до Єдиної інформаційної бази даних про внутрішньо перемішених осіб, щодо себе, тим самим незаконно отримати грошову винагороду.

Так, 20.04.2022 о 05:30 год. ОСОБА_3 , знаходячись на той час за місцем свого фактичного мешкання, а саме: АДРЕСА_2 , здійснив вхід до мобільного додатку Єдиного державного веб-порталу електронних послуг (портал Дія), та згідно п. 2 «Порядку надання допомоги на проживання внутрішньо переміщеним особам» затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 20 березня 2022 року № 332 подав електронну заяву про взяття на облік та включення до Єдиної інформаційної бази даних про внутрішньо переміщених осіб, щодо себе.

Вказана заява з порталу Дія була автоматично скерована до Управління праці та соціального захисту населення виконавчого комітету Центрально- Міської районної у місті Кривому Розі ради, де працівниками вищевказаного Управління, які вважаючи, що подані у них відомості є достовірними, на їх підставі, 05.05.2022 видали рішення про призначення допомоги переміщеним особам на проживання, внаслідок чого за період з 01.03.2022 по 31.05.2022 було неправомірно перераховано грошові кошти в сумі 4 000 гривень, чим заподіяв державі в собі Управління праці та соціального захисту населення виконавчого комітету Центрально-Міської районної у місті Кривому Розі ради майнову шкоду на загальну суму 4 000 грн.

Отже, своїми умисними діями, ОСОБА_3 вчинив кримінальний проступок, передбачений ч.1 ст.190 КК України, а саме заволодіння чужим майном шляхом обману (шахрайство).

Прокурор звернувся з клопотанням про розгляд кримінального проступку у порядку спрощеного провадження без проведення судового розгляду в судовому засіданні.

Представником потерпілого ОСОБА_4 цивільний позов не заявлено, надано заяву щодо згоди із встановленими досудовим розслідуванням обставинами, ознайомлення з обмеженням права на апеляційне оскарження та згоди на розгляд обвинувального акта у спрощеному провадженні.

Зазначені обставини, які встановлені органом досудового розслідування, не оспорюються учасниками кримінального провадження, які надали згоду щодо розгляду обвинувального акту за їх відсутності, а обвинувачений ОСОБА_3 , захисником якого є адвокат ОСОБА_5 , беззаперечно визнав свою винуватість у вчиненні вказаного кримінального проступку. А тому суд, за клопотанням прокурора ОСОБА_6 , в порядку ч. 1 ст. 302 КПК України, вважає за доцільне розглянути обвинувальний акт та додані до нього матеріали щодо вчинення кримінального проступку без проведення судового розгляду в судовому засіданні за відсутності учасників кримінального провадження на підставі обвинувального акту та доданих до нього матеріалів із ухваленням вироку без зазначення доказів на підтвердження встановлених обставин відповідно до положень ч. 2 ст. 382 КПК України.

Відповідно до ч. 2 ст. 382 КПК України, вирок суду за результатами спрощеного провадження ухвалюється в порядку, визначеному цим Кодексом, та повинен відповідати загальним вимогам до вироку суду. У вироку суду за результатами спрощеного провадження замість доказів на підтвердження встановлених судом обставин зазначаються встановлені органом досудового розслідування обставини, які не оспорюються учасниками судового провадження.

Таким чином, розглянувши кримінальне провадження в межах пред`явленого ОСОБА_3 обвинувачення, суд дійшов висновку про доведеність вини обвинуваченого ОСОБА_3 у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч.1 ст.190 КК України заволодіння чужим майном шляхом обману (шахрайство).

При призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_3 суд керується ст.ст. 50, 65 КК України, якими визначено, що суд призначає покарання в межах, установлених у санкції статті (частини статті) Особливої частини КК України, що передбачає відповідальність за вчинене кримінальне правопорушення, відповідно до положень Загальної частини цього Кодексу, враховуючи ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного, а також обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання. Таке покарання має бути необхідним та достатнім для виправлення засудженого та попередження вчинення нових кримінальних правопорушень.

Відповідно до класифікації кримінальних правопорушень, передбаченою ч. 2 ст. 12 КК України, кримінальне правопорушення, вчинене ОСОБА_3 , передбачене ч. 1 ст. 190 КК України, є кримінальним проступком.

Обставинами, що пом`якшують покарання обвинуваченому ОСОБА_3 , відповідно п. 1 ч. 1 ст. 66 КК України, суд визнає щире каяття обвинуваченого.

Обставин, що обтяжують покарання ОСОБА_3 , відповідно до ч. 1 ст. 67 КК України, судом не встановлено.

Вивченням даних про особу ОСОБА_3 встановлено, що ОСОБА_3 : офіційно ніде не працює, не одружений, на утриманні непрацездатних осіб не має, не перебуває на обліку у лікаря-нарколога та лікаря-психіатра, має зареєстроване місце проживання, не є інвалідом та військовослужбовцем строкової служби, раніше не притягувався до кримінальної відповідальності.

Враховуючи ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, дані про особу обвинуваченого, його вік, обставини, що пом`якшують покарання та відсутність обставин, які обтяжують покарання, суд вважає за необхідне призначити ОСОБА_3 покарання у виді обмеження волі в межах санкцій ч. 1 ст. 190 КК України.

Суд вважає, що відсутні умови і підстави призначення обвинуваченому більш м`якого покарання, та з огляду на те, що ОСОБА_3 офіційно не працевлаштований, це унеможливлює призначення йому покарання у вигляді штрафу та виправних робіт, а також суд вважає недоцільним призначення покарання у вигляді громадських робіт.

Проте, зважаючи на те, що обвинувачений щиро розкаявся у скоєному, тяжких наслідків від його дій не настало, то суд вважає, що виправлення обвинуваченого можливе без реального відбуття призначеного йому покарання, однак в умовах здійснення контролю за його поведінкою в період строку звільнення від покарання з покладенням обов`язків, передбачених ст.ст. 75,76 КК України.

Суд вважає вищезазначені обставини дійсно можуть бути підставою для застосування інституту звільнення від покарання з випробуванням, бо ще не втрачена можливість соціальної реабілітації та виправлення обвинуваченого без ізоляції від суспільства.

Дане покарання, виходячи з принципів законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації, буде необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження вчиненню ним нових кримінальних правопорушень. Крім того, призначення такого покарання буде відповідати принципу необхідності і достатності для виправлення обвинуваченого і є дотриманням судом принципів «рівних можливостей» та «справедливого судового розгляду», встановлених ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року та не суперечить практиці Європейського Суду з прав людини та нормам кримінального законодавства України.

Призначене покарання на думку суду буде необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження вчинення ним нових кримінальних правопорушень.

Речові докази у кримінальному провадженні відсутні

Цивільний позов не заявлявся.

Процесуальній витрати, що підлягають стягненню з обвинуваченого у разі ухвалення обвинувального вироку відсутні.

Запобіжний захід ОСОБА_3 не обирався.

Керуючись ст.ст. 368, 369-371, 373-376, 382 КПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винним у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 190 КК України, і призначити йому покарання у виді у виді обмеження волі строком 1 (один) рік.

На підставі ст. 75 КК України, звільнити ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , від відбування призначеного покарання, якщо він протягом одного року іспитового строку не вчинить нового кримінального правопорушення та виконає покладені на нього обов`язки.

На підставі ч. 1 ст. 76 КК України на період іспитового строку покласти на засудженого такі обов`язки :

1)періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

2)повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання;

3)не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації;

4) працевлаштуватися або за направленням уповноваженого органу з питань пробації звернутися до органів державної служби зайнятості для реєстрації як безробітного та працевлаштуватися, якщо йому буде запропоновано відповідну посаду (роботу).

Початок строку відбування покарання ОСОБА_3 , обчислювати з моменту ухвалення вироку.

Запобіжний захід у відношенні ОСОБА_3 , не обирався.

Вирок суду першої інстанції, ухвалений за результатами спрощеного провадження в порядку, передбаченому ст.ст. 381 та 382 цього КПК України, не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав розгляду провадження за відсутності учасників судового провадження, недослідження доказів у судовому засіданні або з метою оспорити встановлені досудовим розслідуванням обставини. Якщо вирок було ухвалено без виклику особи, яка його оскаржує, в порядку, передбаченому ст. 382 цього Кодексу, то строк апеляційного оскарження для такої особи обчислюється з дня отримання нею копії судового рішення.

Копія вироку за результатами розгляду обвинувального акта щодо вчинення кримінального проступку не пізніше дня, наступного за днем його ухвалення, надсилається учасникам судового провадження.

Вирок може бути оскаржений до Дніпровського апеляційного суду через Центрально-Міський районний суд міста Кривого Рогу Дніпропетровської області шляхом подачі апеляційної скарги протягом 30 днів з моменту його отримання.

Вирок суду першої інстанції, якщо інше не передбачено КПК України, набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого КПК України, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Прокурору, обвинуваченому та захиснику направити копію вироку.

Суддя ОСОБА_1