Справа № 488/3632/23
Провадження № 1-кп/488/385/23 р.
УХВАЛА

06.10.2023 року

Корабельний районний суд міста Миколаєва

у складі: головуючого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

за участю: прокурора ОСОБА_3 ,

особи, щодо якої вирішується питання про застосування примусових заходів медичного характеру ОСОБА_4 ,

захисника ОСОБА_5 ,

законного представника ОСОБА_6 ,

представника потерпілого ОСОБА_7 ,

розглянувши у судовому засіданні в режимі відеоконференції клопотання про застосування примусових заходів медичного характеру відносно

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Миколаєва, громадянина України, не працюючого, розлученого, із вищою освітою, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , не судимого,

у зв`язку із вчиненням кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

В провадження Корабельного районного суду м. Миколаєва надійшло клопотання про застосування примусових заходів медичного характеру відносно ОСОБА_4 .

Відповідно до клопотання, 07.06.2023 року в період з 14:00 год. по 14:57 год. ОСОБА_4 , перебуваючи у приміщенні магазину «Таврія-В» ПП «Таврія ПЛЮС», розташованого за адресою: м. Миколаїв, пр. Богоявленський, 234-В, діючи таємно, в умовах воєнного стану, шляхом вільного доступу, повторно викрав з торгівельних полиць вказаного супермаркету наступні товари:

- Вода Моршинська 1,5 л б/г вартістю 17,40 грн;

- Крем проти зморшок Nivea 50 мл, вартістю 102,91 грн;

- Крем для обличчя L'Oreal 50 мл, вартістю 431,55 грн;

- Крем Nivea 250 мл, вартістю 118,77 грн;

- Крем для обличчя Garnier 50 мл, вартістю 120,29 грн;

- Гель-флюїд для обличчя L'oreal 70 мл, вартістю 361,74 грн;

- Шампунь Schauma 400 мл, вартістю 108,45 грн;

- Зубна щітка Sensodyne, вартістю 234,08 грн;

- Міжзубні йоржики Манорм 20 шт, вартістю 38,32 грн;

- Лампа LED Philips звичайна жовта, вартістю 74,46 грн;

- Крем для рук Garnier 100 мл, Intensive вартістю 105,67 грн;

- Крем для обличчя Garnier 50, вартістю 188,51 грн;

- Бальзам д/губ Nivea 4,8 г, вартістю 84,49 грн;

- Щипчики для нігтів великі Killys, вартістю 165,80 грн;

З викраденим майном ОСОБА_4 , з місця вчинення кримінального правопорушення зник, розпорядившись ним на власний розсуд, чим завдав матеріальних збитків ПП «Таврія ПЛЮС» на загальну суму 2152,44 грн.

Прокурор у судовому засіданні підтримав клопотання про застосування примусових заходів медичного характеру у виді госпіталізації до психіатричного закладу із звичайним наглядом стосовно ОСОБА_4 .

Особа, стосовно якої передбачається застосування примусових заходів медичного характеру не заперечувала проти задоволення клопотання. Пояснив, що все викрадене майно знаходиться у нього вдома, і він може його повернути, якщо його випустять з психіатричної лікарні.

Захисник та законний представник підтримали клопотання про застосування до ОСОБА_4 заходів медичного характеру у виді госпіталізації до психіатричного закладу із звичайним наглядом.

Представник потерпілого підтримав клопотання про застосування до ОСОБА_4 заходів медичного характеру у виді госпіталізації до психіатричного закладу із звичайним наглядом. Цивільний позов підтримав, просив задовольнити.

Вислухавши думки учасників процесу, дослідивши матеріали кримінального провадження, суд дійшов такого висновку.

Обґрунтованість клопотання про застосування примусових заходів медичного характеру у виді госпіталізації до психіатричного закладу із звичайним наглядом стосовно ОСОБА_4 в повному обсязі підтверджується зібраними по кримінальному провадженню та дослідженими у судовому засіданні доказами, а саме: рапортом від 13.06.2023 року, протоколом про прийняття заяви про вчинення кримінального правопорушення від 13.06.2023 року, постановою про залучення юридичної особи в якості потерпілого від 14.06.2023 року, заявою про залучення до провадження як представника потерпілого від 14.06.2023 року, довіреністю ПП Таврія Плюс, заявою ОСОБА_7 від 13.06.2023 року, протоколом огляду предмету від 15.06.2023 року, постановою про визнання речових доказів та передачу їх на зберігання від 15.06.2023 року, заявами ОСОБА_7 від 14.06.2023 року, копією паспорта ОСОБА_7 , наказом про створення постійної інвентаризаційної комісії № 75 від 24.04.2023 року, актом інвентаризації № ИНН-GOD00005588 від 07.06.2023 року, мініревізією № МР-GOD00005588 від 07.06.2023 року, довідкою-рахунком № МР-GOD00005247 від 07.06.2023 року, копією свідоцтва про державну реєстрацію юридичної особи ПП Таврія Плюс, копією договору оренди нерухомого майна № 01/09/2019 від 01.10.2019 року, копією статуту ПП Таврія Плюс, протоколом пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 20.06.2023 року, відповіддю ІНФОРМАЦІЯ_2 № 3719 від 19.06.2023 року, відповіддю відділу спеціалізованої психіатричної допомоги КНП МОЦПЗ МОР № 01-02.07/424 від 11.09.2023 року, висновком судово-психіатричної експертизи № 174 від 11.08.2023 року.

Відповідно до Постанови Пленуму Верховного Суду України від 03.06.2005 року № 7 «Про практику застосування судами примусових заходів медичного характеру та примусового лікування» примусові заходи медичного характеру мають застосовуватися лише за наявності у справі обґрунтованого висновку експертів-психіатрів про те, що особа страждає на психічну хворобу чи має іншій психічний розлад, які зумовлюють її неосудність або обмежену осудність і викликають потребу в застосуванні щодо неї таких заходів.

Згідно висновку судово-психіатричної експертизи № 174 від 11.08.2023 року ОСОБА_4 страждає та страждав на момент інкримінованого правопорушення хронічним психічним захворюванням у виді параноїдної шизофренії, не може усвідомлювати свої дії та керувати ними. Рекомендовано застосування примусових заходів медичного характеру у виді надання стаціонарної психіатричної допомоги.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 503 КПК України кримінальне провадження щодо застосування примусових заходів медичного характеру, передбачених законом України про кримінальну відповідальність, здійснюється за наявності достатніх підстав вважати, що особа вчинила суспільно небезпечне діяння, передбачене законом України про кримінальну відповідальність, у стані неосудності.

Згідно з ч. 4 ст. 503 КПК України примусові заходи медичного характеру застосовуються лише до осіб, які є суспільно небезпечними.

Дії ОСОБА_4 кваліфіковані органом досудового розслідування за ч. 4 ст. 185 КК України як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене повторно, в умовах воєнного стану.

Положеннями ст. 92 КК України передбачено, що примусовими заходами медичного характеру є надання амбулаторної психіатричної допомоги, поміщення особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого Особливою частиною цього Кодексу, в спеціальний лікувальний заклад з метою її обов`язкового лікування, а також запобігання вчиненню нею суспільно небезпечних діянь.

Статтею 94 ч.1 КК України передбачено, що примусові заходи медичного характеру, а саме госпіталізація до психіатричного закладу із звичайним наглядом, суд застосовує до особи, яка відповідно до ст. 93 КК України, вчинила у стані неосудності суспільно небезпечне діяння.

Крім того, відповідно з ч. 3 ст. 94 КК України, госпіталізація до психіатричного закладу із звичайним наглядом може бути застосована судом щодо психічно хворого, який за своїм психічним станом і характером вчиненого суспільно небезпечного діяння потребує тримання у психіатричному закладі і лікування у примусовому порядку.

При визначенні виду примусового заходу медичного характеру, суд враховує характер душевного захворювання ОСОБА_4 , висновок експерта, ступінь тяжкості суспільно-небезпечного діяння, вчиненного ОСОБА_4 , яке відноситься до категорії тяжких кримінальних правопорушень.

Таким чином, судом встановлено, що на даний час ОСОБА_4 виявляє ознаки психічного розладу у виді параноїдної шизофренії, та за своїм психічним станом не може усвідомлювати свої дії і керувати ними.

Суд приходить до висновку про те, що оскільки в діях ОСОБА_4 вбачаються ознаки суспільно-небезпечного діяння, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України, що підтверджується дослідженими у суді доказами, зазначені дії вчинені ним у стані неосудності, на період вчинення суспільно небезпечного діяння він не міг розуміти значення своїх дій та керувати ними внаслідок психічного захворювання, на даний час не видужав, до нього слід застосувати примусові заходи медичного характеру у виді госпіталізації до закладу з надання психіатричної допомоги із звичайним наглядом.

Представником потерпілого ОСОБА_7 заявлений цивільний позов до ОСОБА_4 про відшкодування матеріальної шкоди у сумі 2152,44 грн.

Відповідно до ч.1 ст. 129 КПК України, ухвалюючи обвинувальний вирок, постановляючи ухвалу про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру, суд залежно від доведеності підстав і розміру позову задовольняє цивільний позов повністю або частково чи відмовляє в ньому.

Відповідно до ч.3 ст.1186 ЦК України якщо шкоди було завдано особою, яка не усвідомлювала значення своїх дій та (або) не могла керувати ними у зв`язку з психічним розладом або недоумством, суд може постановити рішення про відшкодування цієї шкоди її чоловіком (дружиною), батьками, повнолітніми дітьми, якщо вони проживали разом з цією особою, знали про її психічний розлад або недоумство, але не вжили заходів щодо запобігання шкоді.

Відповідно до ч.1 ст.62 КПК України, цивільним відповідачем у кримінальному провадженні може бути фізична або юридична особа, яка в силу закону несе цивільну відповідальність за шкоду, завдану злочинними діями (бездіяльністю) підозрюваного, обвинуваченого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння, та до якої пред`явлено цивільний позов у порядку, встановленому цим Кодексом.

Отже, у випадку заподіяння шкоди особою, яка не усвідомлювала значення своїх дій та (або) не могла керувати ними у зв`язку з психічним розладом, відповідачем може бути чоловік (дружина), батьки, повнолітні діти цієї особи, однак не сама особа, яка під час вчинення суспільно-небезпечного діяння перебувала в стані неосудності, тобто не могла усвідомлювати свої дії та керувати ними, а відтак не несе відповідальності за спричинену шкоду. Таким чином, позивачем пред`явлено позов до неналежного відповідача, будь-яких клопотань щодо заміни відповідача заявлено не було. Відтак, у задоволенні позову слід відмовити.

Судові витрати відсутні. Запобіжний захід не обирався.

Доля речових доказів підлягає вирішенню у відповідності до статті 100 КПК України.

Керуючись ст. 19, 92-94 КК України, ст. 100, 503, 512-513 КПК України, -

УХВАЛИВ:

Клопотання прокурора про застосування примусових заходів медичного характеру у відношенні ОСОБА_4 - задовольнити.

Застосувати відносно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , примусові заходи медичного характеру у виді госпіталізації до закладу з надання психіатричної допомоги із звичайним наглядом.

Речові докази відеозаписи на диску «DVD-R» з камер відеоспостереження приміщень торгівельної зали супермаркету «Таврія-В» ПП «Таврія ПЛЮС» за 07.06.2023 року, залишити в матеріалах кримінального провадження.

В задоволенні цивільного позову представника потерпілого ОСОБА_7 до ОСОБА_4 про відшкодування матеріальної шкоди - відмовити.

На ухвалу може бути подана апеляція до Миколаївського апеляційного суду через Корабельний районний суд міста Миколаєва протягом 30 днів з моменту її проголошення.

Суддя ОСОБА_1