ПОЛТАВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 554/5315/22 Номер провадження 11-кп/814/1686/23Головуючий у 1-й інстанції ОСОБА_1 Доповідач ап. інст. ОСОБА_2
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 листопада 2023 року м. Полтава

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Полтавського апеляційного суду у складі:

головуючого - ОСОБА_2 ,

суддів - ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

із секретарем - ОСОБА_5

за участі прокурора - ОСОБА_6 ,

захисника - адвоката ОСОБА_7 ,

обвинуваченого - ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні заяви обвинуваченого та ОСОБА_9 у кримінальному провадженні № 0000494 за апеляційною скаргою захисника - адвоката ОСОБА_10 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_8 на вирок Октябрського районного суду м. Полтави від 27 січня 2023 року,

встановила:

Цим вироком

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Каленики Решетилівського району Полтавської області, громадянина України, не працюючого, не одруженого, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , неодноразово судимого, останній раз:

15.05.2017 Решетилівським районним судом Полтавської області за ч.3 ст. 185, ч.4 ст. 70 КК України на 4 роки позбавлення волі, звільненого 27.02.2018 умовно-достроково на невідбутий строк 9 місяців 11 днів,

засуджено за ч.1 ст. 121 КК України на 6 років позбавлення волі.

Цивільний позов прокурора задоволено та стягнуто із ОСОБА_8 на користь держави в особі Департаменту охорони здоров`я Полтавської міської ради 15324,87 грн витрат на стаціонарне лікування потерпілого ОСОБА_11 .

Вирішено питання щодо запобіжного заходу, арешту майна та речових доказів.

На вирок суду захисник подала апеляційну скаргу, у якій просить вирок суду скасувати та виправдати ОСОБА_8 у зв`язку з недоведеністю вчинення ним кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 121 КК України.

Інші учасники провадження вирок не оскаржували.

На адресу Полтавського апеляційного суду надійшли заяви обвинуваченого ОСОБА_8 та ОСОБА_9 про допуск ОСОБА_9 у кримінальне провадження щодо ОСОБА_8 як захисника.

Заслухавши доповідача, обвинуваченого в підтримку поданих заяв, ОСОБА_9 , прокурора, який заперечив проти допуску ОСОБА_12 як захисника ОСОБА_8 , захисника, який щодо вирішення цього питання поклався на розсуд суду, колегія суддів дійшла висновку що заяви обвинуваченого ОСОБА_8 та ОСОБА_9 не підлягають задоволенню з огляду на таке.

Відповідно до вимог ст. 42 КПК України обвинувачений має право мати захисника.

Зі ст. 45 КПК України вбачається, що захисником є адвокат, який здійснює захист підозрюваного, особи, стосовно якої зібрано достатньо доказів для повідомлення про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, але не повідомлено про підозру у зв`язку з її смертю, обвинуваченого, засудженого, виправданого, особи, стосовно якої передбачається застосування примусових заходів медичного чи виховного характеру або вирішувалося питання про їх застосування, а також особи, стосовно якої передбачається розгляд питання про видачу іноземній державі (екстрадицію).

Як вбачається з Рішення Конституційного Суду № 13-рп/2000 від 16.11.00 положення частини першої статті 59 Конституції України (254к/96-ВР) про те, що "кожен є вільним у виборі захисника своїх прав", треба розуміти як конституційне право підозрюваного, обвинуваченого і підсудного при захисті від обвинувачення та особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, з метою отримання правової допомоги вибирати захисником своїх прав особу, яка є фахівцем у галузі права і за законом має право на надання правової допомоги особисто чи за дорученням юридичної особи.

Положення частини другої статті 59 Конституції України про те, що "для забезпечення права на захист від обвинувачення... в Україні діє адвокатура", треба розуміти як одну із конституційних гарантій, що надає підозрюваному, обвинуваченому і підсудному можливість реалізувати своє право вільно вибирати захисником у кримінальному судочинстві адвоката - особу, яка має право на заняття адвокатською діяльністю.

Разом з цим, відповідно до вимог ст. 131-2 Конституції України для надання професійної правничої допомоги в Україні діє адвокатура.

Виключно адвокат здійснює представництво іншої особи в суді, а також захист від кримінального обвинувачення.

Законом можуть бути визначені винятки щодо представництва в суді у трудових спорах, спорах щодо захисту соціальних прав, щодо виборів та референдумів, у малозначних спорах, а також стосовно представництва малолітніх чи неповнолітніх осіб та осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена.

Відповідно до наданих суду документів та пояснень ОСОБА_9 він має юридичну освіту, проте не є адвокатом. ОСОБА_8 є повнолітнім, будь-яких документів про те, що він є недієздатним чи обмежено дієздатним матеріали справи не містять.

З огляду на вказане вище, ОСОБА_9 не може бути у кримінальному провадження ні захисником, ні представником обвинуваченого.

За таких підстав заяви ОСОБА_8 та ОСОБА_9 не підлягають задоволенню.

Керуючись ст. 131-2 Конституції України, ст.ст. 42, 44, 45, 419 КПК України, колегія суддів,

У Х В А Л И Л А:

Відмовити у задоволенні заяв обвинуваченого ОСОБА_8 та ОСОБА_9 про допуск ОСОБА_9 у кримінальне провадження щодо ОСОБА_8 як захисника.

СУДДІ:

Головуючий ОСОБА_2

Судді ОСОБА_3

ОСОБА_4