Провадження № 1-кп/185/968/23
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

28 вересня 2023 року Павлоградський міськрайонний суд Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

секретаря ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у період воєнного стану в залі в м.Павлограді Дніпропетровської області кримінальне провадження, що внесене до ЄРДР за №0000076 від 15 липня 2023року, за обвинуваченням:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с.Дмитрівка Дніпропетровської області, громадянина України, з середньою освітою, одруженого, працюючого в ФОП « ОСОБА_4 », раніше не судимого, який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , проживає за адресою: АДРЕСА_1 , -

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.358 КК України,-

за участю прокурора ОСОБА_5 ,

обвинуваченого ОСОБА_3 , -

В С Т А Н О В И В :

14.07.2023 року о 17.10 год. обвинувачений ОСОБА_3 , керуючи автомобілем марки «ВАЗ 2105», державний номерний знак НОМЕР_1 , став учасником дорожньо-транспортної пригоди по АДРЕСА_1 . Далі обвинувачений ОСОБА_3 на вказаному автомобілі залишив місце вчинення дорожньо-транспортної пригоди, де через деякий час був зупинений працівниками відділення поліції №1 Павлоградського РВП ГУНП в Дніпропетровській області, в порядку Закону України «Про Національну поліцію». В цей момент у обвинуваченого ОСОБА_3 виник злочинний умисел, направлений на використання завідомо підробленого посвідчення водія серії НОМЕР_2 від 20.03.2018 року на його ім`я, шляхом його пред`явлення працівникам поліції. Реалізуючи свій злочинний умисел обвинувачений ОСОБА_3 на вимогу працівників поліції надати документи, що посвідчують право керування транспортним засобом, достовірно знаючи, що посвідчення водія серії НОМЕР_2 від 20.03.2018 року, на його ім`я він не отримував у встановленому законом порядку, розуміючи суспільно небезпечний характер свого діяння, з метою підтвердження права керування транспортним засобом пред`явив працівникам відділення поліції №1 Павлоградського РВП ГУНП в Дніпропетровській області підроблене посвідчення водія категорії «А1, А, В1, В, С1, С» серії № НОМЕР_2 від 20.03.2018 року видане на ім`я « ОСОБА_3 » територіальним сервісним центром МВС №6841 (згідно відомостей у самому документі), яке не відповідає за способами друку та спеціальними елементами захисту аналогічним бланкам посвідчень водія, які знаходяться в офіційному обігу на території України, тобто використав його.

Дії обвинуваченого ОСОБА_3 кваліфіковані за ч.4 ст.358 КК України як використання завідомо підробленого документу.

Обвинувачений ОСОБА_3 під час судового розгляду свою провину у вчиненні кримінального правопорушення визнав, суду пояснив, що в мережі Інтернет знайшов оголошення про відновлення посвідчення водія. Його два роки назад було позбавлено права керування транспортними засобами на три роки. Він замовив посвідчення водія і у відділені «Нової пошти» цей документ отримав. 14.07.2023 року разом з дружиною на відремонтованому автомобілі їхали до лікарні та потрапили у ДТП. Поліцейські зупинили його, він пред`явив посвідчення водія. В скоєному щиро кається, просить суворо його не наказувати та не позбавляти його волі. Не заперечує розглядати провадження із застосуванням ч.3 ст.349 КПК України, оскільки фактичні обставини ним не оспорюються, викладені обставини в обвинувальному акті відповідають подіям кримінального правопорушення, що йому інкримінується.

Крім повного визнання своєї провини і свідчень, винуватість обвинуваченого ОСОБА_3 у скоєнні інкримінованого йому кримінальному правопорушенні підтверджується і іншими фактичними доказами провадження, які всіма учасниками судового розгляду визнані, ніким не оспорюються, у відповідності з ч.3 ст.349 КПК України, суд визнав недоцільними їх дослідження. При цьому судом з`ясовано, чи правильно розуміють обвинувачений та інші учасники судового розгляду зміст цих обставин, чи немає сумнівів у добровільності та істинності їх позицій, а також роз`яснено, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оспорювати ці фактичні обставини провадження в апеляційному порядку.

Оскільки сторони вважають, що фактичні обставини провадження підтверджені наявними у провадженні доказами, які не вимагають дослідження в ході судового розгляду, суд, зберігаючи об`єктивність і неупередженість, також визнає фактичні обставини провадження доведеними.

Таким чином, винуватість обвинуваченого ОСОБА_3 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.358 КК України доведена повністю та підтверджена дослідженими у судовому засіданні доказами.

При призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_3 у відповідності з вимогами ст.65 КК України, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, віднесення його до категорії кримінальних проступків, ступінь негативних наслідків, дані про особу обвинуваченого, який раніше не судимий, працює, за місцем проживання характеризується позитивно, має на утриманні трьох неповнолітніх дітей, не перебуває на обліку у лікаря-нарколога та лікаря психіатра, а також враховує повне визнання обвинуваченим своєї вини, щире каяття.

Обставиною, відповідно вимог ст.66 КК України, що пом`якшує покарання обвинуваченого, суд визнає щире каяття.

Обставин, відповідно до вимог ст.67 КК України, що обтяжують покарання обвинуваченого, судом не встановлено.

За сукупністю обставин вчинення кримінального правопорушення, ступеня тяжкості, даних про особу обвинуваченого, який раніше не судимий, працює, за місцем проживання характеризується позитивно, має на утриманні трьох неповнолітніх дітей, пом`якшуючої його покарання обставини, суд дійшов висновку про призначення обвинуваченому покарання в межах санкції інкримінованої статті Особливої частини Кримінального кодексу України у вигляді штрафу.

Запобіжний захід відносно обвинуваченого ОСОБА_3 не обирався.

Під час проведення досудового розслідування проводилась судова технічна експертиза, на проведення експертизи згідно довідки Дніпропетровського НДЕКЦ МВС України було витрачено 1434 гривень. Зазначені витрати у відповідності вимог ст.122 КПК України відносяться до процесуальних витрат.

Оскільки судом встановлено, що обвинувачений ОСОБА_3 винуватий у вчиненні інкримінованого кримінального правопорушення за описаних у вироку обставин, то суд вважає за необхідне стягнути з обвинуваченого на користь держави вартість проведеної експертизи у розмірі 1434 гривень.

Доля речових доказів повинна бути вирішена у порядку, передбаченому ст.100 КПК України.

У відповідності вимог ст.174 КПК України підлягає скасуванню арешт, накладений на посвідчення водія, після набрання вироком законної сили.

Керуючись ст.ст. 373, 374, 475 КПК України, суд -

У Х В А Л И В :

ОСОБА_3 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.358 КК України, та призначити покарання за ч.4 ст.358 КК України у вигляді штрафу у розмірі п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 850 (вісімсот п`ятдесят) гривень.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь держави вартість проведеної експертизи у розмірі 1434 гривень.

Речовий доказ: посвідчення водія категорії «А1, А, В1, В, С1, С» серії НОМЕР_2 від 20.03.2018 року видане на ім`я « ОСОБА_3 », яке долучено до матеріалів кримінального провадження, - після набрання вироком законної сили зберігати в матеріалах кримінального провадження.

Скасувати арешт, накладений ухвалою Тернівського міського суду Дніпропетровської області від 18.07.2023 року, на посвідчення водія серії НОМЕР_2 від 20.03.2018 року видане на ім`я « ОСОБА_3 ».

Вирок може бути оскаржений до Дніпровського апеляційного суду через Павлоградський міськрайонний суд Дніпропетровської області протягом 30 днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Вирок суду відповідно до ч.2 ст.394 КПК України не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним відповідно до частини 3 ст.349 КПК України.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Суддя ОСОБА_1