СВЯТОШИНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М. КИЄВА
пр. № 1-кп/759/1808/23
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 грудня 2023 року м.Київ

Святошинський районний суд м. Києва в складі:

головуючої судді ОСОБА_1 ,

секретар судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві кримінальне провадження, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0003643 від 13.09.2023 стосовно:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Таганрог, Ростовської області, російської федерації, українця, громадянина України, з вищою освітою, не одруженого, працюючого на посаді старшого менеджера в ТОВ «РУШ», зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше судимого:

-24.02.2004 Калінінським районним судом м. Донецька за ст. 17, ст. 117 ч. 2, ст. 118 ч. 2, ст. 117 ч. 3, ст. 142 ч. 3, ст. 152 ч. 1, ст. 152 ч. 2, ст. 186 ч. 3, ст. 186 ч. 4, ст. 187 ч. 3, 70 КК України до покарання у виді позбавлення волі строком на 9 років 10 місяців; 21.04.2009 звільнений з Торезької виправної колонії №28, на підставі постанови Торезького міського суду Донецької області від 10.04.2009 змінено не відбутий строк покарання на виправні роботи;

-12.04.2017 Оболонським районним судом міста Києва, за ч. 2 ст. 185, ч. 2 ст. 15 ч. 2 ст. 186 КК України до покарання у виді 5 років позбавлення волі та на підставі ст. 75 КК України призначено покарання з випробуванням з іспитовим строком 3 роки, 23.06.2020 Оболонським районним судом міста Києва звільнено від відбування покарання у зв`язку із закінченням іспитового строку;

який обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст. 185 КК України,

за участю: прокурора ОСОБА_4 , обвинуваченого ОСОБА_3 ,

ВСТАНОВИВ:

Судом визнано доведеним, що ОСОБА_3 , будучи раніше судимим та маючи не зняту та не погашену у встановленому Законом порядку судимість, достовірно знаючи про військову агресію збройних сил російської федерації проти України та впровадження на території України воєнного стану, відповідно до Указу Президента України від 24.02.2022 № 64/2022, затвердженого Законом України «Про затвердження Указу Президента України «Про ведення воєнного стану в Україні» від 24.02.2022 № 2102-IX, згідно з яким в Україні запроваджено воєнний стан з 05:30 години 24.02.2022 строком на 30 діб, який неодноразово продовжувався та в тому числі діяв 09.09.2023,належних висновків для себе не зробив і знову вчинив умисний злочин проти власності.

Так, 09.09.2023 приблизно о 13 годині 14 хвилин, ОСОБА_3 , знаходячись у приміщенні торгівельного залу магазину «Атлетікс» (ТРЦ «Лавіна»), розташованого за адресою: м. Київ, вул. Берковецька, 6-Д. в умовах воєнного стану, повторно, таємно викрав чуже майно, яке належить ТОВ «Атлетікс» на загальну суму 3665 гривень (без ПДВ), завдавши вказаному товариству майнової шкоди на вказану суму.

Так, 09.09.2023, приблизно о 13 годині, ОСОБА_3 , прибув до ТРЦ «Лавіна», розташованого по вул. Берковецька 6-Д, у м. Києві. Того ж дня, приблизно о 13 годині 14 хвилин зайшов до приміщення торгівельного залу магазину «Атлетікс», розташованого за вказаною адресою. Перебуваючи у приміщенні торгівельного залу даного магазину, відчуваючи потребу в грошових коштах, ОСОБА_3 вирішив повторно, таємно, викрасти чуже майно, з метою обернення на свою користь та особистого збагачення.

Безпосередньо реалізуючи свій злочинний умисел, спрямований на таємне викрадення чужого майна, ОСОБА_3 , перебуваючи у приміщенні вказаного магазину, діючи умисно, з корисливим мотивом, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій та бажаючи настання суспільно небезпечних наслідків, у виді заподіяння матеріальної шкоди, в умовах воєнного стану, користуючись тим, що за його діями ніхто не спостерігає, взяв з торгових полиць чуже майно, яке належить ТОВ «Атлетікс», а саме:

- «кросівки жіночі для бігу FTR CONNECT FS рожевий р.4 37р., ТМ «Рumа» 076 арт. BHB0O2LOPT», вартістю 2332 гривні 50 копійок (без ПДВ);

- «сумка чорний р. one size ТМ «Карра», арт. Y1B2Q61TCF, 632," вартістю 1332 гривні 50 копійок (без ПДВ); а всього майна на загальну суму 3665 гривень (без ПДВ).

Продовжуючи далі свої протиправні дії, ОСОБА_3 , сховав викрадене майно у пакет, який знаходився при ньому та вийшов з магазину, розпорядившись майном на власний розсуд, чим завдав майнової шкоди ТОВ «Атлетікс», на загальну суму 3 665 гривень.

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 свою вину у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.185 КК України, визнав повністю, щиро розкаявся і надав покази, які за своїм змістом відповідають викладеним вище обставинам вчинення кримінального правопорушення. Повідомив, що повністю відшкодував потерпілій особі завдані збитки, просив суд суворо його не карати.

Представник потерпілої особи ТОВ « АТЛЕТІКС» - ОСОБА_5 подав до суду 21.11.2023 заяву в якій повідомив, що ОСОБА_3 повністю відшкодував завдані ТОВ «АТЛЕТІКС» збитки, товариство претензій до останнього не має та просить призначити покарання не пов`язане з позбавленням волі.

Враховуючи те, що учасниками процесу не оспорювались фактичні обставини справи і судом встановлено, що вони правильно розуміють зміст цих обставин та відсутні сумніви щодо добровільності їх позицій, в порядку ч.3 ст.349 КПК України, суд визнав недоцільним дослідження всіх доказів по справі та обмежився допитом обвинуваченого та дослідженням матеріалів, які характеризують його особу. При цьому судом роз`яснено учасникам процесу, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.

Допитавши обвинуваченого ОСОБА_3 , дослідивши матеріали кримінального провадження в обсязі, узгодженому сторонами кримінального провадження, суд приходить до висновку, що вина ОСОБА_3 у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення доведена повністю та кваліфікує його дії за ч. 4 ст. 185 КК України як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене повторно, в умовах воєнного стану.

При цьому судом встановлено, що ОСОБА_3 усвідомлював, що посягає на чужі речі, таємно вилучив з корисливим мотивом для себе чуже майно, на яке він не має ніякого права, передбачав спричинення матеріальної шкоди потерпілій особі і бажав завдати шкоду. Крадіжка вважається закінченою з моменту, коли винна особа вилучила майно і мала реальну можливість розпоряджатися чи користуватися таким майном. Водночас ОСОБА_3 , вилучивши майно потерпілої особи, виніс його за межі приміщення магазину та мав можливість ним розпорядитися.

Також варто зазначити, що під кваліфікуючою ознакою повторності згідно ст. 32 КК України, розуміють, вчинення двох або більше кримінальних правопорушень, передбачених тією самою статтею або частиною статті Особливої частини цього Кодексу. Водночас, у статтях 185, 186 та 189-191 повторним визнається кримінальне правопорушення, вчинене особою, яка раніше вчинила будь-яке із кримінальних правопорушень, передбачених цими статтями або статтями 187, 262 цього Кодексу.

Так, ОСОБА_3 раніше судимий, зокрема за вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ст. 186 ч. 3, ст. 186 ч. 4, ст. 187 ч. 3 КК України. Таким чином, при кваліфікації його дій за злочин, скоєний у даному кримінальному провадженні, судимість за вироком Калінінського районного суду м. Донецька від 24.02.2004, яка наразі не погашена та не знята, утворює повторність.

Окрім цього, при кваліфікації дій обвинуваченого ОСОБА_3 , суд зазначає, що відповідно до Указу Президента України №64/2022 від 24.02.2022 року «Про введення воєнного стану в Україні» та Закону України «Про затвердження Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» від 24.02.2022 з 24.02.2022 року на всій території України введено воєнний стан, строк дії якого надалі неодноразово продовжувався, востаннє відповідно до Указу Президента України № 734/2023 від 06.11.2023 та Закон України «Про затвердження Указу Президента України «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні» від 08.11.2023 строк дії воєнного стану в Україні продовжується з 05:30 16.11.2023 строком на 90 діб, тобто до 15 лютого 2024 року, а відтак правовий режим воєнного стану діяв на час вчинення вказаного вище діяння.

Відповідно до вимог ст. ст. 50, 65 КК України та п. 3 постанови Пленуму Верховного Суду України від 24 жовтня 2003 року N 7 "Про практику призначення судами кримінального покарання" суд, призначаючи покарання, повинен урахувати ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, що обтяжують та пом`якшують покарання. Визначаючи ступінь суспільної небезпечності вчиненого злочину, суд повинен виходити із сукупності всіх обставин справи, зокрема, форми вини, мотиву і цілі, способу, обстановки і стадії вчинення злочину, тяжкості наслідків, що настали.

При призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_3 , суд враховує характер та ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, яке віднесено до категорії тяжкого злочину, відношення обвинуваченого до скоєного, який критично оцінює свою поведінку, особу обвинуваченого, який раніше судимий, на обліку у лікаря-психіатра та лікаря - нарколога не перебуває, не одружений, має місце роботи.

Обставинами, які згідно ст. 66 КК України пом`якшують покарання ОСОБА_3 , є щире каяття, яке полягає у відвертому особистому осуді обвинуваченим своєї поведінки, негативному морально-психологічному ставленні до скоєного, розкриттям усіх обставин кримінального правопорушення; а також добровільне відшкодування завданих злочином збитків.

Обставиною, яка згідно ст. 67 КК України обтяжує покарання ОСОБА_3 , є рецидив злочину. При цьому суд зауважує, що перебіг строку погашення судимості за вироком Калінінського районного суду м. Донецька від 24.02.2004 переривався та на даний час не сплив.

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 65 КК України, особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для його виправлення та попередження нових злочинів, а згідно зі ч. 2 ст. 50 КК України, покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засудженого.

З огляду на вищевикладене, виходячи із сукупності усіх обставин кримінального провадження, беручи до уваги ступінь тяжкості вчиненого злочину, дані про особу обвинуваченого, наявність обставин, що пом`якшують та обтяжують покарання, суд приходить до переконання, що виправлення та перевиховання ОСОБА_3 без ізоляції від суспільства неможливе та вважає за потрібне призначити йому покарання у виді позбавлення волі в мінімальних межах санкції ч. 4 ст. 185 КК України.

На думку суду, саме таке покарання є справедливим, а також необхідним і достатнім для виправлення та попередження вчинення як підсудним, так й іншими особами нового злочину, досягнення мети, визначеної ст. 50 КК України.

Підстав для звільнення від відбування покарання з випробуванням, у відповідності до вимог ст.75 КК України або ж застосування ст.69 КК України до обвинуваченого, суд не знаходить, у зв`язку з відсутністю передумов, за яких дані правові норми можуть бути застосовані.

Викладена позиція суду відповідає практиці Європейського суду з прав людини, яка відповідно до ст.17 Закону України Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини при розгляді справ застосовується як джерело права, зокрема у справі Скоппола проти Італії від 17 вересня 2009 року (заява № 10249/03), де зазначено, що складовим елементом принципу верховенства права є очікування від суду застосування до кожного злочинця такого покарання, яке законодавець вважає пропорційним.

Цивільний позов не заявлений.

Питання щодо долі речових доказів суд вирішує в порядку ст.100 КПК України.

Процесуальні витрати відсутні.

Вирішуючи питання щодо заходів забезпечення кримінального провадження, до яких відноситься й питання запобіжного заходу до набрання вироком законної сили, суд враховує, що на стадії досудового розслідування на підставі ухвали слідчого судді Святошинського районного суду м. Києва від 27.10.2023 (ун. № 759/21021/23) до ОСОБА_3 застосовано запобіжний захід у вигляді домашнього арешту у нічний час доби, строк дії якого закінчується 25.12.2023, та беручи до уваги відомості про особу обвинуваченого та його процесуальну поведінку, суд вважає за необхідне до набрання вироком законної сили залишити застосований до ОСОБА_3 запобіжний захід без змін.

Керуючись ст.ст. 369-371, 373- 376 КПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

ОСОБА_3 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.185 КК України та призначити йому покарання у виді 5 (п`яти) років позбавлення волі.

Строк відбування покарання ОСОБА_3 рахувати з моменту приведення вироку до виконання.

Запобіжний захід застосований до ОСОБА_3 у вигляді домашнього арешту у нічний час доби залишити без змін до набрання вироком законної сили.

Речові докази: «кросівки жіночі для бігу FTR CONNECT FS рожевий р.4 37р., ТМ «Рumа» 076 арт. BHB0O2LOPT», «сумка чорний р. one size ТМ «Карра», арт. Y1B2Q61TCF, 632," після набрання вироком законної сили повернути власнику.

Вирок може бути оскаржений шляхом подання апеляційної скарги до Київського апеляційного суду через Святошинський районний суд м. Києва протягом тридцяти днів з дня його проголошення з урахуванням особливостей, передбачених ч.2 ст. 394 КПК України.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору.

Суддя ОСОБА_1