Номер провадження по справі 1-кп/387/44/24
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
06 лютого 2024 року смт Добровеличківка
Добровеличківський районний суд Кіровоградської області
в складі головуючого судді ОСОБА_1
за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2
ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с.Новокатеринівка Веселинівського району Миколаївської області, зареєстрованого АДРЕСА_1 , жителя АДРЕСА_1 , громадянин України, який на момент вчинення кримінального правопорушення проходив військову службу за призовом під час мобілізації на посаді навідника 3 кулеметного відділення кулеметного взводу військової частини НОМЕР_1 , у військовому званні "солдат", є таким, що не має судимий в силу ст.89 КК України,-
у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч.5 ст.407 КК України,
за участі сторін кримінального провадження :
прокурора (в режимі відеоконференцзв`язку) ОСОБА_4
обвинуваченого (в режимі відеоконференцзв`язку) ОСОБА_3
ОСОБА_3 не з`явився вчасно на службу без поважних причин, вчиненого в умовах воєнного стану військовослужбовцем за таких обставин.
ОСОБА_3 04.08.2022 призвано за мобілізацією згідно з Указу Президетна України «Про загальну мобілізацію» № 69/2022 від 24.02.2022 , ІНФОРМАЦІЯ_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_3 ) було відправлено до військової частини НОМЕР_1 для проходження військової служби.
Наказом командира військової частини НОМЕР_1 №92 від 04.08.2022 №94 солдата ОСОБА_3 призначено на посаду навідника 3 кулементого відділення кулеметного взводу військової частини НОМЕР_1 , зараховано до списків особового складу військової частини НОМЕР_1 та поставлено на всі види забезпечення з 04.08.2022.
Згідно з положеннями п.4 ч.1 ст.24 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» початком проходження військової служби для громадян, призваних на військову службу під час мобілізації, вважається день відправлення у військову частину з відповідного районного ( міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки.
Відтак з 04.08.2022, тобто з моменту відправлення ОСОБА_3 у військову частину НОМЕР_1 із ІНФОРМАЦІЯ_4 він набув статусу військовослужбовця особи, яка проходить військову службу та з цього ж дня розпочав виконання військового обов`язку - проходження військової служби.
Згідно зі ст.65 Конституції України, захист Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності, шанування її державних символів є обов`язком громадяна України.
Згідно зі ст. 1 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» особливий період - це період функціонування національної економіки, органів державної влади, інших державних оранів, органів місцевого самоврядування, Збройних Сил України, інших військових формувань, сил цивільного захисту, підприємств, установ і організацій, а також виконання громадянами України свого конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, який настає з моменту оголошення рішення про мобілізацію ( крім цільової) або доведення його до виконавців стосовно прихованої мобілізації чи з моменту введення воєнного стану в Україні або в окремих її місцевостях та охоплює час мобілізації, воєнний час і частково відбудовний період після закінчення воєнних дій.
Статтею 1 Закону України «Про оборону України» надається визначення терміну воєнний стан - це особливий правовий режим, що вводиться в Україні або в окремих її місцевостях у разі збройної агресії чи загрози нападу, небезпеки державній незалежності України, її територіальній цілісності та передбачає надання відповідним органам державної влади, військовому командуванню та органам місцевого самоврядування повноважень, необхідних для відвернення загрози та забезпечення національної безпеки, а також тимчасове, зумовлене загрозою, обмеження конституційних прав і свобод людини і громадянина та прав і законних інтересів юридичних осіб із зазначенням строку дії цих обмежень.
З моменту видання Президентом України Указу «Про введення воєнного стану в Україні» № 64/2022 від 24.02.2022 на території України почав діяти воєнний стан, який триває до тепер, востаннє продовжено воєнний стан Указом Президента України № 734/2023 від 06.11.2023.
Згідно з п.п.1,2, 3 ч.4 ст.24 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» військовослужбовці вважаються такими, що виконують обов`язок війської служби на території війської частини або в іншому мсіці роботи ( занять) протягом робочого ( навчального) часу, включаючи перерви, встановлені розпорядком ( розкладом занять) чи поза військово частиною, якщо перебування там відповідає обов`язкам військовослужбовця або його направлено туди за наказом відповідного командира (начальника).
Про запроваджений в Україні воєнний стан та порядок проходження війської служби солдату ОСОБА_3 достеменно було відомо, і до часу нез`явлення вчасно на службу останній дотримувався встановленого порядку несення служби та виконував покладені на нього завдання.
Проходячи військову службу, солдат ОСОБА_3 , відповідно до вимог ст.ст.17, 65, 68 Конституції України, ст.ст. 9, 11, 16, 49, 127, 128 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, ст.ст. 2-4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, повинен був свято і беззаперечно дотримуватися Конституції України і законів України, Військової присяги, сумлінно і чесно виконувати військовий обов`язок, дорожити честю і гідністю військовослужбовця, берегти військову честь і поважати гідність інших людей, не допускати негідних вчинків, виконувати свої службові обов`язки, які визначають обсяг виконання завдань, доручених йому за посадою та дотримуватися вимог статутів Збройних Сил України.
Так, у зв`язку із збройною агресією російської федерації проти України, основні сили особового складу кулеметного взводу військової частини НОМЕР_1 за усним наказом командира вказаної військової частини були виведені із постійного місця дислокації за адресою АДРЕСА_1 до тимчасового місця дислокації підрозділу кулеметного взводу військової частини НОМЕР_1 ОСОБА_5 АДРЕСА_2 , у тому числі і ОСОБА_3 .
Солдат ОСОБА_3 внаслідок обстрілу з боку військ російської федерації 06.10.2022 був госпіталізований до КНП «Березнегуватська багатопрофільна лікарня» Миколаївської області з діагнозом: « Вогнепальне осколкове поранення шиї зліва», із подальшим проходженням лікування з 07.10.2022 до 18.10.2022 в КНП «Первомайська центральна районна лікарня» Миколаївської області з діагнозом: «Вогнепальне осколкове сліпе поранення м`яких тканин шиї зліва», звідки був виписаний 18.10.2022 о 16 годині 30 хвилин. Проте, 19.10.2022 солдат ОСОБА_3 будучи військовослужбовцем військової частини за призовом під час мобілізації та проходячи військову службу на посаді навідника 3 кулеметного відділення кулеметного взводу військової частини НОМЕР_1 , діючи умисно, в порушення вимог вищезазначеного законодавства, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно-небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, з метою тимчасового ухилитися від військової служби в умовах воєнного стану, після завершення строку лікування, не з`явився вчасно на службу без поважних причин до тимчасового місця дислокації підрозділу кулеметного взводу військової частини НОМЕР_1 ОСОБА_5 АДРЕСА_2 та незаконно перебував поза його межами, проводив час на власний розсуд, не пов`язуючи його з виконанням обов`язків військової служби, не повідомляючи про себе органам військового управління та правоохоронним органам як про військовослужбовця, який не з`явився вчасно на службу без поважних причин, до 17 години 20 хвилин 17.02.2023.
Рядовий ОСОБА_3 17.02.2023 о 17 годині 20 хвилин добровільно прибув до Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Миколаєві та повідомив про себе як військовослужбовця, що ухиляється від військової служби.
ОСОБА_3 в судовому засіданні свою вину в інкримінованому йому кримінальному правопорушенні визнав повністю та щиро розкаявся, надав показання, що шкодує відносно того, що так сталося. Зазначив, що він проходив службу за мобілізацією у військовій частині під АДРЕСА_3 та отримав поранення в кінці 2022 року. Після виписки з ЦРЛ повинен був прибути за місцем розташування його військової частини, однак весь час перебував вдома. Дійсно йому неодноразово телефонували з військової частини, але він на їх прохання не з`являвся. На вимогу слідчого з ДБР, обвинувачений з`явився 17.02.2023. В подальшому нести службу в Збройних Силах України не бажає.
Враховуючи визнавальні показання обвинуваченого в судовому засіданні, суд дійшов до висновку про наявність складу вчинення обвинуваченим злочину, а вина ОСОБА_3 у нез`явленні вчасно на службу без поважних причин, вчинене в умовах воєнного стану, військовослужбовцем - доведена повністю. Його дії судом кваліфікуються за ч. 5 ст.407 КК України.
Відповідно до вимог ч.2 ст. 65 КК України особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначене покарання, необхідне і достатнє для виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень, а згідно з ч.2 ст.50 КК України, покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених.
При обранні обвинуваченому виду та міри покарання, суд враховує характер і ступінь суспільної небезпечності вчиненого злочину, особу ОСОБА_3 , обставини справи, що пом`якшують та обтяжують покарання. ОСОБА_3 вчинив злочин, який відноситься до тяжких, по місцю проживання характеризується посередньо, не одружений, щиро розкаявся та активно спряв у розкритті злочину, на обліку у лікарів нарколога та психіатра не перебуває, раніше притягувався до кримінальної відповідальності, проте в силу ст.89 КК України є таким, що не має судимості. Крім того суд враховує відомості досудової доповіді відносно особи обвинуваченого, а саме ризик вчинення повторного кримінального правопорушення оцінюється як середній. Ризик небезпеки для суспільства, у тому числі для окремих осіб оцінюється як середній.
Обставиною що пом`якшує покарання обвинуваченого, суд визнає щире каяття та активне сприяння у розкритті злочину.
Обставини, що обтяжують покарання в межах висунутого обвинувачення, які передбачені ст. 67 КК України, судом не встановлено.
Пленум Верховного Суду України у своїй постанові від 24.10.2003 року № 7 "Про практику призначення судами кримінального покарання" зазначає, що призначаючи покарання, у кожному конкретному випадку суди мають дотримуватися вимог кримінального закону й зобов`язані враховувати ступінь тяжкості вчиненого злочину, дані про особу винного та обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання. Таке покарання має бути необхідним і достатнім для виправлення засудженого та попередження нових злочинів.
З урахуванням всіх обставин у справі, даних, що характеризують особу обвинуваченого, пом`якшуючих покарання обставин, відповідно до загальних засад призначення покарання: законності, справедливості, обґрунтованості, індивідуалізації покарання, суд вважає можливим призначити обвинуваченому покарання у виді позбавлення волі в межах санкції, передбаченої ч.5 ст. 407 КК України, вважаючи таке покарання необхідним та достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження вчинення ним нових злочинів.
Злочин, в якому обвинувачується ОСОБА_3 є триваючим та є закінченим з моменту з`явлення його зі зізнанням 17 лютого 2023 року.
Положення ст.ст. 69, 75 КК України, в які були внесені і які набрали чинності 27 січня 2023 року, не підлягають застосуванню, оскільки ОСОБА_3 вчинив злочин, передбачений ст. 407 КК України в умовах воєнного стану, а у зазначених статтях міститься пряма заборона їх застосування до осіб, які обвинувачуються в скоєні злочинів, передбачених ст. 407 КК України.
Так як прокурор не заявляв клопотання про застосовування відносно обвинуваченого запобіжного заходу, а тому суд не може з власної ініціативи вирішувати це питання у відповідності до вимог ст.331 КПК України.
Цивільний позов у справі не заявлено.
Речові докази у справі відсутні.
Процесуальні витрати у справі відсутні.
Керуючись ст.ст. 17, 100, 124, 369, 370, 371, 373, 374, 376 КПК України, ст.ст. 62, 63 Конституції України, ст.ст. 5, 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04.11.1950 року (зі змінами та доповненнями внесеними Протоколом № 11 від 11.05.1994 року, Протоколом № 14 від 13.05.2004 року), суд, -
Визнати винним ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні злочину передбаченого ч.5 ст. 407 КК України та призначити покарання у виді 5 (п`яти) років позбавлення волі.
Початок строку відбування покарання ОСОБА_3 необхідно рахувати з часу затримання після набрання вироком законної сили.
Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку на його оскарження та може бути оскаржений до Кропивницького апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення, шляхом подачі апеляційної скарги через Добровеличківський районний суд Кіровоградської області.
Вирок не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним відповідно до положень частини третьої статті 349 КПК України.

Вирок набуває законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку суду. Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору.

Суддя

Добровеличківського районного суду

Кіровоградської області ОСОБА_6 .