Справа №591/1676/21 Головуючий у суді у 1 інстанції - ОСОБА_1
Номер провадження 11-кп/816/1052/23 Суддя-доповідач - ОСОБА_2
Категорія - Крадіжка
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 вересня 2023 року колегія суддів Сумського апеляційного суду в складі:

головуючого-судді - ОСОБА_2 ,

суддів - ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

з участю секретаря судового засідання - ОСОБА_5 ,

прокурора - ОСОБА_6 ,

захисника - ОСОБА_7

обвинуваченого - ОСОБА_8

розглянула у відкритому судовому засіданні в режимі відео конференції в м. Суми матеріали кримінального провадження за апеляційною скаргою обвинуваченого ОСОБА_8 на вирок Зарічного районного суду м. Суми від 29 березня 2023 року відносно

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, з середньою освітою, не працюючого, не одруженого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше неодноразово судимого, останнього разу

- 11.10.2021 року вироком Ковпаківського районного суду м. Суми за ч.2 ст.185, ч.2 ст.186, ч.4 ст.70 КК України до 4 років позбавлення волі

обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 185 КК України, -

ВСТАНОВИЛА:

До Сумського апеляційного суду надійшла апеляційна скарга обвинуваченого ОСОБА_8 на вирок Зарічного районного суду м. Суми від 29 березня 2023 року, яким ОСОБА_8 визнано винуватим у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 185 КК України, в якій він просив скасувати вирок Зарічного районного суду м.Суми від 29 березня 2023 року та повернути матеріали кримінального провадження на новий розгляд до суду першої інстанції в іншому складі суду.

Даним вироком ОСОБА_8 , визнано винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України та призначено йому покарання у виді позбавлення волі на строк 4 (чотири) роки.

На підставі ч. 4 ст. 70 КК України за сукупністю кримінальних правопорушень шляхом часткового складання покарань, призначеного даним вироком та вироком Ковпаківського районного суду м. Суми від 11.10.2021, остаточно ОСОБА_8 призначено покарання у виді позбавлення волі на строк 5 (п`ять) років.

Початок строку відбуття покарання ОСОБА_8 визначено рахувати з 29 березня 2023 року.

У строк відбуття покарання ОСОБА_8 зараховано частину відбутого покарання за вироком Ковпаківського районного суду м. Суми від 11.10.2021 з 14 квітня 2021 року по 28 березня 2023 року включно відповідно до п.5 ст.72 КК України.

Цивільний позов ТОВ «АТБ-Маркет» задоволено та стягнуто з ОСОБА_8 на користь ТОВ «АТБ-Маркет» суму відшкодування матеріальної шкоди, завданої злочином у розмірі 1963 грн 60 коп.

Цивільний позов ТОВ «РУШ» задоволено та стягнуто з ОСОБА_8 на користь ТОВ «РУШ» суму відшкодування матеріальної шкоди, завданої злочином в ромірі 2044 грн 42коп.

Цивільний позов ОСОБА_9 задоволено та стягнуто з ОСОБА_8 на користь ОСОБА_9 суму відшкодування матеріальної шкоди, завданої злочином в ромірі 8391 грн 04 коп.

Стягнуто з ОСОБА_8 на користь держави судові витрати у розмірі 1471 грн 05 коп за проведення судових товарознавчих експертиз.

Долю речових доказів вирішено у відповідності до ст. 100 КПК України.

В обґрунтування вимог апеляційної скарги обвинувачений вказував, що суд першої інстанції доведеність його вини обґрунтував тільки показами свідків обвинувачення, потерпілих, які зазначив вибірково, не в повному обсязі. При цьому суд відхилив його покази, що свідчить про однобічність судового розгляду справи.

На думку апелянта покази свідків ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , представника потерпілого ОСОБА_12 , потерпілого ОСОБА_9 викликають обґрунтовані сумніви і не відповідають дійсності. Вважав дані покази неналежним і недопустимим доказом.

Вважав, що судом не було дотримано вимог Конституції, законів України, міжнародного права в доведеності вини, рівності у судовому процесі.

Крім цього, 14.09.2023 року, обвинуваченим були подані доповнення до апеляційної скарги, в яких вказував, що доводи потерпілого ОСОБА_9 про викрадення у нього майна саме ОСОБА_8 є лише його суб`єктивною думкою, яка ґрунтується на припущеннях. Потерпілий не надав жодних обґрунтованих пояснень щодо крадіжки, він перебував в стані алкогольного сп`яніння на момент викрадення у нього майна. Вважав покази свідка ОСОБА_13 такими, що не доводять факт викрадення майна у потерпілого ОСОБА_9 . Таким чином, факт викрадення майна у потерпілого ОСОБА_9 є лише припущенням, не маючи доказової бази. Враховуючи викладене, обвинувачений в цих доповненнях просив вирок суду першої інстанції скасувати та повернути матеріали кримінального провадження на новий розгляд до суду першої інстанції в іншому складі суду.

Інші учасники кримінального провадження вирок суду в апеляційному порядку не оскаржували.

Як встановлено судом першої інстанції 05.01.2021 близько 17:25 год., ОСОБА_8 , знаходячись в торговому залі магазину ТОВ «АТБ-Маркет», що розташований по вул. Харківська 5/1, м. Суми, маючи на меті незаконне збагачення за рахунок чужого майна, вирішив викрасти промтовари, що розміщені на полицях вище вказаного магазину.

Реалізуючи свій злочинний намір, передбачаючи можливість настання суспільно-небезпечних наслідків у вигляді спричинення матеріальних збитків та бажаючи настання таких наслідків, користуючись тим, що поблизу працівників магазину не було, а покупці за ним не спостерігали, ОСОБА_8 ходив по відділам магазину. Перебуваючи на відділі промтоварів взяв різний товар, який поклав до сумки з якою був. Далі ОСОБА_8 направився до виходу з магазину, пройшовши при цьому каси без оплати за товар, тобто діючи таємно, повторно, з корисливою метою, шляхом вільного доступу, викрав майно належне ТОВ «АТБ-Маркет», чим завдав збитків на суму 1224,90 грн.

Із викраденим чужим майном ОСОБА_8 із місця скоєння правопорушення зник та розпорядився ним на власний розсуд.

Продовжуючи свою злочинну діяльність, 05.01.2021, близько 22:35 год. ОСОБА_8 , знаходячись в торговому залі магазину ТОВ «АТБ-Маркет», що розташований по вул. Харківська, 5/1. м. Суми, маючи на меті незаконне збагачення за рахунок чужого майна, вирішив викрасти продукти харчування та промтовари, що розміщені на полицях вище вказаного магазину.

Реалізуючи свій злочинний намір, передбачаючи можливість настання суспільно-небезпечних наслідків у вигляді спричинення матеріальних збитків та бажаючи настання таких наслідків, користуючись тим, що поблизу працівників магазину не було, а покупці за ним не спостерігали, ОСОБА_8 ходив по відділам магазину. Перебуваючи на відділах промтоварів та продуктів харчування взяв різний товар та продукти харчування, які поклав до пакету з яким був. Далі ОСОБА_8 направився до виходу з магазину, пройшовши при цьому каси без оплати за товар, тобто діючи таємно, повторно, з корисливою метою, шляхом вільного доступу, викрав майно належне ТОВ «АТБ-Маркет» на загальну суму 838,70 грн.

Із викраденим чужим майном ОСОБА_8 із місця скоєння правопорушення зник та розпорядився ним на власний розсуд.

Продовжуючи свою злочинну діяльність, 07.02.2021 року, близько 16:50 год. ОСОБА_8 , знаходячись в торговому залі магазину «Єва 909» ТОВ «РУШ», що розташований по пр.-кту Т.Шевченко, 24, м. Суми, маючи на меті незаконне збагачення за рахунок чужого майна, вирішив викрасти промтовари, що розміщені на полицях вище вказаного магазину.

Реалізуючи свій злочинний намір, передбачаючи можливість настання суспільно-небезпечних наслідків у вигляді спричинення матеріальних збитків та бажаючи настання таких наслідків, користуючись тим, що поблизу працівників магазину не було, а покупці за ним не спостерігали. ОСОБА_8 ходив по відділам магазину. Перебуваючи ні відділах промтоварів взяв різний товар, який поклав до пакету, з яким був. Далі ОСОБА_8 направився до виходу з магазину, пройшовши при цьому каси без оплати за товар, тобто діючи таємно, повторно, з корисливою метою, шляхом вільного доступу, викрав майно, належне TOB «РУШ» на загальну суму 2044,42 грн.

Із викраденим чужим майном ОСОБА_8 із місця скоєння правопорушення зник та розпорядився ним на власний розсуд.

Також, 09.02.2021, близько 18:30 год., ОСОБА_8 , перебуваючи у приміщенні роздягальні, яка розташований по АДРЕСА_3 , вирішив викрасти майно, яке належить ОСОБА_14 .

Реалізуючи свій злочинний намір, передбачаючи можливість настання суспільно-небезпечних наслідків у вигляді спричинення матеріальних збитків та бажаючи настання таких наслідків, користуючись тим, що поблизу нікого не було, і за ним не спостерігали, ОСОБА_8 , діючи таємно, повторно, з корисливих мотивів, з метою особистого збагачення, шляхом вільного доступу, викрав майно, яке знаходилося у роздягальні на вішалці, переліком та вартістю згідно висновку експерта № СЕ-19/119-21 /2078-ТВ від 19.02.2021 року:

- жіночий гаманець марки «Y&L», вартістю 202 грн.;

- грошові кошти в сумі 270 грн., а всього на загальну суму 472 грн.

Із викраденим чужим майном ОСОБА_8 із місця скоєння правопорушення зник та розпорядився ним на власний розсуд.

Продовжуючи свою злочинну діяльність, маючи єдиний умисел. 09.02.2021, близько 18:30 год., ОСОБА_8 , перебуваючи у приміщенні роздягальні, яка розташований по АДРЕСА_3 , вирішив викрасти майно, яке належить ОСОБА_15 .

Реалізуючи свій злочинний намір, передбачаючи можливість настання суспільно-небезпечних наслідків у вигляді спричинення матеріальних збитків та бажаючи настання таких наслідків, користуючись тим, що поблизу нікого не було, і за ними не спостерігали, ОСОБА_8 , діючи таємно, повторно, з корисливих мотивів, з метою особистого збагачення, шляхом вільного доступу, викрав майно, яке знаходилося у роздягальні на вішалці, переліком та вартістю згідно висновку експерта № СЕ-19/119-21/2075-ТВ від 19.02.2021 року:

- мобільний телефон марки «Хіаomі Redmi Note 5А, вартістю 1275 грн.;

- сім-карта оператора «ВФ Україна» на рахунку якої грошових коштів не було, яка матеріальної цінності для потерпілої не представляє;

- рюкзак, 2 наколінники, шапка, шарф, учнівський квиток, які для потерпілої матеріальної цінності не представляють, а всього на загальну суму 472 грн.

Із накраденим чужим майном ОСОБА_8 із місця скоєння правопорушення зник та розпорядився ним на власний розсуд.

Не зупиняючись на скоєному, 29.01.2021, близько 17:30 год. ОСОБА_8 перебуваючи поруч буд. АДРЕСА_4 , вирішив викрасти майно, що належало ОСОБА_9 .

Реалізуючи свій злочинний намір, передбачаючи можливість настання суспільно-небезпечних наслідків у вигляді спричинення матеріальних збитків та бажаючи настання таких наслідків, користуючись тим, що поблизу нікого не було, і за ним не спостерігали. ОСОБА_8 , діючи таємно, повторно, з корисливих мотивів, з метою особистого збагачення, шляхом вільного доступу, викрав майно у ОСОБА_9 за переліком та вартістю згідно висновку експерта № СЕ-19/119-21/2067-ТВ від 18.02.2021 року:

- мобільний телефон марки «Realme ХТ», вартістю 5767 гри.;

- грошові кошти в сумі 350 злотих, що згідно довідки від 19.02.2021 року Національного банку України становить 2624,4 грн.;

- сім-карта оператора «ВФ Україна», на рахунку якої грошових коштів не було, яка матеріальної цінності для потерпілого не представляє;

- чоловічий годинник марки «QQ АА 32-502», 2 банківські картки банку «Приватбанк», які для потерпілого матеріальної цінності не представляють, а всього на загальну суму 8391,4 грн.

Із викраденим чужим майном ОСОБА_8 із місця скоєння правопорушення зник та розпорядився ним на власний розсуд.

Таким чином, ОСОБА_8 обвинувачується в тому, що своїми умисними, протиправними діями, які виразилися у таємному, умисному, повторному, з корисливих мотивів викраденні чужого майна, що належало ТОВ «АТБ-Маркет» на загальну суму 1963,6 грн., ТОВ «РУШ» на суму 2044,42 грн., ОСОБА_9 на суму 8391,4 гри., ОСОБА_14 на суму 472 грн., ОСОБА_15 на суму 1275 гри., ОСОБА_8 , скоїв кримінальні правопорушення, передбачені ч. 2 ст. 185 КК України - таємне викрадення чужого майна (крадіжку), кваліфікуючою ознакою якого є повторність.

Заслухавши доповідь судді, доводи обвинуваченого ОСОБА_8 та його захисника адвоката ОСОБА_7 , які вимоги апеляційної скарги обвинуваченого підтримали, доводи прокурора ОСОБА_16 , яка заперечила проти задоволення вимог скарги обвинуваченого ОСОБА_8 , перевіривши матеріали кримінального провадження в сукупності з доводами апеляційної скарги колегія суддів дійшла такого висновку.

У відповідності до вимог ст.404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції у межах апеляційної скарги.

Як вбачається з матеріалів справи вирок суду оскаржено обвинуваченим ОСОБА_8 , який не погоджувався з з доведеністю його вини у вчиненні кримінальних правопорушень.

Відповідно до вимог ст.370 КПК України, судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим, ухваленим судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду, та оціненими судом, відповідно до положень ст. 94 цього Кодексу, згідно норм матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження передбачених цим Кодексом.

Вказані вимоги закону суд першої інстанції виконав.

Так, судом першої інстанції було допитано обвинуваченого ОСОБА_8 , який свою вину у вчиненні кримінальних правопорушень фактично визнав повністю, окрім епізоду по викраденню майна у ОСОБА_9 . Показав, та під час дослідження доказів щодо викрадення майна у ТОВ «АТБ маркет» та ТОВ «РУШ» підтвердив, що у вказані в обвинувальному акті дати, час та місце він перебував у приміщеннях вказаних магазинів та викрав перелічене в обвинувальному акті майно.

Також показав, що ввечері взимку 2021 року, перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, зайшов до роздягальні студії танців біля ресторану «Здибанка» в кінці робочого дня, побачив два рюкзаки та вирішив їх забрати, взяв гаманець з грошовими коштами приблизно 300 грн, телефони. В одному з рюкзаків був телефон та інші речі, точно які не пам`ятає. Рюкзаки залишив на вулиці, а телефон хвилин через 20 вирішив повернути, у зв`язку з чим повернувся до студії танців та поклав телефон на підвіконня. В цей час вийшли жінки та затримали його і викликали поліцію.

Стосовно епізоду по викраденню майна у ОСОБА_9 показав, що взимку 2021 близько 16 год. біля центрального ринку, територія двору магазину «Паляниця», побачив п`яного ОСОБА_9 з товаришами. Товариш попросив допомогти йому посадити ОСОБА_9 в таксі, оскільки останній перебував у стані сильного алкогольного сп`яніння, та ОСОБА_8 допоміг. Також показав, що коли він з товаришем піднімали ОСОБА_9 з землі, то бачив годинник, але не спитав чи він належить ОСОБА_9 . Коли останнього посадили в таксі і він поїхав, ОСОБА_8 підійшов до того місця, де лежав п`яний ОСОБА_9 і побачив, що там ще лежать інші речі, зокрема гроші (злоті).

Допитаний судом першої інстанції представник потерпілого ТОВ «АТБ Маркет» ОСОБА_12 повідомив, на початку січня 2021 року йому зателефонував охоронець та повідомив про нестачу товару. Після перегляду відеокамер встановлено, що двічі протягом дня здійснено крадіжку товару на суми приблизно 1300 та 1000 гривень, як пізніше встановлено ОСОБА_8 .

Допитана судом першої інстанції потерпіла ОСОБА_15 пояснила, що за адресою АДРЕСА_3 займається її донька. В студії розташовані дві роздягальні поряд, вона перебувала в одній - де займається її донька. Після занять їй зателефонувала тренер та повідомила, що сталася крадіжка рюкзаку та телефону. Всього викрали з роздягальні 3 рюкзаки. Вона затримала ОСОБА_8 , який сказав, що проходив мимо, однак вона помітила, що він хотів викинути з кишені мобільний телефон.

Потерпіла ОСОБА_14 , суду першої інстанції пояснила, що приблизно в лютому 2021 року проводила заняття на АДРЕСА_3 , які проходять о 17-18 годині вечора. Після того, як вона відпустила дітей, то виявила, що всі сумки були не на місцях, виявила нестачу майна. Вона одразу зателефонувала керівнику ОСОБА_17 . Після цього вона пішла в іншу роздягальну та виявила у себе нестачу грошей, гаманця, банківських карток. Показала, що недовго до цього, вона бачила обвинуваченого з іще одним чоловіком, які заходили до роздягальні та питали, коли закінчиться урок.

Потерпілий ОСОБА_9 суду першої інстанції пояснив, що 29.01.2021 приблизно о 17 год. в м. Суми вул Засумська, біля будинків №№12-13, він зі співробітниками вийшли втрьох з кафе в стані алкогольного сп`яніння. Побачили ОСОБА_8 з товаришем. Поки товариш ОСОБА_9 викликав таксі, інший був поруч з ним та ОСОБА_8 зі своїм товаришем обікрали їх, його товариш не писав заяву про вчинення злочину. Сідати в таксі ОСОБА_8 йому не допомагав. ОСОБА_8 украв у нього годинник, телефон Realme, гаманець, 300 злотих, паспорт, банківські картки. Те, що він міг загубити ці речі, або вони могли випасти - виключає, оскільки речі лежали по різних карманах, а на руці залишився слід від застібки браслета на годиннику, оскільки його швидко та з силою розстібали, не знаючи механізму. Відсутність речей виявив у таксі, зателефонував дружині, яка разом з товаришем одразу повернулася на місце події, але ні речей ні чоловіка там вже не було.

Свідок ОСОБА_10 суду першої інстанції пояснила, що працювала адміністратором магазину Єва на вул. Шевченка, 24, та 07.02.2021 серед прилавків ходив ОСОБА_8 та збирав продукцію, після чого, не підходячи до каси, вийшов з магазину. Вона його не наздоганяла, оскільки це заборонено їх внутрішньою інструкцією.

Свідок ОСОБА_11 суду першої інстанції пояснив, що стояв біля буд. АДРЕСА_5 , до нього підійшов ОСОБА_8 , якого він впізнав в залі суду, та почав розпитувати про те, коли закінчуються танці. ОСОБА_8 був з товаришем, запам`ятав його, тому що він був у стані алкогольного сп`яніння та не був схожий на батька дитини, яка займається в цьому клубі. ОСОБА_8 тоді був вдягнутий у синю куртку, чорну шапку, темні джинси.

Свідок ОСОБА_18 суду першої інстанції пояснила, що 09.02.2021 проводила заняття в студії танців на вул. Заливна 5/1 близько 18:30-18:35 в м. Суми, почула як хтось в роздягальні ходить, коли вийшла - побачила чоловіка та спитала хто він, на що їй відповів «я папа, зараз повернусь». Після цього вона побачила, чиї речі не на місці та зателефонувала мамі цієї дитини спитати чи приходив батько за дитиною, на що їй відповіли, що ні. В цей час їй зателефонувала ОСОБА_19 та повідомила, що у неї вкрали телефон. Також телефон був викрадений і з тих речей дитини, які брав чоловік, що назвався батьком. Хвилин через 10 цей чоловік повернувся і його затримали жінки. В залі суду впізнавала обвинуваченого, як того, хто в роздягальні назвався батьком дитини.

Свідок ОСОБА_13 суду першої інстанції пояснив, що є ФОП та на вул. Набережна р.Стрілка займався скупкою телефонів. 29.01.2021 до нього в магазин зайшли дві особи, один запропонував мобільний телефон Realme. Він перевірив даний телефон по базі МВС чи не крадений і дав за нього ОСОБА_8 800 грн. Також він його сфотографував разом з телефоном для уникнення питань до нього в майбутньому на причетність до крадіжки, фото надав органу досудового розслідування та в судовому засіданні ідентифікував особу обвинуваченого ОСОБА_8 та особу, яка принесла телефон йому в магазин, як одну і ту ж. В подальшому він цей телефон здав в ломбард за 1200 грн.

Також, на підтвердження вини обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, судом першої інстанції досліджено і надані прокурором письмові докази, зокрема:

- протоколи прийняття заяв про кримінальне правопорушення від ОСОБА_15 , ОСОБА_14 ;

- протокол огляду місця події - танцювальний клуб «Стар Лайт» за адресою: м.Суми, вул. Заливна, 5/1, з додатками;

- висновок судових товарознавчих експертиз та довідка вартості на підтвердження вартості викрадених товарів;

- відеозапис з камер відеоспостереження з маркету «АТБ», на яких ОСОБА_8 себе впізнає;

- заяву про добровільну видачу куртки темного кольору, в якій він вчиняв крадіжки на території м. Суми;

- протокол проведення слідчого експерименту за участі підозрюваного ОСОБА_8 , згідно якого останній добровільно показав місце та обставини, за яких здійснив викрадення мобільного телефону, а саме, що він 29.01.2021 знаходився поруч будинку АДРЕСА_4 , зустрів раніше незнайомого хлопця, у якого під час бесіди викрав з кишені штанів мобільний телефон марки «Realme ХТ», після чого пішов у невідомому напрямку та продав його в подальшому.

Аналізуючи досліджені докази, суд першої інстанції, з урахуванням вимог ст.94 КПК України, за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінивши кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку для ухвалення остаточного процесуального рішення, та, з урахуванням вимоги закону, що жоден доказ не має наперед встановленої сили, дійшов правильного висновку, з яким погоджується і колегія суддів, що своїми навмисними діями, ОСОБА_8 вчинив таємне викрадення чужого майна (крадіжку) у ТОВ «АТБ-Маркет», ТОВ «РУШ», ОСОБА_9 , ОСОБА_15 , ОСОБА_14 , кваліфікуючою ознакою якого є «вчинене повторно», і його дії органами досудового слідства кваліфіковані правильно.

Щодо тверджень апелянта про те, що суд першої інстанції доведеність його вини обґрунтував тільки показами свідків обвинувачення, потерпілих, які зазначив вибірково, не в повному обсязі, при цьому суд відхилив його покази, що свідчить про однобічність судового розгляду справи, то як вбачається з оскаржуваного вироку суд першої інстанції дослідив та проаналізував всі докази, а саме покази обвинуваченого, потерпілих, свідків, письмові докази, надані стороною обвинувачення, тому вказані твердження апелянта колегія суддів визнає безпідставними.

До доводів апелянта про те, що покази свідків ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , представника потерпілого ОСОБА_12 , потерпілого ОСОБА_9 викликають обґрунтовані сумніви і не відповідають дійсності, колегія суддів відноситься критично, оскільки апелянтом не зазначено в чому саме полягає сумнів в показах даних осіб, підстав недовіряти показам свідків та потерпілих у апеляційного суду не має.

З урахуванням викладеного, оцінивши вищенаведені докази та встановлені на їх підставі фактичні обставини в їх сукупності та взаємозв`язку, суд першої інстанції дійшов правильного висновку, що вони доводять винуватість обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення в межах обвинувачення, яке було підтримане прокурором, і його дії підпадають під правову кваліфікацію за ч. 2 ст. 185 КК України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжку) у ТОВ «АТБ-Маркет», ТОВ «РУШ», ОСОБА_9 , ОСОБА_15 , ОСОБА_14 , кваліфікуючою ознакою якого є «вчинене повторно».

Щодо виду і міри покарання призначеного судом першої інстанції обвинуваченому ОСОБА_8 , то колегія суддів зазначає наступне.

Так, положеннями статті 50 КК України визначено, що покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засудженого. Особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів.

Відповідно до вимог ст. 65 КК України при призначенні покарання суд повинен урахувати ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного, обставини, що обтяжують та пом`якшують покарання.

Виходячи з принципів справедливості, співмірності та індивідуалізації, покарання має бути відповідним характеру вчинених дій, їх небезпечності та даним про особу.

Згідно із ст. 414 КПК України, невідповідним ступеню тяжкості кримінального правопорушення та особі обвинуваченого визнається таке покарання, яке хоч і не виходить за межі, встановлені відповідною статтею (частиною статті) закону України про кримінальну відповідальність, але за своїм видом чи розміром є явно несправедливим через м`якість або через суворість.

Термін "явно несправедливе покарання" означає не будь-яку можливу відмінність в оцінці виду та розміру покарання з погляду суду апеляційної чи касаційної інстанції, а відмінність у такій оцінці принципового характеру. Це положення вказує на істотну диспропорцію, неадекватність між визначеним судом, хоча й у межах відповідної санкції статті, видом та розміром покарання та тим видом і розміром покарання, яке б мало бути призначене, враховуючи обставини, які підлягають доказуванню, зокрема ті, що повинні братися до уваги при призначенні покарання.

Повноваження суду (його права та обов`язки), надані державою, щодо обрання між альтернативними видами покарань у встановлених законом випадках та інтелектуально-вольова владна діяльність суду з вирішення спірних правових питань, враховуючи цілі та принципи права, загальні засади судочинства, конкретні обставини справи, дані про особу винного, справедливість обраного покарання тощо, визначають поняття "судова дискреція" (судовий розсуд) у кримінальному судочинстві.

Дискреційні повноваження суду повинні відповідати принципу верховенства права з обов`язковим обґрунтуванням обраного рішення у процесуальному документі суду.

Так, суд першої інстанції, дотримуючись вимог закону, врахував характер і ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, розмір завданої шкоди, особу винного, обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання.

До пом`якшуючих покарання обставин суд відніс активне сприяння в розкритті кримінальних правопорушень.

Наявність такої пом`якшуючої обставин, вказаної в обвинувальному акті, як щире каяття, суд правильно не взяв до уваги з огляду на роз`яснення, які надав Верховний Суд в постанові від 22.03.2018 року у справі № 759/7784/15-к про те, що розкаяння передбачає, окрім визнання особою факту вчинення злочинних дій, ще й дійсне, відверте, а не уявне визнання своєї провини у вчиненому певному злочині, щирий жаль з приводу цього та осуд своєї поведінки, що насамперед повинно виражатися в визнанні негативних наслідків злочину для потерпілої особи, намаганні особи відшкодувати завдані злочином збитки, бажанні виправити наслідки вчиненого. Факт щирого каяття особи у вчиненні злочину повинен знайти своє відображення в матеріалах кримінального провадження.

Однак, ОСОБА_8 вину визнав частково, будь-яких дій щодо компенсації потерпілим матеріальних збитків в частині визнаних розмірів цивільних позовів, чи висловлення щирого жалю та дійсного осуду своєї поведінку в судових засіданнях як першої, так і апеляційної інстанції не висловлював.

Обтяжуючих покарання обставин суду не встановлено.

Також судом першої інстанції правильно було враховано і те, що ОСОБА_8 є раніше судимою особою неодноразово за злочини проти власності, у лікарів психіатра та нарколога на обліках не перебуває, за місцем проживання характеризується негативно.

Із врахуванням всіх обставин справи, враховуючи тяжкість вчинених кримінальних правопорушень, які є нетяжкими злочинами, часткове визнання вини, розмір завданих збитків, пом`якшуючу та відсутність обтяжуючих покарання обставин, негативну репутацію ОСОБА_8 , суд дійшов висновку, з яким за встановлених обставин погоджується і колегія суддів, що необхідно призначити покарання в межах санкції частини статті, у виді позбавлення волі. Крім того, оскільки обвинувачений вчинив дані злочини до постановлення вироку Ковпаківським районним судом м.Суми від 11.10.2021, то остаточне покарання ОСОБА_8 слід визначити за правилами ч.4 ст.70 КК України, застосовуючи принцип часткового складання призначених покарань.

Істотних порушень вимог кримінального процесуального закону чи неправильного застосування закону України про кримінальну відповідальність, які можуть бути підставами для скасування чи зміни вироку, колегією суддів не встановлено.

Зважаючи на викладене, апеляційну скаргу обвинуваченого слід залишити без задоволення, а вирок суду першої інстанції без зміни.

Керуючись ст.ст. 404, 405, 407, 408, 419 КПК України, колегія суддів, -

ПОСТАНОВИЛА:

Вирок Зарічного районного суду м. Суми від 29 березня 2023 року, відносно ОСОБА_8 , залишити без зміни, а апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_8 на цей вирок, без задоволення.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили негайно та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом трьох місяців з дня її проголошення, а ОСОБА_8 , який утримується під вартою, протягом трьох місяців з моменту вручення йому її копії.

СУДДІ:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4