КИЇВСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД
______________________________
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 522/20951/20

Провадження № 1-кп/947/300/23

22.12.2023 року

місто Одеса

1.ВСТУПНА ЧАСТИНА

Київський районний суд м. Одеси у складі:

Головуючого судді ОСОБА_1 ,

при секретарях с/з ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

за участю:

прокурорів ОСОБА_4 ,

обвинуваченого ОСОБА_5 Огли

захисників ОСОБА_6 , ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали кримінального провадження об`єднанні в одне провадження (ЄРДР № 001416 від 18.08.2020 року та ЄРДР№ 0000641 від 09.11.2020 року) у відношенні:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця Республіки Азербайджан, азербайджанця, громадянина України, громадянина Республіки Азербайджану, одруженого, з середньою освітою, раніше не судимого, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.263 КК України та ч.1 ст.309 КК України

ВСТАНОВИВ:

2.МОТИВУВАЛЬНА ЧАСТИНА

2.1. Формулювання обвинувачення, яке пред`явлене особі і визнане судом недоведеним.

ОСОБА_5 пред`явлено обвинувачення, яке сформульовано в обвинувальних актах і підтримане прокурором під час судового розгляду у повному обсязі, у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.263 КК України та ч.1 ст.309 КК України, наступного змісту.

Так, ОСОБА_5 з початку лютого місяця 2020 року мешкає за адресою: АДРЕСА_2 , де з невстановленого досудовим розслідуванням періоду часу почав зберігати пістолет «ZORAKI 914(S)», із набоями до нього без передбаченого законом дозволу.

27.07.2020 року в ході проведення санкціонованого обшуку в рамках кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0001154 від 18.06.2020 року за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.121, ч.2 ст.296, ч.4 ст.296 КК України, за місцем мешкання ОСОБА_5 за адресою: АДРЕСА_2 , виявлено предмет зовні схожий на пістолет без відповідного номеру та предмети зовні сході на набої із маркуванням «ПС 9 9 mm РА», у кількості 1 одиниця, «SARA 9 mm P.A.», у кількості 3 одиниці, «9mm PAK YAS GLD», у кількості 1 одиниці, S.A.-9.9.mm P.A.», у кількості 1 одиниця, «Сава П9 mm», у кількості 1 одиниця.

Виявлений та вилучений пістолет є нестандартною, переробленою, гладкоствольною, короткоствольную вогнепальною зброєю самозарядним пістолетом «ZORAKI 914(S)».

Виявлений та вилучений пістолет «ZORAKI 914(S)» придатний до пострілів патронами роздільного спорядження, які складаються з шумових (холостих) патронів калібру 9 mm Р.А.К. та сферичних свинцевих куль (картечі) діаметром 8 мм, патронами травматичної дії калібру 9 mm P.A., патронами калібру 9 мм, споряджених металевими сферичними кулями діаметром 8 мм.

В конструкції пістолета «ZORAKI 914(S)» номер видалений, саморобним способом внесені конструктивні зміни, а саме: розсвердлювання каналу ствола до діаметру 8 мм, в результаті чого є можливість використовувати для пострілів метальні снаряди з твердого матеріалу діаметром до 8 мм.

Виявлені та вилучені два патрони з маркуванням «SARA 9 mm P.A.», відносяться до категорії боєприпасів та є пістолетними патронами калібру 9mm Р.А. із подальшим до спорядженням саморобним способом дробом діаметром 2,5 мм, та збільшенням навіску пороху. Два патрони з маркуванням «SARA 9 mm P.A.» можливо використовувати для стрільби з гладкоствольної вогнепальної зброї самозахисту, а саме самозарядних пістолетів та деяких моделей револьверів, призначених для відстрілу патронів пістолетів та деяких моделей револьверів, призначених для відстрілу патронів травматичної (несмертельної) дії, калібру 9 mm Р.А. «ПМ-РФ», «ПМР», Форт-12 РМ», та інших, відповідного калібру. Можуть використовуватись для стрільби із зброї з відповідними метричними параметрами будови каналу ствола, патронника та запалювального пристрою.

Виявлені та вилучені два патрони з маркуванням « ОСОБА_8 9.9mm P.A.», «Сава П 9mm», відносяться до категорії боєприпасів та є пістолетними патронами калібру 9 мм, спорядженими саморобним способом металевими сферичними кулями діаметром 8 мм. Два патрони з маркуванням «S.A. 9.9mm P.A.», можливо використовувати для пострілів із зброї з відповідними метричними параметрами будови каналу стволу, патронника та запалювального пристрою, в тому числі з пістолета «ZORAKI 914(S)» номер видалений.

Крім того, 27.07.2020 року в ході проведення санкціонованого обшуку в рамках кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0001154 від 18.06.2020 року за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.121, ч.2 ст.296, ч.4 ст.296 КК України, за місцем мешкання ОСОБА_5 за адресою: АДРЕСА_2 , виявлено та вилучено два зіп пакети з сипучою речовиною білого кольору.

Речовина білого кольору масою 1,388 г та 1,465 г у двох полімерних пакетах з замком «зіп-лок», та стрічкою червоного кольору в верхній частині, містить наркотичний засіб, обіг якого обмежено кокаїн та цукрозу, яка наркотичним засобом, психотропною речовиною, їх аналогом та прекурсором не являється. Загальний вміст кокаїну в наданій речовині становить 0,053г.

Наркотичний засіб, обіг якого обмежено кокаїн, ОСОБА_5 . Огли незаконно придбав та незаконно зберігав за місцем свого мешкання, а саме: АДРЕСА_2 , з метою особистого вживання.

За таких обставин, ОСОБА_5 обвинувачується у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.263 КК України та ч.1 ст.309 КК України, за кваліфікуючими ознаками зберігання, вогнепальної зброї та бойових припасів, без передбаченого законом дозволу та незаконне придбання, зберігання наркотичних засобів без мети збуту.

2.2. Позиція сторони обвинувачення.

Правова позиція сторони обвинувачена відображена в обвинувальних актах, з огляду на які прокурор зазначив, що стороною обвинувачення надано та судом досліджено достатньо доказів для встановлення відповідності викладених у обвинувальних актах фактичних обставин об`єктивній істині, як зважаючи на окремі докази, так і в їх сукупності дають підстави визнати ОСОБА_5 . Огли винними у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.263 КК України та ч.1 ст.309 КК України.

В обґрунтування винуватості ОСОБА_5 у вчиненні вищезазначених кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.263 КК України та ч.1 ст.309 КК України, сторона обвинувачення посилається на такі докази (ч.1 ст.84 КПК України передбачено, що доказами в кримінальному провадженні є фактичні дані, отримані у передбаченому цим Кодексом порядку, на підставі яких слідчий, прокурор, слідчий суддя і суд встановлюють наявність чи відсутність фактів та обставин, що мають значення для кримінального провадження та підлягають доказуванню), які були безпосередньо дослідженні під час судового розгляду, а саме:

2.2.1. Показання свідків.

-Показання, допитаного в судовому засідання свідка ОСОБА_9 , який повідомив суду, що у середні літа 2020 року був запрошений співробітниками поліції для участі у слідчих діях, які відбувалися в двохповерховому домі по вул. Львівській у місті Одесі, більш точну адресу він не пам`ятає. Під час обушку були інший понятий, власник будинку та обвинувачений ОСОБА_5 . Співробітники поліції під камеру та відео запис проводили обшук та в кімнат знайшли пістолет, а потім в документах ОСОБА_5 . Огли два зіп-пакети. Чи був присутній під час всього проведення обушку ОСОБА_5 він не пам`ятає. Після чого склали відповідний протокол, в ньому розписали учасники слідчої дії. Чому в ньому не розписався ОСОБА_5 йому не відомо. Коли саме було знайдено пістолет та зіп-пакетики він не пам`ятає.;

-Показання, допитаного в судовому засідання свідка ОСОБА_10 , який повідомив суду, що у літку 2020 року був присутнім під час обушку у якості понятого у двохповерховому будинку по вул. Львівській у м. Одесі, більш точну адресу не пам`ятає. Під час обушку були співробітники поліції, інший понятий, дідусь власник будинку та обвинувачений. Під час обушку були знайдені пістолет, наркотичні засоби білий порошок у прикроватній тумбочці на другому поверсі в окремій спальній кімнаті. Пістолет був знайдений під ліжком, а білий порошок у тумбочці біля документів. Дідусь хазяїн повідомив, що певні особи у нього знімали кімнати чи були гостями. Перед початком обушку, обвинувачений ОСОБА_5 . Огли лежав на землі у кайданках, далі його підняли з землі. Після чого проводився обшук в будівлі. Порошок був знайдений у документах. Після чого на вулиці були складено протокол, він в ньому розписався. ОСОБА_5 також був присутній.

2.2.2. Документи, речові докази, висновки експертів.

-Витяг Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0001416 від 18.08.2020 року, відповідно до якого під час досудового розслідування за матеріалами кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0001154 від 18.06.2020 року за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.121, ч.2 ст.296, ч.4 ст.296 КК України, проведений санкціонований обшук за адресою: АДРЕСА_2 , в ході якого вилучений металевий предмет зовні схожий на пістолет із написом «ZORAKI-914 (S)». 17.08.2020 року надійшов висновок експерта № 577-Б згідно якого наданий на дослідження пістолет є нестандартною, переробленою, гладкоствольною, коротко стольною вогнепальною зброєю самозарядним пістолетом «ZORAKI-914 (S)».;

-Витяг з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборони відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна від 25.05.2020 року, відповідно до якого за адресою: АДРЕСА_2 розташована дача, об`єкти житлової нерухомості. Загальна площа 151,1, житлова площа 93,6 кв.м. Власник ОСОБА_11 .;

-Протокол обушку від 27.07.2020 року з додатком у вигляді електронного носія інформації SD карти, відповідно до якого співробітниками поліції проведено обшук у двохповерховому будинку за адресою: АДРЕСА_2 , на підставі ухвали слідчого судді Приморського районного суду м. Одеси від 13.07.2020 року. Під вказаної слідчої дії в ході обшуку будинку АДРЕСА_2 , у присутності ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , виявлено та вилученоа саме: gps-трекер марки «TKSTAR» чорного кольору із sim-карткою ПрАТ «Київстар» серійний номер: НОМЕР_1 ; флеш носій зеленого кольору із об`ємом пам`яті на 2 GB; архіватор марки «Hikvision» білого кольору; корпус та печать із написом ПП «Тайфун-АЗС»; корпус та печать із написом ПП «Протон»; корпус та печать із написом ПП «Надія» ; корпус та печать із написом Агрофірма «ФАРТ»; корпус та печать із написом «Viktanmar Tenerifey» у кількості 2 одиниці; предмет чорного кольору ззовні схожий на зброю із набоями у кількості 5 одиниць та кулі червоного кольору із написом HV 36 у кількості 10 одиниць; предмет чорного кольору ззовні схожий на пістолет «ПМ» із набоями у кількості 13 одиниць (3 набою із резиновою серцевиною); предмет чорного кольору ззовні схожий на пістолет із набоями у кількості 7 одиниць; 2 zip-пакетика із порошкоподібною речовиною білого кольору.;

-Висновок експерта № 577-Б від 06.08.2020 року за результатами проведення судової експертизи зброї з ілюстрованою фото таблицею, відповідно до якого наданий на дослідження пістолет є нестандартною, переробленою, гладкоствольною, короткоствольную вогнепальною зброєю самозарядним пістолетом «ZORAKI 914(S)». Виявлений та вилучений пістолет «ZORAKI 914(S)» придатний до пострілів патронами роздільного спорядження, які складаються з шумових (холостих) патронів калібру 9 mm Р.А.К. та сферичних свинцевих куль (картечі) діаметром 8 мм, патронами травматичної дії калібру 9 mm P.A., патронами калібру 9 мм, споряджених металевими сферичними кулями діаметром 8 мм.; В конструкції пістолета «ZORAKI 914(S)» номер видалений, саморобним способом внесені конструктивні зміни, а саме: розсвердлювання каналу ствола до діаметру 8 мм, в результаті чого є можливість використовувати для пострілів метальні снаряди з твердого матеріалу діаметром до 8 мм.; Надані на дослідження два патрони з маркуванням «SARA 9 mm P.A.», відносяться до категорії боєприпасів та є пістолетними патронами калібру 9mm Р.А. із подальшим до спорядженням саморобним способом дробом діаметром 2,5 мм, та збільшенням навіску пороху. Два патрони з маркуванням «SARA 9 mm P.A.» можливо використовувати для стрільби з гладкоствольної вогнепальної зброї самозахисту, а саме самозарядних пістолетів та деяких моделей револьверів, призначених для відстрілу патронів пістолетів та деяких моделей револьверів, призначених для відстрілу патронів травматичної (несмертельної) дії, калібру 9 mm Р.А. «ПМ-РФ», «ПМР», Форт-12 РМ», та інших, відповідного калібру. Можуть використовуватись для стрільби із зброї з відповідними метричними параметрами будови каналу ствола, патронника та запалювального пристрою. Надані на дослідження два патрони з маркуванням « ОСОБА_8 9.9mm P.A.», «Сава П 9mm», відносяться до категорії боєприпасів та є пістолетними патронами калібру 9 мм, спорядженими саморобним способом металевими сферичними кулями діаметром 8 мм. Два патрони з маркуванням «S.A. 9.9mm P.A.», можливо використовувати для пострілів із зброї з відповідними метричними параметрами будови каналу стволу, патронника та запалювального пристрою, в тому числі з пістолета «ZORAKI 914(S)» номер видалений;

-Протокол затримання особи, підозрюваної у вчиненні злочину від 10.11.2020 року, відповідно до якого о 14:00 год., 10.11.2020 року співробітниками поліції у м. Києві на станції метро «Харківська» КП «Київський Метрополітен» затримано ОСОБА_5 , на підставі ухвали слідчого судді Приморського районного суду м. Одеси від 23.09.2020 року про дозвіл на затримання з метою приводу для розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою до Приморського районного суду м. Одеси. Фактичне складання протоколу 23:00 год., 10.11.2020 року.;

-Витяг з Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 00000641 від 09.11.2020 року, відповідно до якого 09.11.2020 року до СД Шевченківського ВП Приморського ВП в м. Одесі ГУНП в Одеській області надійшов висновок експерта № 1897-Х від 21.09.2020 року, де зазначено, що надано на дослідження порошкоподібна речовина білого кольору містить наркотичний засіб, обіг якого обмежено кокаїн.;

-Висновок експерта № 1897-Х від 21.09.2020 року за результатами проведення експертизи наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів та прекурсорів з ілюстрованою фото таблицею, відповідно до якого порошкоподібна речовина білого кольору масою 1,388 г та 1,465 г у двох полімерних пакетах з замком «зіп-лок», та стрічкою червоного кольору в верхній частині, містить наркотичний засіб, обіг якого обмежено кокаїн та цукрозу, яка наркотичним засобом, психотропною речовиною, їх аналогом та прекурсором не являється. Загальний вміст кокаїну в наданій речовині становить 0,053г.

2.3. Вирішення питання щодо забезпечення явки та допиту свідка сторони обвинувачення ОСОБА_12 , який зазначений у реєстрі матеріалів досудового розслідування.

Прокурором у кримінальному провадженні заявлено необхідність у допиті свідка сторони обвинувачення ОСОБА_12 , присутність якого під час судового розгляду, згідно ч.3 ст.23 КПК України, сторона обвинувачення зобов`язана забезпечити з метою реалізації права сторони захисту на допит перед незалежним та неупередженим судом.

Зі свого боку суд, сприяючи розгляду справи в розумні строки, направляв вказаному свідку судові повістки, sms-повідомлення.

В той же час свідок сторони обвинувачення на неодноразові виклики до суду в судові засідання, не з`являється без поважних причин, будучи повідомленим належним чином про час та місце розгляду справи, причини неявки суду невідомі.

Таким чином, прокурор, не зважаючи на створення судом необхідних умов для виконання обов`язку, передбаченого ч.3 ст.23 КПК України, тривалий час не забезпечує прибуття вищезазначених свідків, у судове засідання для їх безпосередніх допитів.

Як вказує ст.22 КПК України кримінальне провадження здійснюється на основі змагальності, що передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами, передбаченими цим Кодексом.

При цьому, суд звертає увагу, що обов`язок доказування обставин, передбачених ст.91 КПК України, покладається в даному випадку на прокурора, проте стороною обвинувачення не вжито заходів з метою оперативного судового розгляду справи та дослідження наявних доказів.

Таке повільне представлення суду свідка сторони обвинувачення, свідчить про неналежне виконання прокурором своїх обов`язків, що призводить до неодноразових відкладень судових засідань та порушення принципу безперервного розгляду справи.

В п.21 ч.1 ст.7 КПК України закріплено, що розумність строків є засадою кримінального провадження.

Вимоги про дотримання розумних строків провадження також закріплені в окремій статті 28 КПК України. Так, забезпечення судового провадження в розумні строки покладено на суд.

Як слідує зі змісту даної статті критерієм оцінювання розумності строку є складність справи, що може бути зумовлена як фактичними обставинами справи, так і різними правовими аспектами, пов`язаними зі справою опосередковано. Складність справи визначається з урахуванням кількості підозрюваних, обвинувачених та інкримінованих епізодів злочинної діяльності, характеру фактичних даних, що підлягають встановленню, кількості учасників справи (свідків), обсягу та специфіки процесуальних дій, необхідних для здійснення судового слідства, забезпечення допомоги перекладача, об`єднання матеріалів справи тощо.

Дотримання розумного строку розгляду провадження є елементом справедливого судового розгляду в розумінні ст.6 Європейської конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, відповідно до якої, кожен має право на доступ до правосуддя та на справедливий і відкритий розгляд його справи впродовж розумного строку.

У п. 116 рішення ЄСПЛ від 12.03.2009 р. у справі "Вергельський проти України" зазначено: "розумність тривалості провадження має оцінюватися у світлі конкретних обставин справи та з урахуванням таких критеріїв, як складність справи, поведінка заявника та відповідних органів". Згідно з позицією ЄСПЛ Конвенція покладає на держави-учасниці обов`язок організувати свою судову систему таким чином, щоб суди мали змогу діяти відповідно до вимог п. 1 ст. 6 Конвенції, зокрема розглядати справи впродовж "розумного строку" (рішення від 06.09.2005 р. у справі "Павлюлінець проти України").

Для визначення розумності строків кримінального провадження важливе значення має не тільки судове провадження у суді першої інстанції, а й провадження в апеляційній та касаційній інстанціях. У п. 97 рішення Європейського суду з прав людини від 16.09.2010 р. у справі "Вітрук проти України" зазначено, що "в кримінальних справах "розумний строк", передбачений п. 1 ст. 6 Конвенції, починається з того часу, коли особі було "пред`явлено обвинувачення", тобто, іншими словами, з моменту офіційного повідомлення заявника компетентним органом про те, що він обвинувачується у вчиненні злочинів. Це визначення також застосовується до питання, чи мало місце "суттєве погіршення становища (підозрюваного)", чи ні. Щодо закінчення "відповідного строку", то в кримінальних справах період, передбачений п. 1 ст. 6 Конвенції, включає весь строк провадження у справі, у тому числі перегляд рішення в апеляції (п.70 рішення ЄСПЛ у справі "Меріт проти України" (Merit v. Ukraine))".

З огляду на вказане, з врахуванням принципів змагальності сторін та свободи в поданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості, які на думку суду не будуть порушені, оскільки стороною обвинувачення заявлено про наявність певних доказів та запропоновано включити їх до порядку дослідження, тобто суд не вимагає надання інших доказів, про які не заявляв прокурор, однак представлення їх суду прокурором відбувається дуже повільно,що призводить до затягування розгляду справи, та не дозволяє суду здійснити дослідження доказів у повному обсязі.

За змістом ст. 2 КПК України завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Здійснення швидкого судового розгляду у межах визначеного строку давності у разі винуватості особи забезпечує досягнення мети покарання, виконання завдань загальної і спеціальної превенції. З іншої сторони, якщо кримінальне провадження здійснюється стосовно невинуватої особи, тривале розслідування та судовий розгляд піддає її зайвому процесуальному примусу.

Виходячи із завдань кримінального провадження, визначення критеріїв розумних строків кримінального провадження, останні не можуть виходити за межі строків давності притягнення до кримінальної відповідальності. Відповідно, розумні строки не будуть дотримані, якщо кримінальне провадження не буде завершене до закінчення строків давності притягнення до кримінальної відповідальності.

До того ж, вирішення справи у розумні строки також забезпечує засаду доступу до правосуддя (ч. 1 ст. 21 КПК України).

Зазначене повністю узгоджується із іншими положеннями КПК України.

Процесуальними джерелами доказів у кримінальному провадженні є показання, речові докази, документи, висновки експертів (ч. 2 ст. 84 КПК України).

Стаття 23 КПК України встановлює основоположну засаду кримінального провадження, яка визначає порядок дослідження доказів - безпосередність. Відповідно до такої, суд досліджує докази безпосередньо. Показання учасників кримінального провадження суд отримує усно. Не можуть бути визнані доказами відомості, що містяться в показаннях, речах і документах, які не були предметом безпосереднього дослідження суду, крім випадків, передбачених цим Кодексом.

Таким чином, в цьому конкретному випадку не виконання стороною обвинувачення своїх обов`язків щодо подання доказів на підтвердження обвинувачення по кримінальному провадженню, за згою учасників судового розгляду, кримінальна справа була розглянута на підставі наявних доказів,

2.4. Позиція сторони захисту.

Допитаний у судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 повідомив суду, що вину у інкримінованих кримінальних правопорушеннях не визнає та надав наступні покази. У літку 2020 року він приїхав з м. Києва в гості до м. Одеси та знаходився на подвір`ї біля будинку по вул. Львівській у м. Одесі де до нього підійшли співробітники поліції забрали документи та пішли, а він залишився з поліцейським на вулиці. Через одну годину вони вийшли з будинку та відвезли його до відділу поліції, а вже там повернули документи. Після чого він поїхав додому до м. Києва, а через деякий час виїхав за межі території України по справах. Після повернення в Україну був затриманий в київському метро. Йому нічого не відомо з приводу кокаїну чи пістолету. Чому саме йому інкримінують зброю та наркотики не зрозуміло.

Сторона захисту наполягала на тому, що аналізуючи зміст висунутого ОСОБА_5 . Огли обвинувачення, та матеріали кримінального провадження у сукупності, їх співвідношенні з фактичними обставинами справи, які прокурор вважає доведеними та достатніми для прийняття обвинувального вироку, не погоджується з висунутим обвинуваченням, та вважає, що матеріали даного кримінального провадження не містять в собі достатніх доказів, які б надали змогу переконатись у тому, що саме ОСОБА_5 . Огли вчинив вищезазначені інкриміновані кримінальні правопорушення. Таким чином сторона захисту вважає, що досудове розслідування проведено на вкрай низькому та незадовільному рівні, вже не кажучи про грубі порушення норм процесуального права, в т.ч. права на захист, та доктрини «плодів отруйного дерева», в результаті чого ОСОБА_5 . Огли підлягає виправданню на підставі п.2 ч.1 ст.373 КПК України (кримінальне правопорушення вчинене обвинуваченим).

2.5. Висновки Суду, а також підстави для виправдання обвинуваченого з зазначенням мотивів, з яких Суд відкидає докази обвинувачення.

Вислухавши покази обвинуваченого, свідків та надані сторонами провадження докази, взявши до уваги доводи сторони обвинувачення та захисту, повно та всесторонньо оцінивши всі обставини у сукупності, суд обґрунтовано приходить до висновку, що безпосередньо під час розгляду справи по суті в суді, стороною обвинувачення не доведено те, що ОСОБА_5 вчинив кримінальні правопорушення, передбачені ч.1 ст.263 КК України та ч.1 ст.309 КК України, наступних підстав.

Так, згідно пред`явленого обвинувачення ОСОБА_5 , яке сформульовано в обвинувальних актах і підтримане прокурором під час судового розгляду у повному обсязі, у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.263 КК України та ч.1 ст.309 КК України, про яке зазначено в п.2.1 Мотивувальної частини вироку, ОСОБА_5 нібито зберігав вогнепальну зброю та бойові припаси, без передбаченого законом дозволу та незаконно придбав, зберігав наркотичний засіб без мети збуту

Відповідно до ч.1 та ч.2 ст.84 КПК України, доказами в кримінальному провадженні є фактичні дані, отримані у передбаченому цим Кодексом порядку, на підставі яких слідчий, прокурор, слідчий суддя і суд встановлюють наявність чи відсутність фактів та обставин, що мають значення для кримінального провадження та підлягають доказуванню. Процесуальними джерелами доказів є показання, речові докази, документи, висновки експертів.

Відповідно до ч.1 ст.85 КПК України, належними є докази, які прямо чи непрямо підтверджують існування чи відсутність обставин, що підлягають доказуванню у кримінальному провадженні, та інших обставин, які мають значення для кримінального провадження, а також достовірність чи недостовірність, можливість чи неможливість використання інших доказів.

Так вирішуючи питання щодо показів свідків ОСОБА_9 та ОСОБА_10 які були допитані у судовому засіданні, суд вважає, що зазначені докази у вигляді показів понятих, які були присутні під час проведення обушку за адресою: АДРЕСА_2 та під час якого було виявлено та вилучено вогнепальну зброю, бойові припаси та наркотичний засіб лише підтверджують факт проведення слідчої дії обушку житла, однак жодним чином не підтверджують факт того, що ОСОБА_5 . Огли, якимось чином причетний до вказаних фактів та обставин за наданими матеріалами справи.

В цьому випадку слід звернути увагу на те, що мета участі понятих у проведенні слідчих дій посвідчення факту проведення слідчої дії, їх законності, ходу та результатів.

Вирішуючи питання щодо інших письмових доказів, наданих стороною обвинувачення на підтвердження вини обвинуваченого ОСОБА_5 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.263 та ч.1 ст.309 КК, які були ретельно дослідженні та описані вище (пункт 2.2.2. Мотивувальної частини вироку), зводяться до проведення слідчих (розшукових) та процесуальних дій, рішень та доповідей уповноважених осіб та жодним чином не підтверджують винуватість обвинуваченого ОСОБА_5 . Огли, у інкримінованих кримінальних правопорушеннях, поза розумним сумнівом.

Зі змісту рішення ЄСПЛ у справі «Бочаров проти України», суд при оцінці доказів керується критерієм доведення «поза розумним сумнівом». Таке доведення може впливати зі співіснуванням достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою висновків або подібних не спростованих презумпцій щодо фактів.

При цьому, відповідно до ч.1 ст.92 КПК України, обов`язок доказування обставин, передбачених статтею 91 цього Кодексу, за винятком випадків, передбачених частиною другою цієї статті, покладається на слідчого, прокурора та, в установлених цим Кодексом випадках, - на потерпілого.

Що стосується обушку (Протокол обушку від 27.07.2020 року з додатком у вигляді електронного носія інформації SD карти), який був проведений за адресою: АДРЕСА_2 та під час якого було виявлено та вилучено вогнепальну зброю, бойові припаси та наркотичний засіб суд вважає за доцільне зазначити наступне.

Відповідно до ч.1 ст.234 КПК України, обшук проводиться з метою виявлення та фіксації відомостей про обставини вчинення кримінального правопорушення, відшукання знаряддя кримінального правопорушення або майна, яке було здобуте у результаті його вчинення, а також встановлення місцезнаходження розшукуваних осіб.

Обшук відноситься до категорії слідчих (розшукових) дій, відповідно до Глави 20 КПК України.

Слідчий, прокурор вживає належних заходів для забезпечення присутності під час проведення слідчої (розшукової) дії осіб, чиї права та законні інтереси можуть бути обмежені або порушені. Перед проведенням слідчої (розшукової) дії особам, які беруть у ній участь, роз`яснюються їх права і обов`язки, передбачені цим Кодексом, а також відповідальність, встановлена законом (ч.3 ст.223 КПК України).

Співробітники поліції проводили санкціонований обшук на підставі ухвали слідчого судді за нібито місцем мешкання ОСОБА_5 . Огли за адресою: АДРЕСА_2 , оскільки в клопотанні слідчого, погодженого з прокурором та ухвалі слідчого судді про надання дозволу про проведення обушку зазначено, що вказана слідча дія проводиться за місцем мешкання ОСОБА_5 . Огли, у зв`язку із чим, за винятком обов`язків, у такої особи також виникають права, що гарантовані Конституцією та Законами України, та в наслідок чого такі права можуть бути обмежені або порушенні.

Однак як вбачається з матеріалів справи, в тому числі й відео запису з місця проведення слідчої (розшукової) дії обшуку, працівники поліції не забезпечили участь ОСОБА_5 . Огли під час всього часу проведення обушку, при цьому останній перебував на території домоволодіння за вказаною вище адресою.

Таким чином проведення обушку житла, де на думку сторони обвинувачення ймовірно мешкав ОСОБА_5 , чи таке житло перебувало у його наймі, без його участі є безумовним порушенням прав ОСОБА_5 . Огли, що в свою чергу має наслідки недопустимості доказів, здобутих під час цієї слідчої дії.

З матеріалів провадження вбачається, що ОСОБА_5 , який за твердженням сторони обвинувачення був учасником вказаної слідчої (розшукової) дії, та якому в подальшому інкриміновано вчинення вищезазначених кримінальних правопорушень за фактом зберігання вогнепальної зброї, бойових припасів та наркотичного засобу, не був ознайомлений з ухвалою слідчого судді про надання дозволу на проведення обшуку, не отримав її копію, також не був ознайомлений з протоколом обшуку та не отримав другий примірник протоколу обшуку разом із доданим до нього описом вилучених документів.

Між тим, частиною 8 статті 236 КПК України, Особи, у присутності яких здійснюється обшук, при проведенні цієї слідчої (розшукової) дії мають право робити заяви, що підлягають занесенню до протоколу обшуку, однак в цьому випадку були порушенні права ОСОБА_5 .

В порушення фундаментального права на захист, сторона обвинувачення не забезпечила право на захист у відношенні ОСОБА_5 . Олги, тобто не до початку проведення обушку не під час його проведення не роз`яснила право на захист та не надали можливості забезпечити участь захисника про проведення вказаної слідчої (розшукової) дії.

З матеріалів провадження вбачається, що ухвалу про надання дозволу на проведення обушку, а також фото безпосередньо протоколу обшуку отримав громадянин ОСОБА_12 , який нібито є власником об`єкта нерухомого майна, однак вказаний факт не відповідає дійсності

Відповідно до Витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборони відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна від 25.05.2020 року, вбачається, що власником житла, розташованого за адресою: АДРЕСА_2 є ОСОБА_11 .

Таким чином, слід зробити висновок, що крім того, що ОСОБА_5 . Огли не має не якого відношення до житлових приміщень, у яких були знайдені вогнепальна зброя, бойові припаси та наркотичний засіб, а й громадянин ОСОБА_12 , який поставив свої підписи в ухвалі про надання дозволу на проведення обушку й зробив фото протоколу обшуку під час якого було виявлено певні речі і документи, також не має ніякого відношення до вищезазначеного об`єкту нерухомого майна.

ОСОБА_5 не являється власником вказаного домоволодіння де був проведений обшук, підтверджень того, що останній проживав у цьому об`єкті нерухомого майна прокурором суду не надано.

У відповідності до матеріалів справи ОСОБА_5 проживає за адресою: АДРЕСА_1 і цей факт стороною обвинувачення також не спростовано.

Відповідно до ст.86 КПК України, доказ визнається допустимим, якщо він отриманий у порядку, встановленому цим Кодексом. Недопустимий доказ не може бути використаний при прийнятті процесуальних рішень, на нього не може посилатися суд при ухваленні судового рішення.

Згідно ч.1 ст.87 КПК України, недопустимими є докази, отримані внаслідок істотного порушення прав та свобод людини, гарантованих Конституцією та законами України, міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, а також будь-які інші докази, здобуті завдяки інформації, отриманій внаслідок істотного порушення прав та свобод людини.

Відповідно п.1 ч.2 ст.87 КПК України, суд зобов`язаний визнати істотними порушеннями прав людини і основоположних свобод, зокрема, здійснення процесуальних, дій, які потребують попереднього дозволу суду, без такого дозволу або з порушенням його суттєвих умов.

Слід звернути увагу, що протокол обшуку не є самостійним доказом у краніальному провадженні, оскільки відповідно до ст.84 КПК України доказами у кримінальному провадженні є фактичні дані, отримані у передбаченому КПК України порядку, на підставі яких слідчий, прокурор, слідчий суддя і суд установлюють наявність чи відсутність фактів та обставин, що мають значення для кримінального провадження і підлягають доказуванню, а процесуальними джерелами доказів є показання, речові докази, документи, висновки експертів. Процесуальні ж документи, які стали підставою для проведення вказаної слідчої дії обушку (у цьому випадку ухвала слідчого судді про надання дозволу на проведення обушку), не є документами у розумінні ч.2 ст.99 КПК України, оскільки не містять зафіксованих та зібраних слідчим фактичних даних про протиправні діяння окремих осіб. Отже, процесуальні документи про дозвіл на проведення обушку (ухвала слідчого судді) повинні досліджуватися судом під час розгляду кримінального провадження по суті з метою оцінки допустимості доказів, отриманих у результаті вказаної слідчої дії обшуку житла.

Основним способом фіксації результатів обушку є складання протоколу та додатків до нього. Протокол повно і об`єктивно відображати хід і результати слідчої (розшукової) дії.

Частинами 1 6 статті 104 КПК України передбачено, що у випадках, передбачених цим Кодексом, хід і результати проведення процесуальної дії фіксуються у протоколі. У випадку фіксування процесуальної дії під час досудового розслідування за допомогою технічних засобів про це зазначається у протоколі.

Якщо за допомогою технічних засобів фіксується допит, текст показань може не вноситися до відповідного протоколу за умови, що жоден з учасників процесуальної дії не наполягає на цьому. У такому разі у протоколі зазначається, що показання зафіксовані на носії інформації, який додається до нього.

Запис, здійснений за допомогою звуко- та відеозаписувальних технічних засобів під час проведення слідчим, прокурором обшуку, є невід`ємним додатком до протоколу. Дії та обставини проведення обшуку, не зафіксовані у записі, не можуть бути внесені до протоколу обшуку та використані як доказ у кримінальному провадженні.

Протокол складається з: 1) вступної частини, яка повинна містити відомості про: місце, час проведення та назву процесуальної дії; особу, яка проводить процесуальну дію (прізвище, ім`я, по батькові, посада); всіх осіб, які присутні під час проведення процесуальної дії (прізвища, імена, по батькові, дати народження, місця проживання); інформацію про те, що особи, які беруть участь у процесуальній дії, заздалегідь повідомлені про застосування технічних засобів фіксації, характеристики технічних засобів фіксації та носіїв інформації, які застосовуються при проведенні процесуальної дії, умови та порядок їх використання; 2) описової частини, яка повинна містити відомості про: послідовність дій; отримані в результаті процесуальної дії відомості, важливі для цього кримінального провадження, в тому числі виявлені та/або надані речі і документи; 3) заключної частини, яка повинна містити відомості про: вилучені речі і документи та спосіб їх ідентифікації; виготовлені дублікати документів, а також копії інформації, у тому числі комп`ютерних даних, та спосіб їх ідентифікації; спосіб ознайомлення учасників зі змістом протоколу; зауваження і доповнення до письмового протоколу з боку учасників процесуальної дії.

Перед підписанням протоколу учасникам процесуальної дії надається можливість ознайомитися із текстом протоколу.

Зауваження і доповнення зазначаються у протоколі перед підписами. Протокол підписують усі учасники, які брали участь у проведенні процесуальної дії. Якщо особа через фізичні вади або з інших причин не може особисто підписати протокол, то ознайомлення такої особи з протоколом здійснюється у присутності її захисника (законного представника), який своїм підписом засвідчує зміст протоколу та факт неможливості його підписання особою.

Якщо особа, яка брала участь у проведенні процесуальної дії, відмовилася підписати протокол, про це зазначається в протоколі. Такій особі надається право дати письмові пояснення щодо причин відмови від підписання, які заносяться до протоколу. Факт відмови особи від підписання протоколу, а також факт надання письмових пояснень особи щодо причин такої відмови засвідчується підписом її захисника (законного представника), а у разі його відсутності - понятих.

У протоколі зазначено, що обшук проводився у домоволодінні у двохповерховому будинку за адресою: АДРЕСА_2 зазначено, що обшук проводився у 4 (чотирьох) приміщеннях, але вони не описані, що це за приміщення, їх розташування. Також у протоколі зазначено, що виявлено та вилучено певні речі і документи, але де вони знаходились та звідки вилучались, а також де вони зберігалися взагалі не вказано.

Також, у протоколі зазначено, що у паспорті ймовірно на ім`я ОСОБА_5 . Огли (не вказано номер, серія та інші відомості паспорту), знаходилось та вилучено порошкоподібну речовину білого кольору.

Кримінальний касаційний суд Верховного суд у постанові від 24.09.2020 року у справі № 306/2629 вказав, якщо у протоколі обушку відсутні ідентифікаційні ознаки вилученого, що прямо корелює з вказаними фактами та обставинами справи, зокрема й паспорту, то це є недопустимим доказом.

Згідно Інструкції про порядок вилучення, обліку, зберігання та передачі речових доказів у кримінальних справах, цінностей та іншого майна органами дізнання, досудового слідства і суду, яка введена в дію відповідно наказу від 27.08.2010 року N? 51/401/649/471/23/125 ГПУ, МВС,ДПАУ,СБУ,ВСУ, Державної судової адміністрації України - Про затвердження та введення в дію вищевказаної Інструкції, вказано, що у протоколі перераховуються всі предмети, які вилучаються, та щодо кожного такого предмета повинні бути вказані точне найменування, кількість, міра, вага, серія і номер, інші відмінні індивідуальні ознаки, а також місце, де відповідний об`єкт був виявлений.

У випадку вилучення паспорту в якому як вказано в протоколі міститься ім?я ОСОБА_5 . Огли, в якому мабуть знаходяться якісь пакети, вимоги КПК України та вищевказаної інструкції повністю проігноровані, що свідчить про грубе порушення діючого законодавства та інших підзаконних актів, що також розцінюється як недопустимий доказ. КПК України передбачає обов`язок не лише фіксації в протоколі безпосередньо ходу слідчої дій, а й чіткого опису всіх речей та документів, які вилучаються за наслідками її проведення.

Якщо ж вилучення речей відбудеться без здійснення їх опису, або такий опис буде надто узагальненим такі речі не матимуть доказового значення.

Не надання можливості надати письмові пояснення стосовно відмови від підписання в протоколі (ч.6 ст.104 «Якщо особа, яка брала участь у проведенні процесуальної дії, відмовилася підписати протокол обшуку, про це зазначається в протоколі. Такій особі надається право дати письмові пояснення щодо причин відмови від підписання, які заносяться до протоколу.».

Згідно ст.236 КПК України «Виконання ухвали про дозвіл на обшук житла чи іншого домоволодіння особи» - другий примірник протоколу обшуку разом із доданим до нього описом вилучених речей та документів, вручається особі у якої проведено обшук. З огляду протоколу обшуку він не складався у двох примірниках, а в протоколі зазначено що протокол «сфотографовано», але ким та на який пристрой не вказано.

Діюче кримінально - процесуальне законодавство, не передбачає вказаного. Таким чином можливо прийти до висновку, що другий примірник протоколу обшуку не вручено особі у якої проводився обшук, що також свідчить про грубі порушення діючого законодавства.

Все вказане свідчить про грубі порушення діючого законодавства при проведені обшуку, грубі порушення прав та свобод саме ОСОБА_5 . Огли, що свідчить про наявність застосування доктрини про плоди отруйного дерева.

Доцільно в цьому випадку звернутись до положень теорії плодів отруйного древа. Положення теорії про плоди отруйного древа (Fruit of the Poisonous Tree) закріплено в ч.1 ст.87 Кримінального процесуального кодексу.

Так, у постанові Великої палати ВС від 13.11.2019(справа N?1-07/07) зазначено, що відповідно до сформованої практикою Європейського суду з прав людини доктрини про плоди отруєного дерева, якщо джерело доказів є недопустимим, усі інші дані, одержані з його допомогою, будуть такими самими (рішення у справі «Гефген проти Німеччини», пп.5052 рішення у справі «Шабельник проти України (N?2)», п.66 рішення у справі «Яременко проти України (No2)»). Доктрина «плодів отруйного дерева» - це доктрина, яка запобігає легалізації порушення закону, тобто легалізації факту порушення законодавства, схованого за допустимими, належними, достовірними доказами отриманими в наслідок такого порушення. Для доктрини не суттєво про яке порушення йдеться - було це порушення пов`язано з істотним порушенням прав людини чи ні. Для доктрини важливо визнання чи невизнання доказу допустимим.

Наслідком визнання доказу недопустимим вочевидь має бути визнання недопустимими усього ланцюга доказів. Це є гарантією, що доцільність не стане перемагати над законністю, та помилки, скажімо, сторони обвинувачення, будуть приводити до вдосконалення її праці на майбутнє, а не до легалізації порушень. Інакше сторона обвинувачення перетворюється в свідомого порушника Закону, намагаючись раз від разу «продавити», легалізувати таке порушення через суд, закріплюючи можливість легалізації порушень законодавства з боку держави та можливість розширення кола таких начебто неважливих порушень, крок за кроком руйнуючи державність. Таким чином можливо констатувати наявність в розгляданої справі доктрини плодів отруйного дерева.

Відповідно до цієї доктрини, якщо джерело доказів є неналежним, то всі докази, отримані з його (джерела) допомогою, також будуть вважатися неналежними, як приклад (справа «Гефген проти Німеччини»).

Суд констатує, що згідно діючого законодавства та практику Верховного суду, що докази отримані під час обшуку, який був проведений з порушенням правил, передбачених КПК України є недопустимими (Постанова ККС ВС від 23.05.2018 року у справі № 159/451/16-к.

Окремо слід звернути на той факт, що дані вказані в протоколі обшуку різняться з відеозаписом протоколу проведення обшуку.

Додатково свідчить про порушення законодавства України стороною обвинувачення при вказаної слідчої дії обушку житла те, що відсутні будь - які документи на підставі яких було застосовано цифрову відеокамеру «PANASONIC», відомості про ідентифікацію цієї техніки; дані про отримання та повернення цієї техніки.

Що стосується висновку експерта № 577-Б від 06.08.2020 року за результатами проведення судової експертизи зброї з ілюстрованою фото таблицею та висновку експерта № 1897-Х від 21.09.2020 року за результатами проведення експертизи наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів та прекурсорів з ілюстрованою фото таблицею, суд вважає, що з урахуванням вищезазначених порушень вимог КПК України, а також те, що вказані експертизи не підтверджує факт того, що саме ОСОБА_5 вчинив кримінальні правопорушення, передбачені ч.1 ст.263 та ч.1 ст.309 КК України, суд також не приймає його до уваги, оскільки протокол обушку від 27.07.2020 року а також додатки до нього визнано не допустимим доказом, тому усі похідні докази також являються недопустимими з урахуванням практики Європейського суду з прав людини.

Отже, відповідно до статті 62 Конституції України, положення якої знайшли подальшу конкретизацію в статті 17 КПК особа вважається невинуватою у вчиненні кримінального правопорушення і не може бути піддана кримінальному покаранню, доки її вину не буде доведено у порядку, передбаченому цим Кодексом, і встановлено обвинувальним вироком суду, що набрав законної сили. Ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні кримінального правопорушення і має бути виправданим, якщо сторона обвинувачення не доведе винуватість особи поза розумним сумнівом. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на користь такої особи.

Стандарт доведення вини «поза розумним сумнівом» означає, що при доведенні винуватості особи не повинно залишатися жодного «розумного сумніву» в цьому, тоді як наявність такого «розумного сумніву» у винуватості особи є підставою для його виправдання. Недоведена вина прирівнюється до доведеної невинуватості. При цьому, у справах щодо провокації стандарт доказування збільшується.

Відповідно до ч.3 ст.373 КПК України, обвинувальний вирок не може ґрунтуватися на припущеннях і ухвалюватися за умови доведення у ході судового розгляду винуватості особи у вчиненні кримінального правопорушення.

Згідно ч.1 ст.6 «Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод» кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь - якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

Стаття 8 Конституції України декларує, що в Україні визнається і діє принцип верховенства права.

За таких обставин, суд відповідно до загальних засад кримінального судочинства, а саме: верховенства права, законності, рівності перед законом та судом, презумпції невинуватості та забезпечення доведеності вини, змагальності сторін тощо, створивши необхідні умови для реалізації сторонами їхніх процесуальних прав та виконання обов`язків, в тому числі і щодо збирання, подання та оцінки доказів, за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінивши кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів з точки зору достатності та взаємозв`язку, робить висновок, що за результатами даного судового розгляду вина обвинуваченого ОСОБА_5 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.263 КК України та ч.1 ст.309 КК України, за кваліфікуючими ознаками зберігання, вогнепальної зброї та бойових припасів, без передбаченого законом дозволу та незаконне придбання, зберігання наркотичних засобів без мети збуту не доведена на підставі п.2 ч.1 ст.373 КПК України у зв`язку з недоведеністю, що вказані кримінальні правопорушення вчинені цим обвинуваченим.

За таких обставин, відповідно до п.2 ч.1 ст.373 КПК України, суд вважає, що ОСОБА_5 слід визнати невинуватим у пред`явленому обвинувачені за ч.1 ст.263 та ч.1 ст.309 КК України та виправдати його, на підставі п.2 ч.1 ст.373 КПК України у зв`язку з недоведеністю, що вказані кримінальні правопорушення вчинені цим обвинуваченим.

2.6. Мотиви ухвалення інших рішень щодо питань, які вирішуються Судом при ухваленні вироку, та положення закону, якими керувався Суд.

Питання про речові докази та процесуальні витрати суд вирішує в порядку ст.ст.100, 124 КПК України.

На підставі вищевикладеного, керуючись практикою Європейського суду з прав людини, ст.6 «Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод», ст.ст.8, 62 Конституції України, ст.ст. 2, 7, 9, 18, 100, 110, 124, 174, 368, 369, 370, 371, 373, 374, 376, 392, 395 КПК України, Суд

3. РЕЗОЛЮТИВНА ЧАСТИНА

УХВАЛИВ:

ОСОБА_5 визнати невинуватим у пред`явленому обвинувачені за ч.1 ст.263 та ч.1 ст.309 КК України та виправдати його, на підставі п.2 ч.1 ст.373 КПК України у зв`язку з недоведеністю, що вказані кримінальні правопорушення вчинені цим обвинуваченим.

Речові докази по кримінальному провадженню, а саме: вогнепальну зброю, бойові припаси та наркотичний засіб знищити; електронні носії інформації, на яких зафіксовано хід та результати слідчих (розшукових) та процесуальних дій зберігати в матеріалах кримінального провадження.

Процесуальні витрати пов`язані з проведенням експертиз на загальну суму 4740, 05 гривень відшкодувати за рахунок держави у відповідності до ч.2 ст.124 КПК України.

Вирок може бути оскаржений до Одеського апеляційного суду протягом 30 (тридцяти) днів з моменту його проголошення через Київський районний суд м. Одеси.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційного скарги, якщо таку скаргу не було подано.

Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченій та прокурору.

Суддя Київського районного

суду м. Одеси ОСОБА_1 .