Провадження №1-кп/760/2930/23
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

28 вересня 2023 року Солом`янський районний суд м. Києва

у складі: головуючого - судді - ОСОБА_1

суддів - ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

за участі сторін та інших учасників провадження

секретаря судового засідання - ОСОБА_4

прокурора - ОСОБА_5

захисника - ОСОБА_6

обвинуваченого - ОСОБА_7

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві кримінальне провадження, зареєстроване в Єдиному реєстрі досудових розслідувань за №0000574 від 10.07.2023за обвинуваченням

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Брянка Луганської області, громадянина України, з середньо-спеціальною освітою, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 111, ч. 2 ст. 260, ч. 1 ст. 258-3 КК України,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_7 , як громадянин України, який згідно із ст. 65 Конституції України має обов`язок здійснювати захист Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, який, у відповідності до частин 2, 3 ст. 1 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» від 25.03.1992 №2232-ХІІ, може бути реалізований шляхом проходження військової служби виключно у Збройних Силах України, інших утворених відповідно до законів України військових формуваннях, а також правоохоронних органах спеціального призначення, посади в яких комплектуються військовослужбовцями, умисно, з метою заподіяння шкоди суверенітетові, територіальній цілісності та недоторканності України, перейшов на бік ворога в період збройного конфлікту, в умовах воєнного стану.

Зокрема, ОСОБА_7 , являючись громадянином України, свідомо порушуючи свій конституційний обов`язок щодо захисту Вітчизни, діючи в період збройного конфлікту, в умовах військового стану, усвідомлюючи характер своїх злочинних дій, передбачаючи суспільно-небезпечні наслідки таких дій та бажаючи їх настання, вирішив прийняти участь у бойових діях на боці ворога (країни-агресора) - рф, перейшовши на територію, контрольовану ворогом та в місце дислокації військ зс рф з метою сприяння в спричиненні шкоди суверенітетові, територіальній цілісності та недоторканості, обороноздатності, державній, економічній та інформаційній безпеці України.

У подальшому, ОСОБА_7 будучи обізнаним про те, що зс рф, незаконні збройні формування (НЗФ) терористичних організацій «днр» та «лнр» своїми спільними та узгодженими діями здійснюють широкомасштабні бойові дії на всій території України, розуміючи, що його призов та подальша служба в НЗФ терористичних організацій «лнр» передбачатиме участь в таких бойових діях.

Усвідомлюючи вищевказане, з метою реалізації свого злочинного наміру, ОСОБА_7 у невстановлений досудовим розслідуванням час, але не пізніше лютого 2022 року, діючи умисно, усвідомлюючи свої незаконні дії, без будь-якого фізичного примусу та морального тиску, зібрав особисті речі та добровільно прибув до пункту збору мобілізованих терористичної організації «ДНР», а саме до військового комісаріату, який розташований у м. Алчевськ Луганської області, де надав невстановленим працівникам вказаної установи свої особисті документи, що підтверджують особу, для подальшого зарахування на проходження так званої «військової служби» у підрозділах незаконного збройного формування, створеного, підпорядкованого, керованого та фінансованого російською федерацією.

Не пізніше лютого 2022 року ОСОБА_7 призначено на посаду стрільця 123 полку в/ч НОМЕР_1 т.з.в. «ДНР», створеної, підпорядкованої, керованої та фінансованої російською федерацією та отримав від невставлених представників збройних сил російської федерації військову форму ЗС РФ.

01.03.2023/2 ОСОБА_7 , у складі учасниками так званого - «123 полку в/ч НОМЕР_1 », так званого - «ДНР», вирушили до тимчасового окупованих міст Донецької області де останній здійснював патрулювання. В березні 2022 року ОСОБА_7 спільно з іншими учасниками так званого - « НОМЕР_2 полку в/ч НОМЕР_1 », так званого - «ДНР», передислокувався до м. Новоолексіївка, Донецької області, де здійснював патрулювання міста.

В подальшому, не пізніше травня 2022 року ОСОБА_7 спільно з іншими учасниками так званого - «123 полку в/ч НОМЕР_1 », так званого - «ДНР», передислокувався до м. Старомлинівка, Донецької області, де здійснював патрулювання міста.

Не пізніше травня 2022 року ОСОБА_7 , спільно з іншими учасниками так званого - «123 полку в/ч НОМЕР_1 », так званого - «ДНР», передислокувався до м. Рибинське, Донецької області, де здійснював патрулювання міста.

06.06.2022 ОСОБА_7 , спільно з іншими учасниками так званого - « НОМЕР_2 полку в/ч НОМЕР_1 », так званого - «ДНР», передислокувався до м. Макіївка Донецької області.

Водночас, ОСОБА_7 відкрито носив при собі вогнепальну зброю та військову польову камуфльовану форму зразка ЗС рф.

У подальшому, в період з лютого 2022 року по 12.06.2023 ОСОБА_7 , діючи на боці ворога - держави-агресора рф, у складі незаконного збройного формування терористичної організації - «ДНР» - «123 полку в/ч НОМЕР_1 », вчиняв наступні дії:

- здійснював окупацію та охорону захоплених територій України;

- виконував вказівки та накази командирів з числа військовослужбовців збройних сил рф та осіб з числа учасників НЗФ терористичної організації - «ДНР», які були за званням чи посадою вище;

- під час несення служби у військовій польовій камуфльованій формі зразка ЗС рф відкрито носив при собі вогнепальну зброю.

12.06.2023 (більш точний час не встановлено), під час бойового зіткнення зі Збройними силами України неподалік с. Мар`їнка, Донецької області ОСОБА_7 разом з іншими учасниками НЗФ потрапивши у засідку військовослужбовців Збройних Сил України, припинив збройний опір та склав зброю, його злочинна діяльність на боці ворога - рф, як держави-агресора, була припинена.

Допитаний у судовому засіданні обвинувачений, ОСОБА_7 свою вину у вчиненні кримінальних правопорушень визнав повністю, щиро розкаявся, підтвердив факт їх скоєння за обставин, викладених вище та відповідність дій, вчинення яких йому інкримінується. Пояснив, що підтримував ідеї та погляди терористичної організації «днр». Вказав, що добровільно прибув до пункту збору мобілізованих терористичної організації «днр» та надав особисті документи, в подальшому підписав контракт на проходження військової служби після чого був зарахований до особового складу та приступив до виконання наказів збройного формування в/ч НОМЕР_1 т.з.в. «ДНР» де був призначений на посаду стрільця 123 полку в/ч НОМЕР_1 т.з.в. «ДНР». Зазначив, що вчиняв дії щодо окупації та охорони захоплених територій України, укріплення позицій зс рф, ведення вогню на враження проти Збройних Сил України.

Вина обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 111, ч. 2 ст. 260, ч. 1 ст. 258-3 КК України підтверджується доказами, дослідженими в судовому засіданні в порядку ч. 3 ст. 349 КПК України, зокрема зібраними у справі доказами, які учасниками процесу визнані обґрунтованими, не оспорюються та не заперечуються.

Судом роз`яснено обвинуваченому та іншим учасникам судового розгляду, що відповідно до вимог ст. 349 КПК України у разі визнання недоцільним дослідження доказів стосовно тих фактичних обставин, які ніким не оспорюються, то у такому випадку учасники судового розгляду будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.

Винуватість ОСОБА_7 у вчиненні державної зради, тобто діянні, умисно вчиненому громадянином України на шкоду суверенітетові, територіальній цілісності та недоторканості, обороноздатності, державній, економічній та інформаційній безпеці України, у формі переходу на бік ворога в період збройного конфлікту, вчиненого в умовах воєнного стану, тобто кримінальному правопорушенні, передбаченому ч. 2 ст. 111 КК України, в участі у діяльності не передбаченого законом збройного формування, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 260 КК України, та в участі у терористичній організації, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 258-3 КК України, доведена.

Суд кваліфікує дії ОСОБА_7 за ч. 2 ст. 111, ч. 2 ст. 260, ч. 1 ст. 258-3 КК України.

Обставиною, яка пом`якшує покарання обвинуваченого ОСОБА_7 згідно ст. 66 КК України, суд визнає щире каяття.

Обставин, які обтяжують покарання обвинуваченого ОСОБА_7 згідно ст. 67 КК України судом не встановлено.

Враховуючи обставини вчинення кримінальних правопорушень, ступінь суспільної небезпечності вчинених злочинів, які відповідно до ст. 12 КК України відносяться до категорії тяжких та особливо тяжких злочинів, дані про особу винного, який раніше не судимий, не працевлаштований, під наркологічним диспансеро-динамічним наглядом та наглядом лікаря-психіатра не перебуває, обставину, що пом`якшує покарання та відсутність обставин, що обтяжують покарання, враховуючи той факт, що обвинувачений, як громадянин України, вчинив тяжкий та особливо тяжкі злочини в період встановленого в Україні воєнного стану, суд вважає, що виправлення та перевиховання обвинуваченого не можливе без ізоляції від суспільства, а тому застосовує до ОСОБА_7 покарання необхідне і достатнє для його виправлення та попередження нових злочинів у виді позбавлення волі.

На підставі зазначеного, cуд вважає за необхідне призначити ОСОБА_7 остаточне покарання за сукупністю злочинів, шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим, відповідно до вимог ч.1 ст.70 КК України.

Відповідно до ч.2 ст. 59 КК України конфіскація майна встановлюється за тяжкі та особливо тяжкі корисливі злочини, а також за злочини проти основ національної безпеки України та громадської безпеки незалежно від ступеня їх тяжкості і може бути призначена лише у випадках, спеціально передбачених в Особливій частині цього Кодексу.

Враховуючи, що ОСОБА_7 вчинив злочин проти основ національної безпеки України (ч.2 ст.111 КК України) та проти громадської безпеки (ч.1 ст. 258-3 КК України, ч.2 ст. 260 КК України), cуд вирішив застосувати конфіскацію всього майна, належного ОСОБА_7 на праві власності.

Відповідно до ч. 5 ст. 72 КК України попереднє ув`язнення зараховується судом у строк покарання у разі засудження до позбавлення волі день за день або за правилами, передбаченими у частині першій цієї статті.

Керуючись ст.ст. 349, 368, 370-371, 374, 394 КПК України, ст. ст. 59, 70, 72, 111, 258-3, 260 КК України, суд -

У Х В А Л И В:

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винуватим у вчиненні кримінальних правопорушень, передбаченихч. 2 ст. 111, ч. 2 ст. 260, ч. 1 ст. 258-3 КК України і призначити йому покарання за:

ч. 2 ст. 111 КК України у виді 15 (п`ятнадцяти) років позбавлення волі з конфіскацією всього майна, належного йому на праві власності;

ч. 2 ст. 260 КК України у виді 7 (семи) років позбавлення волі з конфіскацією всього майна, належного йому на праві власності;

ч. 1 ст. 258-3 КК України у виді 10 (десяти) років позбавлення волі з конфіскацією всього майна, належного йому на праві власності.

На підставі ч. 1 ст. 70 КК України за сукупністю кримінальних правопорушень, шляхом поглинення менш суворих покарань більш суворим, призначити ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , остаточне покарання у виді 15 (п`ятнадцяти) років позбавлення волі з конфіскацією всього майна, належного йому на праві власності.

Відповідно до ч. 2 ст. 394 КПК України цей вирок не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним відповідно до положень частини третьої статті 349 КПК України.

На вирок може бути подана апеляційна скарга до Київського апеляційного суду через Солом`янський районний суд м. Києва протягом 30-ти днів з дня його проголошення.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку і його копія після проголошення негайно вручається обвинуваченому, захиснику та прокурору.

Головуючий суддя ОСОБА_8

Судді ОСОБА_9

ОСОБА_10