УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25.12.2023 року м.Одеса

Слідчий суддя Київського районного суду м. Одеси ОСОБА_1 за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , підозрюваного ОСОБА_4 його захисника адвоката ОСОБА_5 , розглянувши клопотання слідчого СУ ГУНП в Одеській області ОСОБА_6 погоджене з прокурором відділу Одеської обласної прокуратури ОСОБА_3 , про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженецьм. Одеси, громадянин України, неодруженого, неповнолітних дітей не має, працює ТОВ «Стікон» сантехніком, зареєстрований та проживаючий до затримання за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

якому повідомлено про підозру у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 14, ч. 4 ст. 187 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

Як вбачається з клопотання, в листопаді 2023 року, більш точну дату та час в ході досудового розслідування не встановлено, ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , вступили у попередню змову, з метою особистого збагачення за рахунок вчинення злочинів проти власності, зокрема розбійного нападу.

Так, у невстановлений досудовим розслідуванням час та місці, але не пізніше 19.11.2023 ОСОБА_7 розуміючи, що вчинення такого злочину потребує залучення інших осіб, які будуть об`єднанні єдиним умислом, запропонував своїм знайомим ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_4 та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 незаконно збагатитися за рахунок майна та грошових коштів інших осіб, шляхом вчинення розбійного нападу, на що останні надали свою добровільну згоду, таким чином вступивши у попередню змову.

З метою досягнення єдиної мети, ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 та ОСОБА_4 розробили план протиправних дій та розподілили між собою обов`язки. Відповідно до такого плану, ОСОБА_8 користуючись відомостями щодо осіб похилого віку, яким нараховуються благодійні виплати благодійною фундацією «Хесед Шаарей Ціон», надала ОСОБА_7 особисті дані ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_5 та адресу її фактичного проживання. Крім того, ОСОБА_8 , яка до 2019 року являлась соціальним працівником благодійної фундації « ОСОБА_11 », використовуючи довірливі відносини з потерпілою ОСОБА_10 , які склалися за час її роботи у вказаній благодійній фундації, неодноразово, з метою проведення розвідки приходила за місцем, де потерпіла займалась вуличною торгівлею харчових продуктів і спілкувалась з нею щодо складу її сім`ї, а також телефонувала і розпитувала її про те, з ким вона проживає на період перебування її доньки ОСОБА_12 закордоном.

Далі, з метою реалізації раніше визначеного спільного умислу, спрямованого на особисте незаконне збагачення, шляхом вчинення розбійного нападу, ОСОБА_7 передав отримані від ОСОБА_8 відомості щодо об`єкта розбійного нападу, а саме ОСОБА_10 , ОСОБА_9 та ОСОБА_4 .

Відтак, у невстановлений досудовим розслідуванням час та місці, але не пізніше 19.11.2023 ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 та ОСОБА_4 обрали об`єктом вчинення свого злочину ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_5 та адресу її фактичного проживання, а саме: АДРЕСА_2 .

Надалі, визначивши майно ОСОБА_10 об`єктом свого злочинного посягання, з метою забезпечення належного підготування до вчинення злочину, підбору відповідних заходів конспірації та необхідних засобів для вчинення злочину, ОСОБА_9 , ОСОБА_4 та ОСОБА_7 впродовж декількох днів здійснювали ретельне візуальне спостереження за квартирою АДРЕСА_3 , а саме: 19.11.2023 близько 19:15 год. ОСОБА_4 , ОСОБА_9 та ОСОБА_7 ; 20.11.2023 близько 15:06 год. ОСОБА_9 ; 23.11.2023 близько 16:59 год. ОСОБА_9 та ОСОБА_4 ; 27.11.2023 близько 17:27 год. ОСОБА_9 та ОСОБА_4 ; 19.12.2023 близько 19:58 год. ОСОБА_9 та ОСОБА_4 ; 20.12.2023 близько 20:01 год. ОСОБА_9 та ОСОБА_4 , 21.12.2023 близько 20:13 год., а саме кожного разу оглядали прилеглу територію, спостерігали за обстановкою у зазначеній квартирі, з метою підготовки злочину, визначення безпечного шляху підходу та відходу, для забезпечення уникнення викриття злочинних дій чи затримання під час вчинення розбійного нападу. Крім цього ОСОБА_9 та ОСОБА_4 під час підготовки зробили надрізи гідравлічними ножицями на металевій решітці, за якою знаходилось вікно у вітальню потерпілої.

Зібравши необхідну інформацію, ОСОБА_9 та ОСОБА_4 вжили необхідних заходів для забезпечення вчинення розбійного нападу на ОСОБА_10 , а саме: придбали пластикові хомути, тканинні рукавиці, темний одяг та взуття, маски типу «балаклави», липку стрічку типу «скотч», тощо, а також підготували інструмент, за допомогою якого можливо забезпечити проникнення до квартири потерпілої через вікно, а саме: гідравлічні ножиці, викрутку та інші допоміжні.

Закінчивши підготовку до вчинення злочину, 20.12.2023 близько 15:38 год. ОСОБА_4 прибув на автомобілі марки «Acura RSX», в кузові чорного кольору, державний реєстраційний номер НОМЕР_1 за адресою: м.Одеса, вул.Ільфа і Петрова, заздалегідь залишивши вказаний автомобіль поблизу будинку потерпілої, таким чином забезпечивши собі можливість швидко та безперешкодно втекти з місця вчинення злочину.

В подальшому, 21.12.2023 близько 15:00 год. ОСОБА_4 та ОСОБА_9 зустрілись за адресою проживання останнього, а саме за адресою: АДРЕСА_4 , звідки близько 19:36 год. на маршрутному таксі № 191 направились до адреси мешкання потерпілої, з метою конспірації своїх дій та уникнення можливої фіксації маршруту їх пересування на транспортному засобі, камерами відеоспостереження. Прибувши о 20:13 год. до адреси мешкання потерпілої, а саме до будинку АДРЕСА_5 , ОСОБА_9 та ОСОБА_4 почали здійснювати перевірочні заходи: підійшовши з обох сторін вказаного будинку, почали спостерігати через вікна за обстановкою у квартирі потерпілої, періодично повертаючись до салону автомобіля марки «Acura RSX», в кузові чорного кольору, державний реєстраційний номер НОМЕР_1 , та обговорюючи план своїх подальших дій.

Взявши заздалегідь підготовлені засоби для вчинення розбійного нападу, ОСОБА_9 та ОСОБА_4 попрямували до будинку АДРЕСА_5 , де мешкає потерпіла ОСОБА_10 .

Далі, ОСОБА_9 підійшов до вказаного будинку, де піднявся до вікна вказаної квартири, причепившись за решітку та використовуючи заздалегідь підготовлене обладнання, а саме ножиці по металу, за допомогою яких перекусив решітку у чотирьох місцях, отримавши доступ до вікна, при цьому ОСОБА_4 залишився неподалік, спостерігати за навколишньою обстановкою, з метою попередження спільника в разі появи осіб, які б могли викрити їх злочинні дії.

Надалі, 22.12.2023 близько 19:31 год. ОСОБА_4 та ОСОБА_9 зустрілись за адресою: м.Одеса, Михайлівський сквер, звідки близько 19:36 год. на маршрутному таксі №191 направились до адреси мешкання потерпілої, з метою конспірації своїх дій та уникнення можливої фіксації маршруту їх пересування на транспортному засобі, камерами відеоспостереження. Прибувши о 20:12 год. до адреси мешкання потерпілої, а саме до будинку АДРЕСА_5 , ОСОБА_9 та ОСОБА_4 почали здійснювати перевірочні заходи: підійшовши з обох сторін вказаного будинку, почали спостерігати через вікна за обстановкою у квартирі потерпілої, періодично повертаючись до салону автомобіля марки «Acura RSX», в кузові чорного кольору, державний реєстраційний номер НОМЕР_1 , та обговорюючи план своїх подальших дій.

Взявши заздалегідь підготовлені засоби для вчинення розбійного нападу, ОСОБА_9 та ОСОБА_4 попрямували до будинку АДРЕСА_5 , де мешкає потерпіла ОСОБА_10 .

Далі, ОСОБА_9 підійшов до вказаного будинку, де піднявся до вікна вказаної квартири, причепившись за решітку та використовуючи заздалегідь підготовлене обладнання, а саме викрутку, за допомогою якої віджав вікно та проник до квартири потерпілої, слідом за яким до квартири у такий же спосіб проник ОСОБА_4 , з метою скоєння розбійного нападу, при цьому достовірно знаючи про те, що потерпіла ОСОБА_10 повинна була знаходитись за місцем свого мешкання.

Однак, 23.12.2023 о 03:57 год. протиправні дії ОСОБА_9 та ОСОБА_4 припинено та вони затримані співробітниками поліції на місці вчинення злочину під час намагання зникнути з місця вчинення.

У вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.14,

ч.4 ст.187 КК України, обґрунтовано підозрюється ОСОБА_4 ,

ІНФОРМАЦІЯ_1 , за кваліфікуючими ознаками: готування до нападу з метою заволодіння чужим майном, поєднаного із погрозою застосування насильства небезпечного для життя особи, яка зазнала нападу (розбій), вчиненого за попередньою змовою групою осіб, поєднаного з проникненням у житло, вчиненого в умовах воєнного стану.

ОСОБА_4 23.12.2023 затримано в порядку, передбаченому ст.208 КПК України та повідомлено про підозру у вчиненні зазначеного кримінального правопорушення.

Слідча звернулася до слідчого судді з клопотанням про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, обґрунтовуючи його наявністю ризиків, передбачених п.п.1,2,3,4,5 ч.1 ст.177 КПК України.

Прокурор в судовому засіданні клопотання підтримав у повному обсязі та просив його задовольнити.

Захисник в судовому засіданні проти задоволення клопотання слідчого заперечував, вказав, що ризики органом досудового розслідування не доведені, є необґрунтованими. Пояснив, що підозрюваний має міцні соціальні зв`язки, працює сантехніком у ТОВ «Стікон». Просив відмовити у задоволенні клопотання.

Підозрюваний в судовому засіданні підтримав позицію свого захисника.

Вивчивши клопотання та матеріали які обґрунтовують доводи клопотання, вислухавши думку учасників судового засідання, слідчий суддя приходить до наступного.

Відповідно до ч.1 ст.194 КПК України, під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Згідно ч.4 ст.194 КПК України, якщо при розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу прокурор доведе обставини, передбачені пунктами 1 та 2 частини першої цієї статті, але не доведе обставини, передбачені пунктом 3 частини першої цієї статті, слідчий суддя, суд має право застосувати більш м`який запобіжний захід, ніж той, який зазначений у клопотанні, а також покласти на підозрюваного, обвинуваченого обов`язки, передбачені частиною п`ятою цієї статті, необхідність покладення яких встановлена з наведеного прокурором обґрунтування клопотання.

Згідно ч.1 ст.183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частиною п`ятою статті 176 цього Кодексу.

При розгляді клопотання слідчого, виконуючи вимоги ст.17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», слідчий суддя застосовує Конвенцію «Про захист прав людини і основоположних свобод» (далі «Конвенція») та практику Європейського суду з прав людини (далі ЄСПЛ), як джерело права.

Відповідно до практики ЄСПЛ, «обґрунтованість підозри, на якій має ґрунтуватись арешт, складає суттєву частину гарантії від безпідставного арешту і затримання, закріпленої у статті 5 § 1 (с) Конвенції, передбачає наявність обставин або відомостей, які переконали б неупередженого спостерігача, що ця особа, можливо, вчинила певний злочин» (K.F. проти Німеччини, 27.11.1997 р., § 57).

Згідно п.32 рішення Європейського суду з прав людини у справі «Фокс, Кембелл і Гартлі проти Сполученого Королівства» від 30.08.1990 року, та відповідно до п.219 рішення у справі «Нечипорук та Йонкало проти України» («NechiporukandYonkalo v. Ukraine») від 21 квітня 2011 року, заява №42310/04 суд повторює, що термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення.

Згідно з практикою ЄСПЛ, зокрема п. 48 рішення «Чеботарь проти Молдови» №35615/06 від 13.11.07 року - Європейський Суд з прав людини зазначив «Суд повторює, що для того, щоб арешт по обґрунтованій підозрі був виправданий у відповідності з статтею 5 & 1 (с), поліція не зобов`язана мати докази, достатні для пред`явлення обвинувачення, ні в момент арешту ні під час перебування заявника під вартою. Також не обов`язково, щоб затриманій особі були, по кінцевому рахунку, пред`явлені обвинувачення, або щоб ця особа була піддана суду. Метою попереднього тримання під вартою є подальше розслідування кримінальної справи, яке повинно підтвердити або розвіяти підозру, яка є підставою для затримання».

Крім того, слідчий суддя враховує правову позицію ЄСПЛ, викладену у рішенні за скаргою «Ферарі-Браво проти Італії», відповідно до якої затримання та тримання особи під вартою, безумовно, можливе не лише у випадку доведеності факту вчинення злочину та його характеру, оскільки така доведеність сама по собі і є метою досудового розслідування, досягненню цілей якого і є тримання під вартою.

Згідно з позицією Європейського суду з прав людини, викладеною в п.84 рішення ЄСПЛ від 10.02.2011 року в справі «Харченко проти України», п.4 ст.5 Конвенції передбачає право заарештованих або затриманих осіб на судовий контроль щодо матеріально-правових і процесуальних підстав позбавлення їх волі, що, з погляду Конвенції, є найважливішими умовами забезпечення «законності». Це означає, що суд відповідної юрисдикції має перевірити не тільки питання дотримання процесуальних вимог національного законодавства, але й обґрунтованість підозри, яка послужила підставою для затримання, і законність мети, з якою застосовувались затримання та подальше тримання під вартою (див. справу «Буткевічус проти Литви» (Butkeviciusv. Lithuania) № 48297/99, п. 43, ЄКПЛ 2002-ІІ).

Крім того, Європейський суд з прав людини у п.п. 68-69 Рішення від 17.10.2013 року у справі «Таран проти України» зазначив, що пункт 1 статті 5 Конвенції вимагає, що для того, щоб позбавлення свободи не вважалося свавільним, не достатньо того, щоб цей захід здійснювався відповідно до національного законодавства; він також має бути необхідним за конкретних обставин (див. рішення від 27 лютого 2007 року у справі «Нештяк проти Словаччини» (Neљќбk v. Slovakia), заява № 65559/01, п. 74). На думку Суду, тримання під вартою відповідно до підпункту «с» пункту 1 статті 5 Конвенції має втілювати вимогу пропорційності, яка обумовлює існування обґрунтованого рішення, яким здійснюється оцінка відповідних аргументів «за» і «проти» звільнення (див. рішення у справі «Ладент проти Польщі» (Ladent v. Poland), заява № 11036/03, п. 55, ECHR 2008-... (витяги), і від 14 жовтня 2010 року у справі «Хайредінов проти України» (Khayredinov v. Ukraine), заява № 38717/04, п. 86).

Суд також постановив, що пункт 3 статті 5 Конвенції вимагає, що обґрунтування будь-якого строку тримання під вартою, незалежно від того, наскільки коротким він є, має бути переконливо продемонстроване владою. Аргументи «за» і «проти» звільнення, включаючи ризик того, що обвинувачений може перешкоджати належному провадженню у справі, не повинні оцінюватись абстрактно (in abstracto), але мають підтверджуватися фактичними даними. Ризик того, що обвинувачений може переховуватися, не може оцінюватися виключно на підставі ступеня тяжкості можливого покарання. Він має оцінюватися з урахуванням ряду інших відповідних факторів, які можуть або підтвердити існування можливості переховування обвинуваченим, або доведуть, що така можливість є настільки невеликою, що вона не може обґрунтовувати досудове ув`язнення (див. рішення від 4 жовтня 2005 року у справі «Бекчєв проти Молдови» (Becciev v. Moldova), заява № 9190/03, пункти 56 і 59, з подальшими посиланнями).

Разом з тим, згідно п.99 рішення ЄСПЛ у справі «Геращенко проти України», визначаючи доцільність звільнення або подальшого тримання особи під вартою, відповідні органі державної влади зобов`язані розглянути також альтернативні заходи забезпечення її явки до суду.

Як вбачається з матеріалів клопотання, письмове повідомлення про підозру у вчиненні ОСОБА_4 кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.14, ч.4 ст.187 КК України, складено, оголошено та вручено підозрюваному 23.12.2023 року.

Обґрунтованість підозри у вчиненні ОСОБА_4 кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.14, ч.4 ст.187 КК України підтверджується дослідженими в судовому засіданні доказами, які наявні в матеріалах клопотання, а саме: проведеними негласними слідчими (розшуковими) діями, а саме зняття інформації з електронних телекомунікаційних мереж; обстеження публічно недоступних місць, житла чи іншого володіння особи, а саме автомобілів; візуального спостереження за особою; аудіо-, відеоконтроль особи; протоколами огляду місця події від 23.12.2023, за адресою: АДРЕСА_2 , в ході яких зафіксовано обставини вчиненого кримінального правопорушення, виявлено та вилучено знаряддя вчинення злочину, слідову інформацію та інші речі і предмети, які мають значення речових доказів у кримінальному провадженні; протоколами обшуків від 23.12.2023 за місцями мешкання ОСОБА_9 , ОСОБА_13 , ОСОБА_4 , ОСОБА_7 та ОСОБА_8 , а також в інших приміщеннях та транспортних засобах, належних останнім, в ході яких виявлено та вилучено речі та предмети, що мають значення доказів у кримінальному провадженні, зокрема знаряддя вчинення злочинів, а також майно, що було предметом вчинених злочинів; протоколом допиту потерпілої ОСОБА_10 від 23.12.2023; також іншими доказами, які в своїй сукупності доводять факт вчинення кримінальних правопорушень.

При вирішенні питання про наявність ризиків, передбачених ст.177 КПК України, слідчий суддя виходить з наступного. Так, враховуючи обставини можливого вчинення кримінального правопорушення, тяжкість злочину, в якому підозрюється ОСОБА_4 , покарання, яке йому загрожує у випадку визнання його винним у його вчиненні, беручи до уваги наслідки, які були спричиненні в результаті вчинення такого кримінального правопорушення, у вигляді, зокрема, способу, у який злочин був вчинений, вчинення кримінального правопорушення відносно осіб похилого віку, у військовий час, особу підозрюваного враховуючи, що вказаний злочин відноситься до категорії тяжких злочинів, слідчий суддя приходить до переконання про наявність ризиків передбачених п.п.1,3,5 ч.1 ст. 177 КПК України, а саме: у вигляді можливого переховування підозрюваного від органів досудового розслідування та суду; незаконного впливу на свідків, потерпілих та інших підозрюваних, оскільки станом на теперішній час у кримінальному провадженні встановлено та допитано не всіх свідків та потерпілих, покази яких мають істотне значення для проведення повного, всебічного та неупередженого досудового розслідування. Зазначений ризик обумовлений також тим, що підозрюваний добре обізнаний щодо місць проживання потерпілих, їх родинних зв`язків, оскільки протягом тривалого часу збирав інформацію про них та спостерігав за ними; ризику вчинити інше кримінальне правопорушення.

Разом з тим, слідчий суддя зазначає, що стороною обвинувачення не доведено існування ризику передбаченого п.2 ч.1 ст.177 КПК України та наявність ризику передбаченого п.4 ч.1 ст.177 КПК України.

На підставі викладеного, слідчий суддя приходить до переконання, що клопотання сторони обвинувачення є обґрунтованим, а відповідний запобіжний захід достатнім для забезпечення належної процесуальної поведінки підозрюваного та запобігання ризикам, передбаченим ч.1 ст.177 КПК України.

З урахуванням встановлених в судовому засіданні ризиків та обставин кримінального правопорушення, а також обґрунтованості клопотання сторони обвинувачення, підстав для застосування більш м`яких запобіжних заходів відносно підозрюваного в судовому засіданні встановлено не було.

Доводи захисту щодо наявності у підозрюваного міцних соціальних зв`язків, постійного місця роботи суттєво не зменшують встановлених ризиків, але можуть бути враховані під час розгляду обвинувального акту.

Відповідно до п.п.1, 2 ч.4 ст.183 КПК України, слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, враховуючи підстави та обставини, передбачені статтями 177 та 178 цього Кодексу, має право не визначати розмір застави у кримінальному провадженні: щодо злочину, вчиненого із застосуванням насильства або погрозою його застосування.

З урахуванням викладеного, враховуючи, що кримінальне правопорушення вчинене із застосуванням насильства та погрозою його застосування відносно осіб похилого віку, слідчий суддя приходить до переконання про необхідність застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою без визначення розміру застави.

Керуючись ст.ст. 176-178, 183, 184, 193, 194, 196 КПК України, слідчий суддя

У Х В А Л И В :

Клопотання слідчого СУ ГУНП в Одеській області ОСОБА_6 погоджене з прокурором відділу Одеської обласної прокуратури ОСОБА_3 , про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою ОСОБА_4 задовольнити частково.

Застосувати до підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком до 19 лютого 2024 року включно.

Ухвала підлягає негайному виконанню після її проголошення.

Ухвала може бути оскаржена до Одеського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Подання апеляційної скарги зупиняє набрання ухвалою законної сили, але не зупиняє її виконання.

Слідчий суддя ОСОБА_1