Справа № 130/1017/22
Провадження №11-кп/801/1140/2023
Головуючий у суді 1-ї інстанції: ОСОБА_1
ВІННИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 жовтня 2023 року м. Вінниця

Вінницький апеляційний суд у складі:

головуючого-судді ОСОБА_2

суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4

при секретарі судового засідання ОСОБА_5

за участі учасників кримінального провадження:

обвинуваченого ОСОБА_6 (в режимі відеоконференції)

та його захисника ОСОБА_7

розглянув у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу захисника ОСОБА_7 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_6 на ухвалу Жмеринського міськрайонного суду Вінницької області від 04 жовтня 2023 року у кримінальному провадженню, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 15 квітня 2023 року за № 0000206,

якою відмовлено в задоволенні клопотання сторони захисту про зміну запобіжного заходу з тримання під вартою на домашній арешт та задоволено клопотання прокурора, продовжено запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів, до 02.12.2023 включно, відносно

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Жмеринка Вінницької області, з повною загальною середньою освітою, непрацюючого, неодруженого, мешканця АДРЕСА_1 , раніше судимого:

-24 вересня 2015 року Жмеринським міськрайонним судом за ч.2 ст.289, ч.2 ст.389 КК України до 5 років 1 місяця позбавлення волі;

-11 листопада 2019 року Могилів-Подільським міськрайонним судом Вінницької області за ч.1 ст.391 КК України до позбавлення волі на строк 1 рік 2 місяці 12 днів, звільнений 22.01.2021 року по відбуттю строку покарання,

- який обвинувачується у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.4 ст.186, ч.1 ст.190 КК України.

Зміст судового рішення та встановлені судом першої інстанції обставини.

В провадженні Жмеринського міськрайонного суду знаходиться кримінальне провадження по обвинуваченню ОСОБА_6 у вчиненні кримінальних правопорушень, відповідальність за які передбачена ч.4 ст.186, ч.1 ст.190 КК України.

Наразі в судове засідання не з`явився потерпілий ОСОБА_8 , який раніше подав заяву щодо проведення подальшого судового розгляду без його участі, проти чого решта учасників кримінального провадження не заперечили.

В судовому засіданні прокурор ОСОБА_9 заявив клопотання про продовження на 60 днів строку тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_6 , посилаючись на обставини того, що ризики можливості останнього переховуватись від суду та вчинити інше кримінальне правопорушення не зникли та не зменшилися. Вказав, що за наявності обґрунтованого обвинувачення у вчиненні тяжкого умисного злочину та умисного кримінального проступку, обвинувачений ОСОБА_6 раніше притягувався до кримінальної відповідальності та має непогашену судимість; він не має власного стабільного доходу та міцних соціальних зв`язків, що втримали б його від зміни місця проживання з метою уникнення кримінальної відповідальності, а також усвідомлює тяжкість покарання, що йому загрожує, у зв`язку з чим може залишити місце свого проживання задля уникнення кримінальної відповідальності. Вважає, що більш м`які запобіжні заходи, аніж тримання під вартою не забезпечуватимуть запобігання вказаним ризикам.

Захисник ОСОБА_7 та обвинувачений ОСОБА_6 кожен заперечили проти продовження строку тримання під вартою. Просили змінити запобіжний захід обвинуваченому ОСОБА_6 з тримання під вартою на цілодобовий домашній арешт, який вважають достатнім для належного виконання ним процесуальних обов`язків.

Обвинувачений ОСОБА_6 заявив, що він не вбачає доказів доцільності його подальшого утримання під вартою. Стороною захисту також надано документальні підтвердження належності на праві власності обвинуваченому ОСОБА_6 1/5 частини житлового будинку АДРЕСА_1 , а також його реєстрації за даною адресою.

Потерпілий ОСОБА_10 у вирішенні даного клопотання підтримав думку сторони захисту.

Ухвалою Жмеринського міськрайонного суду Вінницької області від 04 жовтня 2023 року відмовлено у задоволенні клопотання сторони захисту про зміну обвинуваченому ОСОБА_6 запобіжного заходу з тримання під вартою на цілодобовий домашній арешт.

Клопотання прокурора задоволено.

Запобіжний захід у виді тримання під вартою, застосований щодо обвинуваченого ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ухвалою слідчого судді Жмеринського міськрайонного суду Вінницької області від 17.04.2023 року, продовжено на 60 днів, тобто до 02.12.2023 року включно.

Вирішуючи питання щодо доцільності продовження обвинуваченому ОСОБА_6 строку тримання під вартою суд першої інстанції виходив не з принципу автоматичного його продовження, а з необхідності уникнення обвинуваченим ризиків, визначених ст.177 КПК України, а саме: запобігання спробам обвинуваченого переховуватися від суду або вчинити інше кримінальне правопорушення.

Також судом було враховано особу обвинуваченого ОСОБА_6 та його повнолітній вік, характер та обсяг висунутого йому обвинувачення, тяжкість покарання, що загрожує в разі визнання його винуватим, у їх взаємозв`язку з можливими ризиками, на які вказано прокурором, та чинність власне яких із потребою їх запобігання не заперечено стороною захисту з огляду на їхню вимогу застосування щодо ОСОБА_6 цілодобового домашнього арешту, що у сталій юридичній практиці прирівнюється до тримання під вартою. Встановлено, що обвинувачений ОСОБА_6 не працевлаштований офіційно, не перебуває у зареєстрованому шлюбі, не має на утриманні неповнолітніх дітей, непрацездатних осіб чи осіб похилого віку, що свідчить про відсутність у нього міцних соціальних зв`язків та легальних джерел постійного доходу, а притягнення його раніше до кримінальної відповідальності за вчинення умисного злочину, покарання за яким він відбував у виді позбавлення волі реально, не стало для нього достатнім стримуючим фактором після його звільнення, а тому він здатен вчинити інше кримінальні правопорушення або переховуватись від суду з метою уникнення відповідальності.

Разом з тим, судом було встановлено, що на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом від 03.02.2011 року обвинуваченому ОСОБА_6 належить 1/5 частина житлового будинку АДРЕСА_1 , щодо якого здійснено державну реєстрацію у встановленому порядку. Також за відомостями домової книги з 11.01.2012 року є зареєстрованим місце його проживання за вказаною адресою.

Однак вважав, що дані обставини не можуть слугувати достатньою підставою для зміни обвинуваченому ОСОБА_6 раніше обраного запобіжного заходу з тримання під вартою на цілодобовий домашній арешт, оскільки не гарантуватимуть запобігання встановленим ризикам, так як ці обставини існували й на час застосування щодо ОСОБА_6 чинного запобіжного заходу у виді тримання під вартою, а відтак сама лише їх наявність не зменшує цих ризиків.

Також стороною захисту будь-яких об`єктивних даних, які б безумовно вказували на зміну або відсутність обставин, передбачених ч.1 ст.194 КПК України, які раніше слугували підставою для обрання та продовження обвинуваченому ОСОБА_6 запобіжного заходу у виді тримання під вартою, суду не представлено, у зв`язку з чим у задоволенні клопотання сторони захисту про зміну раніше обраного запобіжного заходу ОСОБА_6 з тримання під вартою на цілодобовий домашній арешт суд вважав відмовити.

Таким чином, з огляду на відсутність виключних обставин щодо неможливості застосування відносно обвинуваченого ОСОБА_6 виняткового запобіжного заходу, суд прийшов до висновку, що строк тримання під вартою відносно нього підлягає продовженню за невстановлення достовірних підстав для можливості застосування йому жодного іншого більш м`якого запобіжного заходу, у тому числі цілодобового домашнього арешту, як такого, що недостатні для запобігання вказаним ризикам та забезпечення виконання останнім процесуальних обов`язків.

При цьому суд першої інстанції об`єктивно зважав на обставини того, що встановлений обвинуваченому ОСОБА_6 грошовий розмір застави в розмірі 50160 грн, який становить двадцять прожиткових мінімумів для працездатних осіб, відповідаючи мінімальному передбаченому законом розміру застави щодо особи, обвинуваченої у вчиненні тяжкого злочину, об`єктивно не становить нездоланих обмежень використання ним права на більш м`який вид альтернативного запобіжного заходу.

Вимоги апеляційної скарги та узагальнені доводи особи, що її подала.

В апеляційній скарзі захисник ОСОБА_7 просить скасувати ухвалу Жмеринського міськрайонного суду Вінницької області від 04.10.2023, ухвалити нову ухвалу, про застосування до ОСОБА_6 міри запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього решту.

Вимоги апеляційної скарги обґрунтовує тим, що оскаржуване судове рішення не відповідає обставинам встановленим під час судового розгляду провадження, зокрема особі обвинуваченого. ОСОБА_6 не має намірів уникнути судового розгляду, впливати на потерпілих чи переховуватися від суду. В разі доведеності його вини він готовий понести передбачене законом покарання. Вважає, що ризики, передбачені ст.177 КПК України відсутні.

Також сторона захисту звернула увагу суду на те, що ОСОБА_6 має постійне місце проживання, позитивно характеризується за місцем свого проживання, потерпілі у разі доведеності вини ОСОБА_6 просять суворо його не карати, а тому є підставним та виправданим перебування ОСОБА_6 під час судового розгляд провадження під цілодобовим домашнім арештом.

Позиції учасників судового розгляду

У судовому засіданні захисник ОСОБА_7 та обвинувачений ОСОБА_6 підтримали апеляційну скаргу, просили її задовольнити та застосувати до обвинуваченого запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту

Прокурор ОСОБА_9 в судове засідання не прибув з поважних причин. На адресу суду надіслав клопотання про розгляд апеляційної скарги адвоката ОСОБА_7 в інтересах ОСОБА_6 у його відсутність, у зв`язку із зайнятістю в інших кримінальних провадженнях в Жмеринському міськрайонному суді Вінницької області. В задоволенні апеляційної скарги захисника просив відмовити, у зв`язку з продовженням існування ризиків, передбачених ст.177 КПК України та встановлених оскаржуваною ухвалою суду першої інстанції, та які не зменшились. Звернув увагу суду на те, що ОСОБА_6 вчинив тяжкий злочин, раніше неодноразово засуджувався за вчинення тяжких злочинів, у разі визнання останнього винним, йому загрожує реальна міра покарання у виді позбавлення волі, тому вважає, що існує реальний ризик ухилення від явки обвинуваченого в судові засідання.

Захисник та обвинувачений не заперечували щодо проведення вказаного судового розгляду за відсутності прокурора, наявність клопотання прокурора про поважність неявки, також клопотань про відкладення судового провадження не надходило, за таких обставин апеляційний розгляд проведено за відсутності прокурора ОСОБА_9 .

Мотиви і висновки суду.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення учасників судового провадження, дослідивши матеріали судового провадження та перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла наступного висновку.

Відповідно до ч.1 ст.404 КПК України, суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Статтею 370 КПК України встановлено, що судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим.

За правилами ст.177 КПК України підставою для застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави суду вважати, що обвинувачений може здійснити дії, передбачені ч.1 цієї статті.

Крім того, при вирішенні питання про обрання, продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою суд повинен врахувати обставини, передбачені ст.178 КПК України, зокрема, тяжкість кримінального правопорушення, у вчиненні якого обвинувачується особа та дані, які її характеризують і можуть свідчити на користь збільшення (зменшення) ризику переховування від правосуддя чи інших способів неналежної процесуальної поведінки.

Відповідно до частини 1 статті 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченими статтею 177 цього Кодексу.

Як встановлено апеляційним судом, 04.10.2023 Жмеринським міськрайонним судом Вінницької області, на розгляді якого перебуває кримінальне провадження щодо ОСОБА_6 за ч. 4 ст. 186, ч.1 ст.190 КК України, в порядку ст. 331 КПК України було розглянуто клопотання прокурора про продовження строку тримання під вартою останнього.

Вирішуючи питання про продовження строку застосування запобіжного заходу, суд першої інстанції дослідив обставини з якими закон пов`язує можливість подальшого тримання ОСОБА_6 під вартою, та дійшов висновку про існування тих обставин, які перешкоджають завершенню судового розгляду до закінчення дії попередньої ухвали. Судом встановлено, що процесуальні ризики, передбачені ст. 177 КПК України не зменшились і виправдовують подальше тримання обвинуваченого під вартою.

Апеляційний суд вважає, що суд першої інстанції ретельно перевірив доводи прокурора про доцільність продовження тримання під вартою ОСОБА_6 та доводи захисту щодо зміни обвинуваченому запобіжного заходу на цілодобовий домашній арешт, чи інший більш м`який запобіжний захід, належно з`ясував обставини, які мають значення для вирішення цього питання.

Своїми діями ОСОБА_6 показав свою зневагу до існуючих правил і норм поведінки, вчиняючи кримінальні правопорушення в умовах воєнного стану переслідуючи корисливу мету легкої наживи та незаконного збагачення, проявив самовпевненість у безкарності за свої вчинки.

Колегія суддів не погоджується з доводами захисника про відсутність продовження існування ризиків, передбачених частиною 1 статті 177 КПК України, оскільки ризиком у контексті кримінального провадження є певна ступінь ймовірності того, що особа, вдасться до вчинків, які будуть перешкоджати судовому розгляду, або ж створять загрозу суспільству.

При цьому, КПК України не вимагає доказів того, що підозрюваний, обвинувачений обов`язково (поза всяким сумнівом) здійснюватиме відповідні дії, однак вимагає доказів того, що він має реальну можливість їх здійснити у конкретному кримінальному провадженні в майбутньому.

Надаючи оцінку можливості обвинуваченого ОСОБА_6 переховуватися від суду або незаконно впливати на свідків та потерпілих, суд бере до уваги те, що існує певна ймовірність того, що останній з метою уникнення покарання, передбаченого за вчинене кримінальне правопорушення, може вдатися до відповідних дій.

Крім того, колегія суддів також не може погодитися з доводами апеляційної скарги щодо скасування обвинуваченому запобіжного заходу у виді тримання під вартою та застосування запобіжного заходу у виді цілодобового домашнього арешту, оскільки при розгляді питання щодо обрання чи продовження запобіжного заходу у виді тримання під вартою слід враховувати також і тяжкість звинувачення у сукупності з іншими обставинами кримінального провадження.

Встановлено, що ОСОБА_6 обвинувачується у вчиненні тяжкого злочину, передбаченого ч.4 ст.186 КК України, та у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч.1 ст.190 КК України.

Тому з урахуванням фактичних обставин інкримінованих ОСОБА_6 кримінальних правопорушень, одне з яких є тяжким злочином та його наслідків, тяжкості кримінального покарання, яке загрожує обвинуваченому в разі визнання його винним, рішення суду щодо продовження строку запобіжного заходу є законним та обґрунтованим, не суперечить вимогам ст.5 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, оскільки в справі існують реальні ознаки справжнього суспільного інтересу, який незважаючи на презумпцію невинуватості, переважає принцип поваги до особистої свободи. Окрім того, рішення суду про продовження строку тримання під вартою цілком відповідає практиці Європейського Суду з прав людини, яка свідчить про те, що рішення суду повинно забезпечити не тільки права обвинуваченого, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів, що вимагає від суду більшої суворості в оцінці порушень цінностей суспільства.

На переконання колегії суддів, саме внаслідок суспільної небезпечності таких дій є об`єктивні підстави вважати, що обвинувачений ОСОБА_6 , маючи схильність до вчинення злочинів, перебуваючи на волі може переховуватись від суду, незаконно впливати на свідків та потерпілих, вчинити інше кримінальне правопорушення, що в свою чергу призведе до порушення розумних строків судового розгляду, а також до неналежного дотримання обвинуваченим його процесуальних прав та обов`язків.

Тому подальше продовження тримання під вартою обвинуваченого ОСОБА_6 не порушує його права на свободу та особисту недоторканність, гарантованого статтею 5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, а також права, передбачені Конституцією України.

Вказаний запобіжний захід є пропорційним тому ступеню небезпеки, ризики якого існують у кримінальному провадженні, а також тим завданням, які має досягти суд. Матеріали провадження не містять переконливих даних про застереження, які б унеможливлювали перебування обвинуваченого під вартою. Окрім того, такі дані в судове засідання апеляційного суду надані не були.

Водночас доводи захисника, що обвинувачений ОСОБА_6 має постійне місце проживання, сім`ю, позитивно характеризується, колегія суддів приймає до уваги та вважає обґрунтованими, однак зазначені обставини не можуть бути підставою для скасування ухвали суду, оскільки не спростовують існуючих ризиків. При цьому, вказані обставини існували і на час вчинення протиправних дій, проте у матеріалах судового провадження відсутні відомості, що вказані обставини утворюють моральні запобіжники при обранні останнім моделі поведінки, тому вони, на переконання колегії суддів, не здатні перешкодити вчинити обвинуваченому дії, передбачені ч.1 ст.177 КПК України.

За таких обставин, колегія суддів вважає, що застосування до обвинуваченого ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту, не зможе забезпечити виконання покладених на нього процесуальних обов`язків.

Доводи захисника про недоведеність прокурором ризиків, які виправдовують необхідність продовження строку тримання під вартою та можливість застосування домашнього арешту суперечливі, оскільки, застосування будь-якого запобіжного заходу без встановлення ризиків є процесуально незаконним. До того ж, як убачається з правової позиції ЄСПЛ у справі «Манчіні проти Італії», за наслідками та способами застосування як тримання під вартою, так і домашній арешт прирівнюються до позбавлення волі для цілей статті 5 Конвенції. Відповідно згода обвинуваченого та його захисника на залишення йому певної форми арешту, на переконання колегії суддів, усе ж таки підтверджує існування процесуальних ризиків у кримінальному провадженні.

Суд апеляційної інстанції зауважує, що вказаний запобіжний заходу не має карального характеру, а його метою є саме забезпечення належної процесуальної поведінки обвинуваченого, для того щоб суд зміг виконати завдання передбачені ст.2 КПК України.

Також колегія суддів зважає і на те, що на даний час в Україні введено воєнний стан, що також є відповідним ризиком, який з врахуванням даних про особу обвинуваченого, характером кримінальних правопорушень в яких він обвинувачується, що додатково свідчить про правильність висновків суду, оскільки в зазначених умовах здійснення контролю за обвинуваченим правоохоронними органами, в разі застосування до нього інших більш м`яких запобіжних заходів, в тому числі цілодобового домашнього арешту є ускладненим.

Разом з цим, колегія суддів звертає увагу суду першої інстанції щодо вживання всіх необхідних заходів для недопущення затягування розгляду вказаного кримінального провадження, розглянути справу у розумні строки та постановити відповідне законне, обґрунтоване і вмотивоване судове рішення.

З огляду на викладене, колегія суддів апеляційної інстанції приходить до висновку, що ухвала суду першої інстанції, відповідно до вимог ст.370 КПК України є законною, обґрунтованою і вмотивованою, а доводи апеляційної скарги захисника викладених в ній висновків суду не спростовують.

Керуючись ст.ст.404, 405, 407, 418, 419, 422-1 КПК України, суд, -

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_7 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_6 - залишити без задоволення.

Ухвалу Жмеринського міськрайонного суду Вінницької області від 04 жовтня 2023 року відносно обвинуваченого ОСОБА_6 за ч.4 ст.186, ч.1 ст.190 КК України - залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та касаційному оскарженню не підлягає.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4