Справа № 509/6024/21
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 листопада 2023 року Овідіопольський районний суд Одеської області у складі :

головуючого судді - ОСОБА_1

при секретарі - ОСОБА_2

за участю прокурора - ОСОБА_3 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду, в смт.Овідіополь матеріали кримінального провадження №0000565 від 27.09.2021 за обвинуваченням ОСОБА_4 та ОСОБА_5 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.185 КК України,

ВСТАНОВИВ:

В провадженні Овідіопольського районного суду Одеської області перебуває вказана вище кримінальна справа.

Відносно ОСОБА_6 та ОСОБА_7 був обраний запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, строк дії якого спливає 27.11.2023 р., закінчити судовий розгляд кримінального провадження до цього часу неможливо.

Згідно з ч.3 ст.331 КПК України - незалежно від наявності клопотань, суд зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою до спливу двомісячного строку з дня надходження до суду обвинувального акта, клопотання про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру чи з дня застосування судом до обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. За наслідками розгляду питання суд своєю вмотивованою ухвалою скасовує, змінює запобіжний захід у вигляді тримання під вартою або продовжує його дію на строк, що не може перевищувати двох місяців. Копія ухвали вручається обвинуваченому, прокурору та направляється уповноваженій службовій особі місця ув`язнення. До спливу продовженого строку - суд зобов`язаний повторно розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою, якщо судове провадження не було завершене до його спливу.

Прокурор у судовому засіданні, просив суд продовжити строки тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_7 до двох місяців, враховуючи, що останній обвинувачуються у скоєнні умисного тяжкого злочину, скоєного спільно та за попередньою змовою групою осіб з ОСОБА_6 із проникненням у житло, передбаченого ч.3 ст.185 КК України, санкція за який передбачає позбавлення волі строком від 3-х до 6-ти років, беручи до уваги його особу, а саме, попередні судимості за вчинення особливо тяжкого та нетяжкого злочинів до реальних строків позбавлення волі, відсутність у нього місця реєстрації та постійного місця проживання, офіційної роботи, засобів існування і доходів, міцних соціальних зв`язків, можливість скоєння обвинуваченим іншого корисного злочину, а тому, передбачаючи тяжкість покарання, яка загрожує йому у випадку визнання його винним у скоєнні вказаного вище корисного умисного тяжкого злочину, може переховуватися від суду, іншим чином перешкоджати кримінальному провадженню, або у будь-який незаконний спосіб вчинити психологічний чи фізичний тиск відносно потерпілої та свідків з метою зміни їхніх показань в суді, і проти чого заперечували обвинувачений ОСОБА_7 , вважаючи недоведеними прокурором ризики та обставини, передбачені ст.ст.177,178 КПК України, враховуючи стан здоров`я обвинуваченого, а тому просив суд відмовити у задоволенні клопотання прокурора та змінити йому міру запобіжного заходу у виді тримання під вартою на інший, не пов`язаний з позбавленням волі.

Прокурор у судовому засіданні, просив суд продовжити строки тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_6 до двох місяців, враховуючи, що останній обвинувачуються у скоєнні умисного тяжкого злочину, скоєного спільно та за попередньою змовою групою осіб з ОСОБА_7 із проникненням у житло, передбаченого ч.3 ст.185 КК України, санкція за який передбачає позбавлення волі строком від 3-х до 6-ти років, беручи до уваги його особу, а саме, попередні судимості за вчинення особливо тяжкого та нетяжкого злочинів до реальних строків позбавлення волі, відсутність у нього місця реєстрації та постійного місця проживання, офіційної роботи, засобів існування і доходів, міцних соціальних зв`язків, можливість скоєння обвинуваченим іншого корисного злочину, а тому, передбачаючи тяжкість покарання, яка загрожує йому у випадку визнання його винним у скоєнні вказаного вище корисного умисного тяжкого злочину, може переховуватися від суду, іншим чином перешкоджати кримінальному провадженню, або у будь-який незаконний спосіб вчинити психологічний чи фізичний тиск відносно потерпілої та свідків з метою зміни їхніх показань в суді, і проти чого заперечував захисник обвинуваченого ОСОБА_6 , вважаючи недоведеними прокурором ризики та обставини, передбачені ст.ст.177,178 КПК України, враховуючи стан здоров`я обвинуваченого, а тому просив суд відмовити у задоволенні клопотання прокурора та змінити ОСОБА_6 міру запобіжного заходу у виді тримання під вартою на інший, не пов`язаний з позбавленням волі.

Судом встановлено, що ОСОБА_7 обвинувачуються у скоєнні умисного корисного тяжкого злочину, скоєного спільно та за попередньою змовою групою осіб з ОСОБА_6 із проникненням у житло, передбаченого ч.3 ст.185 КК України, санкція за який передбачає позбавлення волі строком від 3-х до 6-ти років, беручи до уваги його особу, а саме, попередні судимості за вчинення умисних особливо тяжкого (ч.1 ст.115 КК України) та нетяжкого умисного корисного (ч.2 ст.185 КК України) злочинів до реальних строків позбавлення волі, відсутність у нього офіційної роботи, засобів існування і доходів, міцних соціальних зв`язків, а також можливості скоєння обвинуваченим інших умисних корисних злочинів, завдяки яким він існує, а тому, передбачаючи тяжкість покарання, яка загрожує йому у випадку визнання його винним у скоєнні вказаного вище корисного умисного тяжкого злочину, обвинувачений може переховуватися від суду, іншим чином перешкоджати кримінальному провадженню, або у будь-який незаконний спосіб вчинити психологічний чи фізичний тиск відносно потерпілої або свідків з метою зміни їхніх показань в суді, а тому з урахуванням наявності ризиків, зазначених ст.177 КПК України і у відповідності до порядку, передбаченого ст.ст.178,183 КПК України, враховуючи суспільний інтерес, суд вважає необхідним продовжити у відношенні обвинуваченого ОСОБА_7 міру запобіжного заходу в виді тримання під вартою строком на два місяці, оскільки скасування або зміна цього запобіжного заходу на більш м`який запобіжний захід, з урахуванням особи обвинуваченого, тяжкості скоєного ним умисного корисного тяжкого злочину, передбаченого ч.3 ст.185 КК України, не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст.177 КПК України.

ОСОБА_6 обвинувачуються у скоєнні умисного корисного тяжкого злочину, скоєного спільно та за попередньою змовою групою осіб з Срочинським із проникненням у житло, передбаченого ч.3 ст.185 КК України, санкція за який передбачає позбавлення волі строком від 3-х до 6-ти років, беручи до уваги його особу, а саме, попередні судимості за вчинення умисних особливо тяжкого (ч.1 ст.115 КК України) та нетяжкого умисного корисного (ч.2 ст.185 КК України) злочинів до реальних строків позбавлення волі, відсутність у нього офіційної роботи, засобів існування і доходів, міцних соціальних зв`язків, а також можливості скоєння обвинуваченим інших умисних корисних злочинів, завдяки яким він існує, а тому, передбачаючи тяжкість покарання, яка загрожує йому у випадку визнання його винним у скоєнні вказаного вище корисного умисного тяжкого злочину, обвинувачений може переховуватися від суду, іншим чином перешкоджати кримінальному провадженню, або у будь-який незаконний спосіб вчинити психологічний чи фізичний тиск відносно потерпілої або свідків з метою зміни їхніх показань в суді, а тому з урахуванням наявності ризиків, зазначених ст.177 КПК України і у відповідності до порядку, передбаченого ст.ст.178,183 КПК України, враховуючи суспільний інтерес, суд вважає необхідним продовжити у відношенні обвинуваченого ОСОБА_6 міру запобіжного заходу в виді тримання під вартою строком на два місяці, оскільки скасування або зміна цього запобіжного заходу на більш м`який запобіжний захід, з урахуванням особи обвинуваченого, тяжкості скоєного ним умисного корисного тяжкого злочину, передбаченого ч.3 ст.185 КК України, не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст.177 КПК України.

Продовження строків тримання під вартою обвинуваченому - не суперечить вимогам ст.5 «Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод», вказаним у п.79 рішення Європейського суду з прав людини (ЄСПЛ) у справі «Харченко проти України» від 10.02.2011, оскільки в матеріалах кримінального провадження існують реальні ознаки справжнього суспільного інтересу, який не зважаючи на презумпцію невинуватості, переважає принцип поваги до особистої свободи, а підстав для застосування більш м`яких запобіжних заходів у відношенні обвинуваченого судом не встановлено.

Керуючись ст.ст.177,178,182,183,331,615 КПК України,

УХВАЛИВ:

Клопотання прокурора - задовольнити.

Продовжити строк тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , - в ДУ «Одеський слідчий ізолятор» на строк до 26 січня 2024 року.

Продовжити строк тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , - в ДУ «Одеський слідчий ізолятор» на строк до 26 січня 2024 року.

Ухвала суду в частині запобіжного заходу може бути оскаржена безпосередньо до Одеського апеляційного суду на протязі 5-ти днів з дня її оголошення.

Суддя ОСОБА_1