УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 жовтня 2023 року м. Миколаїв

Миколаївський апеляційний суд у складі:

головуючого ОСОБА_1 ,

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3

за участю секретарів судового засідання ОСОБА_4

ОСОБА_5

розглянув в судовому засіданні в межах кримінального провадження № 0000664 апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_6 , на ухвалу Центрального районного суду м. Миколаєва від 11 вересня 2023 року, стосовно

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Балєй Читинської області Російської Федерації, є росіянином, громадянином України, мешкає за адресою: АДРЕСА_1

обвинуваченого у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 111 КК України,

-якою продовжено ОСОБА_6 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою до 10 листопада 2023 року включно.

Учасники судового провадження:

прокурори ОСОБА_7 , ОСОБА_8

обвинувачений ОСОБА_6

захисник ОСОБА_9

встановив:

Короткий зміст вимог апеляційної скарги.

В апеляційній скарзі обвинувачений просить змінити йому міру запобіжного заходу.

Короткий зміст ухвали.

Ухвалою суду обвинуваченому ОСОБА_6 продовжено строк дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою до 10 листопада 2023 року включно.

Узагальнені доводи апеляційної скарги.

В апеляційній скарзі обвинувачений вважає, що оскаржувана ухвала суду є необґрунтованою та неправомірною, винесеною з порушенням КПК України та Конституції України. Вважає, що в судовому засіданні ризики, які вказані в клопотанні прокурора, не були доведені.

Вважає, що багатомісячний термін тримання його під вартою без розгляду справи використовується судом виключно, як тиск на нього.

Також вважає, що інкримінована йому так звана «антиукраїнська позиція» є відвертою неправдою та частиною фальсифікаційної складової порушеного проти нього кримінального провадження, а кримінальне правопорушення в якому його звинувачують не є суспільно небезпечним, оскільки ним нікому не завдана матеріальна шкода та відсутні потерпілі.

Обставини встановлені судом першої інстанції.

В провадженні Центрального районного суду м. Миколаєва перебуває кримінальне провадження №0000664 за обвинуваченням ОСОБА_6 , у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 111 КК України.

Прокурор звернувся до суду з клопотанням про продовження строку дії обвинуваченому ОСОБА_6 раніше обраного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. Обґрунтовуючи клопотання, прокурор посилається на існування ризиків, передбачених п.п. 1,5 ч.1 ст. 177 КПК України.

Ухвалою Центрального районного суду м. Миколаєва від 11 вересня 2023 року клопотання прокурора задоволено. Продовжено ОСОБА_6 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком до 10 листопада 2023 року включно.

Задовольняючи клопотання прокурора, суд дійшов до висновку, що продовжують існувати ризики, передбачені ст.177 КПК України, які послужили застосуванню до ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, а тому запобігти вказаним ризикам інакше, ніж шляхом тримання обвинуваченого під вартою, наразі не видається за можливе.

Обставини встановлені судом апеляційної інстанції.

Заслухавши доповідача, пояснення учасників судового провадження, вивчивши матеріали кримінального провадження, обговоривши доводи апеляційної скарги в її межах, апеляційний суд дійшов наступного.

Згідно ч. 3 ст. 331 КПК України, незалежно від наявності клопотань суд зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою до спливу двомісячного строку з дня надходження до суду обвинувального акта, клопотання про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру чи з дня застосування судом до обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. За наслідками розгляду питання суд своєю вмотивованою ухвалою скасовує, змінює запобіжний захід у вигляді тримання під вартою або продовжує його дію на строк, що не може перевищувати двох місяців.

Відповідно до матеріалів судового провадження в провадженні Центрального районного суду м. Миколаєва перебуває кримінальне провадження №0000664 за обвинуваченням ОСОБА_6 , у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 111 КК України.

1 вересня 2023 року прокурор звернувся до суду з клопотанням про продовження строку дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_6 .. Обґрунтовуючи клопотання, прокурор посилається на існування ризиків, передбачених п.п. 1,5 ч.1 ст. 177 КПК України.

Приймаючи рішення про продовження строку дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно обвинуваченого ОСОБА_6 суд, пославшись на відомості що характеризують особу обвинуваченого, обставини вчинення та тяжкість інкримінованого йому злочину, прийшов до висновку, що заявлені раніше ризики не зменшилися, а тому запобігти вказаним ризикам інакше, ніж шляхом тримання обвинуваченого під вартою, наразі не видається за можливе.

З матеріалів провадження вбачається, що ОСОБА_6 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, яке відповідно до ст.12 КК України, відноситься до категорії особливо тяжкого злочину, санкція якого передбачає покарання у виді позбавлення волі на строк від 12 до 15 років з конфіскацією майна або без такої, а отже з огляду на тяжкість покарання, що загрожує йому в разі визнання його винуватим у інкримінованому злочині, обвинувачений може переховуватись від суду. Крім того, маючи проросійські політичні погляди, знаючи про те, що на даний час частина території України знаходиться під тимчасовою окупацією країни агресора рф та не знаходиться під контролем правоохоронних органів України, що унеможливить його розшук, створює ризик переховування обвинуваченого на цих територіях.

Також є необхідним зазначити, що у розумінні практики Європейського суду з прав людини, тяжкість покарання не є самостійною підставою для утримання особи під вартою, проте таке обвинувачення у сукупності з іншими обставинами збільшує ризик втечі настільки, що його неможливо відвернути, не взявши особу під варту. У справі «Ілійков проти Болгарії» № 33977/96 від 25.07.2001 Європейський суд з прав людини зазначив, що «суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризику повторного вчинення злочинів».

Зважаючи на характер злочинних дій у яких обвинувачується ОСОБА_6 , його проросійські політичні погляди та зважаючи на той факт, що рф продовжує на території України повномасштабну збройну агресію, тривають бойові дії в тому числі Миколаївської області, а також те, що на сьогодні не встановлено та не затримано особу, що збирала від обвинуваченого та інших осіб відомості спрямовані на проведення підривної діяльності проти України, суд вбачає реальним ризик, що обвинувачений у разі не застосування запобіжного заходу може вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому обвинувачується.

Вищенаведене вказує на існування ризиків, передбачених ч.1 ст.177 КПК України, а саме наявність ризику переховування обвинуваченим від суду та можливість продовження злочинної діяльності.

Беручи до уваги доведеність ризиків, передбачених п.п.1,5 ч.1 статті 177 КПК України, а також серйозність висунутого ОСОБА_6 обвинувачення та тяжкість покарання, що загрожує обвинуваченому у разі визнання його винним у вчиненні інкримінованого злочину, апеляційний суд не знаходить підстав для зміни запобіжного заходу останньому на запобіжний захід у вигляді домашнього арешту, про що просить апелянт.

Апеляційним судом не встановлено істотних порушень положень КПК України, Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод при розгляді судом першої інстанції питання про продовження запобіжного заходу до обвинуваченого ОСОБА_6 у вигляді тримання під вартою, які б були безумовною підставою для скасування оскаржуваної ухвали.

З урахуванням викладеного, апеляційний суд не вбачає підстав для скасування ухвали суду першої інстанції, а відтак, і для задоволення апеляційної скарги.

Керуючись ст. ст. 376, 405, 407, 418, 419, 422-1, 424, 532 КПК України,

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_6 залишити без задоволення.

Ухвалу Центрального районного суду м. Миколаєва від 11 вересня 2023 року, якою продовжено ОСОБА_6 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою - залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення й оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Головуючий:

Судді: