Справа № 526/1863/23
Провадження № 1-кп/526/362/2023

В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

25 жовтня 2023 року Гадяцький районний суд Полтавської області у складі:

головуючої судді ОСОБА_1

секретаря судового засідання ОСОБА_2

за участю прокурора ОСОБА_3

адвокатів ОСОБА_4 , ОСОБА_5

обвинуваченого ОСОБА_6

потерпілих ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 ,

представника неповнолітнього потерпілого ОСОБА_9

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду міста Гадяч кримінальне провадження, зареєстроване в Єдиному реєстрі досудових розслідувань за №0000532 відносно

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Кременчук Полтавської області, громадянин України, освіта вища, одружений, має на утриманні неповнолітнього сина 2019 р.н., зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживає за адресою: АДРЕСА_2 , працює ПП «Транзит - сервіс» водій експедитор, раніше не судимий,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.286 КК України,

в с т а н о в и в:

28 вересня 2022 року близько 07 год. ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , керував вантажним мікроавтобусом марки «Mercedes-benz» моделі «Sprinter 308» із реєстраційним номером НОМЕР_1 , що належить ОСОБА_10 , рухаючись на ньому по автодорозі Т-1706 Гадяч-Опішня від м. Зіньків Полтавського району у напрямку м. Гадяч Миргородського району Полтавської області.

У цей же час на тій же ділянці автодороги у зустрічному напрямку рухався легковий автомобіль марки «AUDI» моделі «A4» з реєстраційним номером НОМЕР_2 під керуванням ОСОБА_7 , в салоні якого знаходилися пасажири ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , якому належить даний транспортний засіб, ОСОБА_11 та малолітня дитина ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Після в`їзду на територію Великобудищанської сільської ради та спуску вниз при русі по дорозі обабіч с. Тепле Миргородського району водій ОСОБА_6 , з метою об`їзду вибоїни в дорожньому покритті, скерував транспортний засіб на зустрічну смугу руху, здійснивши такий маневр без врахування незначної відстані до зустрічного легкового автомобіля під керуванням ОСОБА_7 , за якої він не мав технічної спроможності повернутися на свою смугу руху до їх зустрічного роз`їзду, створивши небезпеку й перешкоду для руху автомобіля під керуванням ОСОБА_7 , який жодним чином не міг запобігти зіткненню зазначених вище транспортних засобів.

При зближенні зазначених транспортних засобів, у центральній частині автодороги відбулося їх зіткнення, після якого легковий автомобіль марки «AUDI» відкинуло у лівий по ходу його руху кювет.

Унаслідок дорожньо-транспортної пригоди водій ОСОБА_7 та пасажири керованого ним транспортного засобу при контактуванні з різними частинами салону отримали тілесні ушкодження:

- ОСОБА_7 у вигляді: рубця чола справа на 6 см вверх від середньої третини брови та на 2,5 см ліворуч від серединної лінії, рубця зовнішнє-бокової поверхні основної фаланги 1-го пальця правої кисті, рубця зовнішнє-бокової поверхні проксимальної фаланги 2-го пальця лівої кисті, рубця передньої поверхні лівого колінного суглобу, рубця внутрішнє-бокової поверхні лівого колінного суглобу та рубця передньої поверхні правого колінного суглобу, які є наслідком загоєння ран; садна волосистої частини голови, правобічного гемопневмотораксу, переломів 3-го 9-го ребер справа, травматичного правобічного пневмоніку, які згідно висновку експерта №176 від 22.11.2022 кваліфікуються як тяжкі тілесні ушкодження, за ознакою небезпеки для життя в момент їх заподіяння;

- малолітня ОСОБА_12 у вигляді: закритої черепно-мозкової травми у вигляді підшкірних гематом тім`яної ділянки голови та лівої щоки, множинних саден обличчя, вдавленого перелому лівої тім`яної кістки, забою головного мозку тяжкого ступеню, пластинчастої гематоми на рівні тім`яної долі зліва, які згідно висновку експерта №214 від 05.01.2023 кваліфікуються як тяжкі тілесні ушкодження, що небезпечні для життя в момент їх заподіяння;

- ОСОБА_8 у вигляді: закритого скалкового перелому нижньої третини лівої плечової кістки, нейропатії лівого променевого нерву., які згідно висновку судово експерта №175 від 06.12.2022 кваліфікуються як тілесні ушкодження середнього ступеню тяжкості за ознакою тривалого розладу здоров`я;

- ОСОБА_9 у вигляді: закритого перелому правої вертлюгової западини, заднього вивиху правого стегна, ушиблених поверхневих ран правої тім`яної ділянки, передньої поверхні правої гомілки, садна передньої поверхні шиї справа, які згідно висновку експерта №219 від 16.01.2023 кваліфікуються як тілесні ушкодження середнього ступеню тяжкості, за ознакою тривалого розладу здоров`я.

Згідно висновку експерта №СЕ-19/117-23/3816-ІТ від 13.03.2023 за результатами проведення судової інженерно-транспортної експертизи за описаних вище обставин водій ОСОБА_6 порушив правила безпеки дорожнього руху, діючи у невідповідності до Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України №1306 від 10.10.2001:

п.10.1 перед початком руху, перестроюванням та будь-якою зміною напрямку руху водій повинен переконатися, що це буде безпечним і не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам руху;

п.11.3 на дорогах із двостороннім рухом, які мають по одній смузі для руху в кожному напрямку, за відсутності суцільної лінії дорожньої розмітки чи відповідних дорожніх знаків виїзд на смугу зустрічного руху можливий лише для обгону та об`їзду перешкоди або зупинки чи стоянки біля лівого краю проїзної частини в населених пунктах у дозволених випадках, при цьому водії зустрічного напрямку мають перевагу.

Порушення названих вимог Правил дорожнього руху водієм ОСОБА_6 з технічної точки зору знаходиться в причинному зв`язку з виникненням дорожньо-транспортної пригоди.

Суд визнає винним ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 286 КК України і кваліфікує його дії як порушення п.10.1, п.11.3 Правил дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило двом потерпілим середньої тяжкості тілесні ушкодження та ще двом потерпілим тяжкі тілесні ушкодження.

В судовому засіданні ОСОБА_6 свою вину у вчиненні кримінального правопорушення визнав повністю, пояснив, що 28 вересня 2022 року він їхав з м. Кременчук у м. Гадяч, поблизу с. Тепле на його смузі руху знаходилась велика вибоїна, яку він вирішив об`їхати, однак не врахував руху зустрічного транспортного засобу автомобіля Ауді і по центру дороги вони зіткнулися передніми правами частинами автомобілів. Його мікроавтобус розвернуло та положило на бік, а автомобіль Ауді з`їхав у кювет. Коли він виліз з автобуса, побачив, що пасажири автомобіля отримали травми і сторонні люди стали надавати їм допомогу. На даний час він відшкодував потерпіли завдану матеріальну та моральну шкоду.

Потерпілі ОСОБА_7 , ОСОБА_8 та ОСОБА_9 показали суду, що 28 вересня 2022 року вони їхали з с. Погарщина до м. Полтави у лікарню, за кермом був ОСОБА_7 . Біля с. Тепле помітили як на зустрічну смугу руху виїхав жовтий мікроавтобус та відбулося зіткнення з їх автомобілем, який знесло в кювет та вони отримавши травми різного ступеню тяжкості. ОСОБА_6 всю завдану їм моральну і матеріальну шкоду відшкодував, претензій до нього вони не мають, просили суворо не карати.

Представник неповнолітньої потерпілої ОСОБА_9 показав суду, що його неповнолітня дочка 28 вересня 2022 року внаслідок ДТП отримала тілесні ушкодження. Обвинуваченим всі завдані збитки відшкодовано, претензій не має.

Докази відповідно до ч.3 ст. 349 КПК України не досліджувались так як фактичні обставини справи не оспорюються.

На підставі ч.3 ст.349 КПК України суд при визначенні обсягу доказів, що підлягають дослідженню стосовно тих обставин, які ніким із учасників кримінального провадження не оспорюються і при відсутності сумнівів у добровільності їх позиції, обмежився допитом обвинуваченого і потерпілого.

Обставинами, що пом`якшують покарання обвинуваченого, є щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину та добровільне відшкодування завданої шкоди.

Обставин, що обтяжують покарання, судом не встановлено.

Призначаючи покарання обвинуваченому суд враховує вимоги ст. 65 - 67 КК України, а також позиції та роз`яснення Верховного Суду України.

Статтею 50 КК України передбачено, що покарання є заходом примусу, що застосовується від імені держави за вироком суду до особи, визнаної винною у вчиненні злочину, і полягає в передбаченому законом обмеженні прав і свобод засудженого. Покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженими, так і іншими особами.

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 65 КК України особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень.

Згідно роз`яснень п.п.1,3 Постанови Пленуму Верховного суду України № 7 від 24.10.2003 року "Про практику призначення судами кримінального покарання", суди при призначенні покарання в кожному випадку і щодо кожного підсудного, який визнається винним у вчиненні злочину, мають суворо додержуватись засад покарання, оскільки саме через останні реалізуються принципи законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання; визначаючи ступінь тяжкості вчиненого злочину, суди повинні виходити з класифікації злочинів (ст.12 КК), а також із особливостей конкретного злочину й обставин його вчинення (форма вини, мотив і мета, спосіб, стадія вчинення, кількість епізодів злочинної діяльності, роль кожного зі співучасників, якщо злочин вчинено групою осіб, характер і ступінь тяжкості наслідків, що настали, тощо).

Призначаючи покарання ОСОБА_6 , суд враховує ступінь тяжкості вчиненого ним кримінального правопорушення, який відповідно до ст.12 КК України є тяжким необережним злочином та особу обвинуваченого, який щиро розкаявся, активно сприяв розкриттю злочину, за місцем проживання характеризується позитивно, має місці соціальні зв`язки, на його утриманні знаходиться неповнолітня дитина, працює, добровільно відшкодував збитки за лікування. Суд також враховує позицію потерпілих, які примирилися з обвинуваченим, не наполягають на призначенні суворої міри покарання та додаткового покарання, і вважає, що йому слід призначити покарання в межах санкції статті та встановити іспитовий строк з метою випробування, так як його виправлення можливе без ізоляції від суспільства.

Враховуючи, що обвинувачений працює водієм і це є єдиним джерелом доходу його та сім`ї, тому суд не вбачає підстав для призначення додаткового покарання у вигляді позбавлення права керувати транспортними засобами.

Цивільний позов по справі не заявлено.

Питання речових доказів суд вирішує у відповідності до ст. 100 КПК України.

Суд також вважає, що з ОСОБА_6 слід стягти на користь держави процесуальні витрати по проведенню експертизи.

Керуючись ст. 368, 370, 374 КПК України, суд

з а с у д и в:

- ОСОБА_6 визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст. 286 КК України та призначити покарання у вигляді 4 років позбавлення волі без позбавлення права керувати транспортними засобами.

На підставі ст. 75 КК України звільнити від відбування покарання з випробуванням, встановивши іспитовий строк 2 роки.

На підставі п.п. 1,2 ч.1 ст.76 КК України зобов`язати ОСОБА_6 періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації та повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання та роботи.

Стягти з ОСОБА_6 на користь держави витрати за проведення судових інженерно-транспортних експертиз в сумі 7173,64 гривень.

Зняти арешт з автомобіля марки мікроавтобус «Mercedes-benz sprinter 308», реєстраційний номерний знак НОМЕР_1 , номер кузова НОМЕР_3 , що належить ОСОБА_10 та з автомобіля «AUDI A4», реєстраційний номерний знак НОМЕР_2 , номер кузова НОМЕР_4 , що належить ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_3 ,накладений ухвалою слідчого судді Гадяцького районного суду від 30 вересня 2022 року.

Речові докази, що знаходяться на зберіганні на території ВП №1 Миргородського РВП ГУНП в Полтавській області:

мікроавтобус «Mercedes-benz sprinter 308», реєстраційний номерний знак НОМЕР_1 , номер кузова НОМЕР_3 - повернути ОСОБА_10 , який проживає за адресою: АДРЕСА_3 ;

автомобіль «AUDI A4», реєстраційний номерний знак НОМЕР_2 , номер кузова НОМЕР_4 - повернути ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_3 .

На вирок може бути подана апеляційна скарга до Полтавського апеляційного суду через Гадяцький районний суд протягом 30 днів з дня його проголошення.

Головуючий ОСОБА_1