Рівненський апеляційний суд
_______________________________________________________
У Х В А Л А

Іменем України

03 листопада 2023 року м. Рівне

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Рівненського апеляційного суду у складі :

ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3

з участю секретаря судового засідання ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні провадження за апеляційною скаргою захисника-адвоката ОСОБА_5 на ухвалу Рівненського міського суду Рівненської області від 20 жовтня 2023 року, якою продовжено ОСОБА_6 , обвинуваченому у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.3 ст.27 ч.4 ст.28 ч.3 ст.201-2, ч.3 ст.27 ч.4 ст.28 ч.3 ст.15 ч.3 ст.201, ч3 ст.27 ч.3 ст.28 ч.1 ст.263, ч.3 ст.27 ч.3 ст.332, ч.1 ст.255 КК України, запобіжний захід у виді тримання під вартою, у кримінальному провадженні №0000029,

в с т а н о в и л а :

Ухвалою Рівненського міського суду Рівненської області від 20 жовтня 2023 року задоволено клопотання прокурора та продовжено обвинуваченому ОСОБА_6 запобіжний захід у виді тримання під вартою на 60 днів, тобто до 18 грудня 2023 року, з одночасним визначенням застави у розмірі 395 розмірів прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 979 995 грн., уразі внесення яких на обвинуваченого буде покладено ряд процесуальних обов`язків.

В апеляційній скарзі захисник-адвокат ОСОБА_5 просить вказану ухвалу скасувати та постановити нову ухвалу, якою застосувати щодо обвинуваченого ОСОБА_6 запобіжний захід у виді цілодобового домашнього арешту.

На обґрунтування заявлених вимог апелянт зазначив, що на даний час ОСОБА_6 перебуває під вартою вже понад один рік, однак в оскаржуваній ухвалі відсутнє обґрунтування неможливості застосування до нього більш м`якого запобіжного заходу. Також вважає, що жоден із заявлених прокурором ризиків, є недоведеним.

Захисник покликався на те, що стороною захисту 03.10.2023 до суду першої інстанції було подане клопотання про зміну запобіжного заходу, однак станом на 24.10.2023 воно не розглянуте судом. Водночас, обвинувачений має міцні соціальні зв`язки він одружений, має на утриманні трьох малолітніх дітей, однак з яких має інвалідність та проходить відповідну реабілітацію у реабілітаційному центрі, яка повинна проходити у супроводі одного з батьків. Однак, його дружина офіційно працевлаштована та позбавлена можливості повноцінно опікуватись дітьми. Також зазначив, що на утриманні ОСОБА_6 перебувала і його матір, яка у зв`язку із хворобою потребує догляду, та стан здоров`я самого обвинуваченого є незадовільним.

Крім того, вказав, що визначений в ухвалі розмір застави є непосильним для обвинуваченого та його сім`ї, прокурором не надано доказів на підтвердження існування виключних обставин, які б свідчили про те, що застава у меншому розмірі не зможе забезпечити виконання ОСОБА_6 покладених на нього обов`язків. Тому, на переконання захисника, застава у розмірі 80 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб буде здатна забезпечити його належну процесуальну поведінку.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали судового провадження та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить таких висновків.

Частина 4 ст.422-1 Кримінального процесуального кодексу України (далі КПК) визначає, що розгляд апеляційної скарги на ухвалу суду про обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою, про зміну іншого запобіжного заходу на запобіжний захід у виді тримання під вартою, а також про продовження строку тримання під вартою, постановлену під час судового провадження в суді першої інстанції до ухвалення судового рішення по суті, здійснюється без участі сторін кримінального провадження, крім випадків, якщо прокурор, обвинувачений, його захисник, законний представник заявив клопотання про розгляд апеляційної скарги за участю сторін.

Зважаючи на те, захисник в апеляційній скарзі не порушує питання щодо проведення апеляційного розгляду з участю сторін кримінального провадження, тому апеляційний розгляд здійснюється без їх участі.

Відповідно до ч.1 ст.404 КПК, суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Згідно з положеннями ч.1, 2 ст.331 КПК, під час судового розгляду суд за клопотанням сторони обвинувачення або захисту має право своєю ухвалою змінити, скасувати або обрати запобіжний захід щодо обвинуваченого. Вирішення питання судом щодо запобіжного заходу відбувається в порядку, передбаченому главою 18 цього Кодексу. При цьому, як передбачено ст.177 КПК, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті. Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності для цього підстав, передбачених цим Кодексом.

Як вбачається з матеріалів цієї судової справи, у провадженні Рівненського міського суду Рівненської області перебуває кримінальне провадження №0000029 стосовно ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 .

Прокурором, у відповідності до вимог КПК, і зокрема ст.199 цього Кодексу, було подано клопотання про продовження обвинуваченому ОСОБА_6 запобіжного заходу у виді тримання під вартою на 60 днів, оскільки продовжують існувати ризики, які були підставами для застосування до обвинуваченого даного виду запобіжного заходу.

Так, колегія суддів, перевіривши матеріали судового провадження, погоджується з тим, що на даний час продовжують існувати ризики, які виправдовують застосування щодо обвинуваченого тримання під вартою, а саме можливість ОСОБА_6 переховуватись від суду та вчинити інше кримінальне правопорушення.

Зокрема, зважаючи на те, ОСОБА_6 є батьком трьох малолітніх дітей і про це зазначено в апеляційній скарзі, тому перебуваючи під дією менш суворого запобіжного заходу, ніж тримання під вартою, з метою уникнення кримінальної відповідальності за вчинення інкримінованих йому тяжких та особливо тяжкого злочину, обвинувачений матиме реальну можливість виїхати за межі України.

Також з огляду на те, що матеріали провадження не містять відомостей щодо наявності у ОСОБА_6 законного джерела отримання доходів, з урахуванням обставин вчинення інкримінованих йому злочинів, свідчить про існування ризику вчинення ним іншого кримінального правопорушення чи продовження кримінального правопорушення, у якому він обвинувачується, з метою отримання прибутку.

Окрім того, колегія суддів погоджується з рішенням місцевого суду щодо розміру визначеної обвинуваченому застави.

Так, ч.4 ст.182 КПК передбачено, що розмір застави визначається слідчим суддею, судом з урахуванням обставин кримінального правопорушення, майнового та сімейного стану підозрюваного, обвинуваченого, інших даних про його особу та ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу. Розмір застави повинен достатньою мірою гарантувати виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього обов`язків та не може бути завідомо непомірним для нього.

Тобто застава повинна бути обрана в такому розмірі, аби забезпечити попередження можливої протиправної поведінки підозрюваного або перешкодити її виникненню та запобігти ризикам, передбаченим у ст.177 КПК, під загрозою застосування фінансових санкцій. Зокрема, як зазначив Європейський суд з прав людини у рішенні у справі «Мангурас проти Іспанії» від 08 січня 2009 року, сума застави має бути такою, аби забезпечити стримуючий ефект цього заходу.

Зважаючи на те, що ОСОБА_6 обґрунтовано обвинувачується у продажі за попередньою змовою товарів (предметів) гуманітарної допомоги та зброї під час воєнного стану, а також зважаючи на встановлений в ході досудового розслідування розмір отриманого злочинно організацією прибутку близько 8,5 млн. грн., колегія суддів вважає, що застава саме у розмірі 395 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб здатна належним чином гарантувати дотримання обвинуваченим належної процесуальної поведінки.

Разом з тим, обставини, на які покликався захисник, а саме наявність міцних соціальних зв`язків в обвинуваченого, з врахуваннях встановлених обставин кримінального провадження, не може нівелювати заявлених стороною обвинувачення ризиків.

Жодних обставин, які б свідчили про неможливість утримання ОСОБА_6 під вартою під час апеляційного розгляду встановлено не було.

З огляду на викладене, колегія суддів приходить висновку, що дана ухвала є законною, обґрунтованою та вмотивованою, постановленою з дотриманням вимог кримінального процесуального закону, а тому підстав для її скасування та обрання обвинуваченому ОСОБА_6 більш м`якого запобіжного заходу, ніж тримання під вартою, на даний час не вбачається.

Керуючись ст.ст. 404, 407, 418, 419, 422-1 КПК України, колегія суддів,

у х в а л и л а :

Ухвалу Рівненського міського суду Рівненської області від 20 жовтня 2023 року, якою продовжено обвинуваченому ОСОБА_6 запобіжний захід у виді тримання під вартою залишити без змін, а апеляційну скаргу захисника-адвоката ОСОБА_5 - без задоволення.

Ця ухвала оскарженню не підлягає.

С у д д і:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3