Номер провадження № 1-кп/756/1727/23
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 грудня 2023 року місто Київ

Оболонський районний суд міста Києва в складі судді ОСОБА_1 , розглянувши в спрощеному провадженні обвинувальний акт, складений 22.11.2023 у кримінальному провадженні, внесеного 15.07.2023 до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000221, щодо вчинення кримінального проступку без проведення судового розгляду в судовому засіданні за відсутності учасників судового провадження, у відношенні:

ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Києва, громадянина України, який має вищу освіту, зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,

за обвинуваченням у вчиненні кримінальних проступків, передбачених частинами 1, 4 ст. 358 КК України,

УСТАНОВИВ:

1. Формулювання обвинувачення у кримінальному провадженні, визнане судом доведеним.

1.1. У в липні 2021 року, більш точної дати та часу не встановлено, ОСОБА_2 за місцем свого проживання АДРЕСА_1 , знайшов єдиний квиток № НОМЕР_1 , серії НОМЕР_2 , який належав його сестрі ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та виданий 16 травня 2008 року торгово-економічним коледжем КНТЕУ. У цей час у ОСОБА_2 виник умисел на підроблення вказаного квитка, який видається установою, і який надає право безкоштовного проїзду в громадському транспорті.

Реалізуючи свій умисел, ОСОБА_2 видалив із наведеного квитка первинну фотокартку та вклеїв замість неї фотокартку зі своїм зображенням, чим підробив офіційний документ, який видається установою, яка має право видавати такі документи, і який надає права, з метою його використання в громадському транспорті для безоплатного проїзду.

1.2. Отже, ОСОБА_2 учинив кримінальний проступок, передбачений ч. 1 ст. 358 КК України, а саме підроблення офіційного документу, який видається установою, яка має право видати такі документи, і надає права, із метою його використання підроблювачем.

1.3. Крім того, 15.07.2023, приблизно о 15 год. 45 хв., ОСОБА_2 , проходячи через контрольний пропускний пункт на станції метро «Почайна» КП «Київський метрополітен» у м. Києві, із метою безкоштовного проїзду в громадському транспорті, пред`явив працівнику метрополітену завідомо підроблений єдиний квиток №25/905, серії 3014 виданий 16 травня 2008 року торгово-економічним коледжем КНТЕУ на ім`я ОСОБА_3 , чим використав завідомо підроблений офіційний документ.

1.4. Отже, ОСОБА_2 учинив кримінальний проступок, передбачений ч. 4 ст. 358 КК України, а саме використання завідомо підробленого документа.

2. Підстави доведеності винуватості поза розумним сумнівом.

2.1. 28.11.2023 до Оболонського районного суду міста Києва надійшов обвинувальний акт у відношенні ОСОБА_4 за обвинуваченням у вчиненні кримінальних проступків, передбачених частинами 1, 4 ст. 358 КК України у якому міститься клопотання прокурора ОСОБА_5 про розгляд обвинувального акту в спрощеному порядку без проведення судового розгляду в судовому засіданні.

До обвинувального акту додані:

- письмова заява підозрюваного ОСОБА_4 , складена в присутності захисника ОСОБА_6 , щодо беззаперечного визнання своєї винуватості, згоди із встановленими досудовим розслідуванням обставинами, ознайомлення з обмеженням права апеляційного оскарження згідно з частиною другою ст. 302 КПК України та згоди з розглядом обвинувального акту в спрощеному провадженні;

- матеріали кримінального провадження.

2.2. Як видно з наданих матеріалів, на час надходження обвинувального акту до суду щодо ОСОБА_4 не застосовано затримання після виявлення вчиненого кримінального проступку.

Ураховуючи зазначене, суд вважав можливим розглянути обвинувальний акт щодо ОСОБА_4 у вчиненні кримінального проступку без проведення судового розгляду в судовому засіданні за відсутності учасників судового провадження, що узгоджується з приписами частини 2 статті 381 КПК України.

2.3. Відповідно до ч. 1, 2 ст. 17 КПК України особа вважається невинуватою у вчиненні кримінального правопорушення і не може бути піддана кримінальному покаранню, доки її вину не буде доведено у порядку, передбаченому цим Кодексом, і встановлено обвинувальним вироком суду, що набрав законної сили.

Ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні кримінального правопорушення і має бути виправданим, якщо сторона обвинувачення не доведе винуватість особи поза розумним сумнівом.

Згідно з ч. 3 ст. 381 КПК України спрощене провадження щодо кримінальних проступків здійснюється згідно із загальними правилами судового провадження, передбаченими цим Кодексом, з урахуванням положень цього параграфа.

Відповідно до ч. 2 ст. 382 КПК України вирок суду за результатами спрощеного провадження ухвалюється в порядку, визначеному цим Кодексом, та повинен відповідати загальним вимогам до вироку суду. У вироку суду за результатами спрощеного провадження замість доказів на підтвердження встановлених судом обставин зазначаються встановлені органом досудового розслідування обставини, які не оспорюються учасниками судового провадження.

Згідно з п. 2 ч. 3 ст. 374 КПК України у мотивувальній частині вироку зазначаються, у разі визнання особи винуватою, формулювання обвинувачення, визнаного судом доведеним, із зазначенням місця, часу, способу вчинення та наслідків кримінального правопорушення, форми вини і мотивів кримінального правопорушення.

Згідно з ч. 2 ст. 15 Закону України «Про судоустрій та статус суддів» суддя, який розглядає справу одноособово, діє як суд.

2.4. Діючи відповідно до вимог частин 1, 2 ст. 17, статей 369-371, 374, ч. 3 ст. 381, ч. 2 ст. 382 КПК України суд перевірив обставини, які встановлені органом досудового розслідування, та які не оспорюються учасниками судового провадження. Зокрема, з обвинувального акту вбачається, що досудовим розслідуванням були встановлені наступні фактичні обставини, що в липні 2021 року, більш точної дати та часу не встановлено, ОСОБА_2 перебуваючи за місцем свого проживання АДРЕСА_1 , знайшов єдиний квиток № НОМЕР_1 , серії НОМЕР_2 , який належав його сестрі ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та виданий 16 травня 2008 року торгово-економічним коледжем КНТЕУ. У цей час у ОСОБА_2 виник умисел на підроблення вказаного квитка, який видається установою, і який надає право безкоштовного проїзду в громадському транспорті.

Реалізуючи свій умисел, ОСОБА_2 видалив із наведеного квитка первинну фотокартку та вклеїв замість неї фотокартку зі своїм зображенням, чим підробив офіційний документ, який видається установою, яка має право видавати такі документи, і який надає права, з метою його використання в громадському транспорті, для безоплатного проїзду.

Крім того, 15.07.2023, приблизно о 15 год. 45 хв., ОСОБА_2 , проходячи через контрольний пропускний пункт на станції метро «Почайна» КП «Київський метрополітен» у м. Києві, із метою безкоштовного проїзду в громадському транспорті, пред`явив працівнику метрополітену завідомо підроблений єдиний квиток №25/905, серії 3014 виданий 16 травня 2008 року торгово-економічним коледжем КНТЕУ на ім`я ОСОБА_3 , чим використав завідомо підроблений офіційний документ.

2.5. Установлені органом досудового розслідування обставини і викладені судом, не оспорюються учасниками судового провадження, так як під час досудового розслідування обвинувачений ОСОБА_4 беззаперечно визнав свою винуватість, не оспорює встановлені досудовим розслідуванням обставини і згоден з розглядом обвинувального акту за його відсутності.

Окрім того, обвинувачений ознайомлений з обмеженням права на апеляційне оскарження з підстав розгляду провадження за відсутності учасників судового провадження, недослідження доказів у судовому засіданні або з метою оспорити встановлені досудовим розслідуванням обставин.

2.6. Отже, саме з підстав викладеного суд дійшов висновку про доведеність поза розумним сумнівом винуватості ОСОБА_4 у вчиненні інкримінованих кримінальних проступків, передбачених частинами 1, 4 ст. 358 КК України, а саме підроблення офіційного документу, який видається установою, яка має право видати такі документи, і надає права, із метою його використання підроблювачем, та використання завідомо підробленого документа.

3. Обставини, які пом`якшують та обтяжують покарання.

3.1. Вивченням обставин справи, оцінкою особистості ОСОБА_4 установлено, що обставиною, яка відповідно до ст. 66 КК України пом`якшує покарання останнього є щире каяття, та відсутність обставин, які згідно зі ст. 67 КК України обтяжують його покарання.

3.2. Ці висновки суду ґрунтуються на тому, що як свідчать надані матеріали досудового розслідування, ОСОБА_4 беззаперечно визнавав свою винуватість, співпрацював з органом досудового розслідування, повністю повідомив про обставин вчинення кримінального правопорушення, а також надав дозвіл на спрощений розгляд кримінального провадження. Наведені відомості є достатніми, аби вважати дії ОСОБА_4 як каяття, а отже підставою для врахування їх як обставину, що пом`якшує покарання. Також суд бере до уваги, що і державне обвинувачення в особі прокурора ОСОБА_5 , уважає наявність такої обставини, що пом`якшує покарання, - щире каяття, та вказана в обвинувальному акті.

4. Мотиви призначення покарання.

4.1. Суд уважає, що підстави застосування положень статей 69, 69-1 КК України при призначенні покарання - відсутні.

4.2. Призначаючи обвинуваченому ОСОБА_4 покарання суд ураховує, що покарання, як захід державного реагування на осіб, котрі вчинили кримінальне правопорушення, є головною і найбільш поширеною формою реалізації кримінальної відповідальності, роль і значення якого багато в чому залежать від обґрунтованості його призначення і реалізації. Застосування покарання є одним із завершальних етапів кримінальної відповідальності, на якому суд вирішує питання, визначені ч. 1 ст. 368 КПК України, та яке виступає правовим критерієм, показником негативної оцінки як самого правопорушення, так і особи, котра його вчинила. Покарання завжди має особистий, індивідуалізований характер, а його призначення і виконання можливе тільки щодо особи, визнаної винною у вчиненні кримінального правопорушення. При цьому призначення необхідного і достатнього покарання певною мірою забезпечує відчуття справедливості як у потерпілого, так і суспільства.

За змістом статей 50, 65 КК України, особі, яка скоїла кримінальне правопорушення, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для виправлення та попередження скоєння нових кримінальних правопорушень. Це покарання має відповідати принципам законності, обґрунтованості, справедливості, співмірності та індивідуалізації, що є системою найбільш істотних правил і критеріїв, які визначають порядок та межі діяльності суду під час обрання покарання. Суд повинен ураховувати ступінь тяжкості кримінального правопорушення, конкретні обставини його скоєння, форму вини, наслідки цього діяння, дані про особу, обставини, що впливають на покарання, ставлення особи до своїх дій, інші особливості справи, які мають значення для забезпечення відповідності покарання характеру та тяжкості кримінального правопорушення.

Покарання завжди призначається як відповідний захід примусу держави за вчинене кримінальне правопорушення, виконує виправну функцію і водночас запобігає вчиненню нових кримінальних правопорушень як самим засудженим, так і іншими особами. Оптимальним орієнтиром такої діяльності є визначення покарання в тому обсязі, який був би достатнім для досягнення найближчої мети покарання - виправлення засудженого.

4.3. З урахуванням викладених обставин, особистості обвинуваченого, тяжкості вчинених кримінальних проступків, відсутності завданої шкоди, покарання, яке передбачено за вчинені кримінальні проступки, те, що ОСОБА_4 не працює, має тяжке матеріальне становище, обставину, що пом`якшує покарання, суд уважає, що виправлення та перевиховання обвинуваченого можливо без ізоляції від суспільства, а саме ОСОБА_4 необхідно обрати покарання у виді обмеження волі.

Зокрема ОСОБА_4 слід призначити за ч. 1 ст. 358 КК України покарання в виді обмеження волі строком на 2 роки, а за ч. 4 ст. 358 КК України у виді обмеження волі строком на 1 рік. Оскільки ОСОБА_4 учинено два кримінальних правопорушення, покарання слід остаточно визначити виходячи з положень ч. 1 ст. 70 КК України, а саме за сукупності кримінальних правопорушень, шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим, визначивши ОСОБА_4 остаточне покарання у виді обмеження волі строком на 2 роки, однак зі звільненням від його відбуття на підставі ст. 75 КК України з іспитовим строком на 1 рік.

4.4. Разом із цим суд, діючи відповідно до положень ч. 1 ст. 76 КК України, покладає на обвинуваченого ОСОБА_4 обов`язки, передбачені пунктами 1, 2 ч. 1 ст. 76 КК України - періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації, повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи, а також пункти 2, 3, 4 ч. 3 ст. 76 КК України - не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації, працевлаштуватися або за направленням уповноваженого органу з питань пробації звернутися до органів державної служби зайнятості для реєстрації як безробітного та працевлаштуватися, якщо йому буде запропоновано відповідну посаду (роботу), виконувати заходи, передбачені пробаційною програмою,

4.5. Таке покарання, на переконання суду, відповідає положенням статей 65-68 КК України та буде необхідним для виправлення обвинуваченого, запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень, відповідатиме особистості обвинуваченого та є достатнім, для досягнення, відповідно до ст. 50 КК України мети покарання.

Крім того, застосування вказаних додаткових обов`язків та проходження відповідної пробаційної програми, яка передбачена для осіб, які засуджені до покарань не пов`язаних з позбавленням волі, надасть можливість ОСОБА_4 змінити прокримінальне мислення та попередити вчинення ним повторних кримінальних правопорушень, бо саме перевиховання є метою застосування покарання за вчинені особою правопорушення.

5. Мотиви ухвалення інших рішень щодо питань, які вирішуються судом при ухваленні вироку, та положення закону, якими керувався суд.

5.1. Ураховуючи те, що стосовно обвинуваченого запобіжний захід не застосовувався, а сторони провадження не заявили клопотання про застосування відносно обвинуваченого запобіжного заходу, суд не вбачає підстав для застосування запобіжного заходу до набрання вироком законної сили стосовно обвинуваченого.

5.2. Цивільний позов у провадженні не заявлений. Процесуальні витрати у провадженні, а саме витрати на проведення експертизи СЕ-19/111-23/37242-ДД від 17.08.2023 у сумі 1434 грн 00 коп., відповідно до ст. 124 КПК України підлягають стягненню з ОСОБА_4 на користь держави.

5.3. Питання речових доказів суд вирішує на підставі ст. 100 КПК України, зокрема єдиний квиток №25/905, серії 3014, виданий 16 травня 2008 року торгово-економічним коледжем КНТЕУ на ім`я ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який перебуває в матеріалах судового провадження, слід залишити в матеріалах судового провадження протягом всього строку їх зберігання.

Керуючись статтями 7, 17, 100, 124, 301, 302, 368-371, 374, 381, 382 КПК України, суд

УХВАЛИВ:

ОСОБА_2 визнати винуватим у вчиненні кримінальних проступків, передбачених частинами 1, 4 ст. 358 КК України, та призначити йому покарання:

- за ч. 1 ст. 358 КК України в виді обмеження волі строком на 2 (два) роки;

- за ч. 4 ст. 358 КК України в виді обмеження волі строком на 1 (один) рік.

На підставі ч. 1 ст. 70 КК України за сукупністю кримінальних правопорушень, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, призначити ОСОБА_2 остаточне покарання в виді обмеження волі строком на 2 (два) роки.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_2 від відбуття призначеного покарання з випробуванням, встановивши іспитовий строк тривалістю 1 (один) рік.

Відповідно до пунктів 1, 2 ч. 1, пунктів 2, 3, 4 ч. 3 ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_2 наступні обов`язки:

- періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

- повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи;

- не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації;

- працевлаштуватися або за направленням уповноваженого органу з питань пробації звернутися до органів державної служби зайнятості для реєстрації як безробітного та працевлаштуватися, якщо йому буде запропоновано відповідну посаду (роботу);

- виконувати заходи, передбачені пробаційною програмою.

Запобіжний захід ОСОБА_2 до набрання вироком законної сили - не обирати.

Процесуальні витрати: за проведення експертизи № СЕ-19/111-23/37242-ДД від 17.08.2023 у сумі 1434 грн 00 коп - стягнути з ОСОБА_2 на користь держави.

Речові докази: єдиний квиток №25/905, серії 3014, виданий 16 травня 2008 року торгово-економічним коледжем КНТЕУ на ім`я ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який перебуває в матеріалах судового провадження - залишити в матеріалах судового провадження протягом всього строку їх зберігання.

Вирок може бути оскаржений до Київського апеляційного суду через Оболонський районний суд міста Києва протягом 30 (тридцяти) днів з дня отримання його копії.

Відповідно до положень ч. 1 ст. 394 КПК України вирок суду першої інстанції, ухвалений за результатами спрощеного провадження в порядку, передбаченому статями 381 та 382 цього Кодексу, не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав розгляду провадження за відсутності учасників судового провадження, недослідження доказів у судовому засіданні або з метою оспорити встановлені досудовим розслідуванням обставини.

Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

У разі подання апеляційної скарги вирок суду, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Копію вироку за результатами розгляду обвинувального акту щодо вчинення кримінального проступку не пізніше дня, наступного за днем його ухвалення, надіслати учасникам судового провадження.

Суддя ОСОБА_1