Справа № 953/9266/23
н/п 1-кс/953/8505/23
"31" жовтня 2023 р. м.Харків
- у приміщеннях підвалів, котелень, побутових приміщеннях нежитлової будівлі літ. «Б-6», що розташоване за адресою: АДРЕСА_1 ;
- у житловому будинку, що розташований за адресою: АДРЕСА_2 ;
Згідно з відміткою на поштовому конверті, клопотання про арешт майна направлено на адресу Київського районного суду м. Харкова 27 жовтня 2023 року.
Слідчий суддя, дослідивши клопотання, дійшов висновку про необхідність його повернути, виходячи з такого.
Відповідно до ч. 1 ст. 171 КПК України з клопотанням про арешт майна до слідчого судді, суду має право звернутися прокурор, слідчий за погодженням з прокурором, а з метою забезпечення цивільного позову - також цивільний позивач.
Положеннями ч. 2 ст. 171 КПК України передбачені вимоги до клопотання про арешт майна, зокрема у ньому повинно бути зазначено:
1) підстави і мету відповідно до положень статті 170 цього Кодексу та відповідне обґрунтування необхідності арешту майна;
2) перелік і види майна, що належить арештувати;
3) документи, які підтверджують право власності на майно, що належить арештувати, або конкретні факти і докази, що свідчать про володіння, користування чи розпорядження підозрюваним, обвинуваченим, засудженим, третіми особами таким майном;
4) розмір шкоди, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою, у разі подання клопотання відповідно до частини шостої статті 170 цього Кодексу.
До клопотання також мають бути додані оригінали або копії документів та інших матеріалів, якими слідчий, прокурор обґрунтовує доводи клопотання.
Згідно з п. 7 ч. 2 ст. 131 КПК України, заходом забезпечення кримінального провадження є арешт майна.
Відповідно до ч. 5 ст. 132 КПК України, під час розгляду питання про застосування заходів забезпечення кримінального провадження сторони кримінального провадження повинні подати слідчому судді докази обставин, на які вони посилаються.
Положеннями ст. 172 КПК України передбачено, що клопотання про арешт тимчасово вилученого майна розглядається за участю, у тому числі, власника майна.
У порушення вимог п. 3 ч. 2 ст. 171 КПК України клопотання прокурора про арешт майна, вилученого 25 жовтня 2023 року, на яке сторона обвинувачення просить накласти арешт, не містить даних щодо адресів та засобів зв`язку власників тимчасового вилученого майна, що позбавляє слідчого суддю можливості виконати вимоги ч. 1 ст. 172 КПК України щодо судового виклику власників майна для розгляду даного клопотання.
Крім того, відповідно до п. 6 листа Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 05.04.2013 №223-558/0/4-13, у межах одного кримінального провадження клопотання про застосування заходів забезпечення вноситься щодо кожної особи окремо.
Як вбачається зі змісту клопотання, прокурор звернувся до суду з клопотанням про арешт майна, вилученого в ході проведення обшуків за різними адресами та у різних осіб.
З долучених до клопотання матеріалів слідує, що слідчим суддею надавалися дозволи на проведення обшуків за кожною окремою адресою, і відповідно, клопотання про арешт майна повинно бути подане саме у зв`язку з виконанням ухвали слідчого судді про обшук.
Отже з урахуванням вимог ст. 170, ч. 2 ст. 171 КПК України прокурору необхідно повинно було подати окремі клопотання про арешт майна, виявленого та вилученого в ході проведення обшуків за кожною з адрес та щодо різних власників майна.
Крім того, у порушення п. 2 ч. 2 ст. 171 КПК України прокурор у прохальній частині клопотання про арешт майна не зазначив перелік і вид майна, що належить арештувати, а лише вказав, за якою адресою було вилучено майно, що не відповідає формі та змісту клопотання про арешт майна.
Відповідно до положень ч. 3 ст. 172 КПК України слідчий суддя, суд, встановивши, що клопотання про арешт майна подано без додержання вимог статті 171 цього Кодексу, повертає його прокурору, цивільному позивачу та встановлює строк в сімдесят дві години або з урахуванням думки слідчого, прокурора чи цивільного позивача менший строк для усунення недоліків, про що постановляє ухвалу.
З урахуванням викладеного, слідчий суддя вважає, що клопотання про арешт майна необхідно повернути прокурору, який його погодив, встановивши при цьому строк в сімдесят дві години для усунення вищевказаних недоліків.
На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 170, 171, 172 КПК України, суддя
Ухвала оскарженню в апеляційному порядку не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1