УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 грудня 2023 року

м. Київ

Справа № 461/5084/20

Провадження № 51 - 6265 ск 23

Верховний Суд колегією суддів Другої судової палати Касаційного кримінального суду у складі:

головуючого ОСОБА_1 ,

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

розглянувши касаційну скаргу засудженого ОСОБА_4 на вирок Галицького районного суду м. Львова від 31 березня 2023 року та ухвалу Львівського апеляційного суду від 20 вересня 2023 року щодо нього,

встановив:

Вироком Галицького районного суду м. Львова від 31 березня 2023 року, залишеним без зміни ухвалою Львівського апеляційного суду від 20 вересня 2023 року, ОСОБА_4 засуджено за ст. 186 ч. 2, ст. 198, ст. 70 ч. 1 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 4 роки.

Цим же вироком засуджено ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 та ОСОБА_8 ,судові рішення щодо яких не оскаржуються.

У касаційній скарзі порушується питання про перегляд судових рішень в касаційному порядку.

Проте, касаційну скаргу подано без додержання вимог, передбачених ст. 427 КПК України, а тому колегія суддів дійшла висновку про необхідність залишення її без руху на підставі ст. 429 ч. 1 КПК України.

Відповідно до ст. 427 ч. 2 п. 4 КПК України у касаційній скарзі зазначаються обґрунтування вимог особи, яка подала касаційну скаргу, із зазначенням того, у чому полягає незаконність чи необґрунтованість судових рішень.

Посилаючись у касаційній скарзі на незаконність судових рішень, особа, яка подає касаційну скаргу, має вказати на конкретні порушення закону, що є підставами для скасування або зміни судових рішень, і які, на її думку, допущені судами при їх винесенні, навести конкретні докази і аргументи в обґрунтування кожної позиції.

Згідно з ст. 438 ч. 1 КПК України підставами для скасування або зміни судових рішень судом касаційної інстанції є лише істотне порушення вимог кримінального процесуального закону (ст. 412 КПК України), неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність (ст. 413 КПК України) чи невідповідність призначеного покарання тяжкості кримінального правопорушення та особі засудженого (ст. 414 КПК України).

Засудженому слід врахувати те, що відповідно до ст. 433 КПК України суд касаційної інстанції перевіряє правильність застосування норм матеріального та процесуального права, правову оцінку обставин і не має права досліджувати докази, встановлювати та визнавати доведеними обставини, що не були встановлені в оскаржуваному судовому рішенні, вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу.

Так, в порушення вимог ст. 427 ч. 2 п. 4 КПК України засуджений у своїй касаційні скарзі, хоч і зазначає про допущені судами обох інстанцій істотні порушення вимог кримінального процесуального закону, неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність, незаконність та необґрунтованість судових рішень, проте не наводить доводи на обґрунтування цього відповідно до положень ст. 438 ч. 1 КПК України.

Водночас у касаційній скарзі вказується також на неповноту судового розгляду (ст.410 КПК України) та невідповідність висновків суду першої інстанції фактичним обставинам кримінального провадження (ст. 411 КПК України), що відповідно до статей 433, 438 КПК України не є предметом перегляду касаційним судом.

Крім того, доводи касаційної скарги мають узгоджуватися з положеннями ст. 436 ч. 1 КПК України, згідно з якими суд касаційної інстанції за наслідками розгляду касаційної скарги має право: 1) залишити судове рішення без зміни, а касаційну скаргу - без задоволення; 2) скасувати судове рішення і призначити новий розгляд у суді першої чи апеляційної інстанції; 3) скасувати судове рішення і закрити кримінальне провадження; 4) змінити судове рішення.

Натомість вимога засудженого ОСОБА_4 про скасування вироку місцевого суду та ухвали апеляційного суду і ухвалення нового виправдувального вироку щодо нього не узгоджується з повноваженнями касаційного суду прийняти одне з рішень, передбачених ст. 436 КПК України.

Вказані недоліки касаційної скарги перешкоджають вирішенню питання про відкриття касаційного провадження.

Керуючись ст. 429 ч. 1 КПК України, Суд

постановив:

Залишити касаційну скаргу засудженого ОСОБА_4 без руху.

Встановити засудженому ОСОБА_4 п`ятнадцятиденний строк для усунення зазначених недоліків з дня отримання копії ухвали.

У разі невиконання ухвали касаційну скаргу буде повернуто особі, яка її подала.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3