Провадження № 1-кп/761/2206/2023
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 листопада 2023 року Шевченківський районний суд м. Києва у складі:

головуючого - судді ОСОБА_1 ,

провівши підготовче судове засідання у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000548 від 26.08.2022, відносно

ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, уродженця с. Приморське Новоазовського району Донецької області, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 7 ст. 111-1 КК України,

за участю:

секретаря - ОСОБА_3 ,

прокурора - ОСОБА_4 ,

захисника - ОСОБА_5

ВСТАНОВИВ :

До Шевченківського районного суду м. Києва 21 вересня 2022 року надійшов обвинувальний акт щодо ОСОБА_2 , який обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 7 ст. 111-1 КК України.

Ухвалою від 22 вересня 2022 року вказане кримінальне провадження призначене до підготовчого судового засідання.

Прокурор Київської міської прокуратури ОСОБА_4 в судовому засіданні подала письмове клопотання, про надання дозволу на затримання обвинуваченого ОСОБА_2 , з метою його приводу для участі в розгляді клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Так, прокурор ОСОБА_4 вказала на те, що в ході досудового розслідування, з огляду на те, що ОСОБА_2 перебуває на тимчасово окупованій території України та не з`являвся (02.08.2022, 03.08.2022 та 04.08.2022) без поважних причин на виклик слідчого, 05.08.2022 органом досудового розслідування ОСОБА_2 був оголошений в розшук.

Розшук в рамках кримінального провадження доручено працівникам Департаменту внутрішньої безпеки Національної поліції України.

Крім того, прокурор просить врахувати, що ухвалою слідчого судді Печерського районного суду міста Києва від 09.08.2022 задоволено клопотання слідчого та надано дозвіл на затримання підозрюваного ОСОБА_2 з метою приводу до суду для участі в розгляді клопотання про застосування щодо нього запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Ураховуючи, що ОСОБА_2 до Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м. Києві, не з`явився та перебуває на тимчасово окупованій території Донецької області, у відповідності до ухвали Печерського районного суду м. Києва від 25.08.2022 слідчим суддею надано дозвіл на здійснення спеціального досудового розслідування відносно підозрюваного ОСОБА_2 .

У подальшому, в межах здійснення спеціального досудового розслідування, органом досудового розслідування розміщено у загальнодержавному засобі масової інформації - газеті «Урядовий кур`єр» (випуск № 189 (7310) від 01.09.2022), повідомлення про необхідність 05.09.2022 прибути підозрюваному ОСОБА_2 до Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м. Києві, для допиту в якості підозрюваного, яке також 01.09.2022 розміщене на офіційному веб-сайті Офісу Генерального прокурора, за наслідками чого підозрюваний ОСОБА_2 до слідчого також не з`явився.

Так само опубліковано повідомлення від 15.09.2022 про завершення спеціального досудового розслідування у кримінальному провадженні №0000548 від 26.08.2022 та повістка про виклик на 19.09.2022 підозрюваного у вчиненні злочину, передбаченого ч. 7 ст. 111-1 КК України, ОСОБА_2 до Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м. Києві, для ознайомлення з матеріалами досудового розслідування, отримання обвинувального акту та реєстру матеріалів досудового розслідування (випуск № 199 (7320) від 15.09.2022 в газеті «Урядовий кур`єр» та публікація 15.09.2022 на офіційному веб-сайті Офісу Генерального прокурора).

Прокурор наголошує, що на даний час обвинувачений ОСОБА_2 неодноразово викликався до суду для участі у підготовчому судовому засіданні шляхом публікацій у газеті «Урядовий кур`єр» та на офіційному веб-порталі Офісу Генерального прокурора.

Проте, ОСОБА_2 до суду не з`являється (09.11.2022, 18.01.2023, 19.07.2023, 05.09.2023, 03.10.2023), про причини неприбуття суд не повідомляв.

Прокурор звертає увагу на те, що фактів реєстрації актових записів про смерть ОСОБА_2 по 15.08.2022 не встановлено (лист Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) № 9322/22604/12/22Д/05.2Д від 15.08.2022). За період з 01.01.2021 по 12.08.2022 ОСОБА_2 лінію розмежування з тимчасово окупованими територіями у Донецькій та Луганській областях та тимчасово окупованою територією АР Крим не перетинав (лист ДПС України № 91- 21267/0/15-22-вих від 12.08.2022).

Разом з цим, відповідно до листа ДВБ Національної поліції України від 10.01.2023 за наявною інформацією ОСОБА_2 з початку повномасштабних бойових дій у лютому 2022 року та переходу міста Маріуполь під контроль російських військ і бойовиків незаконних збройних формувань лінію розмежування в районі проведення бойових дій не перетинав: ОСОБА_2 та його близькі родичі на теперішній час мешкають на тимчасово окупованій території Донецької області в с. Приморське (Маріупольського району) по АДРЕСА_1 .

Зазначені обставини, на думку прокурора, свідчать про умисне ухилення обвинуваченого ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , від виконання своїх процесуальних обов`язків, передбачених Кримінальним процесуальним кодексом України, та необхідність обрання відносно нього запобіжного заходу.

Захисник ОСОБА_5 заперечував проти клопотання прокурора та зазначив про відсутність підстав для надання дозволу на затримання обвинуваченого з метою його приводу для забезпечення участі у розгляді клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Дослідивши матеріали кримінального провадження, заслухавши думку учасників судового засідання, суд дійшов наступного висновку.

Відповідно до ч. 1 ст. 188 КПК України прокурор уповноважений звернутися з клопотанням про дозвіл на затримання обвинуваченого з метою його приводу для забезпечення участі у розгляді клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Наведені прокурором доводи у клопотанні про надання дозволу на затримання обвинуваченого ОСОБА_2 з метою його приводу для участі у розгляді клопотання про застосування до ОСОБА_2 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою свідчать про наявність підстав для прийняття такого рішення.

Зокрема, пред`явлений ОСОБА_2 обсяг обвинувачення, а також наведені прокурором доводи щодо переховування обвинуваченого від суду підтверджені матеріалами справи.

В контексті цього питання, суд враховує, що досудове розслідування у кримінальному провадженні здійснювалось в порядку спеціального досудового розслідування (in absentia), тож вкрай важливим питанням для визначення наявності чи відсутності підстав вважати, що дії обвинуваченого щодо неприбуття в судові засідання за викликом мають умисний характер - є питання обізнаності обвинуваченого як з самим фактом здійснення щодо нього кримінального провадження, так і з фактом проведення в рамках крмиінального провадження підготовчого судового засідання.

У справі SEJDOVIC v. Italy (№ 56581/00) ЄСПЛ вирішив, що у випадках, коли обвинувачена у вчиненні кримінального правопорушення особа не була особисто повідомлена, то лише з її статусу втікача (latitante), обґрунтованого презумпцією з недостатньою фактологічною основою, не можна зробити висновок про те, що така особа відмовилася від свого права з`явитися до суду або захищати себе (див. Colozza, цит. в цій справі, § 28). ЄСПЛ також мав нагоду зазначити, що перш ніж стверджувати про те, що обвинувачений імпліцитно, своєю поведінкою, відмовився від важливого права, передбаченого статтею 6 Конвенції, необхідно продемонструвати, що він міг би розумно передбачити наслідки своєї поведінки (див. Jones, цит. в цій справі) (пункт 87 рішення).

В контексті надання оцінки вказаному питанню, судом враховуються і правові позиції, наведені у рішеннях Європейського суду з прав людини.

Зокрема у рішенні ЄСПЛ у справі SOMOGYI v. Italy (N 67972/01), Високий Суд зазначив, що з урахуванням важливого місця права на справедливий суд у демократичному суспільстві (див., серед інших справ, Delcourt v. Belgium, рішення від 17 січня 1970 року, Series A no. 11, pp. 14 - 15, § 25 in fine) стаття 6 Конвенції покладає на кожен національний суд обов`язок перевіряти, чи мав обвинувачений можливість бути поінформованим / ознайомленим із провадженням щодо нього, коли, як і в цій справі це оскаржується з підстав, які відразу не видаються явно необґрунтованими.

Водночас, межі такого обов`язку, на думку суду необхідно визначати аналізуючи у сукупності положення як національного законодавства так і міжнародних стандартів прав людини, встановлених, зокрема, і ЄСПЛ.

У своїй практиці ЄСПЛ наголошує на тому, що інформування особи про порушене щодо неї обвинувачення є правовим актом такої важливості, що воно має здійснюватися згідно з вимогами матеріального та процесуального права, здатними гарантувати ефективне здійснення обвинуваченим своїх прав, про що, зокрема, свідчить підпункт (a) пункту 3 статті 6 Конвенції; розпливчастого та неофіційного повідомлення недостатньо (див. T. v. Italy, цит. в цій справі, p. 42, § 28) (пункт 75 рішення).

Як вбачається зі змісту матеріалів судового провадження, на стадії досудового розслідування таких вимог було дотримано органом досудового розслідування, що свідчить про обізнаність обвинуваченого із самим фактом здійснення щодо нього кримінального провадження та суті пред`явлених ОСОБА_2 звинувачень.

Встановлено, що стороною обвинувачення вживались вичерпні дії задля повідомлення ОСОБА_2 про зміст повідомлення про підозру, а також неодноразово викликався для проведення з ним процесуальних та слідчих (розшукових) дій на стадії досудового розслідування, зокрема і шляхом публікації в засобах масової інформації загальнодержавної сфери розповсюдження після оголошення останнього в розшук. Більш того, слідчий намагався вжити всіх можливих заходів для повідомлення особі про здійснення щодо ОСОБА_2 кримінального провадження, зокрема і вчиняв спроби направити ОСОБА_2 процесуальні документи за допомогою месенджерів «Telegram» та «WhatsApp», разом з тим, зі змісту долучених матеріалів вбачається, що під час досудового розслідування було виявлено, що ОСОБА_2 такими застосунками не корисуєься.

05.08.2022 року постановою старшого слідчого Третього слідчого відділу ТУ ДБР в м. Києві підозрюваний ОСОБА_2 був оголошений у розшук.

Ухвалою слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 25.08.2022 надано дозвіл на здійснення спеціального досудового розслідування у кримінальному провадженні відносно підозрюваного ОСОБА_2 .

Таким чином, суд вважає, що стороною обвинувачення здійснені всі можливі, передбачені законом, заходи щодо дотримання прав підозрюваної та обвинуваченого на захист та доступ до правосуддя, ОСОБА_2 поза розумним сумнівом, мав усі очікувані за таких обставин можливості дізнатись, що проти нього розпочато кримінальне провадження, та суть пред`явлених звинувачень.

Водночас, на етапі судового провадження, судом зі свого боку також вживаються вичерпні заходи для повідомлення обвинуваченого про кожне судове засідання у рамках цього кримінального провадження, в межах повноважень, наданих суду чинним КПК України, зокрема повістки про виклик публікуються у засобах масової інформації загальнодержавної сфери розповсюдження та на офіційному веб-сайті суду. Крім того, додатково судом направляються повістки про виклик обвинуваченого ОСОБА_2 і до Офісу Генерального прокурора для публікації на відповідному сайті.

Відповідно до положень ст. 323 КПК України з моменту опублікування повістки про виклик у засобах масової інформації загальнодержавної сфери розповсюдження та на офіційному веб-сайті суду обвинувачений вважається належним чином ознайомленим з її змістом.

При цьому, судом враховується і послідовна правова позиція Верховного Суду викладена зокрема і в рішенні від 10 березня 2020 року у справі 242/3982/16-к, відповідно до якої у разі, якщо відповідні повістки публікувалися у засобах масової інформації загальнодержавного значення та на інтернет-порталі судової влади, обвинувачений вважається таким, що мав можливість отримувати інформацію щодо часу і місця судового розгляду кримінального провадження, а тому мав можливість взяти участь у судовому розгляді кримінального провадження як особисто, так і шляхом залучення захисника за власним вибором, якщо б мав таке бажання. Такий висновок Верховного Суду є усталеним, що вбачається і з подальших рішень Верховного Суду, зокрема у справі 759/7443/17 від 27.10.2021 та в справі №461/4987/16-к від 25.01.2021.

Отже судом встановлено, що обвинувачений ОСОБА_2 викликався до суду у встановлений законом спосіб, однак до суду не з`являвся, жодних клопотань, заяв, скарг не подавав.

Шляхом системного тлумачення норм відповідного національного законодавства, зокрема положень чинного КПК України, зокрема положень ст. 323 КПК України, в сукупності із вищезазначеними стандартами ЕСПЛ, щодо інформування особи згідно з вимогами чинного, зокрема і процесуального права, суд, виконуючи свій обов`язок перевірити, чи мав обвинувачений можливість бути поінформованим / ознайомленим із провадженням щодо нього, вважає, що ОСОБА_2 обізнаний із суттю висунутих йому звинувачень, водночас він також належним чином повідомлений як про загальний факт здійснення щодо нього судового провадження в рамках даного кримінального провадження, так і про час та дату конкретних судових засідань, що відбуваються в рамках цього судового провадження.

Враховуючи вищевикладене, дії обвинуваченого ОСОБА_2 щодо неприбуття у судові засідання суд розцінює як ухилення від суду з метою уникнення кримінальної відповідальності за вчинене, що свідчить про неналежну процесуальну поведінку особи.

Враховуючи те, що ОСОБА_2 , в порушення п. 1 ч. 7 ст. 42 КПК України, не дотримано обов`язку щодо прибуття за викликом до суду, а в разі неможливості прибути за викликом у призначений строк - заздалегідь повідомити про це суд, суд вважає за необхідне надати дозвіл на затримання обвинуваченого ОСОБА_2 з метою приводу для участі в розгляді клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 42, 183, 188-191, 331, 335, 370, 372, 532 КПК України, суд

У Х В А Л И В :

Клопотання прокурора - задовольнити.

Надати дозвіл на затримання обвинуваченого ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, уродженця с. Приморське Новоазовського району Донецької області, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 (номер телефону: НОМЕР_1 ), з метою його приводу для участі в розгляді клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Затримана на підставі ухвали суду особа не пізніше тридцяти шести годин з моменту затримання повинна бути звільнена або доставлена до суду, який постановив ухвалу про дозвіл на затримання з метою приводу.

Службова особа, яка на підставі ухвали суду про дозвіл на затримання затримала особу, зобов`язана негайно вручити їй копію зазначеної ухвали.

Уповноважена службова особа (особа, якій законом надано право здійснювати затримання), яка затримала особу на підставі ухвали суду про дозвіл на затримання або у якої під вартою тримається особа, щодо якої діє ухвала про дозвіл на затримання, негайно повідомляє про це слідчого, прокурора, зазначеного в ухвалі.

Якщо після затримання обвинуваченого з`ясується, що він був затриманий на підставі ухвали про дозвіл на затримання, яка відкликана прокурором, обвинувачений має бути негайно звільнений уповноваженою службовою особою, під вартою якої він тримається, якщо немає інших законних підстав для його подальшого затримання.

Ухвала про надання дозволу на затримання обвинуваченого з метою його приводу для участі в розгляді клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою втрачає законну силу з моменту приводу обвинуваченого до суду, у разі його добровільного з`явлення до суду, через 6 (шість) місяців з дня її постановлення або відкликання її прокурором.

Організацію виконання даної ухвали доручити прокурору Київської міської прокуратури ОСОБА_4 (службова адреса: м. Київ, вул. Предславинська, 45/9).

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя ОСОБА_1