У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 183/11419/23

№ 1-кс/183/2988/23

13 жовтня 2023 року м. Новомосковськ

Слідчий суддя Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області ОСОБА_1 , розглянувши клопотання слідчого Новомосковського РВП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_2 , погодженого з прокурором Новомосковської окружної прокуратури Дніпропетровської області ОСОБА_3 , про арешт майна у кримінальному провадженні, відомості по якому внесені до ЄРДР 12.09.2023 року за № 0000249 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 189 КК України, -

ВСТАНОВИЛ А:

До слідчого судді Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області в порядку ст.. 170 КПК України надійшло клопотання слідчого ОСОБА_2 про арешт майна.

В обґрунтування свого клопотання слідчий зазначив, що досудовим розслідування встановлено, що відповідно до Указу Президента України №64/2022 від 24.02.2022 року «Про введення воєнного стану в Україні» та Закону України «Про затвердження Указу Президента України « Про введення воєнного стану в Україні» з 24.02.2022 року на всій території України введено воєнний стан. Крім цього, відповідно до Указу Президента України №573/2022 від 12.08.2022 року «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні» та Закону України «Про затвердження Указу Президента України «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні» продовжено строк дії воєнного стану в Україні з 05 години 30 хвилин 23 серпня 2022 року строком на 90 діб. В подальшому строк дії воєнного стану неодноразово продовжувався та відповідно до Указу Президента України № 451/2023 від 26.07.2023 року «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні» та Закону України «Про затвердження Указу Президента України «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні» строк дії воєнного стану в Україні продовжено з 05 години 30 хвилин 18 серпня 2023 року строком на 90 діб.

01.07.2023 року під час проведення бойових дій в районі м. Бахмут Донецької області в результаті ворожого обстрілу загинув військовослужбовець Збройних Сил України ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , батьком якого є ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Після поховання загиблого ОСОБА_4 у ОСОБА_5 різко погіршилися стосунки з його дружиною ОСОБА_6 , в тому числі на ґрунті спору про майно, що залишилось після загибелі їх сина ОСОБА_4 , а також частини одноразової державної грошової допомоги за загибель військовослужбовця Збройних Сил України.

Через деякий час на зв`язок з ОСОБА_5 вийшли дві не встановлені в ході досудового розслідування особи (далі Особа 1 та Особа 2), які в ході телефонних розмов повідомили останньому, що діють, начебто, в інтересах його дружини ОСОБА_6 та з погрозами застосування насильства почали вимагати грошові кошти та частину майна належного йому.

Сприймаючи погрози застосування насильства з боку двох вказаних не встановлених осіб, як реальну загрозу своєму життю та здоров`ю, ОСОБА_5 звернувся до ОСОБА_7 , ОСОБА_8 та іншої не встановленої в ході досудового розслідування особи (далі Особа 3) з метою отримання допомоги щодо припинення вимагання та погроз насильства з боку двох невстановлених осіб.

В зустрічі ОСОБА_7 , ОСОБА_8 та Особа 3 з Особа 1 та Особа 2, які раніше телефонували ОСОБА_5 та з погрозами застосування насильства вимагали грошові кошти та частину майна належного йому, що відбулася 06.09.2023 року приблизно о 21.30 годині (більш точний час в ходу досудового розслідування не встановлений) у невстановленому в ході досудового розслідування місці, ОСОБА_7 , ОСОБА_8 та Особа 3 вступили в злочинну змову з Особа 1 та Особа 2, після чого у них виник спільний прямий умисел направлений на вимагання чужого майна за попередньою змовою групою осіб з погрозою насильства, а саме вимагання від ОСОБА_5 половини суми грошових коштів отриманої від продажу його будинку та 1 000 (однієї тисячі) доларів США в рахунок неіснуючого та вигаданого боргу.

Після чого, ОСОБА_8 діючи в рамках заздалегідь розробленого плану та за попередньою змовою у групі з ОСОБА_7 , Особа 3, та Особа 1 і Особа 2, умисно, з корисливих мотивів та з метою незаконного збагачення за рахунок чужого майна, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій та їх караність, застосовуючи погрози насильства повідомив ОСОБА_5 про необхідність термінового продажу житлового будинку, що належить останньому на праві приватної власності та знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , та передачі йому та ОСОБА_7 половини отриманих від продажу грошових коштів, а також 1.000 (однієї тисячі) доларів США в рахунок неіснуючого та вигаданого боргу. Крім того, діючи за попередньою змовою у групі з ОСОБА_7 , Особа 3, та Особа 1, Особа 2 в ході неодноразових телефонних розмов ОСОБА_8 застосовуючи погрози насильства вимагав від ОСОБА_5 передати йому вказані грошові кошти.

Не залишаючи своїх злочинних намірів, направлених на вимагання чужого майна за попередньою змовою групою осіб з погрозою насильства, 20.09.2023 року та 25.09.2023 року за жорсткої та наполегливої ініціативи з боку ОСОБА_7 та ОСОБА_8 відбулись дві зустрічі між останніми та ОСОБА_5 , в ході яких, ОСОБА_7 та ОСОБА_8 діючи за попередньою змовою у групі з Особа 3, та Особа 1 і Особа 2, вимагали від ОСОБА_5 вжити невідкладних заходів щодо продажу його будинку та передачі їм половини суми грошових коштів отриманих від продажу. В ході другої зустрічі, що відбулася 25.09.2023 року між ОСОБА_5 з одного боку та ОСОБА_7 і ОСОБА_8 з іншого боку, останні визначили, що вартість половини будинку ОСОБА_5 буде становити 10.000 (десять тисяч) доларів США та незалежно від факту продажу вказаного будинку, погрожуючи застосуванням насильства вимагали від останнього передачу їм вказаної суму горових коштів та ще 1.000 (однієї тисячі) доларів США, тобто разом 11 (одинадцяти) тисяч доларів США в рахунок погашення неіснуючого та вигаданого ними спільно з Особа 3, Особа 1 та Особа 2 боргу.

08.10.2023 року приблизно об 11.40 годині ОСОБА_5 , перебуваючи на території КП «Новомосковська ЦРЛІЛ», що знаходиться за адресою: вул. Гетьманська, 238, м. Новомосковськ Дніпропетровської області, на виконання протиправної вимоги ОСОБА_7 та ОСОБА_8 , що діяли в рамках заздалегідь розробленого плану та за попередньою змовою у групі з Особа 3, та Особа 1 і Особа 2, передав останнім грошові кошти в сумі 11.000 (одинадцять тисяч) доларів США, що за офіційним курсом Національного банку України станом на 08.10.2023 року становило 402.837,60 гривень. Після чого ОСОБА_7 та ОСОБА_8 залишили місце вчинення злочину, але коли помітили, що їх переслідують працівники поліції намагалися втекти від переслідування, однак все одно були затримані працівниками поліції.

Умисні дії ОСОБА_8 , кваліфіковано за ч. 4 ст. 189 КК України, тобто вимагання чужого майна за попередньою змовою групою осіб з погрозою насильства над потерпілим, вчинене в умовах воєнного стану, що завдало майнової шкоди у великих розмірах.

Допитаний в якості потерпілого ОСОБА_5 показав, що він працює у військовій частині НОМЕР_1 на цивільній посаді водія. Його син ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , будучи військовослужбовцем ЗСУ, загинув 01.07.2023 року під час бойових дій в результаті ворожого обстрілу в районі м. Бахмут Донецької області. Після поховання, в його розпорядженні залишилося майно його покійного сина, а саме: автомобіль марки «Фольксваген Гольф», мобільний телефон марки «Айфон» та грошова виплата залишків бойових (заробітна плата сина) в розмірі 130 тисяч гривень. На фоні вказаних трагічних подій, між потерпілим та його дружиною ОСОБА_6 , з якою він фактично перебував у шлюбі, але сумісно не проживав на протязі останніх 11 років, значно погіршилися відносини. Офіційне розлучення відбулося лише 31.08.2023 року на підставі рішення суду. Після загибелі сина дружина потерпілого почала вимагати з нього майно сина, що залишилося після його загибелі, а також грошову виплату від держави у сумі 15 млн. гривень за загибель військовослужбовця ЗСУ в ході бойових дій. Не зважаючи на пояснення потерпілого ОСОБА_5 про те, що ніяких грошових компенсацій від держави за загибель сина він ще не отримав, ОСОБА_6 звернулася до, так званих, представників криміналітету з тією метою, щоб змусити ОСОБА_5 віддати на її користь майно загиблого сина та грошову компенсацію від держави. В подальшому, на зв`язок з потерпілим ОСОБА_5 вийшли двоє невідомих йому раніше осіб, які в ході телефонних розмов повідомили, що діють в інтересах ОСОБА_6 та з погрозами застосування насильства почали вимагати грошові кошти та частину майна, належного потерпілому. Сприймаючи погрози застосування насильства з боку двох вказаних осіб, як реальну загрозу своєму життю та здоров`ю, потерпілий прийняв рішення звернутися по допомогу, щоб допомогти вирішити питання з вказаними особами та припинити незаконні дії з їх боку. У подальшому ОСОБА_5 вийшов на зв`язок із з двома особами на ім`я ОСОБА_9 та ОСОБА_10 . В ході розмови ОСОБА_9 та ОСОБА_10 зазначили, що допоможуть вирішити проблемні питання з колишньою дружиною ОСОБА_5 та особами, які йому раніше погрожували та вимагали гроші і майно. Однак за таку допомогу їм потрібно буде потім віддячити. Пізніше потерпілий ОСОБА_5 з`ясував, що він зустрічався с ОСОБА_11 та ОСОБА_12 . 06.09.2023 року ОСОБА_5 зустрівся з ОСОБА_11 у м. Дніпро та пояснив, що йому знову телефонувала невідома особа чоловічої статі та погрожувала насильством. В свою чергу ОСОБА_13 запевнив, що він разом з ОСОБА_12 вирішать вказане проблемне питання, але за це йому потрібно передати грошові кошти. 07.09.2023 року під час чергової зустрічі ОСОБА_5 та ОСОБА_8 , яка відбувалася за ініціативою останнього, ОСОБА_13 повідомив, що проблемні питання з тими особами, що вимагали майно та кошти вже вдалося владнати, однак житловий будинок, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , та належить на праві приватної власності ОСОБА_5 необхідно продати та половину від отриманих з продажу грошових коштів необхідно передати їм. Одночасно із вказаною вимогою ОСОБА_13 в чергове почав висловлювати погрози застосування насильства до ОСОБА_5 у разі незгоди останнього швидко реалізувати вказане нерухоме майно.

20.09.2023 року та 25.09.2023 року за наполегливої ініціативи ОСОБА_8 та ОСОБА_7 між ними та ОСОБА_5 відбулися дві зустрічі на території м. Новомосковська Дніпропетровської області. В ході вказаних зустрічей ОСОБА_13 та ОСОБА_14 застосовуючи погрози насильством та навіть вбивством вимагали від ОСОБА_5 грошові кошти в сумі 1 (одна) тисяча доларів США та вимагали вжиття заходів щодо швидкого продажу його будинку, з метою подальшої передачі їм половини суми грошових коштів отриманих від його реалізації. Пізніше, ОСОБА_13 та ОСОБА_14 змінили свої вимоги в частині предмету вимагання та повідомили ОСОБА_5 , що він повинен передати їм 10 (десять) тисяч доларів США, як приблизну вартість 50% від суми отриманої з продажу будинку та ще 1 (одну) тисячу доларів США в рахунок заявленого раніше ОСОБА_15 боргу.

Тобто, наразі вказані особи, діючи за попередньою змовою групою осіб вимагають з застосуванням погроз насильства з ОСОБА_5 грошові кошти у сумі 11.000 (одинадцять тисяч) доларів США в рахунок погашення неіснуючого та вигаданого ними боргу.

08.10.2023 року о 12.00 годині слідчим СВ Новомосковського РВП ГУНП в Дніпропетровській області старшим лейтенантом поліції ОСОБА_16 затримано особу, підозрювану у вчиненні злочину, а саме: ОСОБА_8 .

08.10.2023 року слідчим СВ Новомосковського РВП ГУНП в Дніпропетровській області старшим лейтенантом поліції ОСОБА_16 проведено огляд речей на відкритій ділянці місцевості, що розташована поблизу будинку АДРЕСА_2 , а саме предмету, схожого ззовні на пістолет, який має на собі надписи AFLARM, 9PA, KM103160, в якому мається магазин із предметами,схожими на набої травматичної дії в кількості 14 штук. Вказаний предмет, схожий на пістолет та магазин від нього, поміщено до спеціального пакету PSP 2120156, вищевказані 14 предметів, схожі на набої, поміщено до спеціального пакету PSP 1113332.

Вказані майно було вилучене до Новомосковського РВП ГУНП в Дніпропетровській області.

08 жовтня 2023 року слідчим СВ Новомосковського РВП ГУНП в Дніпропетровській області вищевказане вилучене майно було визнане речовими доказами у кримінальному провадженні.

Відповідно до ч. 2 ст. 168 КПК України тимчасове вилучення майна може здійснюватися під час обшуку, огляду.

Відповідно до ч. 7 ст. 237 КПК України вилучені речі і документи, що не відносяться до предметів, які вилучені законом із обігу, вважаються тимчасово вилученим майном.

Відповідно до ч. 4 ст. 170 КПК України заборона на використання майна, а також заборона розпоряджатися таким майном можуть бути застосовані лише у випадках, коли їх незастосування може призвести до зникнення, втрати або пошкодження відповідного майна або настання інших наслідків, які можуть перешкодити кримінальному провадженню.

Відповідно до ч. 5 ст. 171 КПК України клопотання слідчого, прокурора про арешт тимчасово вилученого майна повинно бути подане не пізніше наступного робочого дня після вилучення майна, інакше майно має бути негайно повернуто особі, у якої його було вилучено.

Враховуючи те, що вищевказане вилучене майно має значення речових доказів по вищевказаному кримінальному провадженню, з метою забезпечення їх збереження необхідно накласти арешт на вищевказане майно, тому слідчий звернувся з клопотанням до слідчого судді.

В судове засідання слідчий ОСОБА_2 не з`явився.

Захисник ОСОБА_17 подала слідчому судді через канцелярію суду заперечення, в якому зазначила, що вилучені предмети належать ОСОБА_7 , останній має на них дозвіл у встановленому законом порядку та не мають відношення до даного кримінального провадження.

У відповідності до ч. 1 ст. 172 КПК України клопотання про арешт майна розглядається слідчим суддею, судом не пізніше двох днів з дня його надходження до суду, за участю слідчого та/або прокурора, цивільного позивача, якщо клопотання подано ним, підозрюваного, обвинуваченого, іншого власника майна, і за наявності - також захисника, законного представника, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження. Неприбуття цих осіб у судове засідання не перешкоджає розгляду клопотання.

Розглянувши клопотання та додані до нього матеріали, слідчий суддя дійшла до таких висновків.

Відповідно до постанови слідчого Новомосковського РВП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_16 від 08.10.2023 року зазначені вище речі були визнані речовими доказами у даному кримінальному провадженні.

Відповідно до ст.. 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення. Як вбачається з наданих слідчим доказів, вилучені під час обшуку речі відповідають вимогам ст.. 98 КПК України.

Згідно ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому КПК України порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна.

У відповідності з п. 1 ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів.

У відповідності з п. 2 ч. 1 ст. 170 КПК України завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.

У відповідності з ч. 3 ст.. 170 КПК України у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 КПК України.

Тому слідчий суддя вважає, що слідчим доведено, що накладення арешту на зазначені предмети, як на речові докази, відповідає завданню арешту майна, визначеного ст.. 170 КПК України, а саме: запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.

У відповідності з ч. 2 ст. 173 КПК України при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати, в тому числі:

1) правову підставу для арешту майна;

2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу);

6) наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

У відповідності з ч. 4 ст. 173 КПК України у разі задоволення клопотання слідчий суддя, суд застосовує найменш обтяжливий спосіб арешту майна. Слідчий суддя, суд зобов`язаний застосувати такий спосіб арешту майна, який не призведе до зупинення або надмірного обмеження правомірної підприємницької діяльності особи, або інших наслідків, які суттєво позначаються на інтересах інших осіб.

У відповідності з п. 5 ч. 5 ст. 173 КПК України у разі задоволення клопотання слідчий суддя, суд постановляє ухвалу, в якій зазначає, в тому числі, порядок виконання ухвали із зазначенням способу інформування заінтересованих осіб. Слідчий суддя вважає, що виконання ухвали необхідно покласти на слідчого Новомосковського РВП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_2 .

Також на виконання вказаної норми, у відповідності з ч. 7 ст. 173 КПК України копія ухвали негайно після її постановлення вручається слідчому, прокурору, а також присутнім під час оголошення ухвали - фізичній або юридичній особі, щодо майна якої вирішувалося питання про арешт, - при вирішенні питання про арешт майна з метою забезпечення збереження речових доказів. У разі відсутності таких осіб під час оголошення ухвали копія ухвали надсилається їм не пізніше наступного робочого дня після її постановлення.

Слідчий суддя вважає, що направлення копії ухвали суду необхідно доручити слідчому ОСОБА_2 .

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 110, 170, 171, 172, 173 КПК України, слідчий суддя, -

П О С Т А Н О В И Л А:

Накласти арешт на: предмет, схожий ззовні на пістолет, який має на собі надписи AFLARM, 9PA, KM103160, в якому мається магазин із предметами, схожі на набої травматичної дії в кількості 14 штук, шляхом заборони відчужувати, використовувати, розпоряджатися будь-яким особам зазначеним майном.

Виконання ухвали покласти на слідчого Новомосковського РВП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_2 .

Доручити слідчому Новомосковського РВП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_2 направити копії ухвали на адресу власників майна або їх представників.

На ухвалу може бути подано апеляційна скарга безпосередньо до апеляційного суду Дніпропетровської області протягом 5 днів з дня її проголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1