ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 11-кп/803/3804/23 Справа № 235/2133/23 Суддя у 1-й інстанції - ОСОБА_1 Суддя у 2-й інстанції - ОСОБА_2
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 листопада 2023 року м.Кривий Ріг

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Дніпровського апеляційного суду у складі:

головуючого судді ОСОБА_2

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_5

прокурора ОСОБА_6

захисника ОСОБА_7

розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції апеляційну скаргу захисника ОСОБА_7 , який діє в інтересах ОСОБА_8 , на ухвалу Красноармійського міськрайонного суду Донецької області від 26.10.2023 р., якою відносно обвинуваченого ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , було продовжено строк дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою на 60 днів, тобто до 24 грудня 2023 року включно, -

УСТАНОВИЛА:

Короткий зміст оскарженого судового рішення та встановлені фактичні обставини

В провадженні Красноармійського міськрайонного суду Донецької області перебуває кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_8 за ч. 1 ст. 263 КК України.

Ухвалою Красноармійського міськрайонного суду Донецької області від 26.10.2023 року продовжено строк дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_8 на 60 днів, до 24.12.2023 року включно.

Вимоги апеляційної скарги та узагальнені доводи особи, яка її подала

У своїй апеляційній скарзі захисник ОСОБА_7 , який діє в інтересах обвинуваченого ОСОБА_8 , вказує, що ухвала незаконна та підлягає скасуванню. Зазначає, що ризики, передбачені ст. 177 КПК України, стороною обвинувачення не підтверджені та не обґрунтовані. Звертає увагу, що суд першої інстанції продовжив строк тримання під вартою понад 60 діб, на один рік. Просить ухвалу суду скасувати та обрати обвинуваченому ОСОБА_8 запобіжний захід, не пов`язаний з триманням під вартою.

Від прокурора надійшли заперечення на апеляційну скаргу захисника, в яких вона вказує, що ризики, заявлені під час обрання відносно ОСОБА_8 запобіжного заходу, не зменшились та продовжують існувати. Вказівка суду про те, що запобіжний захід продовжено до 24.12.2024 р. є опискою, яка може бути усунута в порядку ст. 378 КПК України. Просить залишити без змін ухвалу суду, апеляційну скаргу залишити без задоволення.

Позиції учасників судового провадження

Захисник ОСОБА_7 підтримав доводи апеляційної скарги та просив її задовольнити.

Прокурор заперечувала проти апеляційної скарги, просила ухвалу суду залишити без змін.

Мотиви суду

Заслухавши суддю-доповідача, учасників судового розгляду, перевіривши матеріали кримінального провадження, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню за таких підстав.

Положеннями ст. 404 КПК України встановлено, що суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Відповідно до ст. 370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим. Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом.

Згідно з положеннями частин 1 - 3 ст. 331 КПК України під час судового розгляду суд за клопотанням сторони обвинувачення або захисту має право своєю ухвалою змінити, скасувати, обрати або продовжити запобіжний захід щодо обвинуваченого.

Вирішення питання судом щодо запобіжного заходу відбувається в порядку, передбаченому главою 18 цього Кодексу.

За наявності клопотань суд під час судового розгляду зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження запобіжного заходу до закінчення двомісячного строку з дня його застосування. За результатами розгляду питання суд своєю вмотивованою ухвалою скасовує, змінює запобіжний захід або продовжує його дію на строк, що не може перевищувати двох місяців.

Згідно з вимогами ч. 2 ст. 177 КПК України підставою для застосування запобіжного заходу, так само як і для його продовження, є, зокрема, наявність ризиків, які дають достатні підстави суду вважати, що обвинувачений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті, а саме: переховуватися від суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином або вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому обвинувачується.

За змістом положень глави 18 КПК України у взаємозв`язку з вимогами ст. 331 КПК України підставами для продовження строку тримання під вартою є наявність раніше заявлених ризиків, які не зменшилися, або нових ризиків, які виправдовують тримання особи під вартою, та неможливість завершення судового провадження до закінчення дії попередньої ухвали про тримання під вартою.

Розглядаючи питання про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, суд першої інстанції для прийняття законного і обґрунтованого рішення, відповідно до ст.ст. 178, 199 КПК України та практики Європейського суду з прав людини, повинен врахувати тяжкість кримінального правопорушення, у вчиненні якого обвинувачується особа та особисті обставини її життя, які можуть свідчити на користь збільшення (зменшення) ризику переховування від правосуддя чи інших способів неналежної процесуальної поведінки. При цьому наявність підстав для тримання особи під вартою має оцінюватись в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин.

Зазначені вимоги кримінального процесуального закону, на переконання колегії суддів, судом першої інстанції були дотримані.

Так, в провадженні Красноармійського міськрайонного суду Донецької області на стадії підготовчого судового розгляду знаходиться кримінальне провадження відносно ОСОБА_8 за ч. 1 ст. 263 КК України.

26.10.2023 р. ухвалою Красноармійського міськрайонного суду Донецької області задоволено клопотання прокурора та обвинуваченому ОСОБА_8 продовжено строк дії запобіжного заходу у виді тримання під вартою до 24.12.2023 р. включно.

З такими висновками суду погоджується і колегія суддів, оскільки суд дослідив та належним чином оцінив у судовому рішенні всі обставини, з якими закон пов`язує можливість продовження найсуворішого запобіжного заходу.

Відповідно до усталеної практики Європейського суду з прав людини висновки про ступінь ризиків та неможливості запобігання їм більш м`якими запобіжними заходами, мають бути зроблені за результатами сукупного аналізу обставин злочину та особи обвинуваченого (його характеру, моральних якостей, способу життя, сімейних зв`язків, постійного місця роботи, утриманців), поведінки обвинуваченого під час розслідування кримінального правопорушення (наявність або відсутність спроб ухилятися від органів влади), поведінки обвинуваченого під час попередніх розслідувань (способу життя взагалі, способу самозабезпечення, системності злочинної діяльності, наявності злочинних зв`язків).

Ризиком у контексті кримінального провадження є певна ступінь ймовірності того, що особа вдасться до вчинків, які будуть перешкоджати досудовому розслідуванню та судовому розгляду або ж створять загрозу суспільству. Слідчий суддя, суд, оцінюючи вірогідність такої поведінки підозрюваного/обвинуваченого, має обґрунтувати свій висновок про високу ступінь ймовірності позапроцесуальних дій зазначеної особи. При цьому кримінальний процесуальний закон не вимагає доказів того, що підозрюваний/обвинувачений обов`язково (поза всяким сумнівом) здійснюватиме відповідні дії, однак вимагає доказів того, що він має реальну можливість їх здійснити у конкретному кримінальному провадженні в майбутньому.

Як вбачається з матеріалів прави судом розглянуто клопотання прокурора про продовження ОСОБА_8 строку запобіжного заходу у виді тримання під вартою. Судом заслухано думку сторін обвинувачення та захисту, вивчено матеріали судового провадження.

На думку колегії суддів, судом першої інстанції дотримано вимоги кримінального процесуального закону в ході розгляду вказаного питання. Враховано, що ОСОБА_8 обвинувачується у вчиненні тяжкого злочину, предметом якого є незаконний обіг вибухових речовин та зброї, в період воєнного стану, в території, наближеній до зони бойових дій, що вказує про наявність ризику переховування від суду, можливості впливу на учасників провадження (оскільки їх не було допитано судом безпосередньо). Вказані обставини доводять неможливість застосування більш м`яких запобіжних заходів.

Крім того, висновок суду першої інстанції щодо законності підстав для продовження строку дії запобіжного заходу у виді тримання під вартою також узгоджується з практикою Європейського суду з прав людини, який, посилаючись на практику застосування ст. 5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод у рішеннях Кудла проти Польщі та МакКей проти Сполученого Королівства констатував, що основною метою ст. 5 Конвенції є запобігання свавільному або необґрунтованому позбавленню свободи. Проте, безперервне тримання під вартою є виправданим лише за умови, якщо у справі наявний значний суспільний інтерес, який переважає принцип поваги до особистої свободи.

Розглядаючи можливість застосування інших запобіжних заходів щодо обвинуваченого, колегія суддів звертає увагу, що запобіжний захід у вигляді домашнього арешту наразі є недоцільним з огляду на залучення працівників поліції до операції з оборони країни, а тому додаткове навантаження - контроль за обвинуваченим в період дії військового стану є недоцільним. Особисте зобов`язання явно не забезпечить належну процесуальну поведінку обвинуваченого. За таких обставин застосування альтернативного запобіжного заходу відносно обвинуваченого ОСОБА_8 є неможливим.

На даний час також відсутні дані про зменшення або зникнення ризиків, доведених прокурором під час обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою обвинуваченому. Підстав для зміни запобіжного заходу на більш м`який колегія суддів також не вбачає.

Стосовно доводів апеляційної скарги захисника щодо порушення вимог ст. 197 КПК України судом при обрахуванні строку тримання під вартою, колегія суддів зазначає, що оскільки попередній запобіжний захід охоплював 26.10.2023 р., то новий відлік починається з 27.10.2023 р., що з урахуванням положень ст. 197 КПК України визначено в оскаржуваному рішенні суду вірно. Отже вказані доводи апеляційної скарги є неприйнятними.

Відносно доводів апеляційної скарги щодо продовження строку тримання під вартою обвинуваченого ОСОБА_8 більше ніж на два місяці, а саме на один рік і два місяці, колегія судів зазначає про таке.

Положеннями ч. 1 ст. 197 КПК України передбачено, що строк дії ухвали слідчого судді, суду про тримання під вартою або продовження строку тримання під вартою не може перевищувати шістдесяти днів. Як вбачається з описової та мотивувальної частини оскаржуваного рішення, судом першої інстанції фактично продовжено строк запобіжного заходу з 26.10.2023 року по 24.12.2023 року, при цьому кінцева дата, вказана в ухвалі суду першої інстанції - 24.12.2024 року є очевидною опискою, яка не впливає на законність та обгрунтованість оскаржуваної ухвали.

Істотних порушень вимог кримінального процесуального закону при прийнятті судом рішення про продовження строку тримання обвинуваченого ОСОБА_8 під вартою колегією суддів не встановлено.

За відсутності достатніх підстав, принаймні на цій стадії судового розгляду, для зміни обвинуваченому ОСОБА_8 запобіжного заходу на менш суворий, апеляційна скарга захисника задоволенню не підлягає.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 405, 407, 422-1 КПК України, колегія суддів, -

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_7 , який діє в інтересах обвинуваченого ОСОБА_8 , залишити без задоволення.

Ухвалу Красноармійського міськрайонного суду Донецької області від 26.10.2023 р., якою відносно обвинуваченого ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , було продовжено строк дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою на 60 днів, тобто до 24 грудня 2023 року включно залишити без змін.

Судді: