Справа № 535/946/23
Провадження № 1-кп/535/359/23
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 жовтня 2023 року смт Котельва

Котелевський районний суд Полтавської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

за участю: прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

законного представника неповнолітнього ОСОБА_5

та захисника обвинуваченого -адвоката ОСОБА_6

розглянувши у судовому засіданні в смтКотельва кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань №0000269 від 01.06.2023 року за обвинуваченням

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Херсон, Херсонської області, українця, громадянина України, з базовою загальною середньою освітою, студента 3-го курсу ПТУ № 54 за спеціальністю «тракторист-машиніст», зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого

у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.357, ч.4 ст.185 КК України,-

У С Т А Н О В И В:

31.05.2023 о 18 год. 58 хв. неповнолітній ОСОБА_4 , перебуваючи поряд з приміщенням супермаркету «Маркетопт», що розташований за адресою: вул. Покровська 5-А, смт Котельва, Полтавська області, виявив на тротуарній бруківці банківську картку АТ КБ «Приват Банк» № НОМЕР_1 , належну ОСОБА_7 .

Далі, не вживши будь-яких дій на встановлення власника банківської картки АТ КБ «Приват Банк» № НОМЕР_1 , яка згідно з п.1.27 ст.1 Закону України «Про платіжні системи та переказ коштів в Україні» від 05.04.2001 № 2346-ІП та відповідно до ч.1 ст.27 Закону України «Про інформацію» є офіційним документом, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, тобто діючи з прямим умислом та корисливим мотивом, ОСОБА_4 привласнив вказану банківську карту.

Після цього, ОСОБА_8 з місця вчинення кримінального правопорушення зник, а привласненою банківською карткою розпорядився на власний розсуд.

У зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України, Законом України «Про затвердження Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» 24 лютого 2022 року затвердженого Указом Президента України від 24 лютого 2022 року № 64/2022, в Україні введено воєнний стан з 05 години 30 хвилини 24 лютого 2022 року, який діє на цей час.

Також, під час досудового розслідування встановлено, що ОСОБА_4 31.05.2023 о 18 год. 58 хв. перебуваючи біля супермаркету «Маркетопт» за адресою: вул. Покровська 5-А, смт Котельва, Полтавський район, Полтавська область, знайшов банківську картку АТ КБ «Приват Банк» № НОМЕР_1 , поруч з якою на картонному упакуванні був зазначений пін-код до картки, належну ОСОБА_7 .

Після чого, ОСОБА_4 перебуваючи за адресою: АДРЕСА_2 , використовуючи банківський термінал (банкомат) АТ КБ «Приват Банк», з раніше привласненої банківської картки АТ КБ "Приват Банк" № НОМЕР_1 , виданої на ім`я ОСОБА_7 , таємно, шляхом вільного доступу, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, з корисливих мотивів, провів трансакцію зі зняття грошових коштів, тим самим вчинив крадіжку належних потерпілому ОСОБА_7 грошових коштів на загальну суму 500 грн. 00 коп., заподіявши останньому матеріальних збитків на вказану суму.

Після цього, ОСОБА_4 з місця вчинення кримінального правопорушення зник, розпорядившись викраденими грошовими коштами на власний розсуд.

Таким чином, умисні дії ОСОБА_4 ,які виразилися у привласненні офіційного документу, вчиненого з корисливих мотивів, та у таємному викраденні чужого майна (крадіжці), вчиненого в умовах воєнного стану, ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.357 та ч.4 ст.185 КК України.

У судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 , у пред`явленому йому обвинуваченні у вчиненні за викладених вище обставин злочинів, передбачених ч. 1 ст. 357, ч. 4 ст. 185 КК України, винним себе визнав повністю, та підтримав свої покази, нанаді ним в досудовому розслідуванні. У скоєному щиро каявся та просив суворо не карати, матеріальну шкоду потерпілому відшкодовано повністю.

Потерпілий ОСОБА_7 в судове засідання не з`явився, надав до суду письмову заяву про розгляд справи за його відсутності, матеріальних притензій до обвинуваченого не має, та просив застосувати до нього мінімальне покарання .

Відповідно до ч.3 ст.349 КПК України, обвинувачений не оспорює фактичні обставини, що викладені у наведеному вище формулюванні обвинувачення, пояснив в судовому засіданні, що правильно розуміє зміст зазначених обставин та його позиція є добровільною з огляду на що суд вважає їх встановленими.

Враховуючи те, що обвинувачений ОСОБА_4 в повному обсязі визнав свою вину у вчиненні інкримінованих йому органом досудового розслідування кримінальних правопорушень при обставинах, викладених в обвинувальному акті, і судом встановлено, що обвинувачений правильно розуміє зміст цих обставин та відсутні сумніви щодо добровільності та істинності йогої позиції - роз`яснивши обвинуваченому положення ч.3 ст.349 КПК України проте, що в такому випадку він буде позбавлений права оспорювати фактичні обставини справи в апеляційному порядку, вислухавши думку учасників судового розгляду, які не заперечували проти розгляду кримінальної справи в порядку, передбаченому ч.3 ст.349 КПК України, суд визнає недоцільним дослідження доказів стосовно тих фактичних обставин справи, які ніким не оспорюються та розглядає справу у відповідності до ч.3 ст.349 КПК України.

Суд вважає, що обвинувачення пред`явлене ОСОБА_4 , знайшло своє підтвердження в судовому засіданні в повному обсязі, його дії по епізоду викрадення майна (коштів) потерпілого ОСОБА_7 , органами досудового розслідування кваліфіковано вірно за ч.4 ст.185 КК України - таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене в період воєнного стану та за ч.1 ст.357 КК України привласнення офіційного документу, вчинене з корисливих мотивів.

Вирішуючи питання про призначення обвинуваченому покарання, суд керується вимогами ст.ст.65-67 КК України та роз`ясненнями Постанови Пленуму Верховного Суду України від 24.10.2003 року "Про практику призначення судами кримінального покарання" з послідуючими змінами та доповненнями, виходить із принципів законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання, враховуючи ступінь тяжкості вчинених кримінальних правопорушень, дані про особу винного та обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання.

Відповідно до вимог ч.2 ст.65 КК України особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження вчинення нових злочинів, згідно з ч.2 ст.50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засудженого.

Обставинами, що пом`якшує покарання обвинуваченого, згідно зі ст.66 КК України за ч.4 ст.185, ч.1 ст.357 КК України суд визнає те, що він щиро розкаявся у вчинених кримінальних правопорушеннях, активно сприяв розкриттю кримінального правопорушення; добровільно відшкодував завдані збитки та вчинив кримінальне правопорушення будучи неповнолітнім.

Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченого за ч.4 ст. 185, ч.1 ст.357 КК України згідно ст. 67 КК України, судом не встановлено.

Відповідно до ч.1 ст.103 КК України при призначенні покарання неповнолітньому суд, крім обставин, передбачених устаттях 65-67 цього Кодексу, враховує умови його життя та виховання, вплив дорослих, рівень розвитку та інші особливості особи неповнолітнього.

ОСОБА_4 раніше до кримінальної відповідальності не притягувався, на обліку в центрі зайнятості не перебуває, на обліках у лікарів нарколога та психіатра не перебуває, не отримує жодних соціальних виплат, за місцем проживання характеризується посередньо.

Згідно висновків досудової доповіді від 07.09.2023 року, складеної Полтавським районним сектором №4 філії Державної установи "Центр пробації" в Полтавській області, оцінено низький рівень ризику вчинення повторного кримінального правопорушення обвинуваченим ОСОБА_4 , орган пробації вважає, що виправлення обвинуваченого без позбавлення волі або обмеження волі на певний строк можливе за умови здійснення нагляду та застосування соціально-виховних заходів.

Призначаючи покарання обвинуваченому, суд враховує обставини, що пом`якшують покарання та відсутність обтяжуючих обставин покарання, ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу обвинуваченого, думку потерпілого, те що даний злочин був вчинений ОСОБА_4 вперше, призначивши остаточно покарання у виді позбавлення волі та штрафу, та звільнивши його від відбування призначеного покарання у виді позбавлення волі на підставі ст.75,104 КК України з випробувальним терміном та покладанням обов`язків, передбачених ст.76 КК України.

На думку суду, обрана міра покарання є необхідною та достатньою для його виправлення та попередження вчинення ним та іншими особами нових правопорушень.

У кримінальному провадженні цивільний позов не заявлено.

Запобіжні заходи стосовно ОСОБА_4 не застосовувались.

Долю речових доказів по кримінальному провадженню слід вирішити відповідно до ст.100 КК України.

Судові витрати по справі відсутні.

Керуючись ст. 104 КК України, ст.ст. 349, 370, 371, 374 КПК України, суд -,

У Х В А Л И В:

ОСОБА_4 визнати винуватим у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.4 ст.185, ч.1 ст.357 КК України та призначити йому покарання:

- за частиною 4 статті 185 Кримінального кодексу України у виді 5 (п`ять) років позбавлення волі.

-за ч.1 ст.357 КК України у виді штрафу в розмірі 30 (тридцяти) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян в сумі 510 (п`ятсот десять) гривень.

На підставі ст.75,104 КК України, звільнити ОСОБА_4 , від вiдбування призначеного покарання у виді позбавлення волі строком на 5 (п`ять) років, якщо він протягом 1 (одного) року іспитового терміну, не вчинить нового злочину та виконає покладені на нього вироком суду обов`язки.

На підставі ч.1 ст. 76 КК України у зв`язку із звільненням від відбування покарання з випробуванням покласти на засудженого ОСОБА_4 такі обов`язки:

- періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

- повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи.

Призначене покарання у вигляді штрафу виконувати самостійно.

Запобіжний захід відносно ОСОБА_4 до набрання вироку законної сили не обирати.

Речові докази: банківську картку «ПриватБанку» № НОМЕР_1 та грошові кошти в сумі 370 гривень, які передані під зберігаючу розписку потерпілому ОСОБА_7 , вважати повернутим законному володільцю за належністю.

Вирок суду набирає законної сили через 30 днів з дня його проголошення, якщо на нього не було подано апеляційну скаргу.

Вирок суду може бути оскаржений, шляхом подання апеляційної скарги особами зазначеними в ст. 393 КПК України, до Полтавського апеляційного суду через Котелевський районний суд Полтавської області.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору. Інші учасники судового провадження мають право отримати копію вироку в суді.

Суддя: ОСОБА_1