Кропивницький апеляційний суд
№ провадження 11-сс/4809/674/23 Головуючий у суді І-ї інстанції ОСОБА_1
Категорія Доповідач в колегії апеляційного суду ОСОБА_2
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07.12.2023 року. м. Кропивницького

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Кропивницького апеляційного суду у складі:

головуючого судді ОСОБА_2

суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

за участі секретаря судового засідання - ОСОБА_5 ,

прокурора - ОСОБА_6 ,

захисника - ОСОБА_7

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Кропивницький апеляційну скаргу захисника ОСОБА_7 в інтересах підозрюваного ОСОБА_8 на ухвалу слідчого судді Кіровського районного суду м. Кіровограда від 24 листопада 2023 року, якою щодо

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українця, громадянина України, уродженця м. Кіровоград, Кіровоградської області, не працюючого, одруженого, маючого базову загальну середню освіту, маючий на утриманні неповнолітню дитину, призваний на військову службу до лав ЗСУ по мобілізації, перебуваючий на посаді підсобного робітника інженерного відділення інженерного взводу інженерної роти військової частини НОМЕР_1 , у військовому званні солдат, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , в силу ст. 89 КК України є особою не маючою судимостей, підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.115 КК України

застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою до 15 год. 40 хв. 21.01.2024 без визначенням застави

В С Т А Н О В И Л А:

В апеляційній скарзі захисник ОСОБА_7 в інтересах підозрюваного ОСОБА_8 просить ухвалу слідчого судді скасувати, як незаконну, ухвалити нову, якою застосувати запобіжний захід не пов`язаний з триманням під вартою, а саме домашній арешт в нічний час доби. Свої вимоги обґрунтовуєтим, що Суд першої інстанції задовольнив клопотання сторони обвинувачення без урахування пояснень мого підзахисного, який пояснив, що його батько неодноразово застосовував до нього фізичну силу, в суді показував сліди побоїв на потилиці та вказував, що забита права нога. Вказував про наявність у нього державних нагород. Крім того, при обранні запобіжного заходу судом не в повній мірі взято до уваги те, що його підзахисний має міцні соціальні зв`язки, має у приватній власності будинок за адресою: АДРЕСА_1 , за яким може перебувати під домашнім арештом. Отже, беручи до уваги те, що ОСОБА_8 не має судимостей, має соціальні зв`язки, пред`явлена підозра не обґрунтована та не підтверджена доказами, вважає, що утримання його підзахисного під вартою не відповідає вимогам Закону.

Досудовим розслідуванням встановлено, що 23.11.2023 до чергової частини Кропивницького РУП ГУНП в Кіровоградській області надійшло повідомлення про те, що ОСОБА_8 перебував в домоволодінні за адресою: АДРЕСА_1 , де на ґрунті раптово виниклих неприязних відносин наніс удар ножем в область тулуба, а саме в область серця своєму батькові ОСОБА_9 , 1947 року народження, в результаті даного удару останній помер.

Органами досудового розслідування дії ОСОБА_8 кваліфіковані як умисне протиправне заподіяння смерті іншій людині, тобто, у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.115 КК України, про що 24 листопада 2023 йому повідомлено про підозру.

Ухвалою слідчого судді Кіровського районного суду м. Кіровограда від 24.11.2023 задоволено клопотання заступника начальника СВ ВП №1 (м.Знам`янка) Кропивницького РУП ГУНП в Кіровоградській області про застосування підозрюваному ОСОБА_8 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою у кримінальному провадженні №0000783 в межах строку досудового розслідування, по 15.40 год. 21.01.2024 включно, без визначенням застави. Рішення слідчого судді мотивовано тим, що ОСОБА_8 підозрюється у вчиненні особливо тяжкого злочину, санкцією даної частини статті передбачено позбавлення волі на строк від семи до п`ятнадцяти років, а отже останній усвідомлюючи міру покарання, яка може бути до нього застосована у разі ухвалення обвинувального вироку, може переховуватись від суду з метою уникнення відповідальності за вчинений злочин, тобто вказане свідчить про наявність ризику, передбаченого п. 1 ч. 1 ст.177 КПК України. Крім того підозрюваний ОСОБА_8 негативно характеризується за місцем проживання, схильний до вживання алкогольних напоїв, що також вказує на обґрунтований ризик продовження злочинної поведінки, зважаючи на те, що підозрюваний не контролює своїх дій під впливом алкоголю. Також слідчим суддею встановлено, що підозрюваний має вік 45 років, має постійне місце проживання та реєстрації, має у власності нерухоме майно, одружений, проте з дружиною та дітьми не проживає тривалий час, офіційно не працевлаштований, за неспростованих доводів прокурора самовільно залишив місце несення військової служби, має негативні характеристики з місця проживання, відтак сталість соціальних зв`язків є сумнівною.

Заслухавши доповідь судді, в дебатах захисника ОСОБА_7 в інтересах підозрюваного ОСОБА_8 , який підтримав подану апеляційну скаргу, думку прокурора про залишення ухвали суду без зміни, зваживши доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до таких висновків.

Стаття 5 Конвенції про захист прав людини та основних свобод гарантує кожному право на свободу та особисту недоторканість.

В силу ст. 183 КПК України запобіжний захід у вигляді тримання під вартою є винятковим, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України.

Згідно вимог ст. 177 КПК України підставою для застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені ч. 1 цієї статті.

Судове рішення стосовно обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою повинно відповідати вимогам ст. 370 КПК України, тобто повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим, та містити як чітке визначення законодавчих підстав для його обрання, так і дослідження та обґрунтування достовірності обраних підстав у контексті конкретних фактичних обставин вчинення кримінального правопорушення, врахування особи винного та інших обставин, в тому числі ризиків, наведених у ч. 1 ст. 177 КПК України.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Під час апеляційного перегляду ухвали слідчого судді встановлено, що зазначені вимоги закону суддею дотримані в повному обсязі.

Слідчий суддя, перевіряючи законність та обґрунтованість клопотання слідчого про застосування щодо ОСОБА_8 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою у відповідності до вимог ст. ст. 193, 194 КПК України, вислухав доводи учасників судового провадження, належним чином дослідив фактичні обставини, вказані у клопотанні слідчого.

Як убачається з наданих матеріалів, слідчий суддя дійшов вмотивованого висновку про необхідність обрання щодо підозрюваного виняткового виду запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, оскільки останній обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.115 КК України, який відноситься до категорії особливо тяжких злочинів, посягає на суспільні інтереси - життя потерпілого, про що йому вручено повідомлення про підозру.

При цьому, відповідно до правової позиції ЄСПЛ у справі Мюррей проти Сполученого Королівства (п.55 рішення) факти, що викликають підозру, не обов`язково мають бути встановлені до ступеня, необхідного для засудження чи навіть для пред`явлення обвинувачення, що є задачею наступних етапів кримінального процесу.

Дослідивши матеріали клопотання в межах своєї компетенції, слідчий суддя перевірив наявність обґрунтованої підозри ОСОБА_8 у вчиненні кримінального правопорушення, про що зазначив в ухвалі.

Колегія суддів не погоджується з доводами захисника щодо недоведеності жодного з ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, оскільки оцінюючи ризики, заявлені та обґрунтовані у клопотанні слідчого, слідчий суддя встановив, що підозрюваний може переховуватись від органів досудового розслідування, оскільки останнійвчинив особливо тяжкий злочин, санкція інкримінованої йому статті передбачає позбавлення волі строком до 15 років.

Тому, суд апеляційної інстанції за результатами апеляційного розгляду вважає, що слідчим суддею правильно встановлено, що інший, менш суворий запобіжний захід не зможе забезпечити виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, що випливають зі змісту ст. 177 КПК України і тримання ОСОБА_8 під вартою в повній мірі відповідає меті, з якою застосовується цей вид запобіжного заходу, зважаючи на суспільний інтерес, який, з урахуванням презумпції невинуватості, виправдовує відступ від принципу поваги до особистої свободи та не суперечить практиці Європейського суду з прав людини і вимогам Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, зокрема, правовим позиціям, викладеним в п. 35 рішення ЄСПЛ у справі «Летельє проти Франції».

Слідчий суддя, врахувавши дані щодо особи підозрюваного, та врахувавши ступінь тяжкості злочину, в якому підозрюється ОСОБА_8 , дійшов правильного висновку про існування ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України, а вік та стан здоров`я підозрюваного не перешкоджає його триманню під вартою.

При цьому, відповідно до рішення ЄСПЛ від 20.05.2010 року у справі «Москаленко проти України», зазначено, що суворість покарання, яке може бути призначено, є належним елементом при оцінці ризику переховування від суду чи скоєння іншого злочину.

Також, на переконання колегії суддів, менш суворий запобіжний захід, такий як тримання під домашнім арештом чи особисте зобов`язання, не забезпечить на початковому етапі досудового розслідування та у подальшому належного виконання останнім його процесуальних обов`язків, оскільки останній, усвідомлюючи міру покарання, яка може бути до нього застосована у разі ухвалення обвинувального вироку, може переховуватись від суду з метою уникнення відповідальності за вчинений злочин, тобто вказане свідчить про наявність ризику, передбаченого п. 1 ч. 1 ст.177 КПК України. Крім того підозрюваний ОСОБА_8 негативно характеризується за місцем проживання, схильний до вживання алкогольних напоїв, що також вказує на обґрунтований ризик продовження злочинної поведінки, зважаючи на те, що підозрюваний не контролює своїх дій під впливом алкоголю.

При цьому, відповідно до практики Європейського суду з прав людини, суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів.

Крім того, ОСОБА_8 знаходячись на свободі, маючи можливість вільного пересування та контактів, спроможний незаконно впливати прямо чи опосередковано на свідків з метою уникнення від кримінальної відповідальності та покарання, перешкоджаючи встановленню істини досудовому розслідуванню по даному кримінальному провадженню, тобто вказане свідчить про наявність ризику, передбаченого п. 3 ч. 1 ст. 177 КПК України.

Отже, на думку апеляційного суду, висновки слідчого судді, що більш м`які запобіжні заходи, ніж тримання під вартою, не достатні для запобігання ризикам, зазначеним у клопотанні, є мотивованими.

Щодо апеляційних доводів захисника про відсутність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним кримінального правопорушення, то вони не відповідають дійсності та суперечать матеріалам клопотання, оскільки слідчий суддя у своїй ухвалі правильно вказав, що обґрунтована підозра ОСОБА_8 у вчиненні зазначеного злочину підтверджується письмовими доказами, які перелічені в оскаржуваній ухвалі слідчого судді, копії яких слідчий долучив до свого клопотання, і які наявні в матеріалах кримінального провадження.

Колегія суддів приймає до уваги доводи апеляційної скарги захисника про те, що ОСОБА_8 має постійне місце проживання та має міцні соціальні зв`язки, однак зазначає, що вказані захисником соціальні фактори не спростовують викладені в оскаржуваній ухвалі висновки та не дають достатніх підстав вважати, що вони можуть мати стримуючу дію та сприятимуть зменшенню існуючих ризиків.

Також, на переконання колегії суддів, менш суворий запобіжний захід, такий як тримання під домашнім арештом, не здатен забезпечити ризики передбачені ст.177 КПК України та належне виконання, покладених на нього процесуальних обов`язків,

Інші посилання захисника були враховані слідчим суддею суду першої інстанції при прийнятті рішення, а тому не спростовують законність постановленої ухвали.

По матеріалам клопотання колегією суддів не встановлено можливості застосування застави підозрюваному, оскільки останній підозрюється у вчиненні злочину, який спричинив загибель людини, відповідно до п.2 ч.4 ст.183 КПК України.

Враховуючи вищенаведене, колегія суддів апеляційного суду вважає, що оскаржувана ухвала слідчого судді є законною й обґрунтованою, відтак підстав для її скасування та задоволення апеляційних вимог не вбачається.

Керуючись ст.ст. 182, 183, 193, 194, 376 ч.2, 405, 407, 422 КПК України, колегія судді

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_7 в інтересах підозрюваного ОСОБА_8 залишити без задоволення, а ухвалу слідчого судді Кіровського районного суду м. Кіровограда від 24 листопада 2023 року щодо підозрюваного ОСОБА_8 - без зміни.

Ухвала набирає законної сили негайно, є остаточною і оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді: