ПОЛТАВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 січня 2024 року м. Полтава

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Полтавського апеляційного суду у складі:

головуючого - ОСОБА_2 ,

суддів - ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

із секретарем - ОСОБА_5 ,

за участі прокурора - ОСОБА_6 ,

захисника - адвоката ОСОБА_7 ,

підозрюваного - ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні провадження за апеляційною скаргою захисника ОСОБА_7 в інтересах підозрюваного ОСОБА_8 на ухвалу слідчого судді Октябрського районного суду м.Полтава від 15 листопада 2023 року.

Цією ухвалою задоволено клопотання старшого слідчого-криміналіста Першого слідчого відділу (з дислокацією в м.Полтава) ТУ ДБР, розташованого в м.Полтава, та застосовано відносно

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, військовослужбовця за мобілізацією, перебуваючого на посаді: начальника радіолокаційної станції, маючого військове звання „сержант", зареєстрованого та фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком, в межах строку досудового розслідування, тобто до 11.01.2024 року.

Органом досудового розслідування ОСОБА_8 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення за таких обставин.

Так, 04.03.2023 року, ОСОБА_8 , проходячи військову службу за мобілізацією у військовому званні „сержант" та перебуваючи на посаді начальника радіолокаційної станції, під час воєнного стану, умисно, без відповідного дозволу командирів та начальників, самовільно залишив розташування військової частини та до місця несення служби не повернувся.

В період з 09.08.2023 року по 14.08.2023 року ОСОБА_8 перебував на стаціонарному лікуванні в неврологічному відділенні КНП „Шаргородська міська лікарня" Шаргородської міської ради Жмеринського району Вінницької області за адресою: Вінницька область, м.Шаргород, вул.В.Чорновола, 9.

В період з 26.08.2023 року по 01.09.2023 року ОСОБА_8 перебував на стаціонарному лікуванні в терапевтичному відділенні КНП „Шаргородська міська лікарня" Шаргородської міської ради Жмеринського району Вінницької області за адресою: Вінницька область, м.Шаргород, вул.В.Чорновола, 9.

В період своєї відсутності, з 04.03.2023 року по 13.11.2023 року, ОСОБА_8 проводив час на власний розсуд, не пов`язуючи його з виконанням обов`язків військової служби.

06.04.2023 відомості за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.5 ст.407 КК України внесено до ЄРДР за №0000138.

13.11.2023 року ОСОБА_8 затримано в порядку ст.208 КПК України. В цей же день, йому повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.5 ст.407 КК України.

Мотивуючи прийняте рішення, слідчий суддя зазначив про обґрунтованість підозри у вчиненні ОСОБА_8 інкримінованого кримінального правопорушення та наявність ризиків, передбачених ст.177 КПК України.

В апеляційній скарзі захисник просить ухвалу слідчого судді скасувати, в задоволенні клопотання слідчого відмовити та визначити альтернативний запобіжний захід у виді застави в розмірів 20 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, оскільки прокурором не доведено наявність ризиків, передбачених ст.177 КПК України.

Зазначає, що він постійно проживає за однією адресою, фактично перебуває у шлюбних відносинах, тобто має міцні соціальні зв`язки, на його утриманні перебуває бабуся похилого віку, яка має незадовільний стан здоров`я, раніше до кримінальної та дисциплінарної відповідальності не притягувався, за місцем несення служби характеризується позитивно, наміру переховуватися від органу досудового розслідування та суду, незаконно впливати на свідків та вчиняти інше кримінальне правопорушення не має.

Крім того, у відповідності до положень ч.3 ст.183 КПК України, просить визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним передбачених КПК України обов`язків.

Інші учасники судового розгляду ухвалу слідчого судді не оскаржили.

Заслухавши доповідача, захисника ОСОБА_7 та підозрюваного ОСОБА_8 , які підтримали апеляційну скаргу, думку прокурора, який вважав ухвалу слідчого судді законною і обгрунтованою та просив залишити її без змін, перевіривши матеріали провадження, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів прийшла до такого висновку.

У відповідності до ч.4 ст.176, ст.177 КПК України, запобіжні заходи застосовуються під час досудового розслідування - слідчим суддею за клопотанням слідчого, погодженим з прокурором, або за клопотанням прокурора з метою забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам:

1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду;

2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення;

3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні;

4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином;

5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені ч.1 ст.177 цього Кодексу.

Як вбачається з матеріалів провадження, слідчий суддя на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів, оцінив у сукупності всі обставини, що враховуються при обранні запобіжного заходу, як того вимагають приписи ст.178 КПК України та всупереч твердженням апелянтів.

Обґрунтованість підозри в апеляційній скарзі не оспорюється.

Про наявність ризиків, які дають достатні підстави вважати, ОСОБА_8 може переховуватись від органу досудового розслідування або суду, свідчить те, що він підозрюється у вчиненні тяжкого кримінального правопорушення, за яке йому загрожує покарання у виді позбавлення волі на строк від п`яти до десяти років.

ОСОБА_8 підозрюється у вчиненні злочину проти встановленого порядку несення військової служби, а тому існує ризик того, що він може незаконно впливати на свідків у кримінальному провадженні, які також являються військовослужбовцями та несуть службу в одному з ним підрозділі, з метою зміни ними своїх показань.

Перебуваючи на свободі, ОСОБА_8 може продовжити вчинення протиправної діяльності у військовій сфері, вживати дії щодо самовільного залишення розташування військової частини, що підриватиме боєготовність та боєздатність його військового підрозділу та сил оборони в цілому.

Інші, більш м`які запобіжні заходи не здатні забезпечити належної процесуальної поведінки підозрюваного.

Наявність позитивно характеризуючих особу підозрюваного даних не спростовують висновку суду про неможливість запобігти ризикам, передбаченим ст.177 КПК України, у разі незастосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Більше того, відповідно до ч.8 ст.176 КК України під час дії воєнного стану до військовослужбовців, які підозрюються або обвинувачуються у вчиненні злочинів, передбачених ст.ст. 402-405, 407, 408, 429 КК України, застосовується виключно запобіжний захід у виді тримання під вартою.

Необґрунтованими є і доводи підозрюваного стосовно не визначення слідчим суддею розміру застави.

Відповідно до положень ч.4 ст.183 КПК України під час дії воєнного стану слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, враховуючи підстави та обставини, передбачені статтями 177 та 178 КПК України, має право не визначити розмір застави у кримінальному провадженні щодо злочинів, передбачених статтями 109-1142, 258-258-6, 260, 261, 402- 405, 407, 408, 429, 437-442 КК України.

Як вбачається зі змісту підозри, ОСОБА_8 підозрюється у самовільному залишенні місця несення служби, вчиненому в умовах воєнного стану, тобто у кримінальному правопорушенні, передбаченому ч.5 ст.407 КК України. Відтак, визначення розміру застави, на думку колегії суддів, є недостатнім засобом для забезпечення належної процесуальної поведінки ОСОБА_8 .

Отже, висновки слідчого судді про наявність підстав для обрання підозрюваному запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою без визначення альтернативного запобіжного заходу ґрунтуються на досліджених у судовому засіданні обставинах, а саме рішення прийняте у відповідності до вимог кримінального процесуального закону, а тому підстав для його скасування колегія суддів не вбачає.

Крім того, строк досудового розслідування закінчився, досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000138 від 06.04.2023 року за підозрою ОСОБА_8 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.5 ст.407 КК України, завершено. Всі необхідні слідчі дії, експертні дослідження проведені, а відповідні висновки отримані органом, що здійснював досудове розслідування.

08.12.2023 року обвинувальний акт відносно ОСОБА_8 для розгляду по суті направлено до районного суду. 08.01.2024 року під час проведення підготовчого судового засідання запобіжний захід у виді тримання під вартою було продовжено.

Тобто, на момент апеляційного розгляду ухвала слідчого судді, відповідно до ч.4 ст.132 КПК України, припинила свою дію.

Керуючись ст.ст. 405, 407, 422 КПК України, колегія суддів,

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_7 в інтересах підозрюваного ОСОБА_8 залишити без розгляду, а ухвалу слідчого судді Октябрського районного суду м.Полтава від 15 листопада 2023 року щодо ОСОБА_8 - без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту проголошення і оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

СУДДІ:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4