Провадження № 1-кп/202/1779/2023
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 листопада 2023 року м. Дніпро

Індустріальний районний суд міста Дніпропетровська у складі:

головуючого судді: ОСОБА_1 ,

за участю секретаря ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

захисників ОСОБА_4 , ОСОБА_5 ,

обвинувачених ОСОБА_6 , ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в приміщенні Індустріального районного суду міста Дніпропетровськ угод про визнання винуватості, укладених у кримінальному провадженні, відомості про яке внесені 27.10.2023 до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0001159, у відношенні:

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українця, громадянина України, який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , -

Обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 27, ч. 3 ст. 28 ч. 1 ст. 204, ч. 5 ст. 27 ч. 3 ст. 28 ч. 3 ст. 362, ч. 5 ст. 27, ч. 3 ст. 28 ч. 1 ст. 366 КК України, -

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , українця, громадянина України, який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 ,

Обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 27, ч. 3 ст. 38 ч. 1 ст. 204, ч. 2 ст. 27, ч. 3 ст. 28, ч. 3 ст. 362, ч. 5 ст. 27, ч. 3 ст. 28 ч. 1 ст. 366 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

В провадженні Індустріального районного суду м. Дніпропетровська перебуває кримінальне провадження, відомості про яке внесені 27.10.2023 до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0001159, у відношенні ОСОБА_6 обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 27, ч. 3 ст. 28 ч. 1 ст. 204, ч. 5 ст. 27 ч. 3 ст. 28 ч. 3 ст. 362, ч. 5 ст. 27, ч. 3 ст. 28 ч. 1 ст. 366 КК України, ОСОБА_7 обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 27, ч. 3 ст. 38 ч. 1 ст. 204, ч. 2 ст. 27, ч. 3 ст. 28, ч. 3 ст. 362, ч. 5 ст. 27, ч. 3 ст. 28 ч. 1 ст. 366 КК України.

В підготовчому судовому засіданні обвинувачені ОСОБА_6 ОСОБА_7 визнали вину у вчиненні кримінальних правопорушень та просили суд затвердити угоди про визнання винуватості.

Прокурор ОСОБА_3 , захисники ОСОБА_4 , ОСОБА_5 в підготовчому судовому засіданні також просили затвердити угоди про визнання винуватості вказуючи, що при укладенні даних угод дотримані вимоги і правила КПК України, КК України, просили суд затвердити угоду про визнання винуватості та призначити обвинуваченим узгоджене сторонами покарання.

Суд, заслухавши думку учасників судового провадження щодо можливості затвердження угод, вважає, що в затвердженні угод про визнання винуватості слід відмовити та продовжити судове провадження у загальному порядку виходячи з наступного.

Так, ч. 1 ст. 472 КПК України передбачений зміст угоди про визнання винуватості, який полягає у визначенні її сторін, формулюванні підозри чи обвинувачення та його правової кваліфікації з зазначенням статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність, істотних для відповідного кримінального провадження обставин, беззастережного визнання підозрюваним чи обвинуваченим своєї винуватості у вчиненні кримінального правопорушення, обов`язків підозрюваного чи обвинуваченого щодо співпраці у викритті кримінального правопорушення, вчиненого іншою особою (якщо відповідні домовленості мали місце), умов часткового звільнення підозрюваного, обвинуваченого від цивільної відповідальності у вигляді відшкодування державі збитків внаслідок вчинення ним кримінального правопорушення, узгодженого покарання та згода підозрюваного, обвинуваченого на його призначення або на призначення покарання та звільнення від його відбування з випробуванням, наслідків укладення та затвердження угоди, передбачених ст. 473 цього Кодексу, наслідків невиконання угоди.

Статтею 474 КПК України передбачений загальний порядок судового провадження на підставі угоди.

Відповідно до ч.7 вищевказаної статті КПК України, суд перевіряє угоду на відповідність вимогам цього Кодексу та/або закону. Суд відмовляє в затвердженні угоди, якщо:

1) умови угоди суперечать вимогам цього Кодексу та/або закону, в тому числі допущена неправильна правова кваліфікація кримінального правопорушення, яке є більш тяжким ніж те, щодо якого передбачена можливість укладення угоди;

2) умови угоди не відповідають інтересам суспільства;

3) умови угоди порушують права, свободи чи інтереси сторін або інших осіб;

4) існують обґрунтовані підстави вважати, що укладення угоди не було добровільним, або сторони не примирилися;

5) очевидна неможливість виконання обвинуваченим взятих на себе за угодою зобов`язань;

6) відсутні фактичні підстави для визнання винуватості.

У такому разі досудове розслідування або судове провадження продовжуються у загальному порядку.

Дослідивши умови угод суд вважає, що вони не відповідають інтересам суспільства та суперечать вимогам КК України в частині узгодженого покарання, а саме наявності підстав для звільнення обвинувачених від відбування покарання з випробуванням виходячи з такого.

Так, суд вважає, що укладаючи угоди та узгоджуючи міру покарання стороною обвинувачення не приділено належної уваги фактичним обставинам кримінального провадження, зокрема не враховано, що ОСОБА_6 інкримінується сприяння незаконному придбанню та придбання з метою збуту, зберігання з цією метою, а також збуту та транспортування з метою збуту незаконно виготовлених на потужностях нафтопереробного комплексу за адресою: АДРЕСА_3 , підакцизних товарів, службове підроблення, несанкціонована зміна інформації в єдиному реєстрі акцизних накладних, вчинених у складі організованої групи, тобто вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 27, ч. 3 ст. 28 ч. 1 ст. 204, ч. 5 ст. 27 ч. 3 ст. 28 ч. 3 ст. 362, ч. 5 ст. 27, ч. 3 ст. 28 ч. 1 ст. 366 КК України, а ОСОБА_7 інкримінується сприяння незаконному придбанню та придбання з метою збуту, зберігання з цією метою, а також збут та транспортування з метою збуту незаконно виготовлених на потужностях нафтопереробного комплексу за адресою: АДРЕСА_3 , підакцизних товарів, службове підроблення, несанкціонована зміна інформації в єдиному реєстрі акцизних накладних, вчинених у складі організованої групи, тобто вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 27, ч. 3 ст. 38 ч. 1 ст. 204, ч. 2 ст. 27, ч. 3 ст. 28, ч. 3 ст. 362, ч. 5 ст. 27, ч. 3 ст. 28 ч. 1 ст. 366 КК України.

Вказані кримінальні правопорушення, відповідно до ст. 12 КК України, відносяться до категорії нетяжких та тяжких кримінальних правопорушень, вчинених в умовах воєнного стану з корисливих мотивів, а тому дана категорія кримінальних правопорушень викликає значний суспільний резонанс. В той же час, суд звертає увагу на те, що вищевказані кримінальні правопорушення є умисними.

При цьому слід зазначити, що призначаючи покарання суд керується нормами ст.ст.50, 65 КК України. Відповідно до вказаних норм покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженими, так і іншими особами. Особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень. Призначаючи покарання слід враховувати крім вищенаведених відомостей, ступінь тяжкості вчиненого злочину, наявність обставин, що обтяжують та пом`якшують покарання.

При цьому, обставин, які б виправдовували поведінку обвинувачених, судом не встановлено, то на даному етапі судового розгляду суд не вбачає підстав для звільнення обвинувачених від відбування покарання з випробуванням.

Отже, враховуючи наведене суд вважає, що умови угоди не відповідають КК України, а саме ст.ст. 65-67 КК України, та інтересам суспільства, оскільки ОСОБА_6 та ОСОБА_7 обвинувачуються у вчиненні нетяжких та тяжких кримінальних правопорушень, вчинених в умовах воєнного стану, з корисливих мотивів з метою особистого збагачення, затвердження вказаних угод, на думку суду, створить в очах громадян та суспільства в цілому, негативне враження безладдя, безкарності, тим паче під час введеного на всій території України воєнного стану.

За таких обставин, суд вважає, що без дослідження всіх обставин кримінального провадження неможливо визначити наявність достатніх підстав для звільнення від покарання та призначення іспитового строку, тому в затвердженні угод про визнання винуватості слід відмовити.

На підставі вище викладеного, керуючись ст.ст.314, 372, 376, 468, 469, 472, п. 1 ч. 7 ст. 474 КПК України, суд

УХВАЛИВ:

Відмовити у затвердженні угоди про визнання винуватості, яка була укладена 08.11.2023 між прокурором відділу Дніпровської обласної прокуратури ОСОБА_8 , за участю захисника ОСОБА_4 та обвинуваченим ОСОБА_6 у кримінальному провадженні, відомості про яке внесені 27.10.2023 до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0001159, у відношенні ОСОБА_6 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 27, ч. 3 ст. 38 ч. 1 ст. 204, ч. 2 ст. 27, ч. 3 ст. 28, ч. 3 ст. 362, ч. 5 ст. 27, ч. 3 ст. 28 ч. 1 ст. 366 КК України.

Відмовити у затвердженні угоди про визнання винуватості, яка була укладена 08.11.2023 між прокурором відділу Дніпровської обласної прокуратури ОСОБА_8 , за участю захисника ОСОБА_9 та обвинуваченим ОСОБА_7 у кримінальному провадженні, відомості про яке внесені 27.10.2023 до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0001159, у відношенні ОСОБА_7 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 27, ч. 3 ст. 38 ч. 1 ст. 204, ч. 2 ст. 27, ч. 3 ст. 28, ч. 3 ст. 362, ч. 5 ст. 27, ч. 3 ст. 28 ч. 1 ст. 366 КК України.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя ОСОБА_1