Житомирський апеляційний суд
Справа №278/845/18 Головуючий у 1-й інст. ОСОБА_1
Категорія ч.1 ст. 115 КК України Доповідач ОСОБА_2
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 січня 2024 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Житомирського апеляційного суду в складі:

головуючого - судді: ОСОБА_2

суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4

з участю

секретаря: ОСОБА_5

обвинуваченого: ОСОБА_6

захисника: ОСОБА_7

прокурора: ОСОБА_8

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Житомирі апеляційну скаргу прокурора Житомирської окружної прокуратури ОСОБА_9 на вирок Богунського районного суду м. Житомира від 18 травня 2021 року у кримінальному провадженні № 0000087 за ч. 1 ст. 115 КК України, яким

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Красне Красноармійського району Донецької області, проживаючого по АДРЕСА_1 , не судимого в силу ст. 89 КК України, -

визнано невинуватим та виправдано за недоведеністю вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України.

Процесуальні витрати покладено на державу.

Вирішено долю речових доказів.

в с т а н о в и в:

ОСОБА_6 обвинувачується у вчиненні умисного вбивства, тобто протиправному заподіянні смерті іншій людині, а саме за ч. 1 ст. 115 КК України за наступних обставин:

08 год. 30 хв. 28.01.2018 Вегера знаходячись по АДРЕСА_1 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння під час словесного конфлікту між ОСОБА_10 , взяв із столу кухонний ніж, підійшов до потерпілого ОСОБА_10 , який лежав на ліжку та ножем із значною силою прикладання правою рукою умисно наніс удар ОСОБА_10 в область черевної стінки справа, де розташований важливий орган людини печінка і таким чином умисно вбив останнього. Смерть ОСОБА_10 настала від проникаючого ушкодження передньої черевної стінки з ушкодженням печінки, яке ускладнилось зовнішньою та внутрішньою крововтратою.

Суд дійшов до висновку, що стороною обвинувачення не було надано достатніх та необхідних, належних та допустимих доказів, кожен з яких окремо та разом у їх сукупності поза розумним сумнівом свідчили б про винуватість обвинуваченого ОСОБА_6 в умисному убивстві ОСОБА_10 ..

Крім того суд вважав, що під час досудового слідства взагалі не перевірялись показання обвинуваченого щодо його непричетності до вчинення кримінального правопорушення, що свідчить про односторонність досудового слідства.

В апеляційній скарзі прокурор просить скасувати вирок, провести часткове дослідження обставин вчинення кримінального правопорушення, а саме дослідити висновки експертів №19/10-1/73-СЕ/18 від 07.05.2018 та № 104-МК від 22.06.2018, протокол слідчого експерименту із свідком ОСОБА_11 , а також просить допитати свідка ОСОБА_12 . Посилається на невідповідність висновків суду першої інстанції фактичним обставинам кримінального провадження, істотне порушення вимог кримінального процесуального закону та неправильне застосування Закону України про кримінальну відповідальність.

Просить постановити новий вирок, яким визнати Вегеру винним у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України та призначити йому покарання у виді 9 років 6 місяців позбавлення волі.

Стягнути з Вегери витрати на залучення експертів по даному кримінальному провадженню в сумі 15490 грн. 69 коп., та вирішити долю речових доказів.

Посилається на неналежну оцінку судом висновків експертів №19/10-1/73-СЕ/18 від 07.05.2018 та № 104-МК від 22.06.2018 та необґрунтовану критичну оцінку слідчого експерименту зі свідком ОСОБА_12 та її показань у суді.

Заслухавши доповідача, міркування прокурора, який підтримав апеляційну скаргу, заперечення захисника та обвинуваченого на апеляційну скаргу, перевіривши матеріали справи апеляційний суд приходить до наступних висновків.

Відповідно до ч. 1 ст. 370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим.

Згідно з ч. 3 ст. 374 КПК України у мотивувальній частині вироку у разі визнання особи виправданою, зазначається формулювання обвинувачення, яке пред`явлене особі і визнане судом недоведеним, а також підстави для виправдання обвинуваченого з зазначенням мотивів, з яких суд відкидає докази обвинувачення.

Основою мотивувальної частини вироку є аналіз і оцінка досліджених судом доказів. При ухваленні вироку мають одержати оцінку всі докази, розглянуті в судовому засіданні: як докази, на підставі яких суд визнав установленими ті або інші обставини, так і ті з них, через які суд дійшов висновку, що деякі обставини не мали місці в дійсності. Прийняття одних і відхилення, неврахування інших доказів судом має бути вмотивованим. Підставою неврахування доказів є відсутність у відомостей про обставини кримінального правопорушення властивостей належності, допустимості або їх недостовірності.

Однак, суд першої інстанції, постановивши виправдувальний вирок щодо ОСОБА_6 , вказаних вимог закону не дотримався, чим істотно порушив вимоги кримінального процесуального закону.

Незважаючи на визначеність і категоричність судового рішення, у даному випадку, не усунені всі сумніви у невинуватості ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України, не спростовано всі доводи сторони державного обвинувачення про доведеність вини обвинуваченого у вчиненні цього злочину.

Відповідно до ч. 2 ст. 412 КПК України істотними порушеннями вимог кримінального процесуального закону є такі порушення вимог цього Кодексу, які перешкодили чи могли перешкодити суду ухвалити законне та обґрунтоване судове рішення.

Суд апеляційної інстанції звертає увагу на те, що суд першої інстанції виправдувальний вирок побудував на показаннях свідків ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , ОСОБА_16 , потерпілої ОСОБА_17 , які обставин спричинення тілесних ушкоджень не бачили, а лише характеризували обвинуваченого як спокійну людину, який раніше сварок з потерпілим не мав, агресію не проявляв, бійок між ними раніше не було.

Також, суд надав критичну оцінку протоколу слідчого експерименту зі свідком ОСОБА_18 та її показанням у суді вказавши на суперечливість її показань, їх неузгодженість з висновками СМЕ щодо часу смерті потерпілого та обставин заподіяння тілесного ушкодження.

Про те, суд першої інстанції взагалі не надав оцінку іншим доказам сторони обвинувачення та у вироку їх не навів, а саме протоколу огляду місця події від 28.01.2018 р. з додатками, протоколу додаткового огляду місця події, протоколу огляду трупа від 28.01.2018 р. розпочатого в 11.05, висновку №77 щодо результатів огляду на стан сп`яніння, протоколу огляду трупа від 28.01.2018 р. розпочатого16.30, протоколу огляду трупа від 29.01.2018 р., розпочатого 12 год.30 хв., висновку експерта №181, висновку експерта №48/м, висновку експерта №180, висновкам експерта №1/2-87, -171 висновку судово психіатричної експертизи №58-2018, протоколу слідчого експерименту зі свідком ОСОБА_19 , протоколу слідчого експерименту з підозрюваним.

Апеляційний суд, також вважає обґрунтованими доводи апеляційної скарги прокурора щодо відсутності належної оцінки судом показань свідка ОСОБА_20 , в яких вона підтверджувала обставини повідомлені при проведенні слідчого експерименту, певні розбіжності щодо обставин, які вона спостерігала пояснювала значним часом, що минув. Обставини, про які повідомляв свідок щодо знаряддя вчинення злочину, часу, розташування потерпілого та обвинуваченого під час конфлікту, характеру дій обвинуваченого не суперечать іншим доказам у справі.

Так, згідно до висновків експертиз №19/10-1/73-СЕ/18 від 07.05.2018 та № 104-МК від 22.06.2018 на клинку ножа виявлено генетичні ознаки слідів крові, які збігаються з кров`ю, потерпілого, а на руків`ї букальний епітелій, який збігається зі зразками обвинуваченого. Враховуючи характеристику пошкоджень та ушкодження на одязі на тілі потерпілого виявлено їх співпадіння саме на цьому клинку ножа.

Відповідно до висновку додаткової СМЕ №307/7 при нанесенні тілесних ушкоджень ОСОБА_21 міг знаходитися у будь-якому положенні, після отримання тілесних ушкоджень міг виконувати активні дії ( говорити, рухати кінцівками, ходити, тощо), що суперечить висновкам суду про неможливість заподіяння тілесного ушкодження за обставин про які повідомила свідок ОСОБА_22 , оскільки суд аргументованих висновків чому він не враховує такі висновки у своєму рішенні не навів.

З врахуванням наведеного колегія суддів вважає, що судом першої інстанції не було належним чином досліджено, проаналізовано та оцінено в сукупності та взаємозв`язку всі докази долучені до матеріалів судового провадження, а тому висновки суду про виправдання обвинуваченого є передчасними.

За таких обставин, коли у судовому рішенні не одержали належну оцінку докази, судове рішення не можна визнати законним, обґрунтованим і вмотивованим у зв`язку з чим воно не може залишатись в силі та підлягає скасуванню у зв`язку з істотним порушенням кримінального процесуального закону.

Апеляційний суд позбавлений можливості ухвалити новий вирок, про що просить прокурор, оскільки в такому випадку апеляційний суд зобов`язаний безпосередньо дослідити усі докази, в тому числі допитати свідків, потерпілу про, що клопотання не заявлялося, а розгляд в суді здійснюється на основі змагальності та диспозитивності, суд зберігає об`єктивність та неупередженість, сторона обвинувачення самостійно обстоює свою позицію, забезпечує присутність свідків обвинувачення, а суд вирішує лише ті питання, що винесені на його розгляд сторонами та віднесені до його повноважень та не вправі перебирати на себе функцію обвинувачення.

Суду першої інстанції під час нового судового розгляду необхідно врахувати наведене, всебічно, повно та об`єктивно дослідити всі докази по справі та прийняти законне і обґрунтоване рішення з дотриманням вимог кримінального та кримінального процесуального закону, перевіривши та надавши оцінку доводам апеляційної скарги прокурора.

Також слід врахувати, що доказування досить часто ґрунтується не на основі одного чи кількох прямих доказів, а на аналізі саме сукупності всіх доказів, які вказують на характер дій обвинуваченого, спосіб вчинення суспільно небезпечного діяння, обстановку, в якій діяла відповідна особа тощо, на підставі чого й робиться висновок про доведеність поза розумним сумнівом або недоведеність (згідно з цим стандартом доказування) винуватості особи. (Постанова ВС суду від 09 листопада 2021 року (справа №281/128/19, провадження № 51-4536км19),

На підставі наведеного, керуючись ст.ст. 376, 404, 405, 407 КПК України, колегія суддів,-

п о с т а н о в и л а :

Апеляційну скаргу прокурора Житомирської окружної прокуратури ОСОБА_9 задовольнити частково.

Вирок Богунського районного суду м. Житомира від 18 травня 2021 року у кримінальному провадженні № 0000087 за ч. 1 ст. 115 КК України щодо ОСОБА_6 - скасувати та призначити новий розгляд в суді першої інстанції.

Ухвала оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді: