Справа 350/979/23
Номер провадження 1-кп/350/123/2023
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

25 вересня 2023 року селище Рожнятів

Рожнятівський районний суд Івано-Франківської області

в складі :

головуючого судді ОСОБА_1 ,

секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження №0000004, відомості про яке внесені в ЄРДР 05.01.2023 про обвинувачення ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та жителя АДРЕСА_1 , громадянина України, який має загальну середню освіту, не працює, не одружений, раніше не судимий, у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст.336 КК України,

учасники кримінального провадження :

прокурор ОСОБА_4 ,

обвинувачений ОСОБА_3 ,

суд,

в с т а н о в и в :

І. Формулювання обвинувачення, визнаного судом доведеним, із зазначенням місця, часу, форми вини і мотивів, способу вчинення та наслідків кримінального правопорушення:

Обвинувачений ОСОБА_3 ухилився від призову на військову службу під час мобілізації, на особливий період.

Кримінальне правопорушення вчинено за таких обставин:

Відповідно до Закону України «Про військовий обов`язок та військову службу» від 25 березня 1992 року, Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» в редакції від 13.05.1999 та згідно з Указом Президента України №69/2022 «Про загальну мобілізацію», на особливий період, а саме в період воєнного стану, введеного із 5 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року строком на 30 діб, відповідно до Указу Президента України №64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні» на території України введено воєнний стан, який та який в подальшому неодноразово продовжувався Указами Президента України «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні», затвердженими Законами України «Про затвердження Указу Президента України про введення воєнного стану в Україні», востаннє продовжений Указом Президента України від 06.02.2023 року № 58/2023 «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні», затвердженого Законом України «Про затвердження Указу Президента України «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні» від 07.02.2023 № 2915-IX, яким продовжено строк дії воєнного стану в Україні з 05 години 30 хвилин 19 лютого 2023 року строком на 90 діб.

В ході виконання вищезазначених законодавчих актів та здійснення заходів по мобілізації військовозобов`язаних, 27.09.2022 ОСОБА_3 особисто з`явився в ІНФОРМАЦІЯ_2 , що за адресою: АДРЕСА_2 , для проходження військово-лікарської комісії на предмет придатності до військової служби, яку останній пройшов 27.09.2022.

Відповідно до довідки військово-лікарської комісії №166/2851 від 27 вересня 2022 року ОСОБА_3 було визнано придатним для проходження військової служби та цього ж дня, працівником ІНФОРМАЦІЯ_3 , йому вручено повістку про виклик до ІНФОРМАЦІЯ_3 на 18:00 год. 03.10.2022 для подальшого відправлення його у військову частину для проходження військової служби. При цьому, ОСОБА_3 вищевказаним працівником ІНФОРМАЦІЯ_3 було попереджено про кримінальну відповідальність за неявку у строк вказаний у повістці до ІНФОРМАЦІЯ_3 , для подальшого відправлення його у військову частину для проходження військової служби.

У подальшому ОСОБА_3 , діючи умисно, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій, реалізуючи свій умисел спрямований на ухилення від призову на військову службу під час мобілізації, достовірно знаючи про те, що 03.10.2022 йому необхідно прибути до ІНФОРМАЦІЯ_3 для подальшої відправки у військову частину для проходження військової служби за мобілізацією, без поважних причин не прибув у визначений у повістці час до ІНФОРМАЦІЯ_3 , і таким чином, умисно ухилився від призову на військову службу під час мобілізації на особливий період.

ІІ. Позиція сторін кримінального провадження:

Допитаний у судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 свою вину у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст.336 КК України визнав повністю, у вчиненому щиро розкаявся та пояснив, що вчинив кримінальне правопорушення за викладених в обвинувальному акті обставин. Обвинувачений ОСОБА_3 не заперечив проти розгляду справи у порядку, передбаченому ст.349 КПК України.

ІІІ. Визначений обсяг доказів, котрі підлягають дослідженню, та встановлений порядок їх дослідження:

Враховуючи думку та пояснення обвинуваченого ОСОБА_3 , який повністю визнає свою вину у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст.336 КК України, а також те, що він не оскаржує фактичні обставини справи, які вказані в обвинувальному акті, правильно розуміє зміст цих обставин, не наполягає на дослідженні інших доказів у справі, розуміє неможливість у подальшому оскаржити дані фактичних обставин в апеляційному порядку, у суду не має сумнівів в добровільності та правдивості його позиції, тому відповідно до ч.3 ст.349 КПК України дослідження доказів відносно фактичних обставин справи визнано судом недоцільним, суд обмежив їх дослідження допитом обвинуваченого та дослідженням даних, які характеризують його особу, даних про речові докази та понесені судові витрати.

ІV. Стаття Закону України про кримінальну відповідальність, що передбачає відповідальність за кримінальне правопорушення, винним у вчиненні якого визнається обвинувачений:

Аналізуючи здобуті в судовому засіданні докази, суд прийшов до висновку, що дії ОСОБА_3 правильно кваліфіковано за ст.336 КК України, оскільки він ухилився від призову на військову службу під час мобілізації, на особливий період.

V. Обставини, які пом`якшують або обтяжують покарання:

Обставинами, які пом`якшують покарання обвинуваченого ОСОБА_3 , відповідно до ст. 66 КК України, є щире каяття та беззастережне визнання ним своєї вини.

Обставин, які обтяжують покарання обвинуваченому ОСОБА_3 згідно із ст. 67 КК України суд не встановив.

VІ. Мотиви призначення покарання:

Призначаючи покарання, суд враховує положення ст.50 КК України, якою установлено, що «покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженими, так і іншими особами», а також положення статті 65 КК України, якою встановлено, що "особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень.

Окрім цього, призначаючи покарання обвинуваченому ОСОБА_3 , суд відповідно до ст.65 КК України враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Пленум Верховного Суду України у своїй постанові від 24.10.2003 № 7 "Про практику призначення судами кримінального покарання" роз`яснює, що призначаючи покарання, у кожному конкретному випадку суди мають дотримуватися вимог кримінального закону й, зобов`язані враховувати ступінь тяжкості вчиненого злочину, дані про особу винного та обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання. Таке покарання має бути необхідним і достатнім для виправлення засудженого та попередження нових злочинів.

Відповідно до ст.12 КК України кримінальне правопорушення, передбачене ст.336 КК України є нетяжким злочином.

Вивченням особи обвинуваченого ОСОБА_3 встановлено, що він перебуває на обліку у ІНФОРМАЦІЯ_4 , за місцем проживання характеризується позитивно, не перебуває на обліку в лікаря-нарколога та лікар-психіатра, на утримання неповнолітніх осіб немає.

Враховуючи вищевикладене, суд вважає за необхідне призначити ОСОБА_3 покарання в межах санкції інкримінованого йому кримінального правопорушення у виді позбавлення волі, однак враховуючи тяжкість вчиненого ним кримінального правопорушення, обставин його вчинення, особу винного та вищенаведені пом`якшуючі покарання обставини та відсутність обтяжуючих обставин, суд прийшов до висновку про можливість виправлення засудженого без реального відбування покарання у виді позбавлення волі, а тому до призначеного покарання слід застосувати ст.75 КК України та звільнити ОСОБА_3 від відбування покарання з випробуванням, оскільки, на переконання суду, призначення такого покарання є необхідним і достатнім для його виправлення і попередження вчинення ним нових кримінальних правопорушень.

Підстав для застосування ст.69 КК України суд не вбачає.

VІІ. Цивільний позов у даному кримінальному провадженні не заявлявся.

VІІІ. Мотиви ухвалення інших рішень щодо питань, які вирішуються судом при ухваленні вироку, та положення закону, якими керувався суд:

Відповідно до п. 14 ч. 1 ст. 368 КПК України, ухвалюючи вирок, суд повинен вирішити як вчинити із заходами забезпечення кримінального провадження.

Застосований до ОСОБА_3 ухвалою суду від 22.06.2023 запобіжний захід у вигляді домашнього арешту слід залишити без змін до набрання вироком законної сили.

У кримінальному провадженні процесуальні витрати не понесено.

Керуючись ст.ст.366-369, 374, ч.15 ст.615 КПК України, суд

у х в а л и в :

ОСОБА_3 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст.336 КК України та призначити йому покарання у виді позбавлення волі на строк 3 (три) роки.

Відповідно до ст.75, п.1, п.2 ч.1 ст.76 КК України, звільнити ОСОБА_3 від відбування призначеного покарання з випробуванням, призначивши іспитовий строк 1(один) рік, поклавши на нього такі обов`язки:

- періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації,

- повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Запобіжний захід у вигляді домашнього арешту залишити без змін до набрання вироком законної сили.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Вирок може бути оскаржено шляхом подачі апеляційної скарги до Івано-Франківського апеляційного суду через Рожнятівський районний суд Івано-Франківської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Копію вироку вручити обвинуваченому та прокурору негайно після його проголошення. Інші учасники судового провадження мають право отримати його копію в суді.

Суддя ОСОБА_1