Справа № 610/3155/20
№ 1-кп/183/1366/23
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

20 листопада 2023 року Дніпропетровська обл.,

м. Новомосковськ

Новомосковський міськрайонний суд Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю - секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 (в режимі відеоконференції),

потерпілої ОСОБА_4 (в режимі відеоконференції),

представника потерпілої ОСОБА_5 (в режимі відеоконференції),

захисника ОСОБА_6 ,

обвинуваченого ОСОБА_7 ,

розглянувши у судовому засіданні в залі суду кримінальне провадження, внесене в Єдиний реєстр досудових розслідувань за № 0000802 від 14.10.2022 року за обвинуваченням

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Андріївка, Балаклійського р-ну, Харківської обл., громадянина України, приватного підприємця, з повною середньо спеціальною освітою, який зареєстрований та фактично мешкав за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимий,

у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України,

В С Т А Н О В И В:

13 жовтня 2020 року, близько 19.00 години. ОСОБА_7 знаходячись за кермом транспортного засобу «VOLKSWAGEN TRANSPORTER» д.н.з. НОМЕР_1 , в якому перебувала пасажирка ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 на автодорозі між селами Покровське та Андріївка, Балаклійського району, Харківської області, заздалегідь маючи умисел на протиправне заподіяння смерті іншій людині, діючи умисно та протиправно, усвідомлюючи та передбачаючи суспільно небезпечні наслідки свого діяння у вигляді настання смерті людині, тримаючи у руці заздалегідь заточену викрутку, повідомивши ОСОБА_8 , що потрібно вийти з даного автомобілю у зв`язку з його поломкою, підійшовши з заду до неї та тримаючи вищевказану викрутку у правій руці, наніс два удари даною викруткою в життєво важливі органи, а саме в область грудної клітки ззаду справа, від яких ОСОБА_8 впала на землю на правий бік, після чого ОСОБА_7 наніс ще три удари викруткою в область грудної клітки спереду зліва, в результаті чого, відповідно до висновку експерта №12-17/148-БЛ/20 від 27.11.2020, спричинив ОСОБА_8 наступні тілесні ушкодження: 2 проникаючі колоті рани грудної клітки справа з пошкодженням правої легені та з крововиливом в праву плевральну порожнину, 3 проникаючі колоті рани на грудній к клітці зліва з пошкодженням серцевої сорочки, серця та лівої легені з крововиливом в ліву плевральну порожнину в результаті яких, близько 19:00 години того ж дня, на вищевказаному місці настала фізіологічна смерть ОСОБА_8 .

В подальшому ОСОБА_7 завантажив труп гр. ОСОБА_8 в вищевказаний автомобіль та перевіз його до піщаного кар`єру, що знаходиться на відстані 3 км від с. Покровське Балаклійського району, де за допомогою сокири відокремив від тіла ОСОБА_8 голову, яку викинув у водойму неподалік вул. Садова смт. Андріївка Балаклійського району, Харківської області, а тіло за допомогою лопати закопав в вищевказаному кар`єрі.

Таким чином, ОСОБА_7 , обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України - вбивстві, тобто умисному протиправному заподіянні смерті іншій людині.

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_7 , визнав свою вину у вчиненні кримінального правопорушення в межах висунутого обвинувачення, погодившись з юридичною оцінкою інкримінованих йому діянь та пояснив про обставини викладені вище, які стали підставою для пред`явлення останньому обвинувачення, за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України.

Показання обвинуваченого ОСОБА_7 , є послідовними, логічними і не викликають у суду сумніву щодо правильності розуміння обвинуваченим змісту обставин кримінального правопорушення, добровільності та істинності його позиції.

Відповідно до ч. 3 ст. 349 КПК України суд має право, якщо проти цього не заперечують учасники судового провадження, визнати недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються. При цьому суд з`ясовує, чи правильно розуміють зазначені особи зміст цих обставин, чи немає сумнівів у добровільності їх позиції, а також роз`яснює їм, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.

За згодою учасників судового провадження, судом визнано недоцільним дослідження доказів стосовно тих фактичних обставин, які правильно розуміє обвинувачений та інші учасники судового провадження і які ніким не оспорюються. При цьому у суду не було сумнівів в добровільності та істинності їх позиції, суд вважав недоцільним дослідження решти доказів щодо обставин, які сторонами кримінального провадження не оспорювались. Тому, суд обмежив дослідження доказів допитом обвинуваченого та дослідженням тих матеріалів кримінального провадження, що характеризують особу обвинуваченого ОСОБА_7 ..

При цьому суд роз`яснив обвинуваченому ОСОБА_7 , та іншим учасникам судового провадження, що в такому випадку вони будуть позбавлені права оспорювати визнанні ними фактичні обставини справи в апеляційному порядку.

Суд за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінює кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення, доходить до висновку про те, що вина обвинуваченого ОСОБА_7 повністю доведена під час судового розгляду та кваліфікує його дії за ч. 1 ст. 115 КК України, як вбивство, тобто умисне протиправне заподіяння смерті іншій людині.

При призначенні покарання, суд, відповідно до вимог ст.ст. 65 - 67 КК України, враховує ступінь тяжкості та конкретні обставини вчиненого злочину, дані про особу обвинуваченого, наявність обставин, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Згідно з роз`ясненнями, що містяться у п. 1 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 24.10.2003 р. «Про практику призначення судами кримінального покарання» при призначенні покарання суд в кожному випадку і щодо кожного засудженого, який визнається винним у вчиненні злочину, повинен дотримуватися вимог ст. 65 КК України, а саме: враховувати характер і ступінь суспільної небезпечності вчиненого злочину, особу засудженого та обставини справи, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, оскільки саме через останні реалізується принцип законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання. Призначене судом покарання повинно бути достатнім, для виправлення засуджених і попередження здійснення ними нових злочинів.

Згідно класифікації, передбаченої ст. 12 КК України, обвинувачений ОСОБА_7 вчинив особливо тяжкий злочин.

Обставиною, яка згідно зі ст. 66 КК України пом`якшує покарання обвинуваченому в обвинувальному акті зазначене щире каяття.

В постанові від 15 листопада 2021 р. у справі № 199/6365/19 Верховний Суд зробив висновок про те, що щире каяття це певний психічний стан особи винного, коли він засуджує свою поведінку, прагне усунути заподіяну шкоду та приймає рішення більше не вчиняти злочинів, і це об`єктивно підтверджується визнанням особою своєї вини, розкриттям усіх обставин справи, вчиненням дій, спрямованих на сприяння розкриттю злочину або відшкодуванню завданих збитків чи усуненню заподіяної шкоди.

Наявність щирого каяття підтверджується визнанням обвинуваченим в судовому засіданні своєї вини у вчиненому правопорушенні, висловлення жалю з приводу вчиненого.

Отже, обставиною, яка згідно зі ст. 66 КК України пом`якшує покарання обвинуваченому суд визнає щире каяття.

Обставин, які згідно зі ст. 67 КК України обтяжують покарання обвинуваченому судом не встановлено.

Вивченням особи обвинуваченого встановлено, що він за місцем проживання характеризується позитивно, на обліку лікарів нарколога та психіатра не перебуває, раніше не судимий.

Призначаючи покарання обвинуваченому ОСОБА_7 , суд виходить із положень ст.ст. 50, 65 КК України, враховує принципи законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання, обставини вчинення кримінального правопорушення, характер і ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, який є особливо тяжким злочином, відношення особи до скоєного кримінального правопорушення, наявність пом`якшуючої та відсутність обтяжуючих обставин, дані про особу обвинуваченого, думку сторони обвинувачення у зв`язку з чим, суд вважає, що обвинуваченому за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України необхідно призначити покарання у виді позбавлення волі, саме таке покарання є необхідним та достатнім для виправлення обвинуваченого та запобігання вчинення ним нових кримінальних правопорушень.

Потерпілими ОСОБА_9 , ОСОБА_10 та ОСОБА_4 заявлений цивільний позов до ОСОБА_7 про відшкодування моральної шкоди. Позивачі просили стягнути з відповідача моральну шкоду в розмірі:

-300000 грн. на користь ОСОБА_9 ;

-500000 грн. на користь ОСОБА_4 ;

-1000000 грн. на користь ОСОБА_10 ..

При вирішенні питання щодо цивільного позову суд зазначає наступне.

Згідно ч. 2 ст. 127 КПК України шкода, завдана кримінальним правопорушенням, може бути стягнута судовим рішенням за результатами розгляду цивільного позову у кримінальному провадженні. Відповідно до ч. 1 ст. 129 КПК України, ухвалюючи обвинувальний вирок, суд, в залежності від доведеності підстав і розміру позову, задовольняє цивільний позов повністю або частково чи відмовляє в ньому.

Відповідно до ч. 5 ст. 128 КПК України цивільний позов у кримінальному провадженні розглядається судом за правилами, встановленими цим Кодексом. Якщо процесуальні відносини, що виникли у зв`язку з цивільним позовом, цим Кодексом не врегульовані, до них застосовуються норми Цивільного процесуального кодексу України за умови, що вони не суперечать засадам кримінального судочинства.

Відповідно до вимоги ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Згідно з ч. 1 ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Відповідно до ч. 1 ст. 1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті.

У відповідності до ч. 3 ст. 23 ЦК України, розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості.

Відповідно до п. 3 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995 року № 4 "Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди" під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб. Відповідно до чинного законодавства моральна шкода може полягати у моральних переживаннях у зв`язку з ушкодженням здоров`я, у порушенні нормальних життєвих зв`язків, порушення стосунків з оточуючими людьми, при настанні інших негативних наслідків. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості.

В судовому засіданні ОСОБА_7 цивільний позов визнав частково, а саме позов ОСОБА_9 визнав в сумі 25000 грн., ОСОБА_4 в сумі 25000 грн., ОСОБА_10 в сумі 50000 грн.

Судом встановлено, що загибла ОСОБА_8 була донькою ОСОБА_4 та матір`ю ОСОБА_10 .

Внаслідок протиправних дій ОСОБА_7 . ОСОБА_10 втратив матір та отримав статус дитини сироти (про що свідчить розпорядження № 307 від 06.11.2020 р. голови Балаклійської районної державної адміністрації Харьківської області), а ОСОБА_4 втратила дочку та з метою догляду за неповнолітнім онуком оформила піклування над ним (про що свідчить розпорядження № 313 від 17.11.2020 р. голови Балаклійської районної державної адміністрації Харьківської області).

Таким чином в результаті протиправних дій ОСОБА_7 у ОСОБА_10 та ОСОБА_4 назавжди змінилися життєві зв`язки внаслідок чого останні зазнали страждань, відтак їм було завдано моральної шкоди.

Визначаючи розмір компенсації за моральну шкоду, суд виходить з характеру, обсягу та глибини заподіяних ОСОБА_4 та ОСОБА_10 душевних страждань і переживань, вимушених змін у їх житті, пов`язаних зі смертю рідної людини.

Враховуючи викладене, а також виходячи з принципів розумності, виваженості та справедливості, зважаючи на наявні відомості про матеріальне становище обвинуваченого (який має у власності, зокрема, нерухоме майно), суд вважає, що цивільний позов потерпілих ОСОБА_4 та ОСОБА_10 про стягнення з ОСОБА_7 моральної шкоди слід задовольнити повністю.

Щодо позовних вимог ОСОБА_9 суд зазначає наступне.

Обґрунтовуючи свій позов ОСОБА_9 зазначає, що загибла ОСОБА_8 є його рідною сестрою, а тому смертю рідної сестри йому завдана моральна шкода. Однак доказів родинних стосунків позивачем не надано. Отже, позивачем не доведено завдання йому моральної шкоди. У зв`язку з чим у задоволенні позову ОСОБА_9 слід відмовити.

Ухвалою Балаклійського районного суду Харківської області від 24.02.2021 р. в забезпечення цивільного позову ОСОБА_9 , ОСОБА_4 , ОСОБА_10 накладений арешт на майно обвинуваченого ОСОБА_7 , а саме на : частину житлового будинку за адресою: АДРЕСА_1 (реєстраційний номер 202); земельну ділянку (кадастровий номер :00:001:0283) за адресою: АДРЕСА_1 .

У зв`язку із задоволенням позовних вимог ОСОБА_4 та ОСОБА_10 арешт, накладений ухвалою Балаклійського районного суду Харківської області від 24.02.2021 р. слід залишити в силі.

Ухвалою слідчого судді Балаклійського районного суду Харківської області від 21.10.2020 р. (справа № 610/2596/20, провадження 1-кс/610/777/2020) був накладений арешт на майно:

- автомобіль «VOLKSWAGEN TRANSPORTER» д.н.з. НОМЕР_2 , власником якого є ОСОБА_11 , яка проживає за адресою: АДРЕСА_2 , позбавивши права на відчуження та розпорядження цим майном.

- коробок з-під мобільного телефону Nокіа 1208 НОМЕР_3 ; нашарування речовини бурого кольору із підлоги та уплотнювача дверей автомобіля «VOLKSWAGEN TRANSPORTER» д.н.з. НОМЕР_2 , що вилучено на ватні тампони; зразок грунту із ложе трупу; слід речовини бурого кольору із грунту; лопата із дерев`яною рукояткою; полімерний пакунок із зразком ґрунту; зразки нігтьових пластин із правої руки ОСОБА_7 ; зразки нігтьових пластин із лівої руки ОСОБА_7 ..

Відповідно до ч. 1 ст. 961 КК України спеціальна конфіскація полягає у примусовому безоплатному вилученні за рішенням суду у власність держави грошей, цінностей та іншого майна у випадках, визначених цим Кодексом, за умови вчинення умисного кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого Особливою частиною цього Кодексу, за які передбачено основне покарання у виді позбавлення волі.

Згідно з п. 1 ч. 2 ст. 961 КК України спеціальна конфіскація застосовується на підставі обвинувального вироку суду.

Пунктом 4 ч. 1 ст. 962 КК України спеціальна конфіскація застосовується у разі, якщо гроші, цінності та інше майно були підшукані, виготовлені, пристосовані або використані як засоби чи знаряддя вчинення кримінального правопорушення, крім тих, що повертаються власнику (законному володільцю), який не знав і не міг знати про їх незаконне використання.

Автомобіль «VOLKSWAGEN TRANSPORTER» д.н.з. НОМЕР_2 постановою від 17.10.2020 р. був визнаний речовим доказом та переданий володільцю ОСОБА_12 .

Однак, володілець вказаного транспортного засобу у вчиненні кримінального правопорушення у цьому кримінальному провадженні участі не приймав, а тому він не знав та не міг знати, що його майно використовується незаконно.

У зв`язку з цим автомобіль «VOLKSWAGEN TRANSPORTER» д.н.з. НОМЕР_2 не підлягає спеціальній конфіскації, а підлягає поверненню володільцю. У зв`язку з чим арешт цього транспортного засобу слід скасувати.

Також підлягає скасуванню арешт з іншого майна, який накладений вказаною вище ухвалою слідчого судді, оскільки подальший арешт цього майна є недоцільним у зв`язку з закінченням судового провадження цього кримінального провадження.

Відповідно до ч. 2 ст. 124 КПК України у разі ухвалення обвинувального вироку суд стягує з обвинуваченого на користь держави документально підтверджені витрати на залучення експерта.

У зв`язку з цим процесуальні витрати підлягають стягненню з обвинуваченого в дохід держави.

Долю речових доказів суд вирішує відповідно до вимог ст. 100 КПК України.

Запобіжний захід обвинуваченій до набрання вироком законної сили слід залишити раніше обраний - тримання під вартою.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 349, 368 - 374, 376, 377, 392 - 395 КПК України, суд -

У Х В А Л И В:

ОСОБА_7 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України та призначити йому покарання у виді позбавлення волі на строк десять років.

Строк відбування покарання ОСОБА_7 рахувати з дня набрання вироком законної сили, зарахувавши у строк відбуття покарання час тримання його під вартою із розрахунку день попереднього ув`язнення за день позбавлення волі, починаючи з 17 жовтня 2020 р..

Запобіжний захід ОСОБА_7 до набрання вироком законної сили залишити раніше застосований - тримання під вартою.

Цивільний позов ОСОБА_10 та ОСОБА_4 до ОСОБА_7 про відшкодування моральної шкоди задовольнити повністю.

Стягнути з ОСОБА_7 на користь ОСОБА_10 в рахунок відшкодування моральної шкоди 1000000 (один мільйон) грн..

Стягнути з ОСОБА_7 на користь ОСОБА_4 в рахунок відшкодування моральної шкоди 500000 (п`ятсот тисяч) грн..

В задоволенні цивільного позову ОСОБА_9 до ОСОБА_7 про відшкодування моральної шкоди відмовити повністю.

Стягнути з ОСОБА_7 на корить держави витрати на проведення експертизи в сумі 3269 грн..

Арешт, накладений ухвалою Балаклійського районного суду Харківської області від 24.02.2021 р. (справа № 610/3155/20) на майно обвинуваченого ОСОБА_7 , а саме на: частину житлового будинку за адресою: АДРЕСА_1 (реєстраційний номер 202); земельну ділянку (кадастровий номер :00:001:0283) за адресою: АДРЕСА_1 - залишити в силі.

Арешт, накладений ухвалою слідчого судді Балаклійського районного суду Харківської області від 21.10.2020 р. (справа № 610/2596/20, провадження 1-кс/610/777/2020), на майно: автомобіль «VOLKSWAGEN TRANSPORTER» д.н.з. НОМЕР_2 , власником якого є ОСОБА_11 , яка проживає за адресою: АДРЕСА_2 ; коробок з-під мобільного телефону Nокіа 1208 НОМЕР_3 ; нашарування речовини бурого кольору із підлоги та уплотнювача дверей автомобіля «VOLKSWAGEN TRANSPORTER» д.н.з. НОМЕР_2 , що вилучено на ватні тампони; зразок грунту із ложе трупу; слід речовини бурого кольору із грунту; лопата із дерев`яною рукояткою; полімерний пакунок із зразком ґрунту; зразки нігтьових пластин із правої руки ОСОБА_7 ; зразки нігтьових пластин із лівої руки ОСОБА_7 скасувати.

Речові докази:

-автомобіль «VOLKSWAGEN TRANSPORTER» д.н.з. НОМЕР_4 , який переданий на зберігання ОСОБА_12 , залишити у останнього та вважати переданим за належністю;

-жіночий гребінець, коробок з-під мобільного телефону Nokia 1208 НОМЕР_5 , змив із задніх лівих дверцят автомобіля ВАЗ, змив із заднього сидіння центральна частина, автомобіля ВАЗ, змив із заднього сидіння, лівий бік, автомобіля ВАЗ, змив із заднього сидіння, правий бік, автомобіля ВАЗ, змив із задніх правих дверей автомобіля ВАЗ, грунт із автомобіля, волосся із салону автомобіля, липка стрічка, 4 пляшки, шкарпетки білі, простирадло, чохол підголовника правого переднього сидіння, змив з поверхні правих дверей, вилучене волосся між сидіннями автомобіля, змив з поверхні лівих передніх дверей автомобіля, змив з куліси перемикання передач, змив з поверхні ручки бокових дверей, змив з поверхні рульового колеса (кермо), одяг ОСОБА_8 , зразки крові ОСОБА_8 , волосся вилучене між сидіннями автомобіля (№7), зрізи нігтьових пластин ОСОБА_7 , фрагмент грунту, 16 марлевих тампонів - змивів речовини бурого кольору, лопата, грунт з ложе трупу, нашарування з лопати, волосся з нашарування лопати, зразок грунту з пакету з головою - знищити;

На вирок може бути подана апеляційна скарга до Дніпровського апеляційного суду через Новомосковський міськрайонний суд Дніпропетровської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченій та прокурору.

Суддя ОСОБА_1