УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 грудня 2023 року слідчий суддя Шевченківського районного суду м. Києва ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , адвоката ОСОБА_3 , розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання адвоката ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_4 про скасування арешту майна у кримінальному провадженні №0000075 від 25.10.2022,

ВСТАНОВИВ :

До слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва надійшло клопотання адвоката ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_4 про скасування арешту майна, накладеного на підставі ухвали слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва від 25.05.2023 у справі №761/16863/23 в рамках кримінального провадження № №0000075 в частині накладення арешту на автомобіль «TOYOTA LAND CRUISER 200», реєстраційний номер НОМЕР_1 ,VIN: НОМЕР_2 , який належить ОСОБА_4 .

Клопотання обґрунтовано тим, що ухвалою слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва від 25.05.2023 року (справа №761/16863/23), задоволено клопотання детектива Бюро економічної безпеки України ОСОБА_5 та накладено у кримінальному провадженні №720 220 004 200 000 75 від 25.10.2022, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 5 ст. 191, ч. 5 ст. 27 ч. 3 ст. 212, ч. 3 ст. 209, ч. 3 ст. 255 КК України, та за підозрою ОСОБА_6 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 5 ст. 27 ч. 5 ст. 191, ч. 5 ст. 27 ч. 3 ст. 209 КК України, арешт на рухоме та нерухоме майно підозрюваного ОСОБА_6.

Адвокат вказує, що власник майна та його представник не були присутніми під час розгляду клопотання та вирішення питання про накладення арешту. При цьому на переконання представника, арешт накладено необґрунтовано, оскільки власник не має жодного відношення та не є учасником кримінального провадження, а вилучене майно не має ознак речового доказу, а отже необхідність у застосуванні заходів забезпечення кримінального провадження зокрема щодо майна яке належить ОСОБА_4 не має, а тому арешт майна в цій частині підлягає скасуванню.

В судовому засіданні адвокат підтримав доводи свого клопотання та просив скасувати арешт накладений ухвалою слідчого судді Шевченківського районного суду міста Києва від 25.05.2023 в частині накладення арешту на автомобіль, що належить ОСОБА_4 .

Прокурор та детектив в судове засідання не з`явилися.

Слідчий суддя, заслухавши доводи адвоката, вивчивши матеріали клопотання, дійшов наступного висновку.

Відповідно до вимог ст. 174 КПК України арешт майна може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

При застосуванні заходів забезпечення кримінального провадження слідчий суддя повинен діяти відповідно до вимог КПК України та судовою процедурою гарантувати дотримання прав, свобод та законних інтересів осіб, а також умов, за яких жодна особа не була б піддана необґрунтованому процесуальному обмеженню.

Як вбачається з матеріалів клопотання захисника, ухвалою слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва від 25.05.2023 року (справа №761/16863/23), задоволено клопотання детектива Бюро економічної безпеки України ОСОБА_5 та накладено у кримінальному провадженні №720 220 004 200 000 75 від 25.10.2022, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 5 ст. 191, ч. 5 ст. 27 ч. 3 ст. 212, ч. 3 ст. 209, ч. 3 ст. 255 КК України, та за підозрою ОСОБА_6 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 5 ст. 27 ч. 5 ст. 191, ч. 5 ст. 27 ч. 3 ст. 209 КК України, арешт на рухоме та нерухоме майно підозрюваного ОСОБА_6

Звертаючись з клопотанням заявник вказує, що власником арештованого автомобіля «TOYOTA LAND CRUISER 200», реєстраційний номер НОМЕР_1 ,VIN: НОМЕР_2 є ОСОБА_4 , однак його права порушуються, а отже арешт підлягає скасуванню.

У той же час, до матеріалів клопотання про скасування арешту майна заявником не надано доказів на підтвердження такої правової позиції, а тому, на переконання слідчого судді, викладені заявником обставини є лише припущенням та документально нічим не підтверджені.

Крім того, арешт на спірне майно накладено ухвалою слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва, при цьому за відомостями з відділу забезпечення розгляду кримінальних справ Шевченківського районного суду м. Києва матеріали справи № 761/16863/23 направленні до Київського апеляційного суду та на даний час не поверталися, що позбавляє слідчого суддю можливості дослідити матеріали, які слугували підставою для накладання арешту, а заявником не долучено до матеріалів клопотання ухвали слідчого судді від 25.05.2023 завіреної в належний спосіб, що перешкоджає слідчому судді перевірити ті обставини, на які посилається заявник.

Згідно ч.ч.1, 2 ст.22 КПК України кримінальне провадження здійснюється на основі змагальності, що передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами, передбаченими цим Кодексом. Сторони кримінального провадження мають рівні права на збирання та подання до суду речей, документів, інших доказів, клопотань, скарг, а також на реалізацію інших процесуальних прав, передбачених цим Кодексом.

При цьому, відповідно до рішення Європейського суду з прав людини в справі «Ващенко проти України» (Заява № 26864/03) від 26.06.2008 зазначено, що принцип змагальності полягає в тому, що суд уважно досліджує зауваження заявника, виходячи з сукупності наявних матеріалів в тій мірі, в якій він є повноважним вивчати заявлені скарги. Отже, у суду відсутні повноваження на вихід за межі принципу диспозитивності і змагальності та збирання доказів на користь однієї із зацікавлених сторін.

Вказані норми кримінального процесуального законодавства та відповідна практика Європейського суду з прав людини, вказує, що особі, яка звертається із клопотанням до суду, процесуальним законодавством надаються не лише права, а і покладаються обов`язки.

Також кримінальним процесуальним законом обумовлено принцип диспозитивності, за яким сторони кримінального провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та у спосіб, передбачених цим Кодексом (ч.1 ст.26 КПК України), а слідчий суддя, суд у кримінальному провадженні вирішують лише ті питання, що винесені на їх розгляд сторонами та віднесені до їх повноважень цим Кодексом (ч.3 ст.26 КПК України).

Таким чином, відсутність матеріалів, що стали підставою для накладення арешту на майно, а також ухвали слідчого судді про накладення арешту позбавляють слідчого суддю можливості перевірити викладені у клопотанні адвоката доводи.

Отже, оскільки заявником не доведено, що у подальшому застосуванні такого заходу забезпечення кримінального провадження, як арешт майна, відпала потреба, як того вимагають положення ч. 2 ст. 174 КПК України, слідчий суддя не вбачає правових підстав для скасування арешту майна.

Враховуючи вищевикладене, підстав вважати, що арешт накладений ухвалою слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва від 25.05.2023 необґрунтовано не має, а заявником не доведено, що у подальшому застосуванні такого заходу забезпечення кримінального провадження, як арешт майна, відпала потреба, у задоволенні клопотання про скасування арешту майна слід відмовити.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 170-173, 174, 309, КПК України, слідчий суддя,

п о с т а н о в и в:

Відмовити у задоволенні клопотання адвоката ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_4 про скасування арешту майна, накладеного на підставі ухвали слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва від 25.05.2023 у справі №761/16863/23 в рамках кримінального провадження № №0000075 в частині накладення арешту на автомобіль «TOYOTA LAND CRUISER 200», реєстраційний номер НОМЕР_1 ,VIN: НОМЕР_2 , який належить ОСОБА_4 .

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя: