УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 жовтня 2023 року Шевченківський районний суд м. Києва в складі:

слідчого судді ОСОБА_1

за участю:

секретаря судових засідань ОСОБА_2

прокурора ОСОБА_3

підозрюваного ОСОБА_4

захисників ОСОБА_5 , ОСОБА_6 ,

розглянувши клопотання слідчого слідчого управління Головного управління Національної поліції в Київській області ОСОБА_7 , погоджене прокурором Дарницької спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Центрального регіону ОСОБА_3 , у кримінальному провадженні за № 0000176 від 02.11.2022, про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Бровари, Київської області, громадянина України, з середньо-спеціальною освітою, військовослужбовця ВЧ НОМЕР_1 , зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого;

підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 15, ч. 4 ст. 190 КК України,

в с т а н о в и в :

у провадження слідчого судді 21 вересня 2023 року надійшло клопотання старшого слідчого управління Головного управління Національної поліції в Київській області ОСОБА_7 , погоджене прокурором Дарницької спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Центрального регіону ОСОБА_3 , у кримінальному провадженні за № 0000176 від 02.11.2022, про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 15, ч. 4 ст. 190 КК України

Клопотання мотивоване тим, що Слідчим управління Головного управління Національної поліції в Київській області за процесуального керівництва Дарницької спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Центрального регіону здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000176 від 02.11.2022, за підозрою ОСОБА_8 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 15 ч. 4 ст. 190 (чинна до 11.08.2023) КК України.

21.09.2023 року ОСОБА_8 , повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 15 ч. 4 ст. 190 (чинна до 11.08.2023) КК України.

Підозра ОСОБА_8 у вчиненні зазначеного кримінального правопорушення обґрунтовується зібраними у справі доказами, а саме даними, що містяться у: рапорті про виявлення кримінального правопорушення; протоколі огляду диску; свідоцтві про право на спадщину за заповітом; витязі про реєстрацію в спадковому реєстрі; витязі з державного земельного кадастру; відповіді на запит від приватного нотаріуса; витязі про реєстрацію в Спадковому реєстрі; протоколі допиту потерпілого ОСОБА_9 ; протоколі додаткового допиту потерпілого ОСОБА_9 ; протоколах пред`явлення особи для впізнання; протоколі допиту потерпілого ОСОБА_10 ; протоколі допиту потерпілого ОСОБА_10 ; протоколи пред`явлення особи для впізнання; витязі з державного реєстру актів цивільного стану; інформації з Державного реєстру речових прав; договорі купівлі-продажу квартири; інформації з Державного реєстру речових прав; повному витязі з Єдиного реєстру довіреностей; протоколі допиту свідка ОСОБА_11 ; протоколі огляду диску; протоколі допиту свідка ОСОБА_12 ; протоколі допиту свідка ОСОБА_13 ; протоколі допиту свідка ОСОБА_14 ; протоколі допиту свідка ОСОБА_15 ; протоколі допиту свідка ОСОБА_16 ; протоколі допиту свідка ОСОБА_17 ; протоколі допиту свідка ОСОБА_18 ; протоколі допиту свідка ОСОБА_19 ; відповіді на запит з БТІ; копії інвентаризаційної справи №267; протоколі огляду; протоколі про результати проведення негласних слідчих (розшукових) дій.

Метою застосування запобіжного заходу відповідно до ч. 1 ст. 177 КПК України є забезпечення виконання підозрюваною ОСОБА_8 покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам переховуватися від органів досудового розслідування та суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого та свідків у цьому ж кримінальному провадженні; вчинити інше кримінальне правопорушення.

На думку органу досудового розслідування, жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти встановленим ризикам.

Підставою застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою щодо підозрюваної ОСОБА_8 є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні останнім інкримінованого йому кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави вважати, що підозрюваний може здійснити зазначені вище дії.

Прокурор підтримав клопотання, з мотивів у ньому наведених та просила задовольнити його.

Захисники ОСОБА_5 та ОСОБА_6 заперечували щодо задоволення клопотання, зазначили, що підозра необґрунтована, відсутні дані на її підтвердження, ризики неправомірної поведінки підозрюваного не доведені та стороною обвинувачення наведені формально наведені прокурором формально, ОСОБА_8 на даний час перебуває на військовій службі поведінки підозрюваної не доведені та стороною обвинувачення наведені формально. Крім того, зауважили, що ОСОБА_8 має сталі соціальні зв`язки та постійне місце проживання, на даний час перебуває у лавах ЗСУ, має відмінну службову характеристику та заохочення.

Вивчивши клопотання, додатки до нього, заслухавши прокурора, захисників та підозрюваного, приходжу до висновку про відмову у задоволенні клопотання, виходячи з наступного.

Так, Слідчим управління Головного управління Національної поліції в Київській області за процесуального керівництва Дарницької спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Центрального регіону здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000176 від 02.11.2022, за підозрою ОСОБА_8 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 15 ч. 4 ст. 190 (чинна до 11.08.2023) КК України.

Відповідно до положень ч. 2 ст. 177 КПК України, підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри, а також наявність ризиків, які дають підстави слідчому судді, вважати, що підозрювана може здійснити дії, передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України.

Частиною 1 статті 194 Кримінального процесуального кодексу України визначено, що під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених ст. 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Разом з тим частиною 2 цієї статті передбачено, що слідчий суддя, суд зобов`язаний постановити ухвалу про відмову в застосуванні запобіжного заходу, якщо під час розгляду клопотання прокурор не доведе наявність всіх обставин, передбачених частиною першою цієї статті.

Як убачається 21 вересня 2023 року ОСОБА_8 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 15 ч. 4 ст. 190 (чинна до 11.08.2023) КК України.

Так, в ході судового розгляду встановлено, що на підтвердження обґрунтованості підозри ОСОБА_8 слідчий та прокурор посилаються на зібрані у кримінальному провадженні докази, перелік яких наведений у клопотанні, про що судом також зазначено вище.

Проаналізувавши долучені стороною обвинувачення до клопотання матеріали, слідчий суддя дійшла висновку, що вони не містять достатніх даних, які б поза розумним сумнівом свідчили про обґрунтованість підозри повідомленої ОСОБА_8 у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 15, ч.4 ст. 190 КК України, та які б могли переконати неупередженого спостерігача, що ОСОБА_8 можливо вчинив дане кримінальне правопорушення.

Зокрема, у наданих слідчому судді матеріалах, в тому числі в повідомленні про підозру, не міститься об`єктивних даних на підтвердження вчинення ОСОБА_8 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 15, ч.4 ст. 190 КК України.

Більше того, слід звернути увагу на те, як саме викладено фактичні обставини кримінального правопорушення у тексті повідомлення про підозру.

Крім того, з обставин кримінальних правопорушень, що викладено у повідомленні про підозру, де фігурує ряд прізвищ осіб, не вбачається, які безпосередньо діяння вчинено ОСОБА_8 у складі організованої групи, а також про обізнаність останнього у злочинних планах такої організації.

Показання свідків, протоколи допиту, яких долучено до клопотання, не містять даних, які б свідчили про причетність ОСОБА_8 до вчинення інкримінованого йому кримінального правопорушення.

Таких відомостей не міститься і в інших доданих до клопотання доказів.

При цьому, слід звернути увагу, що не дивлячись на те, що слідчий суддя під час вирішення питання про застосування запобіжного заходу, оцінюючи наявність обґрунтованої підозри, не повинен оцінювати докази як це має здійснювати суд під час здійснення судового провадження, і не має робити такі висновки, які б свідчили про доведеність винуватості або недоведеність винуватості особи у скоєнні інкримінованого кримінального правопорушення, однак, зважаючи на положення ч. 1 ст. 94 КПК України, слідчий суддя за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінює кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення.

З урахуванням наведеного вище, стороною обвинувачення не доведено наявності обґрунтованої підозри, а також в розумінні п. 1 ч. 1 ст. 178 КПК України наявності вагомих доказів причетності ОСОБА_8 до вчинення інкримінованого йому кримінального правопорушення.

Тобто у даному випадку, виходячи із положення п.3 ч.3 ст. 132 КПК України, взагалі не допускається застосування заходів забезпечення кримінального провадження щодо ОСОБА_8 .

Окрім того, у клопотанні та в судовому засіданні прокурор зазначив, що підставами для застосування запобіжного заходу щодо підозрюваного є наявність ризиків, передбачених ч. 1 ст.177 КПК України, а саме: може переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; незаконно впливати на свідків, інших членів злочинної організації; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення.

Разом із тим, відповідно до вимог пунктів 3 і 4 статті п`ятої Конвенції про захист прав людини основоположних свобод та практики Європейського суду з прав людини, обмеження права особи на свободу і особисту недоторканність можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою. При цьому, ризик переховування обвинуваченого від правосуддя не може оцінюватись виключно на підставі суворості можливого судового рішення, а це слід робити з урахуванням низки відповідних фактів, які можуть підтверджувати існування такого ризику або свідчити про такий його незначний ступінь, який не може служити підставою для запобіжного заходу у вигляді ув`язнення. Питання про те, чи є тримання під вартою обґрунтованим, не можна вирішувати абстрактно. Воно має вирішуватися в кожній справі з урахуванням конкретних обставин. Тримання під вартою може бути виправданим у тій чи іншій справі лише за наявності специфічних ознак того, що цього вимагають істинні вимоги публічного інтересу, які, незважаючи на існування презумпції невинуватості, переважують правило поваги до особистої свободи (рішення Європейського суду з прав людини у справі «Лабіта проти Італії» та у рішення ЄСПЛ у справі «Харченко проти України»).

Частиною другою статті 29 Конституції України передбачено, що ніхто не може бути заарештований або триматися під вартою інакше як за вмотивованим рішенням суду і тільки на підставах та в порядку, встановлених законом.

Оцінюючи дані про наявність ризиків можливої неправомірної процесуальної поведінки ОСОБА_8 , на які послався прокурор, приходжу висновку, що в судовому засіданні не доведено, що зазначені ризики, дійсно мають місце.

Беручи до уваги наведене, а також дані про особу ОСОБА_8 , який на даний час перебуває в лавах ЗСУ, має постійне місце проживання та реєстрації, що в сукупності свідчить про недоведеність та про формальне наведення стороною обвинувачення ризиків.

Отже, прокурором не доведено всіх обставин, передбачених ч. 1 ст. 194 КПК України.

А тому, доводи сторони захисту щодо необґрунтованості підозри ОСОБА_8 та відсутності ризиків, заслуговують на увагу.

Отже з урахуванням викладеного, враховуючи, що під час судового розгляду прокурором не доведено обґрунтованості підозри поза розумним сумнівом та наявності ризиків, тобто всіх обставин зазначених у ч. 1 ст. 194 КПК України, у відповідності до ч. 2 ст. 194 КПК України слідчий суддя зобов`язаний відмовити у задоволенні клопотання.

На підставі викладеного, керуючись, ст.ст. 131, 132, 176-178, 183, 193, 194, 196, 309 КПК України, суд

п о с т а н о в и в:

Клопотання слідчого слідчого управління Головного управління Національної поліції в Київській області ОСОБА_7 , погоджене прокурором Дарницької спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Центрального регіону ОСОБА_3 , у кримінальному провадженні за № 0000176 від 02.11.2022, про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо ОСОБА_8 , підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 15, ч. 4 ст. 190 КК України - залишити без задоволення.

Ухвала може бути оскаржена шляхом подачі апеляційної скарги безпосередньо до Київського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя