Справа 688/2762/23
№ 1-кп/688/217/23
Вирок

Іменем України

15 листопада 2023 року м. Шепетівка

Шепетівський міськрайонний суд Хмельницької області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

з участю секретарів судового засідання ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

прокурорів ОСОБА_4 , ОСОБА_5 ,

потерпілого ОСОБА_6 ,

обвинуваченого ОСОБА_7 ,

захисника ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі засідань в м. Шепетівка кримінальне провадження №0000438 по обвинуваченню

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Корчик Шепетівського району Хмельницької області, громадянина України, з вищою освітою, неодруженого, особи з інвалідністю 3 групи з дитинства, зареєстрованого по АДРЕСА_1 , проживаючого по АДРЕСА_2 , непрацюючого, раніше не судимого,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 125 КК України,

встановив:

Формулювання доведеного обвинувачення, стаття закону про кримінальну відповідальність, за якою кваліфіковано дії обвинуваченого

13 червня 2023 року близько 23 год. 20 хв. ОСОБА_7 , перебуваючи по вул. Миру в с. Серединці Шепетівського району Хмельницької області, на ґрунті раптово виниклих неприязних відносин, з метою заподіяння тілесних ушкоджень ОСОБА_6 , усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, підійшов до потерпілого та умисно наніс один удар кулаком правої руки по його обличчю, а саме в область носу ОСОБА_6 . В результаті вищевказаних умисних неправомірних дій ОСОБА_7 заподіяв потерпілому ОСОБА_6 тілесні ушкодження у вигляді перелому кісток спинки носа із синцем в ділянці спинки носа та шкіри нижньої повіки правого ока, які в сукупності відносяться до легких тілесних ушкоджень, як такі, що спричинили короткочасний розлад здоров`я.

Таким чином ОСОБА_7 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 125 КК України - умисне легке тілесне ушкодження, що спричинило короткочасний розлад здоров`я.

Позиція сторони захисту

Обвинувачений ОСОБА_7 у судовому засіданні вину у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 125 КК України визнав повністю, цивільний позов не визнав, суду надав показання про те, що 13.06.2023 року близько 23 год прогулювався по вул. Миру в с. Серединці. Поблизу будинку культури почув сварку. Підійшовши ближче, побачив потерпілого ОСОБА_9 і двох місцевих жительок ОСОБА_10 , ОСОБА_11 . ОСОБА_6 шарпав за волосся та одяг ОСОБА_11 , висловлювався на її адресу нецензурною лайкою. Зробив потерпілому зауваження, проте він на нього не відреагував, продовжував штовханину. Тому, підійшов ще ближче до ОСОБА_6 та наніс йому один удар кулаком правої руки в обличчя в ділянку носа. Після цього потерпілий відскочив від ОСОБА_12 та побіг. У вчиненому щиро кається, визнає, що так вчинив на емоціях.

Докази на підтвердження встановлених судом обставин

Винуватість обвинуваченого в спричиненні потерпілому умисного легкого тілесного ушкодження, що спричинило короткочасний розлад здоров`я за встановлених обставин об`єктивно підтверджується дослідженими під час судового слідства доказами, а саме:

- показаннями потерпілого ОСОБА_6 про те, що 13.06.2023 року близько 23 год 20 хв їхав на велосипеді по вул. Миру в с. Серединці. В той час пробігала собака, на адресу якої він вилаявся. Поруч йшла власниця собаки ОСОБА_11 , яка була на підпитку, між ними виникла словесна перепалка. Жінка стала дзвонити знайомим, по мобільному викликала Покотила ОСОБА_13 . Коли прийшов обвинувачений, то відразу вдарив його в носа, від чого він відскочив. Після чого він побіг з місця події. Відбігши, чекав, щоб зупинилась кров. Коли побачив, що вони пішли, повернувся на місце події і забрав свої речі. У зв`язку з отриманням тілесних ушкоджень, звертався за медичною допомогою до лікарні, перебував на стаціонарному лікуванні з 23.06.2023 року по 27.06.2023 року, де йому робили репозицію кісток носу. Витрати на його лікування понесла лікарня. Про вчинене ОСОБА_7 повідомив поліцію та зняв побої. Підтримав цивільний позов в повному обсязі з підстав, наведених у ньому, просив стягнути з обвинуваченого на його користь 100000 грн моральної шкоди та 3300 грн витрат на правничу допомогу. Вказав, що через нанесені тілесні ушкодження потребує оперативного втручання, для чого необхідна велика сума коштів. Обвинувачений повідомляє неправду, просив його суворо покарати.

- показаннями свідка ОСОБА_14 про те, що 13.06.2023 року близько 23 год разом із ОСОБА_15 повертались від сусідки додому. Проходячи по вул. Миру в с. Серединці неподалік клубу побачили, що їм назустріч їде ОСОБА_6 на велосипеді. Біля них бігла кімнатна собака ОСОБА_11 , яка почала гавкати. Потерпілий висловився нецензурно на адресу собаки, на що йому ОСОБА_12 зробила зауваження. А тому, потерпілий на це почав також висловлюватись нецензурно і на адресу ОСОБА_12 . Між ними виникла словесна суперечка. Зупинившись та поклавши велосипед, ОСОБА_6 почав шарпати ОСОБА_12 за одяг, штовхати її, від чого та впала на землю. Просила його припинити протиправні дії. В цей час на зустріч йшов обвинувачений. Побачивши суперечку, ОСОБА_7 підійшов та став їх заспокоювати. Проте, ОСОБА_6 не реагував. Обвинувачений наніс йому один удар кулаком правої руки в обличчя в ділянку носа, від чого потерпілий відскочив та почав втікати. Ствердила, що вони з ОСОБА_12 в стані алкогольного сп`яніння не перебували, це потерпілий поводив себе неадекватно, а обвинувачений таким чином припинив його протиправну поведінку. Після цього вони відразу порозходились по домівках;

- показаннями свідка ОСОБА_15 про те, що 13.06.2023 року близько 23 год йшли з ОСОБА_14 по АДРЕСА_2 від сусідки ОСОБА_16 . Поруч бігла її маленька собака. Коли ОСОБА_6 проїжджав повз них на велосипеді, то собака загавкала. Потерпілий відразу став нецензурно лаятись, на що вона зробила йому зауваження, а останній став висловився нецензурно ще й на її адресу. Між ними зав`язався словесний конфлікт, а тому ОСОБА_6 повернувся, поклав велосипед і став шарпати її за одяг, порвав їй футболку. Також він штовхнув її, від чого вона впала на землю, вдарилась, обдерла лікті, побила мобільний телефон. Суперечка тривала хвилин 15-20. В цей час повз них проходив обвинувачений, який зробив потерпілому зауваження, просив не висловлюватись нецензурно на адресу старших жінок та припинити її шарпати. Однак, потерпілий на це не відреагував. Після чого обвинувачений наніс йому один удар кулаком в обличчя. Потерпілий втік, а вони порозходились по домівках. Ствердила, що вони з ОСОБА_17 в стані алкогольного сп`яніння не перебували, це потерпілий поводив себе агресивно, безпричинно заподіяв їй тілесні ушкодження;

- даними протоколу прийняття заяви про кримінальне правопорушення та іншу подію від 16.06.2023 року, відповідно до якого дізнавачем сектору дізнання Шепетівського РУП ГУНП в Хмельницькій області ОСОБА_18 прийнято усну заяву від ОСОБА_6 про те, що 13.06.2023 року близько 23 год 20 хв ОСОБА_19 , перебуваючи по вул. Миру в с. Серединці, на ґрунті раптово виниклих неприязних відносин наніс йому один удар кулаком руки в обличчя в ділянку носа, чим заподіяв тілесні ушкодження;

- даними витягу з ЄРДР за №0000438, з якого вбачається, що 16.06.2023 року о 18:06:09 за заявою ОСОБА_6 від 16.06.2023 року по даному факту до ЄРДР внесено відомості та зареєстровано кримінальне провадження з правовою кваліфікацією за ч. 2 ст. 125 КК України;

- даними висновку судово-медичної експертизи №184 від 22.06.2023 року, з якого слідує, що у ОСОБА_6 виявлені такі тілесні ушкодження: перелом кісток спинки носа із синцем в ділянці спинки носа та шкіри нижньої повіки правого ока; дані тілесні ушкодження утворилися від щонайменше однієї ударної травмуючої дії тупого твердого предмета, могли виникнути внаслідок удару кулаком рук сторонньої особи, в строк та при обставинах, вказаних в постанові та обстежуваним, в сукупності відносяться до легких тілесних ушкоджень, як такі, що спричинили короткочасний розлад здоров`я;

- даними протоколу проведення слідчого експерименту від 29.06.2023 року та відеозапису вказаної слідчої дії, відтвореного у судовому засіданні, під час проведення якого свідок ОСОБА_14 на статистові продемонструвала механізм нанесення удару ОСОБА_7 кулаком правої руки в обличчя в ділянку носа потерпілому ОСОБА_6 13.06.2023 року;

- даними протоколу проведення слідчого експерименту від 30.06.2023 року та відеозапису вказаної слідчої дії, відтвореного у судовому засіданні, під час проведення якого підозрюваний ОСОБА_7 на статистові продемонстрував механізм нанесення удару кулаком правої руки в обличчя в ділянку носа потерпілому ОСОБА_6 13.06.2023 року.

Таким чином, дослідивши безпосередньо в судовому засіданні докази, оцінивши їх у сукупності з точки зору належності, допустимості, достовірності, а також достатності і взаємозвязку, суд дійшов висновку, що винуватість обвинуваченого ОСОБА_7 повністю доведена у судовому засіданні та його дії правильно кваліфіковані за ч. 2 ст. 125 КК України як заподіяння умисного легкого тілесного ушкодження, що спричинило короткочасний розлад здоров`я. При цьому, суд не приймає до уваги показання потерпілого про те, що обвинуваченого на місце події викликала по мобільному телефону ОСОБА_15 , яка перебувала в стані алкогольного сп`яніння, оскільки такі не знайшли свого підтвердження в ході судового розгляду та повністю спростовані показаннями свідка ОСОБА_14 і обвинуваченого ОСОБА_7 , крім того не впливають на кваліфікацію вчиненого обвинуваченим.

Відомості, які характеризують особу обвинуваченого, обставини, які пом`якшують та обтяжують покарання

ОСОБА_7 вперше притягується до кримінальної відповідальності, неодружений, являється особою з інвалідністю 3 групи з дитинства по зору, не працює, за місцем проживання скарг на нього не надходило, під динамічним спостереженням у лікарів нарколога та психіатра не знаходиться, на обліку в органах пробації не перебуває.

Згідно ст. 66 КК Україниобставинами, які пом`якшують покарання ОСОБА_7 є щире каяття, активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення.

Згідно ст. 67 КК України обставин, які обтяжують покарання не встановлено.

Мотиви призначення покарання

Згідно зі статтями 50, 65 КК України особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначено покарання, що є необхідним і достатнім для її виправлення та запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень. Виходячи з принципів співмірності й індивідуалізації, це покарання за своїм видом та розміром має бути адекватним (відповідним) характеру вчинених дій, їх небезпечності та даним про особу винного. При виборі заходу примусу мають значення обставини, які його пом`якшують і обтяжують.

Відповідно до п. 2 Постанови Пленуму Верховного Суду України №7 від 24 жовтня 2003 року «Про практику призначення судами кримінального покарання» висновки з усіх питань, пов`язаних із призначенням покарання, необхідно належним чином мотивувати у вироку. Суди повинні призначати покарання в межах, установлених санкцією статті Особливої частини КК, що передбачає відповідальність за вчинений злочин, із урахуванням ступеня тяжкості, обставин цього злочину, його наслідків і даних про особу. Судам належить обговорювати питання про призначення передбаченого законом менш суворого покарання - особам, які вперше вчинили злочини і тим, які щиро розкаялись у вчиненому, активно сприяли розкриттю злочину, відшкодували завдані збитки тощо.

Призначаючи покарання, суд, відповідно до ст. 65 КК України враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, який відповідно до ст. 12 КК України є проступком, особу винного, наявність обставин, які пом`якшують покарання, відсутність обставин, які обтяжують покарання.

З огляду на викладене та враховуючи конкретні обставини справи, наслідки, що настали, ставлення обвинуваченого до вчиненого, щире каяття, майновий стан обвинуваченого, думку потерпілого, суд дійшов висновку, що ОСОБА_7 слід призначити покарання у виді штрафу в межах санкції ч. 2 ст. 125 КК України.

Таке покарання буде справедливим, необхідним і достатнім для виправлення ОСОБА_7 та запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень.

Розгляд цивільного позову

Потерпілим ОСОБА_6 заявлено цивільний позов до обвинуваченого ОСОБА_7 про відшкодування 100000 грн моральної шкоди та 3300 грн витрат на правничу допомогу.

Відповідно до ст. 128 КПК України особа, якій кримінальним правопорушенням або іншим суспільно небезпечним діянням завдано майнової та/або моральної шкоди, має право під час кримінального провадження до початку судового розгляду пред`явити цивільний позов до підозрюваного, обвинуваченого або до фізичної чи юридичної особи, яка за законом несе цивільну відповідальність за шкоду, завдану діяннями підозрюваного, обвинуваченого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння.

Згідно ч. 1 ст. 129 КПК України суд, ухвалюючи, зокрема, обвинувальний вирок, задовольняє цивільний позов повністю або частково чи відмовляє в ньому залежно від доведеності підстав і розміру позову.

Відповідно до ч. 1 ст. 1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини.

Згідно ч. 3 ст. 23 ЦК України, моральна шкода відшкодовується грішми, іншим майном або в інший спосіб. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості.

Таким чином, законом установлено загальні критерії щодо меж судової дискреції у вирішенні питання про розмір грошового відшкодування моральної шкоди. Тобто визначення розміру такого відшкодування становить предмет оціночної діяльності суду.

ОСОБА_6 внаслідок нанесення ОСОБА_7 тілесних ушкоджень переніс стрес, який негативно відобразився на його стані здоров`я. Це супроводжувалось погіршенням як фізичного, так і психічного стану здоров`я, душевними стражданнями, порушились нормальні життєві зв`язки через неможливість продовження нормального способу життя та необхідністю докладати додаткові зусилля для його відновлення, тимчасово припинив трудову діяльність.

Виходячи зі ступеня тяжкості та характеру тілесних ушкоджень, спричинених потерпілому, тривалості його лікування, глибини і тривалості його фізичних та душевних страждань, які він зазнав у зв`язку з ушкодженням здоров`я, принципів розумності та справедливості і того, що моральна шкода не є способом збагачення, з урахуванням поведінки самого потерпілого, суд дійшов висновку на відшкодування моральної шкоди стягнути з винного ОСОБА_7 30000 грн моральної шкоди. Враховуючи конкретні обставини справи вказана сума моральної шкоди за своїм розміром, враховуючи наслідки кримінального правопорушення, фізичний та моральний стан потерпілого є достатньою сатисфакцією.

З урахуванням наведеного, цивільний позов потерпілого підлягає до задоволення частково.

Мотиви ухвалення інших рішень щодо питань, які вирішуються судом при ухваленні вироку

Відповідно до ч. 2 ст. 120, ч. 1 ст. 124 КПК України витрати, пов`язані з оплатою допомоги представника потерпілого, цивільного позивача та цивільного відповідача, які надають правову допомогу за договором, несе відповідно потерпілий, цивільний позивач, цивільний відповідач, а у разі ухвалення обвинувального вироку суд стягує з обвинуваченого на користь потерпілого всі здійснені ним документально підтверджені процесуальні витрати.

За пунктом 1 ч. 1 ст. 118 КПК процесуальні витрати складаються з витрат на правову допомогу.

Згідно з п. 3 ч. 1 ст. 91 КПК розмір процесуальних витрат належить до обставин, які підлягають доказуванню у кримінальному провадженні.

Правовою підставою відшкодування витрат на правову допомогу є договір, укладений між потерпілим та адвокатом-представником, а також документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження). Отже, для визначення розміру процесуальних витрат на правову допомогу, що підлягають відшкодуванню, крім договору про надання правової допомоги, особа має надати і оригінали документів, які підтверджують ці витрати, а також процесуально підтвердити надання правових послуг (складений процесуальний документ, вчинена процесуальна дія (участь у слідчих (розшукових) діях чи ознайомлення із процесуальними документами тощо). Ця позиція викладена у постанові Верховного Суду від 20 жовтня 2020 року у справі № 208/7801/15-к.

Правову допомогу потерпілому ОСОБА_6 при складанні цивільного позову надавав адвокат ОСОБА_20 на підставі договору про надання правничої допомоги від 13.07.2023 року. Відповідно до розрахунку виконаних робіт адвокатом ОСОБА_20 при наданні потерпілому правничої допомоги було затрачено 5 год робочого часу при консультуванні, збиранні та аналізі доказів і законодавства, складанні позовної заяви з додатками, їх копіюванні, за що визначено адвокатом гонорар в сумі 3300 грн, який сплачено потерпілим, що підтверджується квитанцією від 13.07.2023 року.

Отже, потерпілим до позову долучено докази понесення витрат за надання правової допомоги адвокатом, які слід стягнути з обвинуваченого на його користь.

Речові докази, процесуальні витрати у кримінальному провадженні відсутні, заходи забезпечення не застосовувались.

Підстав для обрання ОСОБА_7 запобіжного заходу до набрання вироком законної сили суд не вбачає.

Керуючись ст.ст. 120, 124, 128, 129, 373-374 КПК України, суд -

ухвалив:

ОСОБА_7 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 125 КК України та призначити йому покарання у виді штрафу у розмірі 80 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 1360 гривень.

Цивільний позов ОСОБА_6 до ОСОБА_7 про відшкодування моральної шкоди задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_7 на користь ОСОБА_6 моральну шкоду у сумі 30000 гривень, витрати за надання правової допомоги в сумі 3300 гривень, а всього 33300(тридцять три тисячі триста) гривень.

У решті позову відмовити.

До вступу вироку в законну силу запобіжний захід ОСОБА_7 не обирати.

Речові докази та процесуальні витрати у кримінальному провадженні відсутні.

На вирок може бути подана апеляційна скарга до Хмельницького апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня проголошення вироку. Апеляційна скарга подається через Шепетівський міськрайонний суд Хмельницької області.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Копію вироку, після його проголошення, негайно вручити обвинуваченому та прокурору, інші учасники судового провадження мають право отримати копію вироку в суді.

В умовах дії воєнного стану після складання та підписання повного тексту вироку суд має право обмежитися проголошенням його резолютивної частини з обов`язковим врученням учасникам судового провадження повного тексту вироку в день його проголошення.

Суддя: ОСОБА_1