ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
Справа №643/2407/23 Головуючий 1 інстанції: ОСОБА_1
Провадження №11-кп/818/1447/23 Доповідач: ОСОБА_2
Категорія: ч.4 ст.185 КК України
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 листопада 2023 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Харківського апеляційного суду у складі:

- головуючого ОСОБА_2 ,

- суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

- при секретарі ОСОБА_5 ,

- за участю прокурора ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м.Харкові кримінальне провадження за апеляційною скаргою обвинуваченого ОСОБА_7 на вирок Московського районного суду м.Харкова від 14 серпня 2023 року, -

УСТАНОВИЛА:

Цим вироком

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Харкова, громадянина України, із середньо спеціальною освітою, не працюючого, одруженого, маючого неповнолітніх дітей: ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , зареєстрованого та фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого:

-30.10.2008 Московським районним судом м.Харкова за ч.3 ст.185 КК України на 3 роки позбавлення волі, звільненого 13.07.2010 умовно-достроково на невідбутий термін 10 місяців 29 днів;

-18.04.2012 Московським районним судом м.Харкова за ч.1 ст.307 КК України на 4 роки 6 місяців позбавлення волі, звільненого 27.10.2014 умовно-достроково на невідбутий термін 1 рік 1 місяць 23 дні;

-12.09.2016 Московським районним судом м.Харкова за ч.3 ст.185 КК України на 3 роки позбавлення волі;

-07.03.2017 Московським районним судом м.Харкова за ч.3 ст.185, ч.4 ст.70 КК України на 4 роки 3 місяці позбавлення волі, ухвалою Харківського районного суду Харківської області від 04.10.2018 зараховано в строк відбуття покарання строк попереднього ув`язнення з 21.06.2017 по 15.03.2018 відповідно до ч.5 ст.72 КК України, в редакції Закону № 838-VIII від 26 листопада 2015 року з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі, звільнений 18.10.2019 по відбуттю терміну покарання,

засуджено за ч.4 ст.185 КК України на 5 років позбавлення волі.

Кримінальне провадженні розглянуто в порядку, передбаченому ч.3 ст.349 КПК України.

Як установив суд, ОСОБА_7 , 21.02.2023, о 04 год. 00 хв., в період дії в Україні воєнного стану, який було введено 24 лютого 2022 року Указом Президента України № 64/2022, строк дії якого востаннє продовжено Указом Президента України від 06 лютого 2023 №58/2023 терміном на 90 діб, перебував біля магазину «Мебель по карману», розташованого по пр. Тракторобудівників, 156/41 у м. Харкові, де в цей час у ОСОБА_7 раптово виник злочинний умисел, спрямований на таємне викрадення чужого майна з вказаного магазину, поєднаний із проникненням в інше приміщення в умовах воєнного стану, реалізуючи який, керуючись корисливим мотивом, з метою особистого збагачення, усвідомлюючи протиправність своїх дій та бажаючи діяти саме таким чином, діючи повторно ОСОБА_7 , впевнившись, що за його діями ніхто не спостерігає, шляхом віджиму пластикових вхідних дверей, проник у приміщення магазину « ІНФОРМАЦІЯ_6 », розташованого на першому поверсі будинку АДРЕСА_2 та перебуваючи у ньому таємно викрав: грошові кошти в сумі 4500 гривень, системний блок марки НР Compaq dc 7700 s/n НОМЕР_1 , вартість якого згідно з висновком експерта становить 1074,50 гривень, системний блок чорного кольору без маркувальних позначень, вартість якого згідно з висновком експерта становить 8449,10 гривень та монітор LG модель 22EA430V s/n 108NTXRFD266, вартість якого згідно з висновком експерта становить 4281,88 гривень, що належать ОСОБА_11 , чим заподіяв останньому матеріальний збиток на загальну суму 18305,48 гривень.

Після чого, ОСОБА_7 з вище вказаним майном з місця вчинення злочину зник, розпорядившись у подальшому викраденим майном на власний розсуд.

В апеляційній скарзі обвинувачений ОСОБА_7 не оспорюючи обґрунтованості засудження та правильності кваліфікації його дій просить пом`якшити призначене йому покарання. оскільки він визнав свою вину; щиро розкаявся; публічно вибачився перед потерпілим; повернув майно потерпілому; активно сприяв розкриттю злочину; на обліку у лікарів нарколога та психіатра не перебуває; має на утриманні неповнолітніх та малолітніх дітей. Зауважив, що багаторазово пожалкував про скоєне ним кримінальне правопорушення, навчений та покараний наріканнями оточуючих людей. Просить призначити йому покарання не пов`язане із позбавленням волі.

Заслухавши суддю-доповідача, прокурора, який заперечував проти задоволення апеляційної скарги, дослідивши матеріали провадження, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає.

Фактичні обставини кримінального правопорушення і кваліфікація дій ОСОБА_7 за ч.4 ст.185 КК України в апеляційній скарзі не оспорюються, тому згідно положень ч.1 ст.404 КПК України висновки суду першої інстанції щодо цих обставин в апеляційному порядку не перевірялися.

Відповідно до вимог ст.65 КК України, суд призначає покарання в межах, установлених у санкції статті Особливої частини цього Кодексу, що передбачає відповідальність за вчинений злочин, враховуючи його ступінь тяжкості, особу винного та обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання. При цьому особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження злочинів.

За змістом ч.1 ст.69 КК України суд, умотивувавши своє рішення, може призначити основне покарання, нижче від найнижчої межі, встановленої в санкції статті (санкції частини статті) Особливої частини цього Кодексу, або перейти до іншого, більш м`якого виду основного покарання, не зазначеного в санкції статті (санкції частини статті) Особливої частини цього Кодексу за цей злочин, лише за наявності кількох (не менше двох) обставин, що пом`якшують покарання та істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого злочину, з урахуванням особи винного.

Згідно положень ст.75 КК України, у разі, якщо суд при призначенні покарання у виді позбавлення волі на строк не більше п`яти років, враховуючи тяжкість злочину, особу винного та інші обставини справи, дійде висновку про можливість виправлення засудженого без відбування покарання, він може прийняти рішення про звільнення від відбування покарання з випробуванням.

Як убачається із матеріалів провадження, суд визнав пом`якшуючими покарання обставини - щире каяття, публічне вибачення перед потерпілим.

Однак, яким чином ці пом`якшуючі покарання обставини та дані про особу обвинуваченого істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого злочину, в апеляційній скарзі не наведено і в матеріалах провадження відсутні.

Що стосується твердження ОСОБА_7 про наявність таких пом`якшуючих покарання обставин, як активне сприяння розкриттю злочину, повернення майна потерпілому, то воно є безпідставним.

Згідно висновків, які містяться у Постанові Великої Палати Верховного Суду від 03 липня 2019 року (кримінальне провадження №288/1158/16-к), під активним сприянням розкриттю злочину розуміють дії винної особи, спрямовані на надання органам досудового розслідування і суду допомоги у з`ясуванні дійсних обставин справи, які ще не були відомі цим органам. Саме лише визнання власної винуватості під тиском зібраних доказів і підтвердження інформації, вже встановленої компетентними органами з інших джерел, не є активним сприянням розкриттю злочину.

Як слідує із матеріалів кримінального провадження, у них не міститься даних про повідомлення обвинуваченим органам досудового розслідування таких обставин вчинення злочину, які б не були встановлені ними на підставі інформації, встановленої з інших джерел.

Що стосується повернення майна потерпілому, то як вбачається із матеріалів кримінального провадження, викрадене майно потерпілому було повернуто внаслідок дій правоохоронних органів.

За таких обставин підстави для призначення обвинуваченому ОСОБА_7 покарання із застосуванням положень ст.69 КК України - відсутні.

Покарання обвинуваченому ОСОБА_7 призначено необхідне і достатнє для його виправлення та попередження нових злочинів, згідно з вимогами ст.65 КК України.

При цьому враховано ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, яке віднесено до тяжких кримінальних правопорушень, дані про особу обвинуваченого, який раніше неодноразово судимий, у тому числі за злочини проти власності, не працює, має чотирьох неповнолітніх дітей, на обліку у лікарів нарколога та психіатра не перебуває.

Суд також взяв до уваги досудову доповідь центру пробації, згідно якої ризик вчинення ОСОБА_7 повторного кримінального правопорушення є високим, рівень небезпеки для суспільства є середнім, що свідчить про можливість виправлення особи без ізоляції від суспільства, а також відсутність обтяжуючих покарання обставин.

Враховуючи вищевикладене, суд дійшов обґрунтованого висновку про можливість виправлення обвинуваченого лише в умовах ізоляції від суспільства з призначенням покарання у виді позбавлення волі у розмірі, який колегія суддів вважає необхідним та достатнім для виправлення обвинуваченого і попередження нових злочинів, без застосування ст.75 КК України.

Що стосується посилання обвинуваченого ОСОБА_7 на наявність у нього малолітніх дітей, то це саме по собі, за наявності вищевказаних обставин, не є підставою для призначення обвинуваченому покарання із застосуванням положень ст.75 КК України.

З огляду на наведене, підстави для зміни вироку - відсутні.

Керуючись ст.ст. 405, 407, 409, 419 КПК України, колегія суддів,-

УХВАЛИЛА:

Вирок Московського районного суду м.Харкова від 14 серпня 2023 року щодо ОСОБА_7 залишити без змін, а апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_7 - без задоволення.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення, та може бути оскаржена у касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом трьох місяців з дня її проголошення.

Головуючий:

Судді: