Справа № 702/727/23
Провадження № 1-кп/702/124/23
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23.10.2023 м. Монастирище

Монастирищенський районний суд Черкаської області у складі:

головуючого - судді ОСОБА_1

за участю секретаря ОСОБА_2

прокурора ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Монастирище Черкаської обл. кримінальне провадження внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань № 0001147 від 12.07.2023 за обвинуваченням,

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка народилась в м. Монастирище, Черкаської області, громадянки України, не одруженої, не працює, яка має середню освіту, зареєстрована по АДРЕСА_1 , фактично проживає за адресою: АДРЕСА_2 , в силу ст. 89 КК України раніше не судимої,

у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 361, ч.2 ст. 361, ч. 4 ст. 185 КК України -

В С Т А Н О В И В :

Обвинувачена ОСОБА_4 07.05.2023 приблизно о 09 год. 00 хв., перебуваючи за місцем свого тимчасового проживання в квартирі АДРЕСА_3 , де остання проживає на підставі усної домовленості із ОСОБА_5 , переслідуючи прямий умисел та усвідомлюючи суспільно небезпечні наслідки, діючи умисно, з корисливих мотивів, впевнившись у тому, що за її діями ніхто не спостерігає, використовуючи банківську карту AT КБ «ПриватБанк» № НОМЕР_1 , держателем якої є ОСОБА_5 та мобільного телефону марки «Nokia» з номером стільникового оператора зв`язку ПрАТ «Київстар» НОМЕР_2 котрий належить останньому, достеменно знаючи, що він є фінансовим номером клієнта АТ КБ «Приватбанк», завантажила та встановила на мобільний телефон «Xiaomi Redmi 6 A» з номером стільникового оператора зв`язку ТОВ «Лайфсел» НОМЕР_3 мобільний додаток «Приват 24», який діє на підставі банківської ліцензії № 22 від 05.10.2011 року, авторські права на який належать AT КБ «ПриватБанк», після чого у вказаному додатку здійснила несанкціоновану реєстрацію в особистому кабінеті від імені ОСОБА_5 , шляхом введення в якості логіну фінансового номеру НОМЕР_2 котрим користується останній та вигаданого паролю реєстрації, та після введення якого отримала вхідний дзвінок із абонентського номеру АТ КБ «ПриватБанк» НОМЕР_4 , та видаючи себе за ОСОБА_5 за допомогою голосового меню підтвердила реєстрацію та вхід у мобільний додаток «Приват 24» та після введення якого отримала повний доступ до банківських рахунків ОСОБА_5 в мобільному додатку «Приват24», який згідно Закону України «Про платіжні системи та переказ коштів в Україні» є програмно-технічним комплексом, та відповідно до Закону України «Про захист інформації в інформаційно-телекомунікаційних системах» є інформаційною (автоматизованою) системою. Після цього, ОСОБА_4 реалізовуючи свій єдиний протиправний намір, здійснила дві операції, а саме: о 11.51 год. 07.05.2023, о 16.59 год. 08.05.2023, о 14.40 год. та почергово перерахувавши грошові кошти (сумами по 500 грн.) з рахунку ОСОБА_5 по банківській карті АТ КБ «ПриватБанк» № НОМЕР_1 , на рахунок банківської карти № НОМЕР_5 відкритої на ім`я ОСОБА_4 в АТ «Ощадбанк» на загальну суму 1000 грн., чим вчинила самочинне, без дозволу як банку, так і ОСОБА_5 , проникнення від імені останнього в автоматизовану систему додатку «Приват24».

Крім того ОСОБА_4 07.05.2023 о 11 год. 51 хв. та 08.05.2023 о 16 год. 59 хв., перебуваючи за місцем свого тимчасового проживання в квартирі

АДРЕСА_3 , переслідуючи єдиний умисел, спрямований на таємне заволодіння чужим майном, усвідомлюючи суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, діючи умисно, таємно в умовах та у період дії воєнного стану, введеного Указом Президента України № 64/2022 від 24.02.2022, затвердженого Законом України № 2102-IX від 24.02.2022, який в подальшому продовжено Указом Президента України № 254/2023 від 01.05.2023, затвердженим Законом України № 3057-ІХ від 02.05.2023, використовуючи мобільний додаток «Приват24», завантажений та встановлений на мобільний телефон «Xiaomi Redmi 6A», здійснивши несанкціонований вхід до особистого кабінету «Приват24» ОСОБА_5 та отримавши при цьому повний доступ до рахунку ОСОБА_5 , здійснила дві операції в сумі по 500 грн. кожна з переказу грошових коштів з карткового рахунку № НОМЕР_1 відкритого на ім`я ОСОБА_5 в АТ КБ «ПриватБанк» на картковий рахунок № НОМЕР_5 відкритого на ім`я ОСОБА_4 в АТ «Ощадбанк», викравши таким чином кошти потерпілого ОСОБА_5 в сумі 1000 грн., спричинивши останньому матеріальної шкоди на вказану суму.

Крім того обвинувачена ОСОБА_4 будучи обізнаною з тим, що 09.05.2023 ОСОБА_5 готівковими коштами поповнив свою банківську картку АТ КБ «ПриватБанк» № НОМЕР_1 та розуміючи, що її злочинна діяльність не була викритою потерпілим, ОСОБА_4 вирішила повторно, несанкціоновано здійснити вхід до електронного кабінету ОСОБА_5 в додатку «Приват 24» та здійснити крадіжку коштів із картки останнього. Так, ОСОБА_4 в період часу з 12.05.2023 по 08.06.2023, перебуваючи за місцем свого тимчасового проживання в квартирі АДРЕСА_3 , де остання проживає на підставі усної домовленості із ОСОБА_5 , переслідуючи прямий умисел та усвідомлюючи суспільно небезпечні наслідки, діючи умисно, повторно з корисливих мотивів, впевнившись у тому, що за її діями ніхто не спостерігає, використовуючи мобільний телефон «Xiaomi Redmi 6 A» з сім-картою ТОВ «Лайфсел» НОМЕР_3 та раніше збережений логін та пароль, несанкціоновано здійснила вхід у мобільний додаток «Приват 24», який діє на підставі банківської ліцензії № 22 від 05.10.2011 року, авторські права на який належать AT КБ «ПриватБанк» таким чином отримала повний доступ до банківських рахунків ОСОБА_5 в мобільному додатку «Приват24», який згідно Закону України «Про платіжні системи та переказ коштів в Україні» є програмно-технічним комплексом, та відповідно до Закону України «Про захист інформації в інформаційно-телекомунікаційних системах» є інформаційною (автоматизованою) системою. Вона ж, реалізовуючи свій єдиний протиправний намір, здійснила ряд операцій, а саме: о 14:40 год. 12.05.2023, о 14:32 год. 15.05.2023, о 15:13 год. 18.05.2023, о 15:10 20.05.2023, о 13:42 год., 13:44 год., 18:29 год. 21.05.2023, о 16:04 год. 23.05.2023, о 13:04 год. 26.05.2023, 09:56 год. 28.05.2023, 13:55 год., 21:16 год. 02.06.2023, о 13:08 год, 16:16 год. 03.06.2023, о 19:50 год. 04.06.2023 та 18:25 год. 07.06.2023 - почергово перерахувала грошові кошти (різними сумами) з рахунку ОСОБА_5 по банківській карті АТ КБ «ПриватБанк» № НОМЕР_1 , на рахунок банківської карти № НОМЕР_5 відкритої на ім`я ОСОБА_4 в АТ «Ощадбанк» на загальну суму 2400 грн., на рахунок банківської карти № НОМЕР_6 відкритої на ім`я ОСОБА_6 в АТ «Ощадбанк» на загальну суму 6900 грн., на картку АТ КБ «ПриватБанк» відкритої на ім`я ОСОБА_7 в сумі 620 грн., на картку АТ КБ «ПриватБанк» відкритої на ім`я ОСОБА_8 в сумі 200 грн., а також на банківські картки третіх осіб в загальній сумі 770 грн., спричинивши потерпілому матеріальної шкоди на загальну суму 10890 грн. тим самим вчинивши повторно самочинне, без дозволу як банку, так і

ОСОБА_5 , проникнення від імені останнього в автоматизовану систему додатку «Приват24».

Крім того ОСОБА_4 , в умовах та у період дії воєнного стану, введеного Указом Президента України № 64/2022 від 24.02.2022, затвердженого Законом України № 2102-IX від 24.02.2022, який в подальшому продовжено Указом Президента України № 254/2023 від 01.05.2023, в період часу з 12.05.2023 по 07.06.2023, перебуваючи за місцем свого тимчасового проживання в квартирі АДРЕСА_3 , переслідуючи єдиний умисел спрямований на таємне заволодіння чужим майном, усвідомлюючи суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, повторно, діючи умисно, таємно використовуючи мобільний додаток «Приват24», завантажений та встановлений на мобільний телефон «Xiaomi Redmi 6A» з сім-картою ТОВ «Лайфсел» НОМЕР_3 та раніше збережений логін та пароль, несанкціоновано здійснила вхід до у мобільний додаток «Приват 24», який діє на підставі банківської ліцензії № 22 від 05.10.2011 року, авторські права на який належать AT КБ «ПриватБанк» таким чином отримала повний доступ до банківських рахунків ОСОБА_5 , реалізовуючи свій єдиний протиправний намір, здійснила ряд операцій, а саме: о 14:40 год. 12.05.2023, о 14:32 год. 15.05.2023, о 15:13 год. 18.05.2023, о 15:10 20.05.2023, о 13:42 год., 13:44 год., 18:29 год. 21.05.2023, о 16:04 год. 23.05.2023, о 13:04 год. 26.05.2023, 09:56 год. 28.05.2023, 13:55 год., 21:16 год. 02.06.2023, о 13:08 год, 16:16 год. 03.06.2023, о 19:50 год. 04.06.2023 та 18:25 год. 07.06.2023 - почергово перерахувала грошові кошти (різними сумами) з рахунку ОСОБА_5 по банківській карті АТ КБ «ПриватБанк» № НОМЕР_1 , на рахунок банківської карти № НОМЕР_5 відкритої на ім`я ОСОБА_4 в АТ «Ощадбанк» на загальну суму 2400 грн., на рахунок банківської карти № НОМЕР_6 відкритої на ім`я ОСОБА_6 в АТ «Ощадбанк» на загальну суму 6900 грн., на картку АТ КБ «ПриватБанк» відкритої на ім`я ОСОБА_7 в сумі 620 грн., на картку АТ КБ «ПриватБанк» відкритої на ім`я ОСОБА_8 в сумі 200 грн., а також на банківські картки третіх осіб в загальній сумі 770 грн., викравши таким чином кошти потерпілого ОСОБА_5 в сумі 10890 грн. спричинивши останньому матеріальної шкоди на вказану суму.

Допитана у судовому засіданні обвинувачена ОСОБА_4 підтвердила обставини вчинених нею кримінальних правопорушень викладених в обвинувальному акті, які не оспорювала. Свою вину у скоєнні кримінальних правопорушень, що їй інкриміновано, визнала повністю, у скоєному розкаялась.

Потерпілий ОСОБА_5 в судове засідання не з`явився, надав заяву про розгляд справи без його присутності. Претензій до обвинуваченої не має. Просив визначити покарання на розсуд суду.

В судовому засіданні обвинувачена просила визнати недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються, відповідно до вимог ч.3 ст. 349 ч. 3 КПК України. Суд вислухавши думку прокурора, вважає можливим визнати недоцільним дослідження доказів, щодо тих обставин, які ніким не заперечуються відповідно до вимог ч.3 ст.349 КПК України, обмежившись допитом обвинуваченої та дослідженням матеріалів, які характеризують її особу. При цьому судом з`ясовано, що учасники судового провадження правильно розуміють зміст цих обставин, їх позиції є добровільними, а також роз`яснено, що в такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржувати ці обставини в апеляційному суді.

ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні двох епізодів несанкціонованого втручання в роботу інформаційних (автоматизованих) мереж а також двох епізодів таємного викрадення чужого майна.

За таких обставин, суд вважає, що вина ОСОБА_4 , доведена в повному обсязі та її дії органом досудового розслідування вірно кваліфіковані:

за ч.1 ст. 361 КК України, як несанкціоноване втручання в роботу інформаційних (автоматизованих) мереж;

за ч. 2 ст. 361 КК України, як несанкціоноване втручання в роботу інформаційних (автоматизованих) мереж, вчинене повторно.

за ч. 4 ст. 185 КК України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинена повторно, в умовах воєнного стану.

При призначенні покарання, відповідно до ст. 65 КК України суд враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винної, обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання.

Обвинувачена ОСОБА_4 вчинила умисні кримінальні правопорушення, в силу ст.. 89 КК України раніше не судима, не одружена, не працює, має постійне місце проживання, за місцем проживання характеризується формально, на медичних обліках не перебуває.

Обставиною, що пом`якшує покарання ОСОБА_4 , згідно ст. 66 КК України є - щире каяття а також те, що обвинувачена є раніше не судимою особою.

Обставиною, яка обтяжує покарання ОСОБА_4 , суд визнає вчинення кримінального правопорушення щодо особи похилого віку.

Також суд бере до уваги позицію потерпілого, який претензій до обвинуваченої не має.

Відповідно до досудової доповіді, підготовленої Уманським районним сектором № 2 філії державної установи «Центр пробації», ризик вчинення обвинуваченою повторного кримінального правопорушення та ризик небезпеки для суспільства оцінюється як середній.

На підставі викладеного, враховуючи обставини вчинених кримінальних правопорушень, дані про особу обвинуваченої, суд, реалізуючи принцип законності, справедливості та індивідуалізації покарання, з огляду на положення ч.2 ст.50 КК України, вважає, що з метою виправлення обвинуваченої , попередження з її боку вчинення нових злочинів і досягнення інших цілей покарання, їй слід призначити покарання за ч.1 ст.361, ч.2 ст. 361 КК України у виді обмеження волі, за ч.4 ст.185 КК України - у виді позбавлення волі.

Виходячи з викладеного, ставлення обвинуваченої до скоєного, наявності пом`якшуючих покарання обставин, суд приходить до висновку, що забезпечити виправлення обвинуваченої можливо без реального відбування нею покарання, але в умовах контролю за її поведінкою та виконанням покладених обов`язків органами пробації протягом іспитового строку, тому на підставі ст. 75 КК України, слід звільнити обвинувачену від відбування покарання з випробуванням з покладенням обов`язків передбачених п.1, 2 ч.1 ст. 76 КК України.

Запобіжний захід не обирався.

Питання про речові докази по вказаному кримінальному провадженню суд вирішує на підставі ст. 100 КПК України.

Відомості про процесуальні витрати відсутні.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 366-368, 371, 374, 376 Кримінального процесуального кодексу України, суд,

УХВАЛИВ:

Визнати ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , винною у вчиненні кримінальних правопорушень передбачених: ч.1 ст. 361, ч.2 ст. 361 та ч.4 ст. 185 КК України та призначити їй покарання:

-за ч.1 ст. 361 КК України - у виді одного року обмеження волі;

-за ч.2 ст. 361 КК України - у виді двох років обмеження волі;

-за ч.4 ст.185 КК України - у виді позбавлення волі строком на 5 (п`ять) років.

На підставі ч.1 ст. 70 КК України шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим остаточно призначити ОСОБА_4 покарання у виді позбавлення волі строком на 5 (п`ять) років.

На підставі ст.75 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування покарання з випробуванням, якщо вона протягом іспитового строку тривалістю 2 (два) роки не вчинить нового кримінального правопорушення і виконає покладені на неї обов`язки.

На підставі ч.1 ст.76 КК України покласти на засуджену такі обов`язки:

1) періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

2) повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Речові докази: банківську карту та мобільний телефон, вважати повернутими володільцям, згідно розписок.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Вирок суду першої інстанції не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним відповідно до положень ч.3 ст.349 КПК України.

На вирок може бути подано апеляційну скаргу до Черкаського апеляційного суду на протязі тридцяти днів з дня його проголошення.

Суддя ОСОБА_1