Провадження №1-кп/638/1715/23

В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

31 жовтня 2023 року Дзержинський районний суд м. Харкова в складі:

головуючого судді ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду в м. Харкові кримінальне провадженні № 0002013 від 22.09.2023, з обвинувальним актом у відношенні :

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , народженого в с. Білгородка, Бучанського району, Київської області, громадянина України, українця, з неповною середньою освітою, одруженого, військовозобов`язаного, раніше не судимого, старшого розвідника-гранатометника 2 розвідувального відділення розвідувального взводу аеромобільного батальйону військової частини НОМЕР_1 , військове звання «старший солдат», який зареєстрований та мешкає за адресою : АДРЕСА_1 ,

обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення-злочину, передбаченого ст. 402 ч. 4 КК України,

за участю прокурора ОСОБА_4

захисника ОСОБА_5

підсудного ОСОБА_3

В С Т А Н О В И В :

Підсудний ОСОБА_3 на підставі наказу командира військової частини НОМЕР_1 (по стройовій частині) № 255 від 19.12.2022 зарахований до списків військової частини НОМЕР_1 , поставлений на всі види забезпечення та проходив військову службу за мобілізацією на посаді солдата резервної запасної роти та в подальшому, на підставі наказу командира військової частини НОМЕР_1 (по стройовій частині) № 22 від 31.01.2023, призначено на посаду старшого розвідника-гранатометника 2 розвідувального відділення розвідувального взводу аеромобільного батальйону військової частини НОМЕР_1 у військовому званні «старший солдат».

Згідно Указу Президента України № 64/2022 від 24.02.2022 «Про введення воєнного стану», затвердженого Верховною Радою України 24.02.2022 (№ 2102-ІХ), відповідно до п. 31 ч. 1 ст. 85 Конституції України та ст. 5 Закону України «Про правовий режим воєнного стану» по всій території України введено військовий стан, у зв`язку із військовою агресією Російської Федерації проти України, який у подальшому продовжено Указом Президента України №254/2023 від 01.05.2023 «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні» з 05:30 години 20.05.2023 строком на 90 діб.

Відповідно до ст. 11 Статуту внутрішньої служби військовослужбовець зобов`язаний, зокрема, свято і непорушно додержуватися Конституції України та законів України, Військової присяги, віддано служити Українському народові, сумлінно і чесно виконувати військовий обов`язок, бути дисциплінованим, беззастережно виконувати накази командирів (начальників), виявляти повагу до командирів (начальників) і старших за військовим званням, сприяти їм у підтриманні порядку і дисципліни.

Приписами ст. 28 Статуту внутрішньої служби передбачено єдиноначальність, як один із принципів будівництва і керівництва Збройними Силами України і полягає в наділенні командира (начальника) всією повнотою розпорядчої влади стосовно підлеглих, в тому числі і віддавати відповідні накази.

За ст. 29 Статуту внутрішньої служби за своїм службовим становищем і військовим званням військовослужбовці можуть бути начальниками або підлеглими стосовно інших військовослужбовців.

Відповідно до ст. 30 Статуту внутрішньої служби начальник має право віддавати підлеглому накази і зобов`язаний перевіряти їх виконання. Підлеглий зобов`язаний беззастережно виконувати накази начальника,крім випадків віддання явно злочинного наказу, і ставитися до нього з повагою.

Згідно зі ст. 31 Статуту внутрішньої служби начальники, яким військовослужбовці підпорядковані за службою, у тому числі і тимчасово, є прямими начальниками для цих військовослужбовців. Найближчий до підлеглого прямий начальник є безпосереднім начальником.

Відповідно до ст. 37 Статуту внутрішньої служби в військовослужбовець зобов`язаний неухильно виконати відданий йому наказ у зазначений термін.

Приписами ст. 4 Дисциплінарного статуту, передбачено, що військова дисципліна зобов`язує кожного військовослужбовця: додержуватися Конституції та законів України, Військової присяги, неухильно виконувати вимоги статутів Збройних Сил України, накази командирів.

Відповідно до ст. 6 Дисциплінарного статуту право командира - віддавати накази і розпорядження, а обов`язок підлеглого - їх виконувати.

Згідно до п. 12 Положення про проходження громадянами України військової служби у Збройних Силах України, затвердженого Указом Президента України від 10.12.2008 № 1153/2008 (далі - Положення), право видавати накази по особовому складу надається командирам, командувачам, начальникам, керівникам органів військового управління, з`єднань, військових частин, а також керівникам служб персоналу Міністерства оборони України та Генерального штабу Збройних Сил України.

Однак, незважаючи на вищевказані норми діючого законодавства та будучи достеменно з ними обізнаним, ОСОБА_3 вчинив непокору, тобто відкриту відмову виконати наказ начальника, вчинену в умовах воєнного стану за наступних обставин.

Станом на серпень 2023 року, особовий склад аеромобільного батальйону військової частини НОМЕР_1 виконував бойові завдання поблизу АДРЕСА_2 .

09 серпня 2023 року близько 12 години 30 хвилин, в місці дислокації підрозділу, на території АДРЕСА_2 , заступником командира аеромобільного батальйону з МПЗ військової частини НОМЕР_1 майором ОСОБА_6 особовому складу підрозділу було доведено бойове розпорядження №691/58/795 від 09.08.2023, відповідно до якого, ОСОБА_3 мав спільно з військовослужбовцями 2 мб 44 омбр спланувати та провести бойові дії, а саме : зайняти оборону на АДРЕСА_3 по відповідним рубежам, з метою недопущення прориву противника та взяття під контроль зазначеного населеного пункту, наростити систему інженерно-фортифікаційного обладнання позицій, облаштувати відсічні, додаткові рубежі, взяти під вогневий контроль маршрути висування противника, здійснити мінування на танконебезпечних напрямках.

Однак, ОСОБА_3 , будучи невдоволеним вищезазначеним наказом безпосереднього командира, діючи умисно, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно-небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, в умовах воєнного стану, усвідомлюючи, що він зобов`язаний виконувати наказ начальника та маючи об`єктивну можливість його виконати, в присутності особового складу військової частини НОМЕР_1 , відкрито відмовився виконувати вищевказаний бойовий наказ командира, чим підірвав боєготовність та боєздатність аеромобільного батальйону військової частини НОМЕР_1 Збройних Сил України.

У судовому засіданні підсудний ОСОБА_3 свою вину у вчиненні злочину, передбаченого ст. 402 ч. 4 КК України, визнав повністю та показав, що при обставинах, зазначених в обвинувальному акті, він дійсно з 19.12.2022 зарахований до списків військової частини НОМЕР_1 в якої проходив військову службу за мобілізацією на посаді старшого розвідника-гранатометника 2 розвідувального відділення розвідувального взводу аеромобільного батальйону у званні «старший солдат», був обізнаний щодо введення воєнного стану в Україні та положень Статуту ВС ЗСУ, Дисциплінарного статуту ЗСУ і відповідних Законів України. 09.08.2023 після доведення бойового наказу командира, усвідомлюючи, що він зобов`язаний виконувати наказ начальника, без будь-яких поважних причин, в присутності особового складу військової частини НОМЕР_1 , відкрито відмовився виконувати вищевказаний бойовий наказ командира, так як вважав що за наявною обстановкою, вказаний наказ командира неможливо виконати. У вчинені вказаного злочину щиро кається. На теперішній час, з особовим складом військової частини НОМЕР_1 продовжує виконувати бойові завдання щодо відсічі збройної агресії РФ та боронить Державу Україна.

Оскільки підсудний ОСОБА_3 та інші учасники судового провадження у судовому засіданні не оспорювали вказані вище фактичні обставини справи, суд відповідно до вимог ст. 349 ч. 3 КПК України визнав недоцільним дослідження доказів щодо цих обставин, які ніким не оспорюються.

Аналізуючи вищевикладені докази суд вважає про те, що дії підсудного ОСОБА_3 за ст. 402 ч. 4 КК України кваліфіковані вірно, так як він своїми умисними діями вчинив непокору, тобто відкриту відмову виконати наказ начальника, вчинену в умовах воєнного стану.

При визначенні підсудному ОСОБА_3 виду та розміру покарання суд враховує суспільну небезпечність та тяжкість вчиненого кримінального правопорушення-злочину, данні про особу підсудного, який є військовослужбовцем військової частини НОМЕР_1 та учасником бойових дій, так як безпосередньо брав та бере участь у виконанні бойових завдань по захисту Держави Україна від збройної агресії РФ, за час проходження військової служби характеризується з позитивної сторони, раніше судимим не був та до кримінальної відповідальності не притягувався, має постійне місце проживання, міцні соціальні та сімейні зв`язки, має на утриманні малолітню доньку ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , на диспансерному обліку в ОДН та МПНД не перебуває.

У відповідності до п. 1 ч. 1 ст. 66 КК України, обставинами, які пом`якшують покарання підсудного ОСОБА_3 судом визнаються щире каяття, активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення.

Обставин, які, відповідно до ст. 67 КК України, обтяжують покарання підсудного ОСОБА_3 судом не встановлено.

Крім того, судом також враховується та обставина, що в результаті протиправних дій підсудного ОСОБА_3 наслідків, які могли бути віднесені до категорії тяжких не настали, а також те, що протиправне діяння підсудного ОСОБА_3 було зумовлене саме вказаними ним обставинами та не носило систематичний характер.

Судом також враховується клопотання командира військової частини НОМЕР_1 , в якому зазначається, що ОСОБА_3 на теперішній час виконує бойові завдання, спрямовані на забезпечення здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримані збройної агресії РФ. Накази командирів та бойові завдання виконує в повному обсязі із проявом сміливості, відданості та патріотизму, що заслуговує поваги. А тому командира військової частини НОМЕР_1 , в разі можливості просить суд визначити ОСОБА_3 міру кримінального покарання не пов`язаного з позбавленням волі, так як це суттєво відобразиться на боєздатності військового підрозділу.

Вказані обставини пом`якшують покарання та істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого підсудним ОСОБА_3 кримінального правопорушення-злочину, а тому з урахуванням особи підсудного ОСОБА_3 та обставин вчиненого ним кримінального правопорушення-злочину, суд вважає за необхідне при призначенні основного покарання ОСОБА_3 , за вчинення кримінального правопорушення-злочину, передбаченого ст. 402 ч. 4 КК України, прийнявши до уваги обставини вчинення злочину, данні про особу підсудного, наявність декілька пом`якшуючих покарання обставин та відсутність обтяжуючих покарання обставин, відношенні до скоєного злочину, наступну поведінку після вчинення злочину - продовження виконання бойових завдань направлених на відсіч і збройної агресії РФ, намір підсудного і подальшому продовжити боронити Державу Україна, на підставі ч. 1 ст. 69 КК України, перейти до іншого, більш м`якого виду основного покарання, не зазначеного в санкції ч. 4 ст. 402 КК України за це кримінальне правопорушення, а саме : з покарання у виді позбавлення волі на відповідний строк на передбачене приписами ст. 58 КК України, покарання у виді службового обмеження для військовослужбовців на відповідний строк із відрахуванням у доход держави відповідного відсотка із суми грошового забезпечення підсудного.

Враховуючи приписи ст. 50 КК України, згідно яких покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженими, так і іншими особами, суд вважає, що таке покарання відповідатиме гуманності й справедливості, та не потягне за собою порушення засад виваженості, що включає наявність розумного балансу між охоронюваними інтересами суспільства та правами особи, яка притягається до кримінальної відповідальності, забезпечуватиме співрозмірність діяння та кари, відповідатиме таким принципам Європейської конвенції захисту прав людини і основоположних свобод як пропорційність обмеження прав людини, легітимна мета та невідворотність покарання.

Крім того, при призначенні вищезазначеного покарання суд враховує те, що з 24.02.2022 в Державі Україна введено воєнний стан у зв`язку із збройною агресією РФ проти Держави України, підсудний ОСОБА_3 після мобілізації на протязі тривалого часу сумлінно виконував свої військові обов`язки, безпосередньо приймав та продовжує приймати участь в бойових діях, має відповідний досвід ведення бойових дій, бажає і в подальшому захищати цілісність та незалежність Держави Україна, однак в разі призначення йому покарання у виді позбавлення волі, відповідно до приписів п. г ч. 3 ст. 26 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» є підставою для звільнення його з військової служби, що в даному випадку не буде відповідати меті покарання, яка передбачає не лише кару, а і виправлення засудженого, так і завданням кримінального судочинства, які передбачають правове забезпечення охорони прав і свобод людини і громадянина, власності, громадського порядку та громадської безпеки, довкілля, конституційного устрою України від кримінально-протиправних посягань, забезпечення миру і безпеки людства, а також запобігання кримінальним правопорушенням.

Строк відбуття покарання засудженому ОСОБА_3 рахувати з моменту приведення вироку до виконання.

Ухвалою слідчого судді Ленінського райсуду м. Харкова від 31.08.2023 у відношенні підсудного ОСОБА_3 , на час досудового розслідування був обраний запобіжний захід у вигляді тримання під вартою в ДУ «Харківський слідчий ізолятор» з можливістю внесення застави у розмірі 80520 гривен, з рахуванням строку тримання під вартою з 31.08.2023.

01.09.2023 підсудний ОСОБА_3 був звільнений з під-варти з ДУ « Харківський слідчий ізолятор », у зв`язку з внесенням визначеної ухвалою слідчого судді застави.

Таким чином, підсудний ОСОБА_3 в межах зазначеного кримінального провадження перебував під вартою з 31.08.2023 по 01.09.2023 і утримувався в ДУ «Харківський слідчий ізолятор», у зв`язку з чим, відповідно до приписів ч.ч. 1, 5 ст. 72 КК України, суд вважає за необхідне зарахувати ОСОБА_3 у строк відбуття покарання попереднє ув`язнення з 31.08.2023 по 01.09.2023 включно з розрахунку один день попереднього ув`язнення за три дні службового обмеження для військовослужбовців.

У судовому засіданні встановлено, що визначена ухвалою слідчого судді Ленінського райсуду м. Харкова від 31.08.2023 сума застави у розмірі 80520 гривен, 01.09.2023 була внесена дружиною підсудного ОСОБА_3 - заставодавцем ОСОБА_8 на депозитний рахунок ТУ ДСА України в Харківській області (рахунок UА0006674, МФО 820172, , одержувач ТУ ДСА України в Харківській області, банк: Державна казначейська служба України м. Київ, у зв`язку з чим ОСОБА_3 01.09.2023 було звільнено з під-варти.

При таких обставинах, відповідно до приписів ч. 11 ст. 182 КПК України, суд вважає за необхідне, після набрання вироком законної сили, повернути заставодавцю ОСОБА_8 внесену нею 01.09.2023 на відповідний депозитний рахунок ТУ ДСА України в Харківської області, встановлену ухвалою слідчого судді Ленінського райсуду м. Харкова від 31.08.2023 суму застави у розмірі 80520 гривен.

Запобіжний захід підсудному ОСОБА_3 , до набранням вироком законної сили, суд вважає необхідним залишити без змін - у виді застави.

Процесуальні витрати та речові докази по кримінальному провадженню відсутні.

Речовий доказ - оптичний DVD-R диск з відео фіксацією обставин вчинення засудженим ОСОБА_3 кримінального правопорушення-злочину, - підлягає зберіганню в матеріалах кримінального провадження.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 373, 374 КПК України суд, -

У Х В А Л И В:

ОСОБА_3 визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого ст. 402 ч. 4 КК України та призначити йому покарання, на підставі цього закону, з застосуванням приписів ч. 1 ст. 69 КК України, у виді службового обмеження для військовослужбовців на строк 2 роки із відрахуванням у доход держави 20 відсотків із суми його грошового забезпечення.

Строк відбуття покарання засудженому ОСОБА_3 рахувати з моменту приведення вироку до виконання.

На підставі ч.ч. 1, 5 ст. 72 КК України зарахувати ОСОБА_3 у строк покарання у вигляді службового обмеження для військовослужбовців строк попереднього ув`язнення за період з 31 серпня 2023 року по 01 вересня 2023 року включно з розрахунку - один день попереднього ув`язнення за три дні службового обмеження для військовослужбовців.

До набрання вироком законної сили запобіжний захід, обраний щодо засудженого ОСОБА_3 залишити без змін - у виді застави.

На підставі приписів ч. 11 ст. 182 КПК України, після набрання вироком законної сили та приведення його до виконання, повернути заставодавцю ОСОБА_8 внесену нею 01.09.2023 на відповідний депозитний рахунок ТУ ДСА України в Харківської області, встановлену ухвалою слідчого судді Ленінського райсуду м. Харкова від 31.08.2023 суму застави у розмірі 80520 гривен за засудженого ОСОБА_3 .

Речовий доказ - оптичний DVD-R диск з відео фіксацією обставин вчинення засудженим ОСОБА_3 кримінального правопорушення-злочину, - зберігати в матеріалах кримінального провадження.

Відповідно до ст. 532 КПК України вирок суду першої інстанції набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого цим Кодексом, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Вирок суду згідно зі ст.ст. 395, 396 КПК України, з особливостями визначеними ч. 4 ст. 394 КПК України може бути оскаржений до Харківського апеляційного суду через Дзержинський районний суд м. Харкова протягом 30 діб з моменту його проголошення.

Згідно зі ст. 376 КПК України копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору. Учасники судового провадження мають право отримати в Дзержинському районному суді м. Харкова копію цього вироку, подавши відповідну заяву.

Вирок постановлено в нарадчій кімнаті в одному примірнику.

Суддя: ОСОБА_1