Справа № 484/301/24
Провадження № 1-кс/484/89/24
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Первомайськ 19.01.2024

Слідчий суддя Первомайського міськрайонного суду Миколаївської області ОСОБА_1 , за участю секретаря судових засідань - ОСОБА_2 , прокурора Первомайської окружної прокуратури ОСОБА_3 , слідчого СВ Первомайського РВП ГУНП в Миколаївській області ОСОБА_4 , захисника - адвоката ОСОБА_5 , підозрюваного ОСОБА_6 , розглянув винесене у кримінальному провадженні №0000019, клопотання слідчого СВ Первомайського РВП ГУНП в Миколаївській області ОСОБА_4 , про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою стосовно:

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродж. м. Первомайська Миколаївської області, українця, громадянин а України, не працюючого, із середньо-технічною освітою, не одруженого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше неодноразово судимого, не затриманого, повідомленого про підозру 16.01.2024 о 15 год. 30 хв., підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст. 185 КК України.

Перевіривши матеріали, додані до клопотання, дослідивши докази, надані в їх обґрунтування, матеріали кримінального провадження №0000019, заслухавши доводи прокурора, слідчого, підозрюваного, захисника, -

ВСТАНОВИВ:

Указом Президента України від 24 лютого 2022 року №64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні», у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до пункту 20 частини першої статті 106 Конституції України, Закону України «Про правовий режим воєнного стану» в Україні введено воєнний стан, який був неодноразово продовжений та діяв станом на 25 листопада 2023 року.

В ході кримінального провадження встановлені обставини, які є достатніми для підозри ОСОБА_6 у вчиненні злочину, передбаченого ч.4 ст. 185 КК України, а саме на теперішній час ОСОБА_6 підозрюється в тому, що будучи раніше судимим за вчинення корисливих злочинів, на шлях виправлення не став, належних висновків для себе не зробив та повторно вчинив новий умисний корисливий злочин за наступних обставин.

25 листопада 2023 року, у денний час доби, точного часу досудовим розслідування не встановлено, ОСОБА_6 , пішов за місцем тимчасового проживання по АДРЕСА_2 та в нього виник умисел на вчинення крадіжки чужого майна, яке зберігається в приміщенні гаражу на території вказаного домоволодіння, а саме: металевої господарської драбини та яка належить ОСОБА_7 .

Реалізуючи задумане, ОСОБА_6 пересвідчившись, що за його діями ніхто не спостерігає, підійшов до гаражу, в якому зберігалися речі ОСОБА_7 та на драбині піднявся до горища, побачивши, що вхідні двері не замкнені на замок, відчинив їх та незаконно проникнув до горища гаражу, де в підлозі був розміщений отвір до приміщення гаражу. ОСОБА_6 реалізуючи прямий умисел на викрадення майна, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, маючи намір, спрямований на таємне викрадення чужого майна і обернення його на свою користь, переслідуючи корисливий мотив та мету незаконного збагачення за рахунок чужого майна, в умовах воєнного стану, через отвір, незаконно проникнув до приміщення гаражу, де виявив раніше вживану драбину, вартістю 920 грн, яку повторно таємно викрав.

Після чого з місця злочину зник, викраденим майном розпорядився на власний розсуд. Своїми протиправними діями спричинив матеріального збитку ОСОБА_7 на суму 920 грн.

Зазначені вище обставини підтверджуються наданими стороною обвинувачення доказами, а саме:

-протоколом прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення;

-протоколом огляду місця події від 03.01.2024;

-протоколом допиту потерпілої ОСОБА_7 ;

-заявою ОСОБА_8 ;

-протоколом огляду речей від 04.01.2024;

-висновком судово-товарознавчої експертизи від 04.01.2024;

-протоколом допиту свідка ОСОБА_9 ;

-протоколом допиту свідка ОСОБА_8 ;

-протоколом пред`явлення особи для впізнання за фотознімками;

-протоколом допиту свідка ОСОБА_10 .

В судовому засіданні слідчий підтримала заявлене клопотання та доводи на його обґрунтування, прокурор вважала клопотання обґрунтованим і таким, що підлягає задоволенню.

Підозрюваний та його захисник заперечували проти задоволення клопотання, вважали, що ризики є необґрунтованими, так як ОСОБА_6 не має наміру переховуватися від органів досудового розслідування та/ або суду, оскільки з`явився до суду. Просили обрати підозрюваному ОСОБА_6 більш м`який запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту, або визначити розмір застави.

Вважаю, що зазначені вище, встановлені під час досудового розслідування обставини є достатніми для підозри ОСОБА_6 у вчиненні злочину, передбаченого ч.4 ст.185 КК України, а саме для підозри у таємному викраденні чужого майна (крадіжка), вчиненій повторно, поєднаній з проникненням у інше приміщення, вчиненій в умовах воєнного стану, тобто підозра є обґрунтованою.

Таким чином, ОСОБА_6 обґрунтовано підозрюється у вчиненні тяжкого злочину, за який передбачене покарання у вигляді позбавлення волі на строк від 5 до 8 років, що, відповідно до п. 4 ч. 2 ст. 183 КПК України, дозволяє застосувати відносно нього запобіжний захід у вигляді тримання під вартою із визначенням розміру застави, на підставі ч.3 ст.183 КПК України.

Відповідно до положень ст.ст.177,178 КПК України, підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; продовжити кримінальне правопорушення чи вчинити інше.

При цьому, слідчий суддя, суд зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі: тяжкість можливого покарання, вік та стан здоров`я підозрюваного, обвинуваченого; міцність соціальних зв`язків підозрюваного, обвинуваченого в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини й утриманців; репутацію підозрюваного, обвинуваченого; майновий стан підозрюваного, обвинуваченого; наявність судимостей у підозрюваного тощо.

Європейський суд з прав людини у рішенні від 18.02.2010 року у справі «Гарькавий проти України» зазначив, що особа не може бути позбавлена або не може позбавлятися свободи, крім випадків, встановлених у п. 1 ст. 5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року.

У відповідності до ст. 5 п. «С» Європейської Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод 1950 року, допускається взяття особи під варту з метою запобігти цій особі зникнути після скоєння злочину.

Європейський суд з прав людини в своєму рішенні у справі «Летельє до Франції» від 26 червня 1991р. зазначив, що особлива тяжкість деяких злочинів може викликати таку реакцію суспільства і соціальні наслідки, які виправдовують попереднє ув`язнення як виключну міру запобіжного заходу протягом певного часу.

Таким чином, право на свободу та особисту недоторканність не є абсолютним і може бути обмежене, але тільки на підставах та в порядку, які чітко визначені в законі.

Згідно рішення Європейського суду з прав людини в справі Фокс, Кембел і Гартлі проти Сполученого Королівства, наявність обґрунтованої підозри передбачає наявність фактів або інформації, які могли б переконати спостерігача в тому, що відповідна особа могла таки вчинити злочин, однак, те що можна вважати обґрунтованим , залежить від обставин.

У справі Феррарі-Браво проти Італії Європейський суд з прав людини зазначив, що питання про те, що арешт або тримання під вартою до суду є виправданим тільки тоді, коли доведено факт вчинення та характер інкримінованих правопорушень, ставити не можна, оскільки це є завданням попереднього розслідування, сприяти якому і має тримання під вартою.

У справі Мюррей проти Сполученого Королівства суд зазначив, що факти, які є причиною виникнення підозри, не повинні бути такими ж переконливими як ті, що є необхідними для обґрунтування обвинувального вироку чи й просто висунення обвинувачення, черга якого надходить на наступній стадії процесу кримінального розслідування.

Європейський суд з прав людини неодноразово підкреслював, що наявність підстав для тримання особи під вартою та продовження строку тримання під вартою має оцінюватися в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин. Тримання під вартою та продовження строку тримання під вартою може бути виправдано за наявності того, що його вимагають справжні інтереси суспільства, які незважаючи на презумпцію невинуватості переважають над принципом поваги до особистої свободи. При розгляді питання про доцільність тримання особи під вартою судовий орган повинен брати до уваги фактори, які можуть мати відношення до справи: характер (обставини) і тяжкість передбачуваного злочину; обґрунтованість доказів того, що саме ця особа вчинила злочин, покарання, яке можливо буде призначено в результаті засудження; характер, минуле, особисті та соціальні обставини життя особи, її зв`язки з суспільством.

Відповідно до ч.1 ст.183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України.

В судовому засіданні не здобуто доказів міцних соціальних зв`язків підозрюваного ОСОБА_6 , оскільки, як встановлено слідчим суддею, його сім`я не має на нього жодного впливу.

Натомість встановлено, що ОСОБА_6 неодноразово судимий за вчинення тяжких злочинів проти власності, на шлях виправлення не став, належних висновків для себе не зробив, продовжує вчиняти нові злочини проти власності та вчинив новий умисний тяжкий злочин.

Санкція частини статті, за якою підозрюється ОСОБА_6 передбачає покарання у виді позбавлення волі на строк від 5 до 8 років.

З огляду на викладене, приходжу до висновку про неможливість запобігання вищезазначеним ризикам застосуванням більш м`яких запобіжних заходів.

Врахувавши вищевикладене, тяжкість покарання, що загрожує підозрюваному у разі визнання його винуватим у кримінальному правопорушенні, інші обставини, передбачені ст.178 КПК України, є необхідним та доцільним застосування до підозрюваного ОСОБА_6 запобіжного заходу у виді тримання під вартою, проте в межах строку досудового розслідування.

Відповідно до вимог ч. 3 ст. 183 КПК України, слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим обов`язків, передбачених цим Кодексом.

Ч. 4, ч. 5 ст. 182 КПК України встановлено, що розмір застави визначається слідчим суддею, судом з урахуванням обставин кримінального правопорушення, майнового та сімейного стану підозрюваного, обвинуваченого, інших даних про його особу та ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу. Розмір застави повинен достатньою мірою гарантувати виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього обов`язків та не може бути завідомо непомірним для нього. Розмір застави щодо особи, підозрюваної чи обвинуваченої у вчиненні тяжкого злочину визначається у межах від 20 до 80 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Враховуючи тяжкість кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_6 , а також ризики, передбачені ст.177 КПК України, застава визначається у розмірі 80 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб (3028 х 80 = 242240 грн.).

Крім цього, обираючи відносно підозрюваного альтернативну міру запобіжного заходу у вигляді застави, вважаю за необхідне, відповідно до ч. 5 ст. 194 КПК України, покласти на нього такі обов`язки: прибувати за кожною вимогою до слідчого, прокурора та (або) суду; не відлучатися з місця проживання без дозволу слідчого, прокурора або суду, повідомити їх про зміну свого місця проживання та місця роботи, утримуватись від спілкування з потерпілими та свідками у справі.

Керуючись ст. ст. 12, 111, 176-178, 183, 193, 194, 196 КПК України, слідчий суддя, -

УХВАЛИВ:

Клопотання слідчого СВ Первомайського РВП ГУНП в Миколаївській області ОСОБА_4 про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою стосовно ОСОБА_6 - задовольнити.

Застосувати стосовно підозрюваного ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродж. м. Первомайська Миколаївської області, запобіжний захід у виді тримання під вартою, строком на шістдесят днів, до 16.03.2024 включно.

Взяти ОСОБА_6 під варту із залу суду.

Одночасно визначається застава розміром 80 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, в сумі 242240 (двісті сорок дві тисячі двісті сорок) грн., для забезпечення виконання підозрюваним ОСОБА_6 обов`язків, визначених в КПК України.

Застава може бути внесена як самим підозрюваним так і іншою фізичною або юридичною особою (заставодавцем).

Підозрюваний, обвинувачений або заставодавець мають право у будь-який момент на протязі дії ухвали внести заставу у розмірі, визначеному в ухвалі про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Покласти на підозрюваного ОСОБА_6 , у випадку внесення застави, наступні обов`язки: прибувати за кожною вимогою до слідчого, прокурора та (або) суду; не відлучатися з місця проживання за адресою: АДРЕСА_1 , без дозволу слідчого, прокурора або суду, повідомляти їх про зміну свого місця проживання та місця роботи, утримуватись від спілкування з потерпілою та свідками у справі.

У разі невиконання обов`язків заставодавцем, а також, якщо підозрюваний, обвинувачений, будучи належним чином повідомлений, не з`явився за викликом до слідчого, прокурора, слідчого судді, суду без поважних причин чи не повідомив про причини своєї неявки або якщо порушив інші покладені на нього при застосуванні запобіжного заходу обов`язки, застава звертається в дохід держави та зараховується до спеціального фонду Державного бюджету України й використовується у порядку, встановленому законом для використання коштів судового збору.

Ухвала слідчого судді підлягає негайному виконанню Первомайським РВП ГУНП в Миколаївській області.

Ухвала слідчого судді може бути оскаржена безпосередньо до Миколаївського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення, а підозрюваним, який перебуває під вартою, в цей же строк з моменту вручення копії ухвали.

Слідчий суддя: ОСОБА_11