Справа № 467/1104/23
Провадження № 1-кп/467/36/24
В И Р О К

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07.02.2024 року Арбузинський районний суд Миколаївської області в складі: головуючого - судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в смт. Арбузинка кримінальне провадження № 0000116, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань 25 серпня 2023 року по обвинуваченню ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с.Антонівка Братського району Миколаївської області, громадянина України, маючого середню освіту, не одруженого, не працевлаштованого, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.4 ст. 185, ч.1 ст. 357 КК України

В С Т А Н О В И В :

Всередині серпня 2023 року, точної дати та часу в ході досудового розслідування встановити не представилось можливим, ОСОБА_4 , перебуваючи по вул. Садовій с.Воля Первомайського району Миколаївської області, виявив загублену банківську карту «Otpbank» № НОМЕР_1 з безконтактною технологією проведення платежів, яка була втрачена її власником ОСОБА_5 , та в цей час у ОСОБА_4 виник умисел, направлений на привласнення офіційного документу, а саме: пластикової банківської картки «Otpbank» № НОМЕР_1 , яка належить та імітована на ім`я ОСОБА_5 , з корисливих мотивів.

Реалізуючи свій умисел, не вживаючи будь-яких заходів для повернення знайденого ним майна, усвідомлюючи те, що знайдена ним банківська картка належить іншій особі та є офіційним документом, з корисливих мотивів взяв зазначену пластикову банківську картку «Otpbank» № НОМЕР_1 , яка належить та імітована на ім`я ОСОБА_5 , та яка, згідно ст. 1 Закону України «Про інформацію», п.п. 1.4, 1.14, 1.27, 1.31 ст. 1. п.15.2 ст. 15 Закону України «Про платіжні системи та перекази коштів в Україні», ч. 4 ст. 51 Закону України «Про банки та банківську діяльність», п. 1 ст. 5 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг», Положення про міжбанківські розрахунки, затвердженого постановою Правління Національного банку України від 08 жовтня 1998 року № 414 та примітки до ст. 358 КК України, є офіційним документом, тобто електронним платіжним документом, засобом доступу до банківського рахунку та таким чином привласнив її з корисливих мотивів. Після чого, утримуючи вищевказаний офіційний документ при собі, місце вчинення кримінального правопорушення залишив та розпорядився привласненим майном на власний розсуд.

Крім того, з 24.02.2022 року по теперішній час, у зв`язку з триваючою широкомасштабною збройною агресією російської федерації проти України, відповідно до Закону України «Про затвердження Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» від 24.02.2022 року за № 64/2022 за № 2102-ІХ від 24.02.2022 року та Указу Президента України № 133/2022 від 14.03.2022 року «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні», відповідно до пункту 20 частини першої статті 106 Конституції України, Закону України «Про правовий режим воєнного стану» в Україні діє воєнний стан з 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року строком на 30 діб та відповідно було продовжено дію воєнного стану з 05 години 30 хвилин 26 березня 2022 року строком на 30 діб.

Крім того, Законом України від 21.04.2022 року № 2212-ІХ відповідно до пункту 31 частини першої статті 85 Конституції України, Закону України «Про правовий режим воєнного стану» затверджено Указ Президента України «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні» від 18 квітня 2022 року № 259/2022 про продовження строку дії воєнного стану в Україні з 05 години 30 хвилин 25 квітня 2022 року строком на 30 діб.

Відповідно до Закону України «Про правовий режим воєнного стану», затверджено Указ Президента України «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні» від 18.05.2022 року № 341/2022 про продовження строку дії воєнного стану в Україні з 05 годин 30 хвилин 25.05.2022 року строком на 90 діб.

Указом Президента України від 12.08.2022 року за № 573/2022 «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні» дію воєнного стану в Україні продовжено з 05 годин 30 хвилин 23 вересня 2022 року строком на 90 діб.

Також, відповідно до Закону України «Про правовий режим воєнного стану», затверджено Указ Президента України від 07 листопада 2022 року № 757/2022 «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні» дію воєнного стану в Україні продовжено з 05 годин 30 хвилин 21 листопада 2022 року строком на 90 діб.

Указом Президента України від 06 лютого 2023 року за № 58/2023 «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні», строк дії воєнного стану в Україні продовжено з 05 години 30 хвилин 19 лютого 2023 року строком на 90 діб.

Також, відповідно до Закону України «Про правовий режим воєнного стану», затверджено Указ Президента України від 01 травня 2023 року № 254/2023 «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні» дію воєнного стану в Україні продовжено з 05 години 30 хвилин 20 травня 2023 року строком на 90 діб.

Всередині серпня 2023 року, точної дати та часу в ході досудового розслідування встановити не представилось можливим, ОСОБА_4 , перебуваючи по вул. Садовій в с. Воля Первомайського району Миколаївської області, на проїзній частині виявив загублену банківську картку «Otpbank» № НОМЕР_1 з безконтактною технологією проведення платежів, яка була втрачена її власником ОСОБА_5 з власної неуважності, яку забрав до місця свого проживання та зберігав до 25.08.2023 року, коли у останнього виник умисел, направлений на таємне викрадення грошових коштів зі знайденої та привласненої банківської картки.

Реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна, ОСОБА_4 , розуміючи протиправний характер своїх дій, їх караність, з корисливих мотивів, діючи умисно, з єдиним прямим умислом, направленим на таємне викрадення чужого майна, в період дії військового стану, достовірно знаючи та розуміючи, що банківська карга «Otpbank» № НОМЕР_1 перебуває у власності іншої особи і є чужим майном для нього, 25.08.2023 року в період часу з 12 години 58 хвилин по 13 годину 13 хвилин, перебуваючи в приміщенні магазину «Фортуна», що розташований за адресою: вул.Центральна, 24А с.Новоселівка Первомайського району Миколаївської області, маючи у користуванні раніше знайдену та привласнену банківську карту, без дозволу держателя спеціального платіжного засобу або уповноваженої особи, таємно викрав з банківського рахунку «Otpbank» № НОМЕР_1 , який відкритий на ім`я ОСОБА_5 , грошові кошти в сумі 799 грн., розпорядившись коштами на власний розсуд шляхом безконтактного розрахунку за товари шістьма платежами у вказаному магазині через POS-термінал, спричинивши своїми умисними діями потерпілій матеріальну шкоду в сумі 799 грн.

Продовжуючи свій єдиний злочинний умисел, ОСОБА_6 , 25.08.2023 року о 13 годині 30 хвилини, перебуваючи в приміщенні магазину «Кафетерій», що розташований за адресою: вул. Центральна, 37 с. Новоселівка Первомайського району Миколаївської області, діючи умисно, протиправно, з корисливих мотивів, переслідуючи мету незаконного збагачення, маючи у користуванні раніше знайдену та привласнену банківську карту «Otpbank» № НОМЕР_1 , яка відкрита на ім`я ОСОБА_5 , без дозволу держателя спеціального платіжного засобу або уповноваженої особи, таємно викрав з вказаної банківської картки грошові кошти в сумі 321 грн., розпорядившись коштами на власний розсуд шляхом безконтактного розрахунку за товари у вказаному магазині через POS-термінал, спричинивши своїми умисними діями потерпілій ОСОБА_5 матеріальну школу в сумі 321 грн.

Таким чином, своїми умисними діями ОСОБА_6 спричинив потерпілій ОСОБА_5 матеріальну шкоду на загальну суму 1120 грн.

Викладене обвинувачення підтверджується сукупністю доказів, досліджених судом.

Допитаний у суді обвинувачений ОСОБА_6 повністю визнав провину у вчиненні кримінального правопорушення, показав, що у серпні 2023 року він йшов до залізничного вокзалу на х. Воля та знайшов банківську картку «ОТПбанку», яка лежала на узбіччі дороги. Ім`я особи, кому була видана картка, на картці не було зазначено. Про знахідку він повідомив бабусю дружини. Оскільки протягом чотирьох днів про загублену картку ніхто його не питав, то він вирішив використати її в магазині для оплати продуктів харчування. Для цього він зайшов до магазину, купив продукти та оплатив їх вартість карткою, яку знайшов і яка була чипована. Потім за допомогою цієї ж картки оплатив вартість продуктів у іншому магазині. Загальна вартість придбаного товару склала 1120 грн.

Потерпіла ОСОБА_5 у судове засідання не з`явилася, подала заяву про розгляд справи у її відсутність та призначення покарання обвинуваченому на розсуд суду.

Відповідно до вимог ч.3 ст. 349 КПК України, суд визнав недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин справи, які ніким не оспорюються, і проти цього не заперечують учасники судового розгляду справи.

Враховуючи викладені обставини, суд кваліфікує дії обвинуваченого ОСОБА_4 за ч. 4 ст. 185 КК України як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене в умовах воєнного стану та за ч. 1 ст. 357 КК України як привласнення офіційних документів, вчинене з корисливих мотивів.

Норма ч. 2 ст. 50 КК України регламентує, що покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів, зокрема засудженими.

Відповідно до положення ст. 65 КК України суд при призначенні покарання повинен врахувати ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Отже, згідно з положеннями ст.ст. 50, 65 КК України особі, яка вчинила злочин, має бути призначено покарання, необхідне й достатнє для виправлення та попередження вчинення нових злочинів. Це покарання має відповідати принципам справедливості, співмірності, індивідуалізації. Для вибору такого покарання суд повинен урахувати ступінь тяжкості кримінального правопорушення, конкретні обставини його вчинення, форму вини, наслідки цього діяння, дані про особу, обставини, що впливають на покарання, ставлення до своїх дій, інші обставини справи, які впливають на забезпечення відповідності покарання характеру та тяжкості вчиненого кримінального правопорушення.

Обставиною, яка пом`якшує покарання обвинуваченому ОСОБА_6 , є щире каяття.

Обставин, які обтяжують покарання обвинуваченому ОСОБА_6 , судом не встановлено.

При призначенні покарання обвинуваченомуОСОБА_4 , суд враховує те, що останній вчинив тяжкий злочин та кримінальний проступок, раніше не судимий, не одружений, задовільно характеризується за місцем проживання, на обліку у лікаря нарколога та психіатра не перебуває, не працевлаштований, є батьком малолітньої дитини, проживає без реєстрації шлюбу з ОСОБА_7 та беручи до уваги досудову доповідь органу пробації, який прийшов до висновку про наявність середнього ризику вчинення повторного кримінального правопорушення та середнього ризику небезпеки для суспільства та вважає достатнім і доцільним для виправлення та перевиховання призначити йому покарання у виді позбавлення волі з застосуванням ч. 1 ст. 70 КК України та з випробовуванням на підставі ст. 75 КК України.

Запобіжний захід відносно обвинуваченого ОСОБА_4 під час розгляду справи не обирався і підстав для його обрання суд не вбачає.

Питання щодо речових доказів підлягає вирішенню відповідно до статті 100 КПК України.

Потерпілою ОСОБА_5 по справі заявлено цивільний позов про стягнення з обвинуваченого матеріальної шкоди у розмірі 2220 грн. та моральної шкоди у розмірі 1000 грн. Наявність матеріальної шкоди потерпіла мотивує тим, що обвинувачений викрав з її картки 1120 грн., якими розпорядився на власний розсуд. Також прохала стягнути з обвинуваченого наступні витрати: 750 грн. компенсацію за втрачений заробіток, 350 грн. витрати на проїзд для прибуття до суду. Розмір моральної шкоди потерпілою оцінено у сумі 1000 грн. як наявність постійних хвилювань з-за відсутності можливості матеріально забезпечити себе та родину, відсутність зі сторони обвинуваченого дій щодо відшкодування завданих злочином збитків.

У подальшому потерпіла збільшила розмір позовних вимог на 1200 грн., який склався з: 750 грн. компенсації за втрачений заробіток, 350 грн. витрати на проїзд для прибуття до суду, 200 грн. витрати на копіювання документів. Розмір моральної шкоди потерпілою збільшено до 2000 грн.

Відповідно до ч. 5 ст. 128 КПК України, цивільний позов у кримінальному провадженні розглядається судом за правилами, встановленими цим Кодексом. Якщо процесуальні відносини, що виникли у зв`язку з цивільним позовом, цим Кодексом не врегульовані, до них застосовуються норми Цивільного процесуального кодексу України за умови, що вони не суперечать засадам кримінального судочинства.

Згідно з ч. 1ст. 16 ЦК кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу, а в ч. 2 цієї статті визначені способи здійснення захисту цивільних справ та інтересів судом.

Відповідно до ч. 1 ст. 15 ЦК кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення. Таким чином, у розумінні закону, суб`єктивне право на захист це юридично закріплена можливість особи використати заходи правоохоронного характеру для поновлення порушеного права і припинення дій, які порушують це право.

Так, згідно ч.1 ст. 22 ЦК України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування, а відповідно до ч.2 цієї ж статті збитками є втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права.

У відповідності до вимог ч.1 ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними діями особистим немайновим правам фізичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Враховуючи те, що суд визнав доведеним вчинення обвинуваченим крадіжки грошових коштів у потерпілої у розмірі 1120 грн., то вказана сума підлягає стягненню з обвинуваченого на користь потерпілої.

Разом з тим, відповідно до ст. 118 КПК України процесуальні витрати складаються із: 1) витрат на правову допомогу; 2) витрат, пов`язаних із прибуттям до місця досудового розслідування або судового провадження; 3) витрат, пов`язаних із залученням потерпілих, свідків, спеціалістів, перекладачів та експертів; 4) витрат, пов`язаних із зберіганням і пересиланням речей і документів.

Відповідно до вимог ст. 122 КПК України витрати, пов`язані із участю потерпілих у кримінальному провадженні, залученням та участю перекладачів для перекладу показань підозрюваного, обвинуваченого, потерпілого, цивільного позивача та цивільного відповідача, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, здійснюються за рахунок коштів Державного бюджету України в порядку, передбаченому Кабінетом Міністрів України. Потерпілим, цивільним позивачам, свідкам оплачуються проїзд, наймання житла та добові (у разі переїзду до іншого населеного пункту), а також компенсація за втрачений заробіток чи відрив від звичайних занять.

Також, відповідно до вимог ст. 124 КПК України у разі ухвалення обвинувального вироку суд стягує з обвинуваченого на користь потерпілого всі здійснені ним документально підтверджені процесуальні витрати. За відсутності в обвинуваченого коштів, достатніх для відшкодування зазначених витрат, вони компенсуються потерпілому за рахунок Державного бюджету України у випадках та в порядку, передбачених законом для компенсації шкоди, завданої кримінальним правопорушенням.

Пунктом 11 Постанови Пленуму Верховного суду « Про відшкодування витрат на стаціонарне лікування особи, яка потерпіла від злочину, та судових витрат» № 11 від 07 липня 1995 року передбачено, що стягнення з засудженого безпосередньо на користь свідка, потерпілого, експерта, спеціаліста, понятого, перекладача витрат, пов`язаних з їх явкою за викликом, є неприпустимим.

Враховуючи викладене, а також те, що потерпілою у порядку ст. 125 КПК України не подавалось клопотання про визначення розміру процесуальних витрат, передбачених ст. 118 КПК України, які їй повинні бути компенсовані, за відсутності в обвинуваченого коштів, достатніх для відшкодування зазначених витрат та за наявності визначеного законом порядку про компенсацію таких витрат за рахунок Державного бюджету України, суд вважає, що позовні вимоги потерпілої про стягнення саме з обвинуваченого втраченого заробітку у розмірі 1500 грн. та витрат на копіювання документів у розмірі 200 грн. не підлягають задоволенню.

Вимога про стягнення з обвинуваченого витрат на проїзд у розмірі 700 грн. підлягає задоволенню так як визнається самим обвинуваченим.

Положення статей 23 та 1167 ЦК України передбачають право особи на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав.

При цьому, згідно роз`яснень постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику по справам про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» № 4 від 31.03.1995 року, під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб. Моральна шкода може полягати, зокрема: у моральних переживаннях у зв`язку з ушкодженням здоров`я, у порушенні нормальних життєвих зв`язків через неможливість продовження активного громадського життя, порушенні стосунків з оточуючими людьми, при настанні інших негативних наслідків.

Розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо) та з урахуванням інших обставин. Зокрема, враховуються стан здоров`я потерпілого, тяжкість вимушених змін у життєвому становищі, час та зусилля, необхідні для відновлення попереднього стану. При цьому суд має виходити із засад розумності, виваженості та справедливості.

Визначаючи розмір відшкодування, суд керується принципами розумності, справедливості та співмірності. Розмір відшкодування моральної шкоди має бути не більшим, ніж достатньо для розумного задоволення потреб потерпілої особи, і не повинен приводити до її безпідставного збагачення. Такий висновок викладено у постанові Великої палати Верховного суду № 752/17832/14-ц, провадження № 14-538цс19 від 15.12.2020 року.

Оцінюючи у сукупності обставини, встановлені під час розгляду даного кримінального провадження, доводи потерпілої, викладені нею у якості обґрунтування своїх вимог у мотивувальній частині цивільного позову, суд дійшов висновку, що в результаті кримінальних правопорушень потерпіла дійсно зазнала моральних, душевних страждань. Розмір заподіяної потерпілій моральної шкоди суд оцінює у розмірі 200 грн.

За таких обставин цивільний позов підлягає частковому задоволенню.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 370, 374 КПК України, суд

У Х В А Л И В:

ОСОБА_4 визнати винуватим у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.4 ст. 185, ч.1 ст. 357 КК України та призначити йому покарання:

- за ч.4 ст. 185 КК України у виді 5 (п`яти) років позбавлення волі;

- за ч.1 ст. 357 КК України - у виді 2 (двох) років обмеження волі.

Відповідно до ч. 1 ст. 70 КК України за сукупністю злочинів шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим призначити покарання у виді 5 (п`яти) років позбавлення волі.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування основного покарання з випробуванням, встановивши іспитовий строк тривалістю 2 (два) роки.

Відповідно до п.п.1, 2 ч.1, п.2 ч.3 ст. 76 КК України покласти на нього обов`язки:

- періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

- повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання;

- не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Цивільний позов ОСОБА_5 задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_5 матеріальну шкоду у розмірі 1120 грн., моральну шкоду у розмірі 200 грн., витрати на проїзд у розмірі 700 грн., а всього 2020 (дві тисячі двадцять) грн.

Речові докази по справі:

мобільний телефон «Redmi 9Т», переданий на зберігання потерпілій ОСОБА_5 , залишити їй як законному власнику;

чек про оплату товарів в магазині « ІНФОРМАЦІЯ_2 » від 25 серпня 2023 року за № 1013, чеки про оплату товарів в магазині « ІНФОРМАЦІЯ_3 » від 25 серпня 2023 року за №№ 1545, 1546, 1547, 1548, 1550, 1551 залишити в матеріалах кримінального провадження;

банківську картку з маркуванням «Otpbank № НОМЕР_1 , 21/24, INSTANT CARD 785» зеленого кольору, яка знаходиться в експертному сейф-пакеті МВС України № WAR0014676, що зберігається в матеріалах кримінального провадження № 0000116 від 25.08.2023 року у Арбузинському відділі Первомайської окружної прокуратури повернути потерпілій ОСОБА_5 як законному власнику.

На вирок може бути подана апеляційна скарга протягом 30 днів з дня його проголошення до Миколаївського апеляційного суду через Арбузинський районний суд Миколаївської області.

Суддя ОСОБА_1