Справа№ 953/1214/23
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"12" травня 2023 р. Київський районний суд м. Харкова у складі:

судді ОСОБА_1 ,

за участі секретаря ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

захисника ОСОБА_4 ,

обвинуваченого ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження №0000706 від 15.09.2022за обвинуваченням:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець с. Болдиревка Заветинського району Амурської області, РФ, громадянина України, освіта базова загальна середня, військовослужбовець головний сержант 3 стрілецького взводу 3 стрілецької роти ВЧ НОМЕР_1 , звання солдат, в силу ст. 89 КК України не судимий, одружений, зареєстрований: АДРЕСА_1 , фактично мешкає: АДРЕСА_2 .

- у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.5 ст.407 КК України,-

встановив:

08 березня 2022р. солдат ОСОБА_5 , зарахований наказом командира ВЧ НОМЕР_1 по особовому складу №2 для проходження військової служби за мобілізацією та призначений на посаду головного сержанта 3 стрілецького взводу 3 стрілецької роти військової частини НОМЕР_1 .

Відповідно до вимог ст. ст. 17, 65 Конституції України, ст. ст. 1, 2 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», положень Військової присяги, ст. ст. 11, 16, 127, 128 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, ст. ст. 1-4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, ОСОБА_4 під час проходження військової служби повинен свято та непорушно дотримуватися Конституції України і законів України, військової присяги, віддано служити Українському народові, сумлінно і чесно виконувати військовий обов`язок, вивчати військову справу, зразково виконувати свої службові обов`язки та бути готовим до виконання завдань, пов`язаних із захистом Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, забезпечувати недоторканість державного кордону та охорону суверенних прав України, не допускати негідних вчинків та стримувати від них інших, про все що сталося з ним і стосується виконання службових обов`язків, та про зроблені йому зауваження зобов`язаний доповідати безпосередньому начальникові. Крім цього, згідно вказаних положень нормативно-правових актів, захист Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України є конституційним обов`язком громадян України.

Відповідно до статей 129, 130, 199, 216 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, необхідність забезпечення у військовій частині постійної бойової готовності, проведення занять з бойової підготовки, підтримання внутрішнього порядку, внутрішньої дисципліни та виконання службових обов`язків, зобов`язують військовослужбовців у службовий час постійно знаходитися в розташуванні військової частини або місці служби і не залишати їх без дозволу командира (начальника).

Відповідно до п. п. 1, 3 ч. 4 ст. 24 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» військовослужбовці вважаються такими, що виконують обов`язки військової служби на території військової частини або в іншому місці роботи (занять) протягом робочого (навчального) часу, включаючи перерви, встановлені розпорядком (розкладом занять); поза військовою частиною, якщо перебування там відповідає обов`язкам військовослужбовця або його було направлено туди за наказом відповідного командира (начальника).

Згідно з вимогами ст. 216 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України військовослужбовці офіцерського, сержантського (старшинського) складу, які проходять службу за контрактом, що виїжджають за межі гарнізону, письмово повідомляють про це командира військової частини.Указом Президента України №64/2022 від 24.02.2022 «Про введення воєнного стану в Україні», затвердженого Верховною радою України, у зв`язку із військовою агресією російської федерації проти України, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до п. 20 ч. 1 ст. 106 Конституції України, Закону України «Про правовий режим воєнного стану» в Україні введений воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року строком на 30 діб.

Указом Президента України №133/2022 «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні» продовжений строк дії воєнного стану в Україні з 05:30 год. 26.03.2022 на 30 діб.

Законом України «Про затвердження Указу Президента України «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні» затверджено Указ Президента України від 18.04.2022 № 259/2022 «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні», яким внесена зміна до ст.1 Указу Президента України від 24.02.2022 № 64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні», затвердженого Законом України від 24.02.2022 № 2102-ІХ (зі змінами, внесеними Указом від 14.03.2022 №133/2022, затвердженим Законом України від 15.03.2022 № 2119-IX), строк дії воєнного стану в Україні продовжений з 05:30 год. 25.04.2022 на 30 діб.

Указом Президента України № 341/2022 від 17.05.2022 продовжений строк дії воєнного стану в Україні з 05:30 год. 25.05.2022 строком на 90 діб.

Указом Президента України № 573/2022 «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні» продовжений строк дії воєнного стану в Україні з 05:30 год. 23.08.2022 на 90 діб.

Указом Президента України № 757/2022 «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні» продовжений строк дії воєнного стану в Україні з 05:30 год. 21.11.2022 на 90 діб.

Однак, солдат ОСОБА_5 , 14.08.2022 вирішив стати на злочинний шлях, та діючи умисно, в умовах воєнного стану, без дозволу командування та поважних причин, вирішив незаконно тимчасово ухилитись від проходження військової служби та провести час на власний розсуд.

Реалізуючи свій злочинний умисел, ОСОБА_5 в порушення вищевказаних нормативно-правових актів, діючи з прямим умислом, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно-небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, з метою тимчасового ухилення від військової служби та з мотивів небажання переносити труднощі військової служби, через особисту недисциплінованість та несумлінне ставлення до виконання своїх службових обов`язків, без відповідних дозволів командирів та начальників, за відсутності законних підстав та поважних причин, покинув місце тимчасової дислокації військової частини НОМЕР_1 , яка на той момент розташовувалась по АДРЕСА_3 .

Доводячи свій злочинний умисел до кінця ОСОБА_5 , в період з 14.08.2022 по 04.01.2023, до моменту прибуття до ТУ ДБР, розташованого у м. Полтаві, за адресою: м. Харків, вул.Є.Котляра, 7, в умовах воєнного стану, незаконно перебував поза межами розташування особового складу військової частини НОМЕР_1 та проводив час на власний розсуд, не пов`язуючи його із виконанням обов`язків військової служби та без поважних причин.

За час відсутності на службі солдат ОСОБА_5 обов`язки з військової служби за посадою не виконував, правоохоронні органи, органи державної влади або органи місцевого самоврядування про свою належність до військової служби, своє ухилення від військової служби та про його причини, не повідомляв, вільний час проводив на власний розсуд до 04.01.2023.

Таким чином, ОСОБА_5 вчинив кримінальне правопорушення - злочин, передбачений ч. 5 ст. 407 КК України, а саме самовільне залишення місця служби, вчинене в умовах воєнного стану військовослужбовцем (крім строкової служби).

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 свою вину у вчиненні злочину, передбаченого ч. 5 ст. 407 КК України визнав повністю, пояснив обставини вчинення кримінального правопорушення, як вони вказані в обвинувальному акті, у вчиненому щиросердно розкаявся, підтвердив фактичні обставини справи та повідомив про своє бажання вподальшому знов стати на захист України.

Зокрема ОСОБА_5 пояснив, що 29.06.2022р. переніс операцію з видалення грижі, а з 24.07.22 по 14.08.2022р. перебував у відпустці після лікарняного. Після закінчення відпустки до військової частини не повернувся і про своє місце пербування нікому у військовій частині не повідомляв. В листопаді звертався до дільничного лікаря з приводу бронхіта, а в грудні протягом 10 днів у районній лікарні лікував післяопераційні рубці. Про те, що військовий лікарям не повідомляв. Зазначив, що в обвинувальному акті правильно зазначені час, спосіб, місце та інші обставини вчинення ним кримінального правопорушення та вказав, що по закінченню досудового розслідування у повному обсязі ознайомлений з матеріалами кримінального провадження, докази, зібрані в ході досудового розслідування, не заперечує, показання надає добровільно.

Крім повного визнання своєї вини ОСОБА_5 , встановлені судом обставини повністю підтверджуються зібраними в кримінальному провадженні та дослідженими в судовому засіданні наступними доказами, які суд вважає належними та допустимими, а саме:

- заявою командира ВЧ НОМЕР_1 підполковника ОСОБА_6 від 01.09.2022р. про не повернення молодшого сержанта ОСОБА_5 14.08.22р. до місця несіння служби (а.с.30-31);

- наказом № 284 від 23.08.2022р. командира ВЧ НОМЕР_1 ОСОБА_6 про призначення службового розслідування за фактом самовільного залишення військовослужбовцем місця служби ( а.с.38);

- довідкою № 33/сзч від 23.08.2022р. про самовільне залишення 14.08.2022р. військовослужбовцем Збройних сил України головним сержантом 3 стрілецького взводу 3 стрілецької роти молодшим сержантом ОСОБА_5 місця розташування військової частини без зброї, не встанвлення місця знаходження ОСОБА_5 , знаходження мобільного телефону ОСОБА_5 поза зоною досяжності ( а.с.39);

- поясненням-рапортом начальника медичної служби батальйону капітана ОСОБА_7 про те, що ОСОБА_5 з 20.07.22р. по 05.08.22р. знаходився на лікуванні ХОЛРЗН з приводу сероми післяопераційного рубця. Після закінчення лікування направлений до медичного пункту батальйону, де йому 10 днів робили перв`язки, а 14.08.22р. ОСОБА_5 самовільно залишив роз положення військової частини ( а.а.40).

- поясненнями молодшого сержанта фельдшера ОСОБА_8 про те, що ОСОБА_5 перебував на лікуванні з 05.08. 22р. по 14.08.22р. і з 14.08.22р. він ОСОБА_5 не бачив (а.с.41);

- аналогічними поясненнями молодшого сержанта капітана медичної служби ОСОБА_9 про те, що ОСОБА_5 перебував на лікуванні з 05.08. 22р. по 14.08.22р. і з 14.08.22р. він ОСОБА_5 не бачив (а.с.42);

- поясненнями, отриманими 27.08.2022р. ст.лейтенантом ОСОБА_10 від ОСОБА_11 про те, що ОСОБА_5 станом на 27.08.22р. до розташування віськової частини не з`явився (а.с.44);

- поясненнями, отриманими 27.08.2022р. ст.лейтенантом ОСОБА_10 від ОСОБА_12 27.08.2022р. про те, що ОСОБА_5 станом на 27.08.22р. до розташування віськової частини не з`явився (а.с.45)

- витягом з наказу №2 від 08.03.22р. командира ВЧ НОМЕР_1 ОСОБА_6 про призначення ОСОБА_5 на посаду головного сержанта 3 стрілецького взводу 3 стрілецької роти військової частини НОМЕР_1 (а.с.46);

- актом службового розслідування від 22.08.2022р. в ході якого підтверджений факт самовільного залишення 14.08.2022р. молодшим сержантом ОСОБА_5 без поважних причин, в умовах воєнного стану, розміщення військової частини (а.с.32-34);

- наказом № 295 від 25.08.2022р. командира ВЧ НОМЕР_1 яким молодший сержант ОСОБА_5 визнаний таким, що самовільно залишив військову частину більш ніж на 10 днів, матеріали передані до Другого слідчого відділу з дислокацією у м.Хакрові (а.с.35-37);

Отже, оцінюючи всі зібрані у справі докази в сукупності за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінальних правопорушень, керуючись законом, оцінюючи кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення, суд доходить висновку, що усі вище перелічені та досліджені у судовому засіданні докази не викликають у суду сумніву, оцінені судом, як належні та допустимі докази, що містять інформацію про предмет доказування у даному кримінальному провадженні.

Недопустимості доказів згідно вимог ст.ст. 87-89 КПК України колегією суддів не встановлено. Порушень вимог КПК України, які б могли спростувати висновки суду під час розгляду справи, також не встановлено.

Обставинами, що пом`якшують покарання обвинуваченого, відповідно до ст. 66 КК України, суд визнає щире каяття, яке полягає у повному визнанні своєї вини обвинуваченим, осуду власних дій, наявності відчуття жалю за вчинене, розуміння наслідків своїх дій, та активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення, про що зазначено стороною обвинувачення в ході судового розгляду, виходячи з поведінки обвинуваченого під час досудового розслідування, також в якості обставини, що пом`якшує покарання суд визнає перебування на утриманні обвинуваченого вагітної дружини-інваліда ІІ групи.

Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченого, відповідно до ст. 67 КК України, судом не встановлено.

Призначаючи покарання обвинуваченому ОСОБА_5 у відповідності до вимог ст. 65 КК України, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого ним кримінального правопорушення, яке є тяжким, відомості про особу обвинуваченого, наявність кількох обставин, що пом`якшують покарання та істотно знижують ступінь тяжкості вчинених кримінальних правопорушень, відсутність обставин, що обтяжують покарання, критичне ставлення ОСОБА_5 до вчиненого злочину, враховуючи дані про особу обвинуваченого, який раніш в силу ст. 89 КК України не судимий, одружений, на обліку у лікарів психіатра та нарколога не перебуває, суд вважає за можливе призначити обвинуваченому покарання у виді позбавлення волі із застосуванням положень ч.1 ст. 69 КК України, а саме нижче від найнижчої межі, встановленої санкцією ч.5 ст. 407 КК України.

Запобіжний захід застосований до ОСОБА_5 ухвалою слідчого судді від 14.02.2023р. до набрання вироком законної сили, суд вважає за необхідне залишити без змін, - тримання під вартою.

Цивільний позов не заявлявся.

Речові докази та процесуальні витрати у кримінальному провадженні відсутні.

Керуючись ст. ст. 349, 368, 374 КПК України, суд,-

ухвалив:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 407 КК України та із застосуванням ч.1 ст. 69 КК України призначити йому покарання у виді 2 (двох) років 6 (шести) місяців позбавлення волі

Продовжити стосовно ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , дію запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою в умовах Державної установи «Харківський слідчий ізолятор» до набрання вироком законної сили.

Початок строку відбування покарання ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 відраховувати з 14.02.2023р.

Відповідно до ч. 5 ст. 72 КК України зарахувати ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 у строк відбування покарання строк його попереднього ув`язнення з моменту її фактичного затримання, а саме, з 14.02.2023р. по день набрання вироком законної сили із розрахунку один день попереднього ув`язнення за один день позбавлення волі.

Речові докази відсутні.

Процесуальні витрати відсутні.

Цивільний позов не заявлявся.

Вирок може бути оскаржений в апеляційному порядку до Харківського апеляційного суду через Київський районний суд м. Харкова шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня проголошення вироку.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції. Якщо строк апеляційного оскарження буде поновлено, вважається, що вирок не набрав законної сили.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Суддя: