ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 травня 2023 року

м.Рівне

Рівненський міський суд Рівненської області в складі:

головуючого судді - ОСОБА_1

при секретарі - ОСОБА_2

з участю прокурора - ОСОБА_3

обвинуваченого - ОСОБА_4

захисника обвинуваченого адвоката ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Рівне кримінальне провадження за № 0003679 від 18.06.2019 року про обвинувачення:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Рівне, українця, громадянина України, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , не одружений, у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 187 КК України,-

В С Т А Н О В И В:

18 червня 2019 року, приблизно 04 год. 50 хв., ОСОБА_4 діючи за попередньою змовою з невстановленою досудовим слідством особою, реалізуючи спільний злочинний умисел на заволодінням чужим майном, перебуваючи в приміщення комп`ютерного клубу «Спортлото», що знаходиться за адресою :м.Рівне, вул. Небесної Сотні, 9 підбігли до потерпілого ОСОБА_6 та застосували до нього насильство, яке є небезпечним здоров`я, що виразилось у розпиленні в обличчя дратівливої речовини із аерозольного балону внаслідок чого потерпілий отримав легкі тілесні ушкодження з короткочасним розладом здоров`я у вигляді хімічного опіку кон`юктиви і рогівки обох очей, та нанесенні не менше дев`яти ударів кулаками рук в область голови та тіла від яких ОСОБА_6 отримав легкі тілесні ушкодження у вигляді забою м`яких тканин правого гомілково-ступневого суглобу з пошкодженням його зв`язок, крововиливів в лівій надочній ділянці, на зовнішній поверхні правого плечового суглобу, на передньо-боковій поверхні грудної клітки справа в середніх відділах, на передньо-внутрішній поверхні нижньої третини правого стегна, на внутрішній поверхні верхньої третини лівого стегна, садна в правій підлопатковій ділянці, на задній поверхні лівого ліктьового суглоба, на задньо-внутрішній поверхні середньої третини правого передпліччя. У подальшому, невстановлена досудовим розслідуванням особа, підбігла до потерпілої ОСОБА_7 та застосувала до неї насильство, яке є небезпечним для здоров`я, що виразилось у розпиленні в обличчя дратівливої речовини із аерозольного балону, після чого заволоділа належними потерпілій грошовими коштами в сумі 700 гривень.

Після вищевказаних дій, ОСОБА_4 спільно із невстановленою досудовим розслідуванням особою намагалися покинути приміщення комп`ютерного клубу «Спортлото», однак отримали супротив від потерпілого ОСОБА_6 , який затримав ОСОБА_4 на місці вчинення злочину, а невстановлена досудовим розслідуванням особа зникла з місця події із викраденими грошовими коштами.

Таким чином, своїми спільними злочинними діями ОСОБА_4 з невстановленою досудовим слідством особою, завдали потерпілому ОСОБА_6 фізичної шкоди, а потерпілій ОСОБА_7 фізичної та майнової шкоди в розмір 700 гривень.

Будучи допитаним в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 вину у вчинених кримінальних правопорушень визнав повністю. Підтвердив обставини викладені у вироці та суду показав, що подія була давно, тому подробиць не пам`ятає. 18.06.2019 року вступив в конфлікт з охоронцем комп`ютерного клубу «Спортлото». Забіг в той день в приміщення вдягнутий в маску. Перед подією випили на лавочці одну пляшку горілки з хлопцем, якого раніше він не знав, а познойомився в той самий день. Під час розпивання горілки невідомих хлопець запропонував йому таким чином заробити грошей. Він і дав йому перед подією ніж та маску. Ніж був не великий. Чи наносив удари не пам`ятає начебто "ні". Гроші у розмірі 700 грн. забрав інший, він не забирав. Коли хотіли вибігти, його затримав потерпілий. Завдані збитки потерпілим відшкодував в повному обсязі. У вченому щиро кається та просить призначити йому покарання не пов`язане з позбавленням волі, шкодує про вчинене.

Суд, дослідивши докази в межах пред`явленої підозри, зберігаючи неупередженість і об`єктивність, не виходячи за межі пред`явлено обвинувачення, яке прокурор підтримав у суді за ч. 2 ст. 187 КК України, вважає встановленою вину обвинуваченого доведеною і підтвердженою доказами обвинувачення, які суд безпосередньо дослідив та сприймав під час судового розгляду, а саме:

Показаннями потерпілого ОСОБА_6 , який підтвердив встановлені в обвинуваченні обставини нападу на нього та вказав, що 17 червня 2019 року перебував в приміщенні комп`ютерного клубу «Спортлото», що знаходиться за адресою: м. Рівне, вул. Небесної Сотні, 9, де на той момент проходив стажування на посаді охоронця. Приблизно о 04 год. 50 хв. 18 червня 2019 року, до приміщення вказаного закладу забігло двоє раніше невідомих осіб у балаклавах, один з яких у подальшому виявився обвинувачений - ОСОБА_4 , який одразу підбіг до нього та розпилив сльозогінний газ в обличчя, а інший невідомий забіг за барну стійку до ОСОБА_8 . Між ним та ОСОБА_4 розпочалася боротьба, в ході якої він повалив ОСОБА_4 на підлогу. В ході цієї боротьби, він стягнув із обличчя обвинуваченого балаклаву. В цей момент, він почув крик іншого невідомого «Де гроші!?», після чого останній підбіг до нього і декілька разів вдарив кулаком в область потилиці та ногою в область правої сторони тулуба. Нападник намагався стягнути його із обвинуваченого ОСОБА_4 , якого той утримував, проте йому це не вдалось. Тоді невідомий підбіг до барної стійки та взяв стілець, яким вдарив його по спині. Обвинувачений ОСОБА_4 в цей же час також наніс йому декілька ударів кулаком.

Згодом невідомий втік, а він залишився з ОСОБА_4 . Обвинуваченому вдалося вирватися та вибігти на вулицю, де він з метою його затримання вдарив його кулаком в область щелепи, після чого ОСОБА_4 вже не чинив спротиву. Через певний час приїхали працівники охорони «Арсенал», які допомогли йому затримати обвинуваченого ОСОБА_4 . Після цього, ОСОБА_8 повідомила, що другий невідомий, який зник з місця події, заволодів належними їй грошовими коштами в сумі 700 грн.

Підтверджує показання потерпілого ОСОБА_6 також оголошений та оцінений протокол проведення слідчого експерименту шляхом відтворення дій, обстановки та обставин події під час якого потерпілий показав механізм нанесення йому тілесних ушкоджень обвинуваченим ОСОБА_4 та яким саме способом у подальшому невідомий заволодів коштами ОСОБА_7 .

Показаннями потерпілої ОСОБА_7 , яка підтвердила встановлені в обвинуваченні обставини нападу на неї, та вказала, що 17 червня 2019 року перебувала в приміщенні комп`ютерного клубу «Спортлото», що знаходиться за адресою: м. Рівне, вул. Небесної Сотні, 9, де на той даний момент проходила стажування на посаді касира. Приблизно о 04 год. 50 хв. 18 червня 2019 року до приміщення вказаного закладу забігло двоє раніше невідомих осіб у балаклавах, один з яких в подальшому виявився обвинувачений ОСОБА_4 . В цей час, потерпілий ОСОБА_6 , знаходився поблизу барної стійки. Після цього, обвинувачений ОСОБА_4 розпилив в обличчя потерпілого ОСОБА_6 сльозогінний газ, а інший невідомий забіг за барну стійку, де на той момент вона знаходилася. У подальшому вона побачила, що між ОСОБА_6 та обвинуваченим ОСОБА_4 розпочалася боротьба, в ході якої потерпілий повалив ОСОБА_4 на землю. Інший же нападник застосував аерозольний балон, штовхнув її рукою та крикнув «Де Каса!» та з тумбочки, яка знаходиться на барній стійці, забрав належні їй грошові кошти в сумі 700 грн. Також повідомила, що невідомий підходив до барної стійки та брав стілець, яким вдарив по спині потерпілого.

Допитаний в якості свідка поліцейський роти №4 УПП в Рівненській області ДПП ОСОБА_9 повідомив, що 18 червня 2019 року о 05.45 год. під час добового чергування із напарником ОСОБА_10 отримали виклик «Розбій», по вул. Небесної Сотні у м. Рівне, а також те, що служба охорони «Арсенал» затримала особу нападника. Після приїзду на місце події, поблизу закладу «Спортлото» знаходився обвинувачений, як пізніше виявилося це ОСОБА_4 . Поблизу обвинуваченого знаходився газовий балончик і розкладний ніж. При спілкуванні з потерпілими, у одного з яких була порізана рука, повідомили, що у вказаний заклад забігло 2 невідомих із балаклавами на голові, після чого обвинувачений ОСОБА_4 застосував до одного з потерпілих газовий балончик, а другий нападник побіг до іншої потерпілої по грошові кошти, забравши при цьому 700 гривень. Тоді працівники поліції викликали слідчо оперативну групу.

Допитаний в судовому засіданні свідок ОСОБА_10 дав суду фактично аналогічні покази, чим підтвердив показання свідка ОСОБА_9 .

Відповідно до картки Армор № НОМЕР_1 вбачається, що на лінію 102 18.06.2019 о 05:38 год. надійшло повідомлення із служби охорони Арсенал про те, що в Інтернет кафе невідома особа відкрито заволоділа грошовими коштами (а.с.7).

Крім того, відповідно до картки Армор № НОМЕР_2 вбачається, що на лінію 102 18.06.2019 о 06:37 год. надійшло повідомлення із органів охорони здоров`я: гральні автомати, бригада ШМД надавала меддопомогу ОСОБА_6 , діагноз: різана рана лівої кисті, залишений на місці. Т/у отримав під час затримання правопорушника (а.с.8).

Крім того, відповідно до картки Армор № НОМЕР_3 вбачається, що на лінію 102 18.06.2019 о 11:35 год. надійшло повідомлення із органів охорони здоров`я, про те, що звернувся чоловік, якого о 5 ранку побили невідомі. Потерпілий ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . Діагноз: рвана рана лівої кисті, розтяг зв`язок правого гомілко ступеневого суглобу, хімічний опік обличчя першого ступеня, забій і осадження грудної клітки справа (а.с. 6).

З оголошеного та оціненого протоколу огляду місця події від 18.06.2019 проведеного з 06:30 год. до 09:30 год. вбачається, що навпроти входу до приміщення комп`ютерного клубу «Спортлото», що знаходиться за адресою: м. Рівне, вул. Небесної Сотні, 9, було виявлено та вилучено перцевий газовий балончик червоного кольору з маркуванням «ПЕРЦЬ-4» та металева рукоятка розкладного ножа (а.с.10).

З оглянутого під час судового розгляду відеозапису з камер відео спостереження, які знаходяться у приміщенні комп`ютерного клубу «Спортлото», що знаходиться за адресою: м. Рівне, вул. Небесної Сотні, 9, на якому зафіксовано події що мали місце в приміщенні вищевказаного закладу 18.06.2019. На вказаному відеозаписі зафіксовано, в охоплювану камерою зону, що в приміщенні вказаного закладу, заходить особа чоловічої статі, ззовні схожа за своєю тіло будовою на ОСОБА_4 , який одягнений в кросівки темного кольору з білими смугами, штани та кофту з капюшоном темного кольору, який закриває його обличчя. Разом з ОСОБА_11 в охоплювану камерою зону, заходить ОСОБА_6 . В подальшому між ним відбувається бійка, в ході якої вони обмінюються ударами. В правій руці ОСОБА_11 тримає предмет ззовні схожий на ніж, відблиск леза якого зафіксовано на відеозаписі. Крім того, в охоплювану камерою зону (на момент початку сутички між ОСОБА_4 та ОСОБА_6 ), забігає особа, ймовірно чоловічої статі, одягнена в одяг темного кольору (більш детальніше описати знаки її зовнішності не представляється можливим) підбігає до прилавка, за яким на той момент стояла ОСОБА_7 та тримаючи у своїй витягнутій правій руці аерозольний балон, розпилює його вміст в обличчя ОСОБА_7 , після чого остання падає на підлогу.

Подолавши напад ОСОБА_4 , ОСОБА_6 підбіг до невідомого нападника, та вхопивши його за верхній одяг виводять з охоплюваної комерою зони, при цьому ОСОБА_4 вдарив стільцем по спині. Далі, чого ОСОБА_4 , ОСОБА_6 та невідомий виходять з охоплюваної камерою зони.

На іншому відеозаписі зафіксовано обстановку в приміщенні вказаного закладу, а саме 03 год. 58 хв. 08 сек. де з вулиці, до приміщення закладу заходить ОСОБА_4 та невідомий чоловік. В цей момент, ОСОБА_6 сидить на одному з стільчиків, спиною до ОСОБА_4 та невідомого. Невідомий підійшов до ОСОБА_6 та розпилив аерозоль йому в обличчя.

На іншому відеозаписі зафіксовано, як невідома особа підбігши до ОСОБА_7 розпилила їй аерозоль в область обличчя, після чого лівою рукою нанесла їй удар в область шиї, після чого ОСОБА_7 впала на підлогу. Після описаних дій, невідома особа відчинила дверцята тумби прилавку, звідки дістала згорток, ззовні схожий на грошові кошти.

Суд бере до уваги той факт, що на оглянутих в судовому засіданні відеозаписів факту розпилення газового балончика обвинуваченим ОСОБА_4 в сторону потерпілого не встановлено , що не суперечить його показам.

З оголошеного та оціненого висновку судово-медичної експертизи №430 від 26.06.2019 вбачається, що у ОСОБА_6 виявлені легкі тілесні ушкодження з короткочасним розладом здоров`я у вигляді хімічного опіку кон`юктиви і рогівки обох очей та рвана рана долонної поверхні лівої кисті; а також легкі тілесні ушкодження у вигляді забою м`яких тканин правого гомілково-ступневого суглобу з пошкодженням його зв`язок, крововиливів в лівій надочній ділянці, на зовнішній поверхні правого плечового суглобу, на передньо-боковій поверхні грудної клітки справа в середніх відділах, на передньо-внутрішній поверхні нижньої третини правого стегна, на внутрішній поверхні верхньої третини лівого стегна, садна в правій підлопатковій ділянці, на задній поверхні лівого ліктьового суглоба, на задньо-внутрішній поверхні середньої третини правого передпліччя (а.с. 58-59).

Також, судом досліджені інші матеріали кримінального провадження, а саме:

Витяг з кримінального провадження (а.с. 1-2).

Доручення про проведення досудового розслідування (а.с.3).

Постанова про призначення групи слідчий (а.с.4).

Постанова про призначення групи прокурорів (а.с.5).

Заява про вчинене кримінальне правопорушення від 18.06.2019 року (а.с. 9).

Акт застосування службового собаки (а.с.21).

Протокол допиту потерпілого ОСОБА_6 ( а.с. 22).

Протокол слідчого експерименту за участю потерпілого ОСОБА_6 від 18.06.2019 року (а.с. 23-28).

Протокол допиту потерпілого ОСОБА_7 (а.с.29).

Протокол допиту свідка ОСОБА_9 (а.с. 34-37).

Запит про надання запису камер відео спостереження (а.с. 38).

Відповідь на запит про надання запису камер відео спостереження (а.с. 39).

Постанова про визнання речовим доказом та приєднання до матеріалів кримінального провадження від 18.06.2019 року (а.с. 41-45).

Квитанція про зберігання речових доказів (а.с.46).

Протокол огляду речей від 01.07.2019 року (а.с. 47-54).

Клопотання про проведення судової медичної експертизи (а.с.55).

Ухвала про проведення судової медичної експертизи (а.с. 56).

Супровідний лист ( а.с. 57).

Постанова про відібрання зразків для проведення експертизи від 12.07.2019 року (а.с.60-61).

Протокол відібрання зразків крові особи для проведення експертизи від 12.07.2019 року ( а.с.62).

Клопотання про проведення судової імунологічної експертизи від 09.07.2019 року (а.с.63).

Ухвала слідчого судді від 11.07.2019 року про проведення експертизи (а.с.64).

Супровідний лист (а.с.65).

Висновок експерта №685 від 19.07.2019 року (а.с.66 -68).

Клопотання про проведення судової дактилоскопічної експертизи (а.с.69).

Ухвала слідчого судді про проведення судової дактилоскопічної експертизи (а.с.70).

Супровідний лист (а.с.71).

Клопотання про проведення молекулярно генетичної експертизи (а.с.72).

Ухвала про проведення молекулярно генетичної експертизи (а.с.73).

Супровідний лист (а.с.74).

Довідка АБ (а.с.75).

Запит РОЦПЗН (а.с.76).

Довідка РОЦПЗН (а.с.77).

Вимога УІАП (а.с.78).

Ф1 (а.с.79)

Обвинувальний акт у кримінальному провадженні внесеному в ЄРДР за №0006697 від 06.11.2015 року (а.с.80-82).

Довідка характеристика ОСОБА_4 (а.с.83).

Повідомлення про затримання особи в порядку ст..208 КПК України (а.с.84).

Доручення про надання безоплатної допомоги (а.с.85).

Копія свідоцтва про право на зайняття адвокатською діяльністю (а.с. 86).

Протокол затримання ОСОБА_4 (а.с. 91-93).

Протокол особистого обшуку ОСОБА_4 (а.с. 94).

Повідомлення про підозру у вчиненні кримінального правопорушення ОСОБА_4 (а.с.95-96).

Клопотання про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою ОСОБА_4 (а.с. 97-99).

Ухвала про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою ОСОБА_4 (а.с.100-102).

Протокол допиту підозрюваного ОСОБА_4 (а.с.103).

Доручення оперативному підрозділу в порядку ст..40 КПК України (а.с.104).

Матеріали виконаного доручення (а.с.105-108).

Ксерокопія ухвали Рівненського апеляційного суду від 10.07.2019 року (а.с. 109-113).

Повідомлення про заміну раніше повідомленої підозри у вчинені кримінального правопорушення ОСОБА_4 (а.с.114-115).

Протокол допиту підозрюваного ОСОБА_4 (а.с.116-117).

Доручення прокурора (а.с. 118).

Протокол ознайомлення з матеріалами досудового розслідування ОСОБА_12 (а.с.119-121).

Протокол ознайомлення з матеріалами досудового розслідування ОСОБА_4 (а.с.122-124).

Протокол ознайомлення з матеріалами досудового розслідування ОСОБА_7 (а.с.125-127).

Протокол ознайомлення з матеріалами досудового розслідування ОСОБА_6 (а.с.128-130).

Дії обвинуваченого ОСОБА_4 за ч.2 ст.187 КК України органом досудового розслідування кваліфіковані правильно.

Відповідно до п.4 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику призначення судами кримінального покарання» №7 від 24.10.2003 року виходячи з того, що встановлення пом`якшуючих та обтяжуючих покарання обставин має значення для правильного його призначення, судам необхідно всебічно досліджувати матеріали справи щодо наявності таких обставин і наводити у вироку мотиви прийнятого рішення. При цьому таке рішення має бути повністю самостійним і не ставить у залежність від наведених в обвинувальному висновку обставин, які пом`якшують чи обтяжують покарання.

Ухвалюючи вирок на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами та оцінені судом відповідно до ст. 94 КПК України, суд приходить до висновку, що діяння, у вчиненні яких обвинувачуються ОСОБА_4 мали місце.

Виходячи із загальних засад призначення покарання, визначених статтею 65 КК України, суд враховує ступінь тяжкості вчинених злочинів, особу винного, наявність обставин, що пом`якшують та обтяжують покарання.

В силу статті 66 КК України обставинами, що пом`якшують покарання обвинуваченого ОСОБА_4 суд визнає щире каяття, добровільне відшкодування потерпілим завданого кримінальним правопорушенням збитку.

В силу статті 67 КК України, обставин, що обтяжують покарання обвинуваченого ОСОБА_4 судом не встановлено.

Відповідно до ч.2 ст. 50 КК України, покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженими, так і іншими особами.

При призначені покарання в кожному випадку і щодо кожного обвинуваченого, який визнається винним у вчиненні кримінального правопорушення, суди мають суворо дотримуватися вимог ст. 65 КК України стосовно загальних засад призначення покарання, оскільки саме через останні реалізуються принципи законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації.

Водночас в частині 2 ст. 65 КК України встановлено презумпцію призначення більш м`якого покарання, якщо не встановлено, що воно не є достатнім для досягнення мети покарання.

Закон наділяє суд дискреційними повноваженнями визначати, чи знижують встановлені під час судового розгляду обставини ступінь тяжкості вчиненого злочину, і призначати таке покарання, яке за видом і розміром є необхідним та достатнім для виправлення особи й попередження вчинення нових злочинів.

У справі «Бакланов проти Росії» (рішення від 9.06.2005) та у справі «Фрізен проти Росії» (рішення від 24.03.2005) ЄСПЛ зазначив, що «досягнення справедливого балансу між загальними інтересами суспільства та вимогами захисту основоположних прав особи лише тоді стає значимим, якщо встановлено, що під час відповідного втручання було дотримано принцип «законності» і воно не було свавільним». У справі «Ізмайлов проти Росії» (п.38 рішення від 16.10.2008) Суд вказав: «Для того щоб втручання вважалося пропорційним, воно має відповідати тяжкості правопорушення і не становити «особистого надмірного тягаря для особи».

Термін «явно несправедливе покарання» означає не будь-яку можливу відмінність в оцінці виду та розміру покарання, а відмінність у такій оцінці принципового характеру. Це положення вказує на істотну диспропорцію, неадекватність між визначеним судом, хоча й у межах відповідної санкції статті, видом та розміром покарання та тим видом і розміром покарання, яке б мало бути призначене, враховуючи обставини, які підлягають доказуванню, зокрема ті, що беруться до уваги при призначенні покарання.

Згідно з правовою позицією Верховного Суду, що викладена у постанові від 17.04.2018 року у справі № 298/95/16-к, зазначається, що: «…у частині 2 ст. 65 КК України встановлено презумпцію призначення більш м`якого покарання, якщо не доведено, що воно не є достатнім для досягнення мети покарання…. обов`язок доведення того, що менш суворий вид покарання або порядок його відбування є недостатнім, покладається на сторону обвинувачення…».

Згідно з роз`ясненнями, що містяться у п.1 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 24.10.2003 "Про практику призначення судами кримінального покарання» при призначенні покарання суд в кожному випадку і щодо кожного засудженого, який визнається винним у вчиненні злочину, повинен дотримуватися вимог ст. 65 КК України, а саме: враховувати характер і ступінь суспільної небезпечності вчиненого злочину, особу засудженого та обставини справи, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, оскільки саме через останні реалізується принцип законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання. Призначене судом покарання повинно бути достатнім, для виправлення засуджених і попередження здійснення ними нових злочинів".

Відповідно до ст. 19 Закону України «Про міжнародні договори України», ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» (ЄСПЛ) вказано, що стала практика Європейського суду з прав людини є частиною національного законодавства та обов`язкова до застосування судами як джерело права.

У рішенні ЄСПЛ від 21 липня 2011 року по справі «Коробов проти України» Європейський суд з прав людини вказав, що при оцінці доказів Суд, як правило, застосовує критерій доведення «поза розумним сумнівом». Проте, така доведеність може випливати зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумцій факту.

Так, у справі «Скоппола проти Італії» від 17.09.2009 року (заява № 10249/03) Європейський суд з прав людини зазначив, що складовим елементом принципу верховенства права є очікування від суду застосування до кожного злочинця такого покарання, яке законодавець вважає пропорційним.

Згідно ч.1 ст.69 КК України, за наявності кількох обставин, що пом`якшують покарання та істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого злочину, з урахуванням особи винного суд, умотивувавши своє рішення, може призначити основне покарання, нижче від найнижчої межі, встановленої в санкції статті (санкції частини статті) Особливої частини цього Кодексу, або перейти до іншого, більш м`якого виду основного покарання, не зазначеного в санкції статті (санкції частини статті) Особливої частини цього Кодексу за цей злочин. У цьому випадку суд не має права призначити покарання, нижче від найнижчої межі, встановленої для такого виду покарання в Загальній частині цього Кодексу.

Виходячи з буквального змісту даної норми, як підставою для призначення більш м`якого покарання в ч.1 ст.69 КК вказується на дві групи чинників, які певним чином характеризують вчинений злочин і особу винного: а) наявність декількох обставин, що пом`якшують покарання та істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого злочину; б) дані, що характеризують особу винного.

При цьому обставини, що пом`якшують покарання, як одна з підстав застосування статті 69 КК України, повинні мати певні кількісні та якісні характеристики. А відомості про особу винних, як самостійна підстава призначення більш м`якого покарання повинні оцінюватися судом в першу чергу з точки зору можливості досягнення таким (більш м`яким) покаранням тих цілей, які сформульовані в частині 2 статті 50 КК України.

Призначення більш м`якого покарання, ніж передбачено законом, можливе лише за наявністю двох розглянутих підстав застосування статті 69 КК України в їх єдності і сукупності.

Відповідно до пункту 8 постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 24 жовтня 2003 року «Про практику призначення судами кримінального покарання», покарання, призначене судом із застосуванням ст.69 КК України, не може бути нижче мінімальної межі відповідного виду покарання, встановленого в Загальній частині КК, тобто менше, ніж один рік позбавлення або обмеження волі, шість місяців виправних робіт, один місяць арешту і т.д. З підстав, зазначених у ч.1 ст.69 КК України, суд може не призначати додаткове покарання, передбачене санкцією статті (санкцією частини сатті) Особливої частини КК як обов`язкове.

Призначення основного покарання нижче від найнижчої межі припускає, що суд призначає той самий вид (а в альтернативній санкції - один із тих видів) основного покарання, який передбачений у санкції статті (санкції частини статті) Особливої частини КК, але при цьому виходить за мінімальну його межу, тобто за той мінімум, який встановлений для цього виду покарання в санкції.

Законодавець надав дискреційні повноваження судам у визначенні можливості звільнення від покарання з випробуванням.

Відповідно до ст. 75 КК України при вирішенні питання, чи є можливим виправлення засудженого без реального відбування покарання, суду необхідно обов`язково врахувати дані, які характеризують особу винного, а при позитивній відповіді навести переконливі аргументи, що ґрунтуються на конкретних обставинах справи.

Вирішуючи питання, про можливість виправлення обвинуваченого без ізоляції від суспільства та звільнення його від відбуття покарання з випробуванням на підставі ст. 75 КК України, суд виходив з наступних мотивів, а саме суд звертає увагу, що в обвинувальному акті пом`якшуючих обставин не вказано, однак в ході розгляду справи, було встановлено щире каяття обвинуваченого, чітки та послідовні покази, надані ним в ході судового розгляду, добровільне відшкодування шкоди, заподіяної потерпілим, згідно характеристики від 14.11.2019 року за підписом директора агентства нерухомості «Мрія» ОСОБА_13 вбачається, що ОСОБА_4 проходив стажування на посаді ріелтора у період з 1.10.2018 року по січень 2019 року. За час стажування зарекомендував себе з позитивної сторони. Також слід врахувати наявність важкої хвороби обвинуваченого (епілепсія), яка потребує постійного медичного лікування підтримуючої терапії та нагляду спеціалізованим лікарем, поведінку обвинуваченого, а також те, що даний злочин ним вчинено вперше. Суд також враховує факт тривалого перебування обвинуваченого ОСОБА_4 під вартою під час досудового та частково судового слідства та оцінює його позитивну поведінку після зміни запобіжного заходу з тримання під варти на цілодобовий домашній арешт, який він не порушував.

Суд враховує також і поведінку обвинуваченого ОСОБА_4 після скоєння злочину і вважає, що його поведінка свідчить про те, що ОСОБА_4 вживає заходи щодо свого виправлення, тому суд вважає, що ці обставини істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого злочину.

Враховуючи наявність декількох обставин, що пом`якшують покарання та істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого злочину, а саме те, що обвинувачений ОСОБА_4 в повному обсязі визнав свою провину і щиро кається у вчиненому, молодого віку, характеристику обвинуваченого, стан здоров`я, повного відшкодування збитків, суд приходить до висновку про необхідність та достатність призначення ОСОБА_4 покарання у виді позбавлення волі та вважає можливим призначити йому покарання з урахуванням ст.69 КК України та застосувати положення ст.75 КК України з встановленням іспитового терміну, оскільки саме це покарання, на переконання суду, найбільше відповідатиме меті його призначення відповідно до ст.50 КК України.

Крім вищезазначених характеризуючих даних, застосовуючи ст.. 75 КК України, суд також враховує, що потерпілі претензій морального та матеріального характеру до обвинуваченого ОСОБА_4 не мають, в матеріалах кримінального провадження відсутні цивільні позови.

При цьому на ОСОБА_4 необхідно покласти обов`язки визначені ст. 76 КК України.

На переконання суду призначення обвинуваченому ОСОБА_4 такого покарання буде справедливим, співрозмірним і достатнім для його виправлення, кари та запобігання вчинення нових злочинів як самим обвинуваченим, так і іншими особами, а також буде відповідати таким принципам Європейської конвенції з захисту прав людини і основоположних свобод як пропорційність обмеження прав людини, легітимна мета та невідворотність покарання.

Речові докази по справі вирішити у відповідності до вимог ч. 9 ст. 100, ч. 2 ст. 124 КПК України.

Цивільний позов не заявлений.

Керуючись ст.ст. 368, 370, 374, 376, 377 КПК України, суд -

У Х В А Л И В :

ОСОБА_4 визнати винуватим у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 187 КК України, та призначити покарання, з урахуванням положень ст. 69 КК України, у вигляді 5 (п`яти) років позбавлення волі без конфіскації майна.

На підставі ст.75 КК України, звільнити засудженого ОСОБА_4 від відбування призначеного покарання, якщо він протягом іспитового строку тривалістю 3 три роки не вчинить нового злочину та виконає покладені на нього обов`язки.

Відповідно до ст.76 КК України покласти на ОСОБА_4 наступні обов`язки на період іспитового строку: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації, повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання, не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Запобіжний захід ОСОБА_4 у вигляді домашнього арешту скасувати.

Речові докази: диск формату DVD R( а.с.40) залишити в матеріалах кримінального провадження.

- Палка - ніж у спеціальному пакеті «НАЦІОНАЛЬНА ПОЛІЦІЯ УКРАЇНИ» ЕХР0311695, ніж та перцевий балончик у спеціальному пакеті «НАЦІОНАЛЬНА ПОЛІЦІЯ УКРАЇНИ» ЕХР0226543, змив речовини бурого кольору (справа), змив речовини бурого кольору (зліва), контрольний змив (справа), контрольний змив

ліва) в чотирьох паперових конвертах «НАЦІОНАЛЬНА ПОЛІЦІЯ УКРАЇНИ ГОЛОВНЕ СЛІДЧЕ УКПРАВЛІННЯ», шапку чорного кольору в спеціальному пакеті «НАЦІОНАЛЬНА ПОЛІЦІЯ УКРАЇНИ» ЕХР0311696 (а.с. 44-45) знищити.

На вирок суду може бути подана апеляція до Рівненського апеляційного суду протягом 30 днів моменту проголошення вироку через Рівненський міський суд.

Згідно ст. 376 ч 6 КПК України копія вироку вручається негайно після його проголошення засудженому та прокурору.

Суддя Рівненського міського суду ОСОБА_1