27.07.23 Справа № 469/223/22
1-кп/469/125/23
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
27 липня 2023 року смт.Березанка
Березанський районний суд Миколаївської області у складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,
сторони кримінального провадження та інші учасники судового провадження:
обвинувачений ОСОБА_5 (у режимі відеоконференції),
ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Василівка Миколаївського (Березанського) району Миколаївської області, зареєстроване місце проживання АДРЕСА_1 , проживає по АДРЕСА_2 , громадянина України, освіта загальна середня, інвалідності не має, перебуває у фактичних шлюбних відносинах, на утриманні 3 неповнолітніх дітей, військовослужбовця, відповідно до ст.89 КК України не судимого,
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 185 КК України, -
в с т а н о в и в:
ОСОБА_5 обвинувачується у тому, що він 31 грудня 2021 року приблизно о 13.05 год. умисно, таємно, шляхом вільного доступу викрав з каналізаційного люку, який знаходиться перед територією домоволодіння по АДРЕСА_2 , металеве кільце під кришку каналізаційного люку вартістю 225 грн. та пожежний гідрант моделі "Н-1,00" вартістю 1566,67 грн., та переніс їх до території домоволодіння за адресою АДРЕСА_3 , тим самим розпорядився викраденим майном на власний розсуд та спричинив КП "Березань" Березанської селищної ради матеріальну шкоду у розмірі 1791,67 грн.
Стороною обвинувачення дії ОСОБА_5 кваліфіковано за ч.1 ст.185 КК України як крадіжка, тобто таємне викрадення чужого майна.
Представник потерпілого - директор КП "Березань" ОСОБА_6 надав до суду заяви про закриття кримінального провадження у зв"язку з примиренням з обвинуваченим та про розгляд справи за його відсутності у зв"язку із зайнятістю на роботі, у судове засідання не з"явився, про час та місце судового розгляду неодноразово повідомлявся судом.
Учасники судового розгляду проти проведення судового засідання без участі представника потерпілого не заперечували, тому з врахуванням викладеного вище судом постановлено ухвалу про розгляд справи за відсутності вказаної особи.
Захисник та обвинувачений наполягали на задоволенні клопотання представника потерпілого; захисник посилалась на те, що відповідно до Конституції України ОСОБА_5 є несудимим, так як вироки щодо нього у інших кримінальних провадженнях, що розглядаються судами, відсутні.
Прокурор проти закриття кримінального провадження та звільнення обвинуваченого від кримінальної відповідальності на підставі ст.46 КК України заперечував, посилаючись на те, що ОСОБА_5 притягається до кримінальної відповідальності у інших кримінальних провадженнях, які розглядаються судом.
Згідно з частиною першою статті 285 КПК України, особа звільняється від кримінальної відповідальності у випадках, передбачених законом України про кримінальну відповідальність.
Згідно з частиною третьою статті 288 КПК України, суд своєю ухвалою закриває кримінальне провадження та звільняє підозрюваного, обвинуваченого від кримінальної відповідальності у випадку встановлення підстав, передбачених законом України про кримінальну відповідальність.
Відповідно до п.1 ч.2 ст.284, абз.2 ч.7 ст.284 КПК України у разі звільнення обвинуваченого від кримінальної відповідальності кримінальне провадження підлягає закриттю судом.
На підставі ст. 46 КК України особа, яка вперше вчинила кримінальний проступок або необережний нетяжкий злочин, крім корупційних кримінальних правопорушень, кримінальних правопорушень, пов`язаних з корупцією, порушень правил безпеки дорожнього руху або експлуатації транспорту особами, які керували транспортними засобами у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебували під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, звільняється від кримінальної відповідальності, якщо вона примирилася з потерпілим та відшкодувала завдані нею збитки або усунула заподіяну шкоду.
Кримінальне правопорушення, передбачене ч.1 ст.185 КК України, відповідно до ст.12 КК України є кримінальним проступком.
Обвинувачений примирився з потерпілим, що підтверджено заявою представника потерпілого.
Як вбачається з обвинувального акта, ОСОБА_5 звільнений з місць відбування покарання - Ольшанської ВК(№53) умовно-достроково 17 лютого 2014 року, покарання відбував за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.185 КК України, тобто тяжкого злочину.
Відповідно до п.8 ч.1 ст.89 КК України такими, що не мають судимості, вважаються особи, засуджені до позбавлення волі або основного покарання у виді штрафу за тяжкий злочин, якщо вони протягом шести років з дня відбуття покарання (основного та додаткового) не вчинять нового кримінального правопорушення.
За обвинувальним актом датою вчинення кримінального правопорушення є 31 грудня 2021 року, тобто між вказаною датою та датою відбуття покарання ОСОБА_5 пройшло більше шести років.
На підставі ч.5 ст.90 КК України, якщо особа, що відбула покарання, до закінчення строку погашення судимості знову вчинить кримінальне правопорушення, перебіг строку погашення судимості переривається і обчислюється заново. У цих випадках строки погашення судимості обчислюються окремо за кожне кримінальне правопорушення після фактичного відбуття покарання (основного та додаткового) за останнє кримінальне правопорушення.
На підставі ч.1 статті 62 Конституції України особа вважається невинуватою у вчиненні злочину і не може бути піддана кримінальному покаранню, доки її вину не буде доведено в законному порядку і встановлено обвинувальним вироком суду.
Разом з тим, обвинувальні вироки у вказаних провадженнях судами на час розгляду справи не постановлені, а тому на підставі ч.1 ст.62 Конституції України факт вчинення ОСОБА_5 інших кримінальних правопорушень є недоведеним.
Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлено.
За змістом обвинувального акта, спричинена кримінальним правопорушенням шкода на загальну суму 1791,67 грн. на час складення обвинувального акта не відшкодована; речові докази, якими є викрадене майно, зберігається у кімнаті речових доказів відділення поліції № 8 Миколаївського РУП ГУНП в Миколаївській області.
З реєстру матеріалів досудового розслідування вбачається, що вказане у обвинувальному акті викрадене майно визнане речовими доказами постановою слідчого від 05 січня 2022 року та того ж дня передане на зберігання за квитанцією.
Відомості про виконання стороною обвинувачення вимог ч.1 ст.100 КПК України, за якими речовий доказ, який був наданий стороні кримінального провадження або нею вилучений, повинен бути якнайшвидше повернутий володільцю, крім випадків, передбачених статтями 160-166, 170-174 цього Кодексу, у матеріалах справи відсутній.
Враховуючи позицію потерпілого про можливість закриття кримінального провадження за примиренням з обвинуваченим, відсутність цивільного позову, а також що викрадене майно протягом усього часу досудового розслідування та судового розгляду зберігається стороною обвинувачення та потерпілий за їх поверненням не звертався, суд вважає, що зазначені обставини свідчать про фактичне усунення заподіяної викраденням майна шкоди.
За таких обставин суд приходить до висновку про наявність підстав для звільнення обвинуваченого від кримінальної відповідальності на підставі ст.46 КК України у зв"язку з примиренням обвинуваченного з потерпілим та для закриття кримінального провадження.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 284-286, 288, 314, 372 КПК України, суд-
п о с т а н о в и в :
На ухвалу про закриття кримінального провадження може бути подана апеляційна скарга до Миколаївського апеляційного суду протягом семи днів з дня її проголошення через Березанський районний суд Миколаївської області.
Ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.
Суддя: