Справа № 183/7525/23
№ 1-кс/183/2123/23

У Х В А Л А
26 червня 2023 року Слідчий суддя Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області ОСОБА_1 , за участю секретаря судових засідань ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання старшого слідчого-криміналіста Другого слідчого відділу (з дислокацією у м. Сєвєродонецьку) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м. Краматорську ОСОБА_3 , про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, стосовно:
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Лисичанськ Луганської області, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживає за адерсою: АДРЕСА_2 , громадянина України,
підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 111 КК України,
за участю прокурора ОСОБА_5 ,
захисника ОСОБА_6 , -
22 червня 2023 року старший слідчий-криміналіст Другого слідчого відділу (з дислокацією у м. Сєвєродонецьку) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Краматорську, ОСОБА_3 звернувся до Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області з клопотанням про обрання запобіжного заходу стосовно ОСОБА_4 , підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 111 КК України.
Органом досудового розслідування встановлено, що наказом т.в.о. начальника Головного управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій у Луганській області № 102 від 31.03.2022 ОСОБА_4 призначено на посаду головного інспектора відділу запобігання надзвичайним ситуаціям Сєвєродонецького районного управління Головного управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій у Луганській області (далі ГУ ДСНС України у Луганській області).
Відповідно до ч. 1 ст. 2 Закону України «Про державний захист працівників суду і правоохоронних органів» правоохоронні органи - це органи прокуратури, Національної поліції, служби безпеки, Військової служби правопорядку у Збройних Силах України, Національне антикорупційне бюро України, органи охорони державного кордону, Бюро економічної безпеки України, органи і установи виконання покарань, слідчі ізолятори, органи державного фінансового контролю, рибоохорони, державної лісової охорони, інші органи, які здійснюють правозастосовні або правоохоронні функції.
Відповідно до постанови Кабінету міністрів України від 16 грудня 2015 року №1052 «Про затвердження Положення про Державну службу України з надзвичайних ситуацій» (далі за текстом Положення) ДСНС є центральним органом виконавчої влади, діяльність якого спрямовується і координується Кабінетом Міністрів України через Міністра внутрішніх справ і який реалізує державну політику у сфері цивільного захисту, захисту населення і територій від надзвичайних ситуацій та запобігання їх виникненню, ліквідації наслідків надзвичайних ситуацій, рятувальної справи, гасіння пожеж, пожежної та техногенної безпеки, діяльності аварійно-рятувальних служб, а також гідрометеорологічної діяльності.
Відповідно до п. 3 Положення основними завданнями ДСНС є реалізація державної політики у сфері цивільного захисту, захисту населення і територій від надзвичайних ситуацій (далі за текстом НС), запобігання їх виникненню, ліквідації наслідків НС, рятувальної справи, гасіння пожеж, пожежної та техногенної безпеки, діяльності аварійно-рятувальних служб, а також гідрометеорологічної діяльності; здійснення державного нагляду (контролю) за додержанням і виконанням вимог законодавства у сфері цивільного захисту, пожежної та техногенної безпеки, діяльності аварійно-рятувальних служб.
Таким чином, головний інспектор відділу запобігання надзвичайним Сєвєродонецького районного управління ГУ ДСНС у Луганській області майор служби цивільного захисту ОСОБА_4 здійснює правозастосовні функції та є працівником правоохоронного органу.
Згідно зі ст. 17 Конституції України захист суверенітету і територіальної цілісності України, забезпечення її економічної та інформаційної безпеки є найважливішими функціями держави, справою всього Українського народу.
Водночас ОСОБА_4 в умовах, коли Український народ героїчно протистоїть російському агресору, на порушення вимог ст.ст. 1, 2, 17 Конституції України зрадив українській державі та всьому Українському народові, вчинивши злочин проти основ національної безпеки України за таких обставин.
24.02.2022 на виконання наказів вищого військового керівництва військовослужбовці збройних сил ворога України - російської федерації (далі зс рф), шляхом збройної агресії із застосуванням зброї, військової техніки та артилерії, з нанесенням ракетних та авіаційно-бомбових ударів по військовій та цивільній інфраструктурі, незаконно вторглась на територію Україну через державні кордони України в Київській, Луганській, Донецькій, Харківській, Житомирській, Чернігівській, Сумській, Херсонській, Запорізькій, Миколаївській, інших областях і здійснили широкомасштабний збройний напад на державні органи влади, органи місцевого самоврядування, підприємства, установи, організації, військові частини, інші об`єкти військової та цивільної адміністрації, які мають важливе народногосподарське чи оборонне значення, після чого внаслідок широкомасштабного збройного нападу здійснили військову окупацію частин вказаних територій України, в тому числі території м. Лисичанська Луганської області, яка фактично захоплена та тимчасово окупована з березня 2022 року.
24.02.2022 Указом Президента України № 64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні», у зв`язку з військовою агресією рф проти України, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до пункту 20 частини першої статті 106 Конституції України, Закону України «Про правовий режим воєнного стану» введено воєнний стан на всій території України з 05 години 30 хвилин 24.02.2022 строком на 30 діб, в подальшому дію якого продовжено по 19.02.2023 шляхом прийняття 15.03.2022, 21.04.2022, 22.05.2022, 15.08.2022, 16.11.2022 Верховною Радою України відповідних Законів на підставі Указів Президента України № 133/2022 від 14.03.2022, № 259/2022, № 341/2022 від 17.05.2022, № 573/2022 від 12.08.2022, № 757/2022 від 07.11.2022.
Так, приблизно з середени липня 2022 (більш точні дата та час час під час досудового розслідування не встановлені) ОСОБА_4 , перебуваючи на території м. Лисичанська Луганської області, тобто території України, яка з 03.07.2022 тимчасово окупована зс країни-агресора рф, будучи громадянином України та працівником правоохоронного органу головним інспектором відділу запобігання надзвичайним ситуаціям Сєвєродонецького районного управління ГУ ДСНС у Луганській області, діючи умисно, усвідомлюючи протиправність своїх дій, добровільно надав згоду представникам країни-агресора рф на свій безперешкодний вступ до незаконно створеного структурного підрозділу «міністерства надзвичайних ситуацій лнр» (далі - «мнс лнр») окупаційної адміністрації рф, а саме до так званої «лисичанської державної пожежної служби охорони мнс лнр» («лиичанський дпсо мнс лнр»), та розпочав свою «службу» у вказаному структурному підрозділі на посаді «головного інспектора», перейшовши таким чином на бік ворога, усвідомлюючи при цьому те, що в період триваючого збройного конфлікту, в умовах воєнного стану, вказане шкодить суверенітетові, територіальній цілісності та недоторканності, обороноздатності, державній, економічній та інформаційній безпеці України, тобто таким чином вчинив державну зраду.
Тобто, ОСОБА_4 вчинив державну зраду шляхом переходу на бік ворога в період збройного конфлікту, в умовах воєнного стану, усвідомлюючи при цьому те, що в період триваючого збройного конфлікту, в умовах воєнного стану, вказане шкодить суверенітетові, територіальній цілісності та недоторканості, обороноздатності, державній, економічній та інформаційній безпеці України.
Таким чином, ОСОБА_4 підозрюється у вчиненні державної зради, а саме діянні, умисно вчиненому громадянином України на шкоду суверенітетові, територіальній цілісності та недоторканності, обороноздатності, державній, економічній та інформаційній безпеці України шляхом переходу на бік ворога в період збройного конфлікту в умовах воєнного стану, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 111 КК України.
Жодного разу у призначений час громадянин України ОСОБА_4 у призначене місце не з`явився, про неможливість та причини неприбуття не повідомив.
Таким чином, слідчий наполягає на тому, що 25.05.2023 року у вказаному кримінальному провадженні ОСОБА_4 набув статусу підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 111 КК України, тобто у вчиненні державної зради, а саме діянні, умисно вчиненому громадянином України на шкоду суверенітетові, територіальній цілісності та недоторканості, обороноздатності, державній, економічній та інформаційній безпеці України шляхом переходу на бік ворога в період збройного конфлікту в умовах воєнного стану.
Постановою слідчого, на підставі ст. 281 КПК України, підозрюваного ОСОБА_4 оголошено в розшук.
Отже, у клопотанні слідчий зауважує на те, що стороною обвинувачення дотримано вимогу розумної підозри, оскільки наявні на цей час докази у кримінальному провадженні свідчать про об`єктивний зв`язок підозрюваного ОСОБА_4 із вчиненням кримінального правопорушення, тобто виправдовують необхідність подальшого розслідування у цьому провадженні з метою дотримання імперативних завдань кримінального провадження, визначених ст. 2 КПК України.
Крім того, ході досудового розслідування встановлені ризики, передбачені пунктами 1, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України.
Так, у клопотанні слідчий посилається на наявність ризику, передбаченого п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України, про що свідчать такі обставини:
тяжкість покарання, що загрожує ОСОБА_4 в разі визнання його винуватим у кримінальному правопорушенні, в якому він підозрюється (відповідно до ст. 12 КК України вказаний злочин відноситься до категорії особливо тяжких злочинів та санкція ч. 2 ст. 111 КК України передбачає покарання у вигляді позбавлення волі на строк п`ятнадцять років або довічним позбавленням волі, з конфіскацію майна);
вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним кримінального правопорушення проти основ національної безпеки України;
неприбуття на виклик до слідчого три рази поспіль (30.05.2023, 31.05.2023, 01.06.2023) та не повідомлення органу досудового розслідування та Луганську обласну прокуратуру про причини та неможливість прибути, що свідчить про те, що підозрюваний на цей час вже переховується від органу досудового розслідування;
спосіб вчинення злочину вчинення його умисно, під час воєнного стану, що має негативні наслідки для всієї територіальної громади та України в цілому, знаходиться на окупованій території, співпрацюючи з окупаційною адміністрацією країни-агресора РФ, що з великою часткою ймовірності спонукатиме його до втечі у разі обрання більш м`якого запобіжного заходу.
Про наявність ризику, передбаченого п. 5 ч. 1 ст.177 КПК України, а саме продовження кримінального правопорушення, у якому він підозрюється, або вчинити інше кримінальне правопорушення свідчить:
тимчасова окупація території України, а саме територія м. Лисичанська Сєвєродонецького району Луганської області, на якій створений незаконний «правоохоронний» орган, в якому підозрюваний почав «службу», що дає йому можливість продовжувати працювати, унеможливлює реальне відбування покарання, яке може бути призначене у разі його засудження за цей злочин, а також вчиненню інших злочинів;
поведінка підозрюваного, який своїми діями демонструє підтримку прийняття рішення країни-агресора російської федерацією від 24.02.2022 щодо проведення на території суверенної держави України, так званої «спеціальної воєнної операції», підтримав дії країни-агресора рф та незаконних збройних формувань, так званої «лнр», спрямовані на захоплення території України, вступивши та розпочавши свою «службу» у незаконно створеному структурному підрозділі окупаційної адміністрації рф;
Всі ці обставини в своїй сукупності свідчать про те, що перебуваючи без запобіжного заходу, підозрюваний ОСОБА_4 зможе продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, або вчинити інше кримінальне правопорушення проти основ національної безпеки України.
Слідчий посилається на вимоги ч. 6 ст. 176 КПК України, якою передбачено, що під час дії воєнного стану до осіб, які підозрюються або обвинувачуються у вчиненні злочинів, передбачених статтями 109-114-1, 258-258-5, 260, 261, 437-442 Кримінального кодексу України, за наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, застосовується запобіжний захід, визначений пунктом 5 частини першої цієї статті.
Між тим, згідно з п. 5 ч. 1 ст. 176 КПК України запобіжні заходи у вигляді особистого зобов`язання, особистої поруки, домашнього арешту, застави не можуть бути застосовані до осіб, які підозрюються або обвинувачуються у вчиненні злочинів, передбачених статтями 109-114-1, 258-258-5, 260, 261КК України.
У зв`язку з тим, що ОСОБА_4 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 111 КК України, до нього може бути застосований виключно запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.
Отже, слідчий просить обрати ОСОБА_4 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою без визначення розміру застави та, на підставі ч. 6 ст. 193 КПК України, розглянути питання про застосування обраного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою після затримання особи і не пізніш як через сорок вісім годин з часу її доставки до місця кримінального провадження.
В судовому засіданні прокурор заявлене клопотання підтримав, посилався на підстави звернення, які викладені в клопотанні, зазначивши, що клопотання вмотивоване, обґрунтоване та підлягає задоволенню.
Захисник підозрюваного в судовому засіданні заперечувала проти задоволення клопотання, мотивуючи тим, що стороною обвинувачення не встановлено мотивів вчинення її підзахисним злочину, як і достеменно не встановлене фактичне місцеперебування підозрюваного, який міг вчинити діяння під тиском незаконних збройних формувань рф.
Заслухавши думку учасників судового розгляду, перевіривши матеріали клопотання, дослідивши долучені до клопотання докази, слідчий суддя приходить до наступних висновків.
Згідно з ч. 1 ст. 176 КПК України запобіжними заходами є: особисте зобов`язання; особиста порука; застава; домашній арешт; тримання під вартою.
Відповідно до ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання ризикам визначеним положенням цієї статті.
Відповідно до ч. 2 ст.177 КПК України підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави вважати, що підозрюваний може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.
Наявність обґрунтованої підозри ОСОБА_7 у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 111 КК України, підтверджується зібраними наступними доказами:
-матеріалами 3 управління (з дислокацією у м. Сєвєродонецьку) ГУ СБУ в Донецькій та Луганській областях;
-відомостями ГУ ДСНС у Луганській області щодо призначення ОСОБА_4 наказом начальника ГУ ДСНС у Луганській області № 102 від 31.03.2022 на посаду головного інспектора відділу запобігання надзвичайним ситуаціям Сєвєродонецького районного управління ГУ ДСНС у Луганській області;
-відомостями щодо видання паспорта громадянина України ОСОБА_4 ;
-протоколом допиту свідка ОСОБА_8 від 18.01.2023;
-протоколом допиту свідка ОСОБА_9 від 19.01.2023,
-протоколом допиту свідка ОСОБА_10 від 23.01.2023;
-протоколами пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 18.01.2023, 19.01.2023, 23.01.2023 за участю свідків ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 ;
-протоколами огляду відеозапису від 18.01.2023, в ході яких за участю свідків ОСОБА_8 , ОСОБА_9 . ОСОБА_10 оглянуто опубліковану в мережі Інтернет публічну інформацію публікації від 18.07.2022 Інтернер-ресурса - «Telegram» (який дозволяє обмінюватися текстовими, голосовими та відеоповідомленнями, наліпками та фотографіями, файлами багатьох форматів та має функції відео- і аудіодзвінків, організації відеконференцій у групах і каналах) за посиланням ІНФОРМАЦІЯ_4 , під назвою мовою оригіналу « ІНФОРМАЦІЯ_5 », та відповідно до яких свідки впізнали на опублікованому відеозаписі та показали на особу ОСОБА_4 , який зрадивши присязі з початку липня 2022 року, перебуваючи в період збройного конфлікту та в умовах воєнного стану на тимчасово окупованій території м. Лисичанська Луганської області, вступив та здійснює «службу» в одному з незаконно створених структурних підрозділах так званого «правоохоронного органу - мнс лнр» окупаційної адміністрації країни-агресора рф;
-протоколом огляду від 07.02.2023 публікацій ІНФОРМАЦІЯ_6 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , з додатками (Указами Президента України) відповідно до яких підтверджено факт введення, дії та продовження на території України з 24.02.2022 воєнного стану;
-протоколом огляду від 07.02.2023 публікацій Інтернер-ресурсів Єдиного веб-порталу органів виконавчої влади Кабінету Міністрів України за посиланням ІНФОРМАЦІЯ_8 , Міністерства з питань реінтеграції тимчасово окупованих територій України (скорочено Мінреінтеграції) за посиланням ІНФОРМАЦІЯ_9 , відповідно до якого підтверджено та визначено Перелік тимчасово окупованих територій Луганської області, зокрема, Лисичанської міської територіальної громади Сєвєродонецького району, внаслідок військових дій країни-агресора рф, а також інші матеріали кримінального провадження.
Статтею 178 КПК України визначено обов`язок суду, на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів, оцінити в сукупності всі обставини вчинення підозрюваним кримінального правопорушення та особу підозрюваного.
Статтею 183 КПК України визначено, що тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177цього Кодексу, крім випадків, передбачених частиною п`ятою статті 176 цього Кодексу.
Суду доведено, що існують ризики, передбачені п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме ризик переховуватись від органів досудового розслідування та/або суду, про що свідчать такі обставини:
тяжкість покарання, що загрожує ОСОБА_4 в разі визнання його винуватим у кримінальному правопорушенні, в якому він підозрюється (відповідно до ст. 12 КК України вказаний злочин відноситься до категорії особливо тяжких злочинів та санкція ч. 2 ст. 111 КК України передбачає покарання у вигляді позбавлення волі на строк п`ятнадцять років або довічним позбавленням волі, з конфіскацію майна);
вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним кримінального правопорушення проти основ національної безпеки України;
неприбуття на виклик до слідчого три рази поспіль (30.05.2023, 31.05.2023, 01.06.2023) та не повідомлення органу досудового розслідування та Луганську обласну прокуратуру про причини та неможливість прибути, що свідчить про те, що підозрюваний на цей час вже переховується від органу досудового розслідування;
спосіб вчинення злочину вчинення його умисно, під час воєнного стану, що має негативні наслідки для всієї територіальної громади та України в цілому, знаходиться на окупованій території, співпрацюючи з окупаційною адміністрацією країни-агресора РФ, що з великою часткою ймовірності спонукатиме його до втечі у разі обрання більш м`якого запобіжного заходу.
Про наявність ризику, передбаченого п. 5 ч. 1 ст.177 КПК України, а саме продовження кримінального правопорушення, у якому він підозрюється, або вчинити інше кримінальне правопорушення свідчить:
-тимчасова окупація території України, а саме територія м. Лисичанська Сєвєродонецького району Луганської області, на якій створений незаконний «правоохоронний» орган, в якому підозрюваний почав «службу», що дає йому можливість продовжувати працювати, унеможливлює реальне відбування покарання, яке може бути призначене у разі його засудження за цей злочин, а також вчиненню інших злочинів;
-поведінка підозрюваного, який своїми діями демонструє підтримку прийняття рішення країни-агресора російської федерацією від 24.02.2022 щодо проведення на території суверенної держави України, так званої «спеціальної воєнної операції», підтримав дії країни-агресора рф та незаконних збройних формувань, так званої «лнр», спрямовані на захоплення території України, вступивши та розпочавши свою «службу» у незаконно створеному структурному підрозділі окупаційної адміністрації рф.
Крім того, відповідно до ч. 6 ст. 176 КПК України під час дії воєнного стану до осіб, які підозрюються або обвинувачуються у вчиненні злочинів, передбачених статтями 109-114-1, 258-258-5, 260, 261, 437-442 Кримінального кодексу України, за наявності ризиків, зазначених у статті 177цього Кодексу, застосовується запобіжний захід, визначений пунктом 5 частини першої цієї статті.
Згідно з п. 5 ч. 1 ст. 176 КПК України запобіжні заходи у вигляді особистого зобов`язання, особистої поруки, домашнього арешту, застави не можуть бути застосовані до осіб, які підозрюються або обвинувачуються у вчиненні злочинів, передбачених статтями 109-114-1, 258-258-5, 260, 261КК України.
У зв`язку з тим, що ОСОБА_4 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 111 КК України, до нього може бути застосований виключно запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.
Згідно з абз. 7 ч. 4 ст. 183 КК України, при обранні запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно підозрюваного, обвинуваченого, який оголошений у міжнародний розшук, та/або який виїхав, та/або перебуває на тимчасово окупованій території України, території держави, визнаної Верховною Радою України державою-агресором, розмір застави не визначається.
Відповідно до абз. 7 ч. 4 ст. 183 КПК України, при обранні запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно підозрюваного, обвинуваченого, який оголошений у міжнародний розшук, та/або який виїхав, та/або перебуває на тимчасово окупованій території України, території держави, визнаної Верховною Радою України державою-агресором, розмір застави не визначається.
Згідно з наказом Міністерства з питань реінтеграції тимчасово окупованих територій України № 75 від 25.04.2022 визначено перелік територіальних громад, що розташовані в районі проведення воєнних (бойових) дій або які перебувають в тимчасовій окупації, оточенні (блокуванні) (далі Перелік до наказу).
Відповідно до вказаного Переліку до наказу, Лисичанська територіальна громада Сєвєродонецького району Луганській області, перебуває під тимчасовою окупацією та оточенні (блокуванні) з боку рф та незаконного збройного формування, так званого «лнр».
Той факт, що підозрюваний ОСОБА_4 перебуває на тимчасово окупованій території України підтверджується:
-матеріалами 3 управління (з дислокацією у м. Сєвєродонецьку) ГУ СБУ в Донецькій та Луганській областях;
-показами свідків, які пояснили, що особисто знають ОСОБА_4 оскільки, здійснювали разом службу та який з березня-квітня 2022 року свідки разом із іншим особовим складом у зв`язку із широкомасштабним вторгненням та збройною агресією зс країни-агресора рф на території Луганської евакуювався до Дніпропетровської області для продовження служби. Водночас, ОСОБА_4 до місця дислокації у Дніпропетровській області на підконтрольну органам державної влади України територію не виїхав, та в умовах збройного конфлікту і воєнного стану, зрадивши присязі перейшов на бік ворога та, перебуваючи на тимчасово окупованій території м. Лисичанська Луганської області, добровільно надав згоду представникам «лнр» окупаційної влади рф на свій безперешкодний вступ та подальшу «службу» у незаконно створеному структурному підрозділі «мнс лнр».
Слід зазначити, що відповідно до п. 7 ч. 1 ст. 1-1 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» № 1207-VII від 15.04.2014 - тимчасово окупована рф територія України (тимчасово окупована територія) - це частини території України, в межах яких збройні формування рф та окупаційна адміністрація рф встановили та здійснюють фактичний контроль або в межах яких збройні формування рф встановили та здійснюють загальний контроль з метою встановлення окупаційної адміністрації рф.
Під збройними формуваннями рф Закон № 1207-VII визначає регулярні з`єднання і підрозділи, підпорядковані міністерству оборони рф, підрозділи та спеціальні формування, підпорядковані іншим силовим відомствам рф, їхні радники, інструктори та іррегулярні незаконні збройні формування, озброєні банди та групи найманців, створені, підпорядковані, керовані та фінансовані рф, а також за допомогою окупаційної адміністрації рф, яку складають її державні органи і структури, функціонально відповідальні за управління тимчасово окупованими територіями України, та підконтрольні рф самопроголошені органи, які узурпували виконання владних функцій на тимчасово окупованих територіях України (п. 7 ч. 1 ст. 1-1 Закону України № 1207-VII). Таким чином, незаконні збройні формування так званої «лнр» відносяться до збройних формувань окупаційної влади країни-агресора рф.
З липня 2022 збройні формування окупаційної влади країни-агресора рф встановили та здійснюють фактичний контроль території м. Лисичанська Луганської області, а тому вказана територія знаходиться під окупацією зс країни-агресора рф.
Частиною 6 статті 193 КПК України визначено, що слідчий суддя, суд розглядає клопотання про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та може обрати такий запобіжний захід за відсутності підозрюваного, обвинуваченого лише у разі доведення прокурором наявності підстав, передбачених статтею 177 цього Кодексу, а також наявності достатніх підстав вважати, що підозрюваний, обвинувачений виїхав та/або перебуває на тимчасово окупованій території України, території держави, визнаної Верховною Радою України державою-агресором, та/або оголошений у міжнародний розшук. У такому разі після затримання особи і не пізніш як через сорок вісім годин з часу її доставки до місця кримінального провадження слідчий суддя, суд за участю підозрюваного, обвинуваченого розглядає питання про застосування обраного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою або його зміну на більш м`який запобіжний захід, про що постановляє ухвалу.
Враховуючи особу підозрюваного, наявність обґрунтованої підозри у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 111 КК України, наявність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, а також наявності достатніх підстав вважати, що підозрюваний перебуває на тимчасово окупованій території України, слідчий суддя приходить до переконання, про наявність підстав для обрання підозрюваному ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, без визначення застави.
Керуючись ст. ст. 176-178, 181, 182, 194, 371, 372, 376 КПК України, слідчий суддя,-
п о с т а н о в и в :
Клопотання старшого слідчого-криміналіста Другого слідчого відділу (з дислокацією у м. Сєвєродонецьку) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м. Краматорську ОСОБА_3 , про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_4 ,-задовольнити.
Після затримання підозрюваного, не пізніше, як через сорок вісім годин з часу його доставки до місця кримінального провадження, слідчий суддя повинен розглянути за участю ОСОБА_4 питання щодо застосування обраного щодо нього запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою або його заміну на більш м`який запобіжний захід
Ухвала слідчого судді може бути оскаржена в апеляційному порядку протягом п`яти днів з дня її оголошення безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду.

Суддя ОСОБА_1