Провадження № 1-кп/947/760/23
УХВАЛА

01.06.2023 року Київський районний суд м. Одеси у складі:

Головуючого судді ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2

за участю прокурорів ОСОБА_3 , ОСОБА_4

захисника ОСОБА_5

підозрюваного ОСОБА_6

розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання про застосування примусових заходів медичного характеру у кримінальному провадженні, внесеному до ЄРДР за № 0000044 від 29.01.2021 року відносно ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця Чернігівської області, м.Щорс, громадянина України, українця, офіційно не працевлаштованого, не одруженого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , без постійного місця проживання, раніше судимого:

-11.02.2021року Київським районним судом м.Одеси за ч. 2 ст. 15, ч. 1 ст. 185 КК України до одного року обмеження волі, на підставі ст. 75 КК України звільнений з іспитовим строком 1 (один) рік,

підозрюваного у вчиненні суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України,

ВСТАНОВИВ:

29.01.2021 року о 14 годині 32 хвилин ОСОБА_6 прибув до магазину «Cropp» за адресою м. Одеса, пр. Небесної Сотні, 2, який розташований у ТРЦ «Сіті Центр», де визначив об`єктом свого злочинного посягання товар, що знаходився в торговельному залі вказаного магазину.

Реалізуючи свій злочинний умисел, спрямований на таємне викрадення чужого майна, ОСОБА_6 , діючи умисно, повторно з корисливих мотивів та з метою особистого збагачення, перебуваючи в торгівельному залі магазину «Cropp», шляхом вільного доступу, переконавшись в тому, що за його діями ніхто не спостерігає, таємно взявз полиці стелажу магазина товар, що належить магазину «Cropp», а саме: чоловічі кросівки чорного кольору з наявним на них маркуванням магазину «Cropp», артикул 5482D, вартістю 1119 гривень 20 копійок, після чого, перезувшись біля стелажу у викрадені чоловічі кросівки та залишивши свої ОСОБА_6 прослідував до касової зони, яку пройшов не розрахувавшись при цьому за викрадений товар.

Тим самим спричинивши матеріальний збиток ДП «ЛПП Україна» АТ «ЛПП» (ідентифікаційний код № 32435513) на загальну суму, яка становить 1119 гривень 20 копійок.

Таким чином, в діях ОСОБА_6 вбачаються ознаки суспільно-небезпечного діяння, яке підпадає під ознаки діяння, передбаченого Особливою частиною Кримінального кодексу України, а саме - передбаченого ч.2 ст. 185 КК України, за ознаками: таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинена повторно.

Згідно висновку амбулаторної судово-психіатричної експертизи №497, підозрюваний ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в період, який відноситься до здійснення інкримінованого йому діяння виявляв ознаки тимчасового хворобливого розладу психічної діяльності у вигляді: «Психотичного шизофреноподібного розладу, внаслідок сполученого вживання психоактивних речовин» (що відповідає діагностичним критеріям рубрики F19.50 за Міжнародною класифікацією хвороб 10 перегляду), внаслідок чого не був здатний усвідомлювати свої дії та керувати ними.

Прокурор в судовому засіданні підтримала клопотання та просила його задовольнити.

ОСОБА_6 в судовому засіданні підтвердив фактичні обставини вчинення ним таємного викрадення чужого майна, пояснив, що в період вчинення кримінального провадження не мав постійного місця проживання та скоїв крадіжку кросівок.

Захисник та підозрюваний не заперечували проти застосування відносно ОСОБА_6 примусових заходів медичного характеру у вигляді поміщення у медичний заклад із звичайним наглядом.

Представник потерпілого у судове засідання не з`явився, надал заяву про проведення судового засідання за його відсутності.

Оцінюючи зібрані у даному кримінальному провадженні докази в їх сукупності, шляхом повного і всебічного дослідження в судовому засіданні, суд приходить до наступного висновку.

Вчинення ОСОБА_6 за ознаками суспільно-небезпечного діяння, яке підпадає під ознаки діяння, передбаченого ч.2 ст.185 КК України, підтверджується сукупністю досліджених в судовому засіданні доказів, а саме:

- витягом з ЄРДР від 29.01.2021 року;

- протоколом прийняття заяви про скоєння кримінального правопорушення від 29.01.2021 року;

- протоколами огляду місця події від 29.01.2021 року та від 04.02.2021 року з фототаблицями;

- протоколами огляду предмету від 29.01.2021 року, 04.02.2021 року та 17.02.2021 року з фототаблицями;

- постановами про залучення речового доказу від 02.02.2021 року, 04.02.2021 року та від 17.02.2021 року;

- ухвалою слідчого судді Київського районного суду м.Одеси від 18.02.2021 року про надання дозволу на використання доказів;

Як вбачається з висновку судової-психіатричної експертизи №497 ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в період часу, що відноситься до скоєння кримінального правопорушення, у якому він підозрюється, ознак недоумства, іншого хворобливого стану психіки, будь - якого тимчасового розладу психічної діяльності не виявляв, страждав на хронічне психічне захворювання, у вигляді «Шизофренії параноїдної форми, епізодичний тип перебігу, змішаний тип дефекту» (що відповідає діагностичним критеріям рубрики «Р20.02» за Міжнародною класифікацією хвороб 10-го перегляду за своїм психічним станом був не здатний усвідомлювати свої дії та керувати ними.

В даний час підозрюваний ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ознак недоумства, іншого хворобливого стану психіки не виявляє, страждає на хронічне психічне захворювання, у вигляді «Шизофренії паранощіїої форми, епізодичний тип перебігу, змішаний тип дефекту» (що відповідає діагностичним критеріям рубрики «F20.02» за Міжнародною класифікацією хвороб 10- го перегляду), внаслідок свого психічного стану він не здатний усвідомлювати свої дй та керувати ними.

З урахуванням його актуального психічного стану (вираженої дезорганізації психічної діяльності), ступеню суспільної небезпечності інкримінованого суспільно- небезпечного діяння, експертна комісія рекомендує застосувати відносно ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , примусові заходи медичного характеру у вигляді госпіталізації до закладу з наданням психіатричної допомоги із звичайним наглядом (ч.3 ст.94 КК України).

За своїм психічним станом підозрюваний ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , немає протипоказань для його участі у слідчих діях, та присутності в судовому засіданні.

З огляду на викладене, оцінюючи всі зібрані по справі докази у їх сукупності, суд вважає, що в діях ОСОБА_6 містяться ознаки суспільно-небезпечного діяння, передбаченого ч.2 ст.185 КК України (таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинена повторно, у стані неосудності, оскільки, відповідно до висновку судово-психіатричної експертизи він не міг усвідомлювати значення своїх дії та керувати ними під час вчинення суспільно небезпечного діяння.

Необхідність застосування до ОСОБА_6 примусових заходів медичного характеру підтверджується висновком судової-психіатричної експертизи №497 від 24.09.2021 року дослідженого судом.

Згідно з ч.2 ст.19КК України не підлягає кримінальній відповідальності особа, яка під час вчинення суспільно небезпечного діяння, перебувала в стані неосудності, тобто не могла усвідомлювати свої дії або керувати ними внаслідок хронічного психічного захворювання, тимчасового розладу психічної діяльності, недоумства або іншого хворого стану психіки. До такої особи за рішенням суду можуть бути застосовані примусові заходи медичного характеру.

Відповідно до ст.503 КПК України кримінальне провадження щодо застосування примусових заходів медичного характеру здійснюється за наявності достатніх підстав вважати, що особа вчинила суспільно небезпечне діяння у стані неосудності.

Як передбачено ч.2 ст.513 КПК України, визнавши доведеним, що особа вчинила суспільно небезпечне діяння у стані неосудності або після вчинення кримінального правопорушення захворіла на психічну хворобу, яка виключає можливість застосування покарання, суд постановляє ухвалу про застосування примусових заходів медичного характеру.

Згідно з ч.1 ст.94КК України залежно від характеру та тяжкості захворювання, тяжкості вчиненого діяння, з урахуванням ступеня небезпечності психічно хворого для себе або інших осіб, суд може застосувати такі примусові заходи медичного характеру: надання амбулаторної психіатричної допомоги в примусовому порядку; госпіталізація до психіатричного закладу із звичайним наглядом; госпіталізація до психіатричного закладу з посиленим наглядом; госпіталізація до психіатричного закладу із суворим наглядом.

У судовому засіданні було встановлено наявність підстав, передбачених п.1, п.2, п.3, п.5 ч.1 ст. 513 КПК України та за таких обставин, відповідно до ч.2 ст. 513 КПК України, суд вважає за необхідне застосувати відносно ОСОБА_6 примусові заходи медичного характеру у вигляді госпіталізації до закладу з надання психіатричної допомоги із звичайним наглядом (п. 2 ч.1 ст. 94 КК України).

При цьому, застосовуючи до ОСОБА_6 примусові заходи медичного характеру у вигляді госпіталізації до закладу з надання психіатричної допомоги із звичайним наглядом, суд враховує положення ч.3 ст.94 КК України, відповідно до якого госпіталізація до закладу з надання психіатричної допомоги із звичайним наглядом може бути застосована судом щодо психічно хворого, який за своїм психічним станом і характером вчиненого суспільно небезпечного діяння потребує тримання у закладі з надання психіатричної допомоги і лікування у примусовому порядку.

Згідно з п.15 Постанови Пленуму Верховного Суду України №-7 від 03.06.2005року «Про практику застосування судами примусових заходів медичного характеру та примусового лікування», визначаючи відповідно до частин 3-5 ст.94 КК України тип психіатричного закладу, до якого слід госпіталізувати неосудного, необхідно виходити як з його психічного стану, так і з характеру вчиненого ним суспільно небезпечного діяння. Для об`єктивної оцінки ступеня небезпечності психічно хворого для себе або інших осіб (ч.1 ст.94 КК України) суд має спочатку з`ясувати думку експертів-психіатрів стосовно виду примусових заходів медичного характеру, які можуть бути призначені психічно хворій особі в разі визнання її неосудною, а потім, з урахуванням висновків експертів і характеру вчиненого цією особою суспільно небезпечного діяння, ухвалити рішення про вибраний ним вид примусових заходів медичного характеру (тип психіатричного закладу, який його здійснюватиме).

На підставі викладеного, суд вважає клопотання про застосування примусових заходів медичного характеру таким, що підлягає задоволенню, оскільки судом встановлено, що ОСОБА_6 вчинив суспільно небезпечне діяння у стані неосудності, що виключає можливість застосування до нього кримінального покарання, через те, що він за своїм психічним станом не міг усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними, тому суд вважає необхідним застосувати відносно ОСОБА_6 примусові заходи медичного характеру у вигляді госпіталізації до закладу з надання психіатричної допомоги із звичайним наглядом.

Підстав для застосування інших видів примусових заходів медичного характеру, передбаченихст.94 КК України, відносно Каташевцева суд не вбачає.

Питання про речові докази суд вирішує відповідно до вимог ст.100 КПК України.

Керуючись ст.ст. 92-94 КК України, ст.ст. 503, 512, 513 КПК України,

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання прокурора про застосування примусових заходів медичного характеру у кримінальному провадженні №0000044 від 29.01.2021 року відносно ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 - задовольнити.

Застосувати до ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 примусові заходи медичного характеру у вигляді госпіталізації до закладу з наданням психіатричної допомоги із звичайним наглядом.

Запобіжний захід відносно ОСОБА_6 не обирався.

Речові докази, а саме: чоловічі кросівки чорного кольору з наявним на них маркуванням магазину «Кропп», 39 розміру в середні мають тканеву етикетку з зазначенням артикулу «5482D» - вважати повернутими власнику; чоловічі ботинки чорного кольору повернути власнику; СD-R диск з відеозаписами зберігати у матеріалах кримінального провадження.

Ухвала може бути оскаржена до Одеського апеляційного суду протягом 30 днів з дня її оголошення.

Копію ухвали негайно після її проголошення вручити учасникам процесу.

Суддя ОСОБА_1