ПОЛТАВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 642/5220/21 Номер провадження 11-кп/814/259/23Головуючий у 1-й інстанції ОСОБА_1 Доповідач ап. інст. ОСОБА_2
Категорія ч.3 ст. 185 КК України
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 липня 2023 року м. Полтава

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Полтавського апеляційного суду у складі:

головуючого - ОСОБА_2 ,

суддів - ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

із секретарем - ОСОБА_5 ,

за участі прокурора - ОСОБА_6 ,

обвинуваченого - ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження № 0000245 за апеляційною скаргою захисника - адвоката ОСОБА_8 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_7 на вирок Ленінського районного суду м. Харкова від 03 листопада 2021 року,

встановила:

Цим вироком

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Харків, громадянина України, не одруженого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , неодноразово судимого, останній раз:

23.02.2017 Жовтневим районним судом м. Харків за ч.3 ст. 185, ч.2 ст. 185, ч.1 ст. 309, ч.2 ст. 309 ч.1 ст. 70, ч.1 ст. 71 КК України на 5 років 3 місяці позбавлення волі, звільненого на підставі ухвали Червонозаводського районного суду м. Харків від 15.08.2019 умовно-достроково на невідбутий термін 1 рік 5 місяців 19 днів,

засуджено за ч.3 ст.185 КК України на 3 роки позбавлення волі.

Цивільний позов ОСОБА_9 задоволено та стягнуто з ОСОБА_7 на користь ОСОБА_9 матеріальну шкоду в сумі 6890 грн, моральну шкоду в сумі 5000 грн.

Вирішено питання щодо процесуальних витрат та речових доказів.

За вироком суду ОСОБА_7 визнаний винуватим у вчиненні кримінального правопорушення за таких обставин.

27.04.2021 приблизно о 02.00 год ОСОБА_7 , умисно, повторно, таємно перелізши через паркан огородженої території домоволодіння за адресою: АДРЕСА_2 , через дверний отвір проник до недобудованого будинку, звідки викрав бездротову музичну колонку марки «JBL Charge mini 2+» (BLUETOOTH) вартістю 274 грн, яка належить потерпілому ОСОБА_9 .

Потім у вказаному домогосподарстві з сараю взяв господарську сумку, спортивну сумку чорного кольору, які належать потерпілому та які не мають для нього цінності, куди склав: музичну колонку марки «JBL Charge mini 2+» (BLUETOOTH) вартістю 274 грн, дискову електроплиту марки «Єлпром ЄПД-2300» вартістю 1442 грн, цепну електроплиту для деревини марки «Мінськ МТЗ МЦП3200» вартістю 690 грн, шуруповерт марки «Craft CAS 12 SL» вартістю 894 грн, шуруповерт марки «Craft CAS 12 SL» вартістю 894 грн, професійний лазерний рівень 5 лазерних головок марки «INTERTOOL» вартістю 438 грн, болгарку марки «Kraissmann 100 - KWS-125» вартістю 131 грн, металоріз марки «Vilmas 2100-COM-355» вартістю 2246 грн, які належать ОСОБА_9 . З місця вчинення кримінального правопорушення зник та викраденим розпорядився на власний розсуд, чим спричинив потерпілому матеріального збитку на загальну суму 6890 грн.

На вирок суду захисник подав апеляційну скаргу, у якій просить вирок суду скасувати та призначити ОСОБА_7 покарання за ч.3 ст. 185 КК України у виді 3 років позбавлення волі, на підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_7 від відбування покарання з випробуванням.

Свої апеляційні вимоги мотивував тим, що ухвалюючи вирок суд неповно врахував дані щодо обвинуваченого: наявність роботи, те, що на його утриманні перебуває мати похилого віку та малолітня дитина, мати якої померла в 2017 році, наявність постійного місця проживання, позитивну характеристику, висновок органу пробації, відповідно до якого виправлення ОСОБА_7 можливе без позбавлення або обмеження волі, та він не становить небезпеки для суспільства, те, що обвинувачений визнає цивільний позов потерпілого та має намір відшкодувати завдану шкоду. При цьому зазначив, що злочин ОСОБА_7 вчинив через скрутне матеріальне становище.

Крім цього прокурор Новобаварської окружної прокуратури м. Харкова ОСОБА_10 на вирок суду подав апеляційну скаргу, від якої відмовся до початку апеляційного розгляду.

Інші учасники провадження вирок не оскаржували.

Заслухавши доповідача, обвинуваченого в підтримку апеляційної скарги, прокурора, який заперечив проти задоволення апеляційної скарги захисника та прохав вирок суду першої інстанції щодо ОСОБА_7 залишити без змін, перевіривши доводи апеляційної скарги та матеріали кримінального провадження, колегія суддів дійшла такого висновку.

Відповідно до ст.404 КПК України, суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційних скарг.

Висновок суду про доведеність винуватості ОСОБА_7 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.3 ст.185 КК України, за обставин, встановлених судом, є правильним, учасниками провадження не оскаржується.

Оскільки обвинувачений визнав вину у вчиненні кримінальних правопорушень за обставин висунутого обвинувачення, у зв`язку з чим суд першої інстанції визнав недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються, відповідно до ч.3 ст.349 КПК України, вказані обставини судом апеляційної інстанції не перевіряються.

Суд першої інстанції, при призначенні покарання виконав вимоги закону, передбачені ст. 50, 65 КК України, врахував ступінь тяжкості вчинених кримінальних правопорушень відповідно до ст.12 КК України, особу обвинуваченого, який неодноразово судимий, має постійне місце проживання, де проживає з матір`ю похилого віку та малолітнім сином, який знаходиться на його утриманні, мати дитини в 2017 році померла, характеристику за місцем проживання, наявність обставини, яка пом`якшує покарання: щире каяття, відсутність обставин, які обтяжують покарання.

Отже, судом враховані всі встановлені під час судового розгляду обставини. Інших обставин, які б давали підстави для пом`якшення покарання, учасниками провадження не зазначено та колегією суддів під час перегляду вироку суду не встановлено.

Колегія суддів, крім цього, враховує, що обвинувачений неодноразово судимий за злочини проти власності, проте на шлях виправлення не став та продовжив вчиняти кримінальні правопорушення, нові злочини вчинив через невеликий проміжок часу після закінчення строку, на який його було умовно-достроково звільнено за попереднім вироком, що вказує на схильність обвинуваченого до вчинення кримінальних правопорушень, завдану шкоду не відшкодував та обвинувачений не вживає заходів для її відшкодування.

Тому доводи апеляційної скарги захисника щодо можливості виправлення обвинуваченого без реального відбування покарання є безпідставними.

У зв`язку з цим суд дійшов правильного висновку, що ОСОБА_7 , має бути призначене покарання з реальним його відбуванням в умовах виправної установи.

Наявність у ОСОБА_7 щирого каяття з приводу вчиненого, а також сім`ї та постійного місця проживання, за наведених обставин не свідчить про наявність підстав для його звільнення від відбування покарання з випробуванням.

За таких обставин, колегія суддів не вбачає підстав для звільнення ОСОБА_7 від відбування покарання на підставі ст. 75 КК України.

Таким чином, призначене ОСОБА_7 покарання, відповідає вимогам кримінального процесуального законодавства, за своїм видом і розміром є справедливим, необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження вчинення ним нових злочинів.

З огляду на викладене вище підстав, передбачених ст.409 КПК України, для зміни ухваленого по справі судового рішення щодо ОСОБА_7 в частині призначеного покарання, як про це ставиться питання в апеляційній скарзі, колегія суддів не вбачає. Отже, апеляційна скарга задоволенню не підлягає.

Керуючись ст.ст. 404, 405, 407, 419 КПК України, колегія суддів,

У Х В А Л И Л А :

Апеляційну скаргу захисника - адвоката ОСОБА_8 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_7 залишити без задоволення, а вирок Ленінського районного суду м. Харкова від 03 листопада 2021 року щодо ОСОБА_7 - без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до суду касаційної інстанції протягом трьох місяців з дня проголошення, а засудженим, який тримається під вартою - в той самий строк, з дня отримання копії ухвали.

СУДДІ:

Головуючий ОСОБА_2

Судді ОСОБА_3

ОСОБА_4