Провадження № 1-кс/344/5230/23
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

26 липня 2023 року місто Івано-Франківськ

Слідчий суддя Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області ОСОБА_1 , з участю секретаря ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , слідчого ОСОБА_4 , захисника ОСОБА_5 , підозрюваного ОСОБА_6 , розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту до підозрюваного ОСОБА_6 , який підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 Кримінального кодексу України, в рамках кримінального провадження, внесеного 07 травня 2023 року до Єдиного реєстру досудових розслідуваньза № 0001456,-

В С Т А Н О В И В:

Старший слідчий СВ Івано-Франківського РУП ГУНП в Івано-Франківській області старший лейтенант поліції ОСОБА_4 за погодженням з прокурором Окружної прокуратури міста Івано-Франківська ОСОБА_3 звернулася із зазначеним клопотанням, в обґрунтування якого посилається на те, що досудовим розслідуванням встановлено, що ОСОБА_6 , маючи не зняту та непогашену у встановленому законом порядку судимість за вчинення злочинів проти власності, на шлях виправлення та перевиховання не став та повторно вчинив новий умисний корисливий злочин за наступних обставин.

Так, 06 травня 2023 року близько 16 години 35 хвилин ОСОБА_7 зайшов до магазину «Продукти», що розташований за адресою: м. Івано-Франківськ, вул. Сорохтея, 35А, в коридорі якого залишив генератор від власного автомобіля марки «ВАЗ 2114».

У цей час поблизу магазину «Продукти» проходив ОСОБА_6 , який побачив у приміщенні коридору вказаного магазину генератор від автомобіля, залишений без нагляду ОСОБА_7 . Після чогоу ОСОБА_6 виник умисел на таємне викрадення чужого майна.

Реалізуючи свій протиправний намір, ОСОБА_6 , у період дії на території України воєнного стану, який введений згідно Указу Президента України від 24 лютого 2022 року № 64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні», затвердженого Законом України від 24 лютого 2022 року № 2102-ІХ (зі змінами, востаннє внесеними Указом Президента України № 58/2023 від 06 лютого 2023 року, затвердженим Законом України № 2915-ІХ від 07 лютого 2023 року), діючи умисно та повторно, усвідомлюючи протиправний та суспільно-небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх шкідливі наслідки і свідомо бажаючи настання таких наслідків, керуючись корисливими мотивами та з метою незаконного збагачення, вважаючи, що за його діями ніхто з осіб, які б могли усвідомлювати факт протиправного заволодіння майном, не спостерігає, таємно викрав з приміщення коридору вказаного магазину генератор від транспортного засобу марки «ВАЗ-2114», вартість якого, згідно висновку експерта, становить 717 грн, після чого з викраденим майном у руках вийшов з магазину.

Після вчинення крадіжки ОСОБА_6 покинув місце вчинення злочину, а викраденим майном розпорядився на власний розсуд, чим спричинив ОСОБА_7 майнову шкоду на вказану вище суму.

30 травня 2023 року ОСОБА_6 , в порядку статей 277-278 Кримінального процесуального кодексу України, повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 Кримінального кодексу України.

У вчиненні зазначеного кримінального правопорушення обґрунтовано підозрюється ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець м. Надвірна Надвірнянського району Івано-Франківської області, зареєстрований у АДРЕСА_1 , житель АДРЕСА_2 , українець, громадянин України, із середньою спеціальною освітою, неодружений, непрацевлаштований, раніше судимий: 16 липня 1999 року Надвірнянським районним судом Івано-Франківської області за ч. 3 ст. 101 Кримінального кодексу України (1960 року) до покарання у вигляді позбавлення волі на строк 7 років; 30 червня 2006 року Надвірнянським районним судом Івано-Франківської області за ч. 1 ст. 187 Кримінального кодексу України до покарання у вигляді позбавлення волі на строк 4 років; 18 грудня 2014 року Надвірнянським районним судом Івано-Франківської області за ч. 1 ст. 296 Кримінального кодексу України до покарання у вигляді арешту на строк 3 місяці; 09 березня 2016 року Тисменицьким районним судом Івано-Франківської області за ч. 2 ст. 121 Кримінального кодексу України до покарання у вигляді позбавлення волі на строк 8 років; 15 червня 2016 року Івано-Франківським міським судом Івано-Франківської області за ч. 1 ст. 263, ч. 2 ст. 186, ч. 1, 4 ст. 70 Кримінального кодексу України до покарання у вигляді позбавлення волі на строк 8 років; 04 листопада 2019 року Надвірнянським районним судом Івано-Франківської області за ч. 3 ст. 185, ч. 1 ст. 263, ч. 1, 4 ст. 70 Кримінального кодексу України до покарання у вигляді позбавлення волі на строк 8 років; 02 лютого 2023 року обвинувальний акт стосовно ОСОБА_6 направлено до Івано-Франківського міського суду за ч. 1 ст. 122, ч. 2 ст. 296 Кримінального кодексу України.

Підозра ОСОБА_6 у вчиненні вказаного кримінального правопорушення обґрунтовується зібраними під час кримінального провадження доказами, а саме: відомостями, які містяться у протоколі прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення, протоколі допиту потерпілого ОСОБА_7 , протоколі допиту свідка ОСОБА_8 , протоколі пред`явлення особи для впізнання за фотознімками свідкові, протоколі огляду відеозапису, протоколі огляду місця події та іншими матеріалами кримінального провадження у їх сукупності.

Кримінальне правопорушення, передбачене ч. 4 ст. 185 Кримінального кодексу України, у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_6 , відповідно до ст. 12 Кримінального кодексу України, відноситься до категорії тяжких злочинів, санкція статті передбачає максимальне покарання у виді позбавлення волі на строк до восьми років.

Під час досудового розслідування встановлено наявність ризиків, передбачених пунктами 1, 5 частини першої статті 177 Кримінального процесуального кодексуУкраїни.

Враховуючи вищенаведені ризики, репутацію підозрюваного, слідчий за погодженням з прокурором просить застосувати до підозрюваного запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту з покладенням обов`язків.

У судовому засіданні прокурор та слідчий підтримали вимоги клопотання.

Підозрюваний у судовому засіданні пояснив, що проживає сам, працює неофіційно, вину свою визнає, щиро розкаюється, добровільно повернув майно потерпілому, тому просив застосувати до нього запобіжний захід вигляді домашнього арешту у нічний період доби.

У судовому засіданні захисник підозрюваного заперечив проти задоволення клопотання. Пояснив, що стороною обвинувачення не наведено та не доведено наявності жодних ризиків, передбачених статтею 177 Кримінального процесуального кодексу України. Вважає, що клопотання слідчого є повністю необґрунтованим та не підлягає задоволенню. Слідча у клопотанні не навела обґрунтованості, чому вона вважає, що цілодобовий домашній арешт є більш ефективнішим запобіжним заходом, ніж домашній арешт у нічний час у даній ситуації. Стосовно ризику переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду, то вказаний ризик є виключно припущенням слідчої і не підтверджується жодним доказом. Слідча не долучила до матеріалів клопотання доказів, з яких вбачалося б, що ОСОБА_6 раніше ухилявся від явки до суду чи правоохоронних органів.Також підозрюваний добровільно з`явився до слідчої та прибував на кожен її виклик, свою вину визнає. Вказані обставини підтверджують, що підозрюваний не має наміру переховуватися від органів досудового розслідування чи перешкоджати йому, а навпаки намагається допомогти слідству у всіх обставинах. Також у клопотання слідча посилається на ризик вчинити інше кримінальне правопорушення, однак жодним чином даний ризик не обґрунтовує і не дає достатніх підстав вважати, що такий ризик дійсно існує. Просив застосувати до підозрюваного запобіжний захід у вигляді домашнього арешту у нічний період доби, оскільки підозрюваний має місце постійного проживання, і даний запобіжний захід у повній мірі забезпечить запобіганню ризикам, зазначеним у клопотанні.

Дослідивши матеріали клопотання, заслухавши думку прокурора, слідчого, захисника, підозрюваного, слідчий суддя виходить з наступного.

Згідно зі змістом статей 131-132 Кримінального процесуального кодексу України, запобіжні заходи є заходами забезпечення кримінального провадження і застосовуються на підставі ухвали слідчого судді або суду.

Відповідно до частини першої та частини другої статті 181 Кримінального процесуального кодексу України, домашній арешт полягає в забороні підозрюваному, обвинуваченому залишати житло цілодобово або у певний період доби. Домашній арешт може бути застосовано до особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за вчинення якого законом передбачено покарання у виді позбавлення волі.

Згідно частини першої статті 194 Кримінального процесуального кодексу України, під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Підозра ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого. 4 ст. 185 Кримінального кодексу України, обґрунтовується зібраними під час кримінального провадження доказами, а саме: відомостями, які містяться у протоколі прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення, протоколі допиту потерпілого ОСОБА_7 , протоколі допиту свідка ОСОБА_8 , протоколі пред`явлення особи для впізнання за фотознімками свідкові, протоколі огляду відеозапису, протоколі огляду місця події та іншими матеріалами кримінального провадження у їх сукупності.

Наявні у матеріалах кримінального провадження докази у їх сукупності дають підстави слідчому судді прийти до висновку, що органами досудового розслідування обґрунтовано підозрюється ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 Кримінального процесуального кодексу України, оскільки підтверджують існування фактів та інформації, які можуть переконати об`єктивного та неупередженого спостерігача в тому, що підозрюваний міг вчинити вказане правопорушення.

Відповідно до вимог пункту 4 частини першої статті 184 Кримінального процесуального кодексу України, під час досудового розслідування встановлено наявність ризиків, передбачених пунктами 1, 5 частини першої статті 177 Кримінального процесуального кодексу України, а стороною обвинувачення наведено у судовому засіданні наявність ризиків, які можуть перешкоджати досудовому розслідуванню, у випадку незастосування до підозрюваного запобіжного заходу.

Так, у судовому засіданні встановлено наявність ризиків, передбачених у пунктах 1, 5, частини першої статті 177 Кримінального процесуального кодексу України, а саме:

- пункт перший - переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду, оскільки ОСОБА_6 підозрюється у вчиненні злочину, за який передбачено максимальне покарання у виді позбавлення волі на строк до восьми років, усвідомлює про неминучість покарання за вчинення такого злочину, а тому може виїхати за межі міста Івано-Франківськ з метою уникнення кримінальної відповідальності за вчинене діяння.

- пункт п`ятий - вчинити інше кримінальне правопорушення, оскільки підозрюваний ОСОБА_6 не має міцних соціальних зв`язків, постійного джерела доходу, офіційно ніде не працевлаштований, тому може вчинити кримінальне правопорушення з метою незаконного збагачення. Також, ОСОБА_6 раніше неодноразово притягувався до кримінальної відповідальності за вчинення корисливих злочинів, однак на шлях виправлення не став, належних висновків для себе не зробив.

Слідчий суддя вважає, що прокурором доведено наявність достатніх підстав вважати, що існують ризики, передбачені у пунктах 1, 5 частини першої статті 177 Кримінального процесуального кодексу України, і такі ризики існують та не зменшилися.

Щодо можливості застосування інших запобіжних заходів, окрім домашнього арешту, то слідчий суддя зазначає наступне.

Обрання запобіжного заходу у вигляді особистої поруки, на думку слідчого судді, в даному випадку є неможливим, оскільки до органу досудового розслідування та до суду не надходило письмових зобов`язань про взяття підозрюваного на поруки, а також буде неефективним з огляду на те, що істотною відмінністю цього запобіжного заходу від особистого зобов`язання є те, що реалізація особистої поруки передбачає менше обмеження прав і свобод підозрюваного, ніж інші запобіжні заходи, зокрема, особисте зобов`язання, яке також у даному конкретному випадку не спроможне забезпечити досягнення цілей у кримінальному провадженні та нівелювати наявні ризики.

Інший вид запобіжного заходу у вигляді застави застосувати відносно підозрюваного також неможливо, оскільки підозрюваний офіційно не працевлаштований, а також суду не надано жодних доказів про те, що є особи, які б могли внести кошти на спеціальний рахунок з метою забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього обов`язків.

Слідчий суддя враховує характеристику особи підозрюваного, те, що він раніше судимий, має постійне місце проживання, неофіційне працевлаштування, визнання вини підозрюваним та його бажання виправитися, наведену стороною обвинувачення наявність ризиків, виходячи з чого вважає, що застосування до підозрюваного домашнього арешту у нічний період доби з 22 години 00 хвилин до 06 години 00 хвилин, що надасть можливість підозрюваному продовжити працювати та стати на шлях виправлення, строком на 60 (шістдесят) днів, тобто до 23 вересня 2023 року включно, але виключно в межах строку досудового розслідування, здатне у повній мірі забезпечити дієвість даного кримінального провадження.

На переконання слідчого судді, перебування під домашнім арештом у нічний період доби забезпечить виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків та запобігання згаданих ризиків, даний запобіжний захід є співмірним і доцільним у даному кримінальному провадженні.

Крім того, слідчий суддя вважає, що на підозрюваного слід покласти обов`язки, визначені частиною п`ятою статті 194 Кримінального процесуального кодексу України.

Виходячи з викладеного, керуючись ст.ст. 131, 132, 176-178, 181, 184, 193, 194, 196, 205, 309, 376, 395 Кримінального процесуального кодексу України,

У Х В А Л И Л А:

Клопотання задовольнити частково.

Застосувати до підозрюваного ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді домашнього арешту строком на 60 (шістдесят) днів, тобто до 23 вересня 2023 року включно.

Заборонити підозрюваному ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , залишати місце постійного проживання: квартиру АДРЕСА_3 , без дозволу слідчого, прокурора або суду у нічний період доби з 22 години 00 хвилини до 06 години 00 хвилин.

Покласти на підозрюваного ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , передбачені частиною п`ятою статті 194 Кримінального процесуального кодексу України обов`язки, а саме:

1) прибувати до слідчого, прокурора чи суду за першою вимогою;

2) не відлучатися із населеного пункту в якому він проживає, без дозволу слідчого, прокурора або суду;

3) повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання;

4) здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.

Обов`язки, покладені на підозрюваного, діють протягом строку дії ухвали.

Строк дії ухвали до 23 вересня 2023року включно.

Виконання ухвали доручити відповідному органу Національної поліції за місцем проживання підозрюваного, а контроль за виконанням ухвали покласти на прокурора, який здійснює процесуальне керівництво у даному кримінальному провадженні.

Ухвала підлягає до негайного виконання та може бути оскаржена до Івано-Франківського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Повний текст ухвали складено та підписано 28 липня 2023року.

Слідчий суддя ОСОБА_1