У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25.04.2023 р. м. Жмеринка

Слідчий суддя Жмеринського міськрайонного суду Вінницької області ОСОБА_1 , за участі секретаря ОСОБА_2 , розглянувши клопотання дізнавача ОСОБА_3 про накладення арешту на майно у кримінальному провадженні № 0000073,

ВСТАНОВИВ:

Згідно клопотання, 04.04.2023 надійшов рапорт старшого оперуповноваженого СКП Жмеринського РВП ГУНП у Вінницькій області ОСОБА_4 про те, що ним було отримано оперативну інформацію, що гр. ОСОБА_5 , житель м. Жмеринка Вінницької області, за місцем свого проживання вживає та зберігає наркотичні засоби «коноплю».

За вказаним фактом 04.04.2023 було розпочато досудове розслідування, відомості про яке внесені до ЄРДР за №0000073, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 309 Кримінального кодексу України, тобто незаконне придбання та зберігання наркотичних засобів.

Проведеним досудовим розслідуванням встановлено особу громадянку ОСОБА_5 , нею виявилася ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка фактично проживає за адресою: АДРЕСА_1 .

19.04.2023 у період часу з 15:22 год. по 16:12 год. працівниками поліції проведено санкціонований обшук в АДРЕСА_1 , за місцем проживання ОСОБА_6 . Вході проведення обшуку на балконі квартири виявлено та вилучено пристрій для куріння наркотичного засобу канабісу у вигляді металевого бідону, в якому знаходиться фрагмент полімерної пляшки з обрізаним дном, на якому знаходиться фольговий ковпачок із нашаруванням речовини та паперовий згорток із невідомою речовиною рослинного походження зовні схожу на наркотичний засіб канабіс, вагою близько 2 грам, а також в кімнаті квартири виявлено та вилучено фольговий згорток із невідомою порошкоподібною речовиною зовні схожу на психотропну речовину амфетамін, вагою близько 2 грам.

Також, в ході обшуку у вищевказаній квартирі виявлено ОСОБА_6 , ОСОБА_7 та ОСОБА_8 , які пояснили, що 19.04.2023 вживали у вищевказаній квартирі наркотичний засіб канабіс, шляхом куріння. При цьому згідно показань, останнім дозвіл на вживання наркотичного засобу канабісу надала володілець квартири ОСОБА_6 . В подальшому у ОСОБА_6 , ОСОБА_7 та ОСОБА_8 відібрано зразки крові та сечі для подальшого проведення експертних досліджень для встановлення факту вживання наркотичних засобів.

Вилучене майно, відповідно до ст. 98 КПК України, являється речовим доказом, оскільки є об`єктом кримінального правопорушення.

Слідчий на підставі статей 131-132, 170-171 КПК України просив накласти арешт на вказане вище майно.

Дізнавач та власник майна в судове засідання для розгляду клопотання не з`явились. Дізнавач та власник майна надали заяви про розгляд клопотання у їх відсутність. Власник майна не заперечував проти накладення арешту.

Відповідно до частини 1 статті 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб.

Відповідно із пунктом 1 частини 2 статті 170 КПК України, арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів.

Відповідно із частиною 3 статті 170 КПК України у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Згідно із пунктами 1 і 2 частини 2 статті 173 КПК України, при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: правову підставу для арешту майна; можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу).

В судовому засіданні встановлено, що СД Жмеринського РВП ГУНП у Вінницькій області проводиться досудове розслідування кримінального провадження №0000073, за ознаками кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст.309 КК України, за фактом крадіжки.

В судовому засіданні з досліджених матеріалів клопотання вбачається, що на тимчасово вилучене майно та об`єкти під час проведення обшуку 19.04.2023, а саме: металевий бідон, фрагмент полімерної пляшки з обрізаним дном та фольговий ковпачок із нашаруванням невідомої речовини, належні ОСОБА_9 , щодо яких існує сукупність підстав вважати, що вони є, у розумінні статті 98 КПК України, речовими доказами у справі - слід накласти арешт.

На підставі викладеного, керуючись ст. 173 КПК України, слідчий суддя

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання задовольнити.

Накласти арешт на тимчасово вилучене майно та об`єкти під час проведення обшуку 19.04.2023, а саме: металевий бідон, фрагмент полімерної пляшки з обрізаним дном та фольговий ковпачок із нашаруванням невідомої речовини, належні ОСОБА_9 , шляхом позбавлення права на розпорядження та користування вказаним майном, окрім потреб досудового розслідування та судового провадження, до прийняття законного рішення у даному кримінальному провадженні.

Ухвала слідчого судді може бути оскаржена до Вінницького апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення, однак її оскарження не зупиняє її виконання.

Слідчий суддя Андрій ЗАЯРНИЙ