Єдиний унікальний № 744/449/23
Провадження № 1-кп/744/53/2023
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

06 вересня 2023 року Семенівський районний суд Чернігівської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі судового засідання ОСОБА_2 ,

за участі:

прокурора ОСОБА_3 ,

захисника ОСОБА_4 ,

обвинуваченого ОСОБА_5 ,

розглядаючи у підготовчому судовому засіданні в місті Семенівка Чернігівської області обвинувальний акт за номером Єдиного реєстру досудових розслідувань 0000001 від 05.01.2022 у кримінальному провадженні щодо

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця міста Семенівка Семенівського району Чернігівської області, громадянина України, з вищою освітою, не працюючого, розлученого, зареєстрованого по АДРЕСА_1 , проживаючого по АДРЕСА_2 , за відомостями обвинувального акта раніше не судимого,

обвинуваченого у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ст. 366-3 Кримінального кодексу України,-

В С Т А Н О В И В:

До Семенівського районного суду Чернігівської області з Новгород-Сіверської окружної прокуратури надійшов обвинувальний акт з додатками щодо ОСОБА_5 за ст. 366-3 Кримінального кодексу України.

За обвинувальним актом ОСОБА_5 деякою мірою обвинувачується в наступному.

Відповідно до ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. Досудовим розслідуванням встановлено, що ОСОБА_5 , працюючи директором Прогреської філії Державного підприємства «Укрліктрави» з 11.09.2020, будучи посадовою особою відокремленого структурного підрозділу юридичної особи публічного права, тобто суб`єктом декларування згідно підпункту «а» пункту 2 частини першої статті 3 Закону України «Про запобігання корупції» (далі Закон), на порушення вимог антикорупційного законодавства, а саме частини першої статті 45 Закону, не маючи жодних поважних причин, не подав до 01 квітня 2021 року, шляхом заповнення на офіційному веб-сайті Національного агентства (якого саме агентства не вказано) декларацію особи, уповноваженої на виконання функції держави або місцевого самоврядування, за минулий 2020 рік за формою, що визначається агентством (яким агентством в формулюванні обвинувачення не вказано), за наступних обставин. Згідно положення про Прогреську філію Державного підприємства «Укрліктрави», затвердженого Наказом Державного підприємства «Укрліктрави» від 24.02.2012 № 4 за погодженням Міністерства аграрної політики та продовольства України від 15.03.2012, п.1.1 Прогреська філія Державного підприємства «Укрліктрави» створена як відокремлений балансовий підрозділ Державного підприємства «Укрліктрави»; п.2.1 філія не є юридичною особою і здійснює свою діяльність від імені Підприємства та в межах повноважень, встановлених; п. 8.1 безпосереднє керівництво та контроль за поточною діяльністю філії здійснюється директором філії, який несе особисту відповідальність за виконанням покладених на філію завдань і функцій; п. 8.4 в межах визначених чинним законодавством, положенням, а також повноважень, визначених довіреністю і посадовою інструкцією директор філії організовує виробничо-господарську, соціально-побутову та іншу діяльність філії; підписує платіжні доручення, відомості, заяви на платіжні картки, чекові книжки, договори на відкриття банківських рахунків та розрахунково-касове обслуговування, договори на встановлення системи клієнт-банк, угоди, що стосуються зміни та припинення договорів, акти звіряння взаєморозрахунків, заяви, листи, звернення, повідомлення, довідки та інші документи з питань виробничо-господарської діяльності філії, документи необхідні для здійснення виробничо-господарської діяльності, зокрема рахунки-фактури, акти приймання-передавання, акти виконаних робіт, акти про надані послуги, довідки для подання до органів державної податкової служби; несе персональну відповідальність за організацію господарської діяльності філії, за ефективне використання та збереження державного майна і коштів, які знаходяться у віданні філії, за організацію діловодства у філії та за порушення норм діючого в Україні законодавства при здійсненні діяльності. Відповідно до п. 19 роз`яснень Національного агентства з питань запобігання корупції від 03.02.2021 № 1, посадові особи відокремлених структурних підрозділів юридичної особи публічного права є суб`єктами декларування. Тобто, ОСОБА_5 , якого призначено на посаду директора Прогреської філії ДП «Укрліктрави» у відповідності до наказу № 26-к від 11 серпня 2020 року, приступив до виконання обов`язків у зазначену дату, наділений організаційно-розпорядчими функціями, є посадовою особою відокремленого підрозділу юридичної особи публічного права та згідно підпункту «а» пункту 2 частини 1 статті 3 Закону є суб`єктом, на якого поширюється дія Закону. Рішенням Національного агентства від 10.06.2016 № 3 «Про функціонування Єдиного державного реєстру декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держав або місцевого самоврядування», яке зареєстроване в Міністерстві юстиції України 15.07.2016 за № 959/29089, затверджено форму декларації осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування. Частиною першою Правил заповнення форми декларації особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, визначено, що декларація заповнюється та подається особисто суб`єктом декларування, шляхом заповнення відповідної електронної форми у власному персональному електронному кабінеті суб`єкта декларування у Єдиному державному реєстрі декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування. Так, ОСОБА_5 , діючи умисно, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер свого діяння, будучи достовірно обізнаним, маючи реальну можливість та достовірно знаючи про обов`язковість подання такої декларації, відповідно до частини першої статті 45 Закону, не маючи жодних поважних причин, не подав до 01 квітня 2021 року, шляхом заповнення на офіційному веб-сайті Національного агентства (якого агентства не вказано) декларацію особи уповноваженої на виконання функції держави або місцевого самоврядування, за минулий 2020 рік за формою, що визначається агентством, хоча був зобов`язаний. Враховуючи викладене, ОСОБА_5 , зобов`язаний був до 01 квітня 2021 року подати декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, за минулий 2020 рік, шляхом заповнення відповідної форми на веб-сайті Національного агентства (якого агентства не вказано) в Реєстрі. Проте, станом на 05.01.2022 ОСОБА_5 , як суб`єкт декларування, декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, за 2020 рік, не подав. Отже, на думку сторони обвинувачення, ОСОБА_5 звинувачений за наведених обставин, викладених у формулюванні обвинувачення за обвинувальним актом, в умисному неподанні суб`єктом декларування декларації особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, передбаченої Законом України «Про запобігання корупції», тобто у вчиненні кримінального правопорушення (кримінального проступку), передбаченого ст. 366-3 Кримінального кодексу України (в редакції згідно із Законом № 1074-ІХ від 04.12.2020).

Враховуючи такі обставини, сторона обвинувачення переконана, що дії ОСОБА_5 , які виразилися в умисному неподанні суб`єктом декларування декларації особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, передбаченої Законом України «Про запобігання корупції», мають кваліфікуватися за ст. 366-3 Кримінального кодексу України, в редакції згідно із Законом № 1074-ІХ від 04.12.2020.

За даними обвинувального акта обставини, які відповідно до ст. 66 Кримінального кодексу України, пом`якшують покарання ОСОБА_5 , відсутні. Обставини, які відповідно до ст. 67 Кримінального кодексу України обтяжують покарання ОСОБА_5 , теж відсутні.

05 вересня 2023 року захисником обвинуваченого ОСОБА_5 , адвокатом ОСОБА_4 , подане клопотання про повернення обвинувального акта прокурору, за змістом якого захисник вважає, що у кримінальному провадженні не може бути проведене підготовче судове засідання з призначенням судового розгляду на підставі обвинувального акта, а сам обвинувальний акт підлягає поверненню прокурору з таких підстав. Відповідно до вимог ст. 1 Кримінального процесуального кодексу України порядок кримінального провадження на території України визначається лише кримінальним процесуальним законодавством України. Главою 2 Кримінального процесуального кодексу України законодавцем визначено/закріплено засади кримінального провадження. Зокрема, положеннями ст. 7 Кримінального процесуального кодексу України визначено, що зміст та форма кримінального провадження повинні відповідати загальним засадам кримінального провадження, до яких, зокрема, відноситься забезпечення права на захист. У кримінальному провадженні, на думку захисника: 1) ОСОБА_5 не вручено усіх матеріалів кримінального провадження; 2) захиснику ОСОБА_5 не вручено усіх матеріалів кримінального провадження; 3) не вручено та не направлено за адресою проживання ОСОБА_5 постанову про зупинення досудового розслідування; 4) упродовж 4-х місяців до справи не було допущено обраного ОСОБА_5 на власний розсуд захисника (адвоката ОСОБА_4 ), про допуск якого ОСОБА_5 подавав письмове клопотання з документами на підтвердження повноважень захисника; 5) ОСОБА_5 допитано в якості підозрюваного та вчинено низку процесуальних дій за участі неуповноваженого захисника (адвоката ОСОБА_6 ). За указаними фактами порушення права ОСОБА_5 на захист стороною захисту були здійснені звернення із відповідними заявами про вчинення кримінальних правопорушень (додані до клопотання). Як результат: 1) ухвалою від 08 травня 2023 року (судова справа № 739/854/23) слідчого судді Новгород-Сіверського районного суду Чернігівської області ОСОБА_7 скаргу сторони захисту задоволено та зобов`язано начальника СВ Новгород-Сіверського РВП ГУНП в Чернігівській області забезпечити внесення до ЄРДР відомостей про вчинення ОСОБА_8 та ОСОБА_9 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 397 Кримінального кодексу України (копія ухвали додана до клопотання); 2) ухвалою від 03 квітня 2023 року (судова справа № 739/595/23) слідчого судді Новгород-Сіверського районного суду Чернігівської області ОСОБА_10 скаргу сторони захисту задоволено та зобов`язано начальника СВ Новгород-Сіверського РВП ГУНП в Чернігівській області внести до ЄРДР відомості за повідомленням від 28.03.2023 ОСОБА_4 за фактом вчинення працівником поліції кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 374 Кримінального кодексу України (копія ухвали до клопотання теж додана). Відтак, на погляд захисника ОСОБА_4 , беззаперечними є грубі порушення права ОСОБА_5 на захист, що є підставою для повернення обвинувального акта прокурору. У конкретному випадку порушене конвенційне право ОСОБА_5 на отримання докладної інформації про характер і причину обвинувачення проти нього та право на отримання достатнього часу і можливостей для підготовки свого захисту. Внаслідок чого ОСОБА_5 , який категорично заперечує свою винуватість, не розуміє (а захисник ОСОБА_4 через указаний недолік позбавлений практичної можливості надання ефективної правової допомоги) від якого обвинувачення захищатися в ході судового провадження. Отже, на думку захисника, допущено порушення вимог підпунктів (а) і (b) пункту 3 статті 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод.

У судовому засіданні 05.09.2023 судом на обговорення учасників судового провадження, котрі прибули у підготовче судове засідання, поставлене клопотання захисника ОСОБА_4 про повернення вказаного обвинувального акта прокурору.

Захисник ОСОБА_4 у підготовчому судовому засіданні своє клопотання підтримав повністю, просив його задовольнити та висловив думку про те, що, на його переконання, порушення права ОСОБА_5 на захист з боку сторони обвинувачення мало по суті умисний характер.

Обвинувачений ОСОБА_11 у підготовчому судовому засіданні висловив думку про те, що він підтримує клопотання захисника і просить його задовольнити.

Прокурор ОСОБА_3 у підготовчому судовому засіданні із приводу поставленого на обговорення судом клопотання висловив думку про те, що він заперечує проти повернення обвинувального акта. Процесуальних порушень при пред`явленні ОСОБА_5 обвинувачення він не убачає.

Суд, вислухавши думки учасників судового провадження, дослідивши матеріали обвинувального акта, вважає за необхідне повернути обвинувальний акт прокурору за наступних обставин.

Твердження захисника ОСОБА_4 про фактичні обставини порушення права ОСОБА_5 на захист не є голослівними. Мало того, порушення права на захист ОСОБА_5 , які мали місце у даному кримінальному провадженні, опосередковано підтверджено ухвалами слідчих суддів Новгород-Сіверського районного суду Чернігівської області від 08 травня 2023 року та від 03 квітня 2023 року (копії містяться в матеріалах клопотання захисника ОСОБА_4 ), котрі, у свою чергу, засвідчують наявність не просто ознак порушень, а очевидних ознак навіть кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 397 Кримінального кодексу України та ч. 1 ст. 374 Кримінального кодексу України.

Підпунктами «a» та «b» п. 3 ст. 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод досить чітко обумовлено, що кожний обвинувачений у вчиненні кримінального правопорушення має щонайменше такі права: бути негайно і детально поінформованим зрозумілою для нього мовою про характер і причини обвинувачення, висунутого проти нього; мати час і можливості, необхідні для підготовки свого захисту.

Право бути проінформованим про характер і причини обвинувачення, як свідчить практика Європейського суду з прав людини (котра в силу вимог ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» підлягає застосуванню судами України як джерело права) потрібно розглядати у світлі права обвинуваченого мати можливість підготуватися до захисту, гарантованого Конвенцією про захист прав людини та основоположних свобод (рішення Європейського суду з прав людини у справах «Пелісьє та Сассі проти Франції», п. 54, «Даллос проти Угорщини», п. 47).

Таким чином, на думку суду, порушення права обвинуваченого на захист з явними ознаками кримінальних правопорушень, котрі торкаються в тому числі законності процедури оформлення обвинувального акта щодо вказаного обвинуваченого, свідчать про одночасні істотні порушення стороною обвинувачення також і вимог ст. 293 Кримінального процесуального кодексу України.

Воднораз про порушення гарантованого підпунктом «a» п. 3 ст. 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод права обвинуваченого бути детально поінформованим про характер і причини обвинувачення, свідчить і наведене в обвинувальному акті саме формулювання обвинувачення, яке не є конкретним, що в свою чергу також порушує право ОСОБА_5 на захист.

Зокрема, у викладеному за обвинувальним актом формулюванні обвинувачення наведено, що ОСОБА_5 мав подати декларацію і не подав її до якогось «Національного агентства», але не конкретизовано, до якого саме агентства, адже їх в Україні чимало (таке ж саме, напевно, наведено й у повідомленні про підозру).

Отже, в чому полягає детальне інформування ОСОБА_5 про вчинення кримінального правопорушення і в чому полягає сформульоване за обвинувальним актом невідомо, що не узгоджується з вимогами, які ставляться кримінальним процесуальним законом до обвинувального акта, зокрема, з приписами п. 5 ч. 2 ст. 291 Кримінального процесуального кодексу України.

Крім цього, п. 1 ч. 4 ст. 291 Кримінального процесуального кодексу України передбачено, що до обвинувального акта додається, поряд з іншим, реєстр матеріалів досудового розслідування.

Тобто реєстр матеріалів досудового розслідування є невід`ємною частиною обвинувального акта й повинен бути складеним у відповідності до вимог кримінального процесуального закону.

Згідно із ч. 1 ст. 109 Кримінального процесуального кодексу України реєстр матеріалів досудового розслідування складається слідчим або прокурором і надсилається до суду разом з обвинувальним актом.

Відповідно до ч. 2 ст. 109 Кримінального процесуального кодексу України реєстр матеріалів досудового розслідування повинен містити:

1) номер та найменування процесуальної дії, проведеної під час досудового розслідування, а також час її проведення;

2) реквізити процесуальних рішень, прийнятих під час досудового розслідування;

3) вид заходу забезпечення кримінального провадження, дату і строк його застосування.

З викладеного випливає, що реєстр матеріалів досудового розслідування, який є невід`ємною частиною кожного обвинувального акта, для того, щоб називатися таким і відповідати сутності цього документа, повинен мати такий формат, який не виходить за межі, визначені кримінальним процесуальним законом.

Інакше реєстр матеріалів досудового розслідування не можна вважати відповідним його суті.

Проте, в реєстрі матеріалів досудового розслідування, доданому до обвинувального акта щодо ОСОБА_5 , містяться неправдиві дані щодо вчинення таких процесуальних рішень як зупинення досудового розслідування та оголошення розшуку підозрюваного прокурором Новгород-Сіверської окружної прокуратури ОСОБА_12 (п. 10 наведеного реєстру), хоча цей прокурор такої процесуальної дії не вчиняв, відкриття матеріалів досудового розслідування іншій стороні (п. 21 згаданого реєстру), хоча вчинення відкриття матеріалів, як видно з вказаного вище, складно назвати таким, що відбулась. Це є порушеннями вимог п. 2 ч. 2 ст. 109 Кримінального процесуального кодексу України у взаємозв`язку з положеннями ч. 1 ст. 109, п. 1 ч. 4 ст. 291 Кримінального процесуального кодексу України.

За змістом п. 3 ч. 3 ст. 314 Кримінального процесуального кодексу України суд у підготовчому судовому засіданні вправі постановити ухвалу про повернення обвинувального акта прокурору, якщо він не відповідає вимогам Кримінального процесуального кодексу України.

Постановляючи дану ухвалу, суд не бере до уваги та відкидає зазначені вище доводи прокурора ОСОБА_3 у підготовчому судовому засіданні у частині заперечення необхідності повернення обвинувального акта прокуророві, тому що такі доводи жодним чином не спростовують вимог наведених вище норм законодавства та судової практики.

На підставі викладеного, керуючись п. п. «a» та «b» п. 3 ст. 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, рішеннями Європейського суду з прав людини у справах «Пелісьє та Сассі проти Франції» (п. 54), «Даллос проти Угорщини» (п. 47), ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», ч. 1 ст. 109, п. 2 ч. 2 ст. 109, п. 5 ч. 2 ст. 291, п. 1 ч. 4 ст. 291, ст. 293, п. 3 ч. 3 ст. 314 Кримінального процесуального кодексу України, суд,-

У Х В А Л И В:

Клопотання захисника ОСОБА_4 про повернення обвинувального акта прокурору задовольнити повністю.

Обвинувальний акт за номером Єдиного реєстру досудових розслідувань 0000001 від 05.01.2022 у кримінальному провадженні щодо ОСОБА_5 , обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 366-3 Кримінального кодексу України, унаслідок його невідповідності наведеним вище вимогам Кримінального процесуального кодексу України, а також Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, практики Європейського суду з прав людини, повернути прокуророві, який його затвердив, зокрема, прокурору Новгород-Сіверської окружної прокуратури ОСОБА_9 .

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Ухвала може бути оскаржена протягом семи днів з дня її оголошення до Чернігівського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги через Семенівський районний суд Чернігівської області. Якщо ухвалу було постановлено без виклику особи, яка її оскаржує, то строк апеляційного оскарження для такої особи обчислюється з дня отримання нею копії ухвали. Для особи, яка перебуває під вартою, строк подачі апеляційної скарги обчислюється з моменту вручення їй копії судового рішення.

Суддя: ОСОБА_1