Дата документу 04.09.2023Справа № 554/7963/23
У Х В А Л А

01 вересня 2023 року слідчий суддя Октябрського районного суд м. Полтави ОСОБА_1 при секретарі судового засідання ОСОБА_2 , за участі прокурора ОСОБА_3 , слідчого ОСОБА_4 , захисника ОСОБА_5 , підозрюваного ОСОБА_6 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Полтава клопотання старшого слідчого відділу СУ ГУНП в Полтавській області ОСОБА_4 , погоджене прокурором Полтавської обласної прокуратури ОСОБА_3 , у кримінальному провадженні № 0000610 від 18 серпня 2023 року про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та зареєстрованого в АДРЕСА_1 , жителя АДРЕСА_2 , громадянина України, освіта середня спеціальна, не працюючого, не одруженого, не судимого

підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15 п. п. 6, 11 і 12 ч. 2 ст. 115 КК України,

в с т а н о в и в :

До суду надійшло вищезазначене клопотання про застосування щодо підозрюваного ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, необхідність в чому аргументована наступним.

СУ ГУНП в Полтавській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000610 від 18 серпня 2023 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15 п. п. 6, 11 і 12 ч. 2 ст. 115 КК України, за фактом того, що 18 серпня 2023 року до СУ ГУНП в Полтавській області надійшов рапорт УКР ГУНП в Полтавській області про те, що громадянин ОСОБА_7 підшукує виконавців для вчинення вбивства, з корисливих мотивів, громадянки ОСОБА_8 .

Органами досудового розслідування встановлено, що влітку 2023 року ОСОБА_6 довідався від свого батька ОСОБА_9 , що той планує оформити право власності на належну останньому квартиру в АДРЕСА_3 , на соціального працівника, який доглядає за ним.

Задля того, аби перешкодити планам батька та, в подальшому після його смерті, отримати право на спадок зазначеної квартири, у серпні 2023 року у ОСОБА_6 виник умисел на вбивство зазначеного соціального працівника, а саме ОСОБА_10 .

Не маючи змоги заподіяти смерть ОСОБА_10 самостійно, ОСОБА_6 , із метою реалізації свого злочинного умислу, умисно вирішив замовити вказане вбивство іншій особі, тобто вчинити умисне вбивство на замовлення, з корисливих мотивів.

Підшукуючи виконавців, ОСОБА_6 в м. Лубни Лубенського району Полтавської області зустрівся із ОСОБА_11 , якому розповів про свої наміри та запропонував підшукати особу, яка, за грошову винагороду, скоїть умисне вбивство ОСОБА_10

28 серпня 2023 року, близько 15 год 40 хв, в АДРЕСА_4 ОСОБА_6 зустрівся із ОСОБА_11 та ОСОБА_12 , в ході чого ОСОБА_11 рекомендував ОСОБА_6 . ОСОБА_12 як особу, яка вирішить усі його питання щодо вбивства ОСОБА_10 .

В подальшому, ОСОБА_11 покинув зазначене місце, залишивши ОСОБА_6 та ОСОБА_12 наодинці.

Під час розмови ОСОБА_6 розповів ОСОБА_12 про свої злочинні наміри скоїти умисне вбивство ОСОБА_10 та надав при цьому фото останньої, а також інформацію про її адресу проживання.

При цьому ОСОБА_6 зазначив розмір винагороди за вбивство ОСОБА_10 в сумі 2000 євро, домовившись зустрітися із ОСОБА_12 ввечері цього дня для передачі частини грошових коштів із зазначеної суми.

28 серпня 2023 року, о 19 год 55 хв, в АДРЕСА_4 ОСОБА_6 повторно зустрівся із ОСОБА_12 , якому передав завдаток за виконання умисного вбивства ОСОБА_10 , зокрема грошові кошти у сумі 1000 євро, а також детально розповів про схему руху останньої, не уточнюючи при цьому спосіб убивства та терміни його виконання.

Під час зустрічі ОСОБА_6 пояснив, що після отримання інформації, яка підтвердить смерть ОСОБА_10 , він, в свою чергу, попередньо домовившись, передасть ОСОБА_12 залишок грошових коштів у сумі 1000 євро за виконане вбивство.

В подальшому працівниками правоохоронних органів імітоване вбивство ОСОБА_10

31 серпня 2023 року, близько 12 години, ОСОБА_6 прибув до раніше обумовленого місця в АДРЕСА_4 , де зустрівся із ОСОБА_12 , під час чого останній повідомив ОСОБА_6 про скоєне вбивство ОСОБА_10 та надав відповідну підтверджуючу інформацію.

В свою чергу ОСОБА_6 за виконання вбивства ОСОБА_10 передав ОСОБА_12 другу частину грошової винагороди у сумі 1000 євро.

31 серпня 2023 року, після отримання інформації про вбивство ОСОБА_10 та передачі грошових коштів виконавцю злочину, ОСОБА_6 затриманий працівниками поліції.

В ході досудового розслідування кримінального провадження 31 серпня 2023 ОСОБА_6 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15 п. п. 6, 11 і 12 ч. 2 ст. 115 КК України, як закінчений замах на умисне вбивство, тобто умисне протиправне заподіяння смерті іншій людині, вчинене з корисливих мотивів, на замовлення та за попередньою змовою групою осіб.

З метою забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків та запобігання спробам переховуватися від органів досудового розслідування знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин злочину, незаконно впливати на потерпілу та свідків в кримінальному провадженні, вчинити інше кримінальне правопорушення та перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, слідчий просить застосувати до підозрюваного запобіжний захід у вигляді тримання під вартою без визначення розміру застави.

В судовому засіданні прокурор підтримав клопотання в повному обсязі з мотивів, наведених у ньому та просив його задовольнити. Вказав, що вина підозрюваного у вчиненні інкримінованого злочину підтверджується сукупністю зібраних в ході досудового розслідування доказів, які надав суду, зокрема:

показаннями свідка ОСОБА_11 (а. с. 10 - 12), знайомого ОСОБА_6 , який показав, що в серпні 2023 року ОСОБА_6 розповів йому, що його батько є власником квартири в АДРЕСА_2 і на даний час у зв`язку з його похилим віком за ним доглядає соціальний опікун. В розмові батько повідомив підозрюваного, що хоче переоформити вказану квартиру на цю жінку. 18 серпня 2023 року, при зустрічі, ОСОБА_6 повідомив, що хоче позбавити життя цього соціального опікуна, щоб перешкодити батькові переоформити на неї квартиру і щоб, в подальшому, після смерті батька, ця квартира безперешкодно перейшла у його власність. В ході розмови ОСОБА_6 попрохав знайти людину, яка могла б здійснити вбивство вказаної жінки та, навіть, оголосив винагороду людині, яка вчинить вбивство соціального працівника, в сумі дві тисячі доларів США. Зрозумівши серйозність намірів підозрюваного, він відразу повідомив про це працівників поліції;

показаннями свідка ОСОБА_12 (а. с. 13 - 18), який пояснив, що 28 серпня 2023 року він зустрічався із ОСОБА_6 , який під час розмови надав йому фотографію жінки на ім`я ОСОБА_13 та запропонував вбити останню за 2000 доларів США. Він згодився і цього вечора підозрюваний передав йому завдаток у сумі 1000 Євро ы вони обговорили деталі вбивства цієї жінки;

даними протоколу огляду (добровільної видачі) від 28 серпня 2023 року (а. с. 19 - 21), згідно якого ОСОБА_12 надав для огляду дві фотографії в галереї його мобільного телефону, на яких зображена жінка, яку ОСОБА_6 замовив вбити, та будинок, де проживає остання. Також надав грошові кошти у сумі 1000 євро купюрами номіналом 50 євро у кількості 20 шт., які ОСОБА_6 надав за скоєння вбивства, а також аркуш паперу із схемою руху та номером телефону ОСОБА_6 ;

показаннями потерпілої ОСОБА_10 (а. с. 31 - 32), яка пояснила, що працює соціальним робітником у БО Полтавський єврейський фонд «ХЕСЕД НЕФЕШ» із 2017 року. У зв`язку з виконанням обов`язків вона здійснює догляд за ОСОБА_9 , який мешкає в трьохкімнатній квартирі за адресою в АДРЕСА_2 разом із дружиною ОСОБА_14 , та синами ОСОБА_6 та ОСОБА_15 . При цьому ОСОБА_15 є недієздатним. З початку 2023 року ОСОБА_9 почав періодично скаржитись на те, що сини не надають йому та його дружині належного догляду. В зв`язку з цим останній інколи запитував у неї, як йому «відмовитись» від синів. Також при синах ОСОБА_9 досить часто говорив, що вона йому як дочка. Про те, що ОСОБА_9 говорив сину, що хоче переоформити квартиру на неї, їй нічого невідомо. В кінці липня 2023 року ОСОБА_6 почав висловлювати їй претензії, що з квартири зник документ із посольства Ізраїлю про те, що ОСОБА_9 є євреєм. Про це вона повідомила на роботу і коли її колега зателефонувала ОСОБА_6 , той відповів, що строк її договору про догляд за його батьком скоро закінчиться і її вдома у його батька не буде. Фактично з липня 2023 року ОСОБА_6 перестав з нею спілкуватись та вітатись, хоча раніше підтримував хоч-якісь ділові та людські відносини. 30 серпня 2023 року до неї звернулися працівники поліції та повідомили, що ОСОБА_6 готує її вбивство і запропонували допомогти в інсценуванні злочину;

даними протоколу огляду (добровільної видачі) від 31 серпня 2023 року (а. с. 57 - 58), згідно якого ОСОБА_12 видав працівникам поліції грошові кошти у сумі 1000 євро, які ОСОБА_6 надав за виконане вбивство ОСОБА_10 ;

показаннями ОСОБА_9 (а. с. 29 - 30), який повідомив, що він перебуває в БО Полтавський єврейський фонд «ХЕСЕД НЕФЕШ» та йому надає допомогу працівниця цього фонду ОСОБА_10 . Також свідок повідомив, що влітку 2023 року, його син ОСОБА_6 став звинувачувати останню, у тому, що вона може бути причетна до зникнення документів ОСОБА_9 після чого стосунки між ними погіршилися;

протоколом затримання ОСОБА_6 (а. с. 39 - 40); протоколом обшуку підозрюваного ОСОБА_6 (а. с. 42), згідно якого у підозрюваного вилучено: мобільний телефон та дві банківські картки «Ощадбанку»; показаннями підозрюваного ОСОБА_6 (а. с. 45 - 46), який від дачі будь яких свідчень відмовився, в порядку ст. 63 Конституції України; речовими доказами, а також іншими доказами в їх сукупності.

Захисник підозрюваного заперечував щодо задоволення клопотання та просив застосувати до підозрюваного запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту.

Підозрюваний в судовому засіданні підтримав думку свого захисника.

Заслухавши думку учасників судового провадження, дослідивши матеріали клопотання, суд приходить до таких висновків.

Відповідно до ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов?язків, а також запобігання спробам: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.

Згідно ч. 1 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частинами шостою та сьомою статті 176 цього Кодексу.

Європейський суд з прав людини неодноразово підкреслював, що наявність підстав для тримання особи під вартою та продовження строку тримання під вартою має оцінюватися в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин. Тримання під вартою та продовження строку тримання під вартою може бути виправдано за наявності того, що його вимагають справжні інтереси суспільства, які не зважаючи на презумпцію невинуватості, переважають над принципом поваги до особистої свободи. При розгляді питання про доцільність тримання особи під вартою судовий орган повинен брати до уваги фактори, які можуть мати відношення до справи: характер (обставини) і тяжкість передбачуваного злочину; обґрунтованість доказів того, що саме ця особа вчинила злочин; покарання, яке можливо буде призначено в результаті засудження; характер, минуле, особисті та соціальні обставини життя особи, його зв?язки з суспільством.

Аналогічне відображення принципів вирішення питання застосування щодо особи запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою міститься і в положеннях ст. ст. 177, 178, 183 КПК України.

Згідно ч. 1 ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов?язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м?яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Слідчим суддею встановлено, що 30 серпня 2023 року ОСОБА_6 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15 п. п. 6, 11 і 12 ч. 2 ст. 115 КК України.

31 серпня 2023 року о 12 год 10 хв ОСОБА_6 був затриманий в порядку ст. 208 КПК України.

Проаналізувавши надані прокурором докази, слідчий суддя вважає, що в матеріалах провадження містяться достатні дані, які переконують суд у тому, що підозрюваний міг вчинити інкримінований йому злочин, висунута підозра є обґрунтованою. Констатуючи це, суд виходить з того, що обґрунтованість підозри - це не акт притягнення особи до відповідальності, а сукупність даних, які переконують об?єктивного спостерігача, що особа могла бути причетною до вчинення конкретного злочину.

Таким чином, при вирішенні питання доцільності застосування щодо підозрюваного запобіжного заходу слідчим суддею перевіряється лише наявність вагомих доказів, що можуть свідчити про вчинення підозрюваним кримінального правопорушення.

Так, надані в судовому засіданні прокурором докази, на думку слідчого судді, є достатніми та свідчать, що пред`явлена ОСОБА_6 підозра у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15 п. п. 6, 11 і 12 ч. 2 ст. 115 КК України, є обґрунтованою.

Крім того, суд вважає, що прокурором доведена наявність достатніх підстав вважати, що існують ризики, передбачені ст. 177 КПК України.

Зокрема, усвідомлюючи тяжкість покарання, що йому загрожує в разі визнання винним у вчиненні інкримінованого злочину, який відповідно до положень ст. 12 КК України є особливо тяжким, підозрюваний може переховуватись від органу досудового розслідування з метою уникнення покарання за вчинене, а також незаконно впливати на потерпілу та свідків в кримінальному провадженні, які є його знайомими, внаслідок чого вони можуть змінити свої показання або відмовитись від давання показань, шляхом здійснення психологічного та фізичного тиску на останніх, що унеможливить встановлення всіх обставин злочину.

Зважаючи на те, що в кримінальному провадженні наразі тривають слідчі дії та встановлюються всі обставини кримінального правопорушення, слідчий суддя приймає до уваги доводи сторони обвинувачення про наявність ризиків, що в разі обрання більш м`якого запобіжного заходу підозрюваний може знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення важливих обставин злочину, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, а також вчинити інше кримінальне правопорушення.

Відповідно до ст. 178 КПК України при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у ст. 177 КПК України, суд враховує дані про особу підозрюваного в їх сукупності, у тому числі, вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним кримінального правопорушення, тяжкість покарання, що йому загрожує у разі визнання його винуватим, вік та стан його здоров`я, міцність соціальних зв`язків в місці його проживання, наявність в нього родини та утриманців, репутацію, майновий стан.

Беручи до уваги сукупність наведених фактів, слідчий суддя приходить до переконання, що більш м`які запобіжні заходи, ніж тримання під вартою, не забезпечать належної процесуальної поведінки підозрюваного та виконання ним відповідних процесуальних обов`язків і не зможуть запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України. Такі обставини, на думку суду, є істотними й такими, що виправдовують тримання підозрюваного під вартою, що згідно з практикою Європейського суду з прав людини, повинно забезпечити високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів.

Зокрема, особисте зобов`язання не можливо застосувати у зв`язку з тим, що цей запобіжний захід вимагає наявність особливої довіри до підозрюваного та виключає будь-який контроль за його поведінкою, що створить всі умови для настання доведених ризиків, визначених ст. 177 КПК України; заставу неможливо застосувати, так як кримінальне правопорушення, передбачене ст. 115 КК України відноситься до категорії злочинів проти життя та здоров`я особи, який був поєднаний із можливим застосуванням насильства стосовно потерпілого, а також суду не надано даних про звернення захисника, рідних або інших осіб до органу досудового розслідування із клопотаннями про врахування можливостей внесення грошових коштів на спеціальний рахунок, визначений у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України при звернені слідчого, прокурора до слідчого судді з клопотанням про застосування запобіжного заходу; особиста порука та домашній арешт не можливо застосувати, так як ОСОБА_6 підлягає постійному візуальному контролю з метою запобігання вищевказаним ризикам.

З урахуванням викладеного, слідчий приходить до висновку, що жоден із більш м?яких запобіжних заходів не запезпечить належної процесуальної поведінки підозрюваного та не буде достатнім для запобігання доведеним ризикам, в зв`язку з чим клопотання слідчого необхідно задовольнити та застосувати щодо підозрюваного винятковий запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

Згідно ч. 1 ст. 197 КПК України строк дії ухвали слідчого судді, суду про тримання під вартою або продовження строку тримання під вартою не може перевищувати шістдесяти днів.

При цьому, суд враховує положення ч. 3 ст. 183 КПК України, відповідно до якого, при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою суд зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним обов`язків, передбачених цим Кодексом.

Разом із тим, слідчий суддя приймає до уваги, що відповідно до п. 1 ч. 4 ст. 183 КПК України слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, враховуючи підстави та обставини, передбачені статтями 177 та 178 цього Кодексу, має право не визначити розмір застави у кримінальному провадженні щодо злочину, вчиненого із застосуванням насильства або погрозою його застосування.

На підставі викладеного, слідчий суддя приходить до висновку про необхідність задоволення клопотання слідчого про застосування щодо підозрюваного ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою без визначення розміру застави.

Керуючись ст. ст. 177, 178, 183, 194, 196, 197, 372 КПК України, суд,

у х в а л и в:

Клопотання слідчого - задовольнити.

Застосувати щодо ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою в межах строку тримання під вартою, передбаченого ч. 1 ст. 197 КПК України, строком на 60 днів, який обчислювати з 12 год 10 хв 31 серпня 2023 року.

Кінцевим днем тримання під вартою визначити 29 жовтня 2023 року, 12 год 10 хв.

Контроль за виконанням ухвали покласти на слідчого, в провадженні якого знаходиться кримінальне провадження.

Ухвала слідчого судді підлягає негайному виконанню та може бути оскаржена до Полтавського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення.

Повний текст ухвали складено та оголошено 04 вересня 2023 року о 10 годині.

Слідчий суддя ОСОБА_16