Справа № 358/1338/23 Провадження № 1-кс/358/259/23
УХВАЛА

про повернення клопотання про арешт майна

31 серпня 2023 року м. Богуслав

Слідчий суддя Богуславського районного суду Київської області ОСОБА_1 , секретар судового засідання ОСОБА_2 , за участю представника власника майна - адвоката ОСОБА_3 , розглянув у судовому засіданні клопотання слідчого СВ Обухівського РУП ГУНП в Київській області капітана поліції ОСОБА_4 , про арешт майна у кримінальному провадженні № 0001938 від 19.08.2023, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.369 КК України,-

В С Т А Н О В И В:

29.08.2023 року слідчий, за погодженням прокурора, звернувся до слідчого судді з вказаним клопотанням.

В судовому засіданні представник власника майна - адвокат ОСОБА_3 заперечував проти задоволення клопотання, оскільки клопотання про арешт майна не містить належного обгрунтування причин пропуску строку на звернення до слідчого судді; в клопотанні не зазначено підстави, мету та відповідне обгрунтування необхідності арешту майна; щодо переліку майна зазначив, що номер однієї купюри, яка зазначена у клопотанні, не співпадає із номером купюри, яка зазначена у протоколі огляду місця події та постанові про визнання речовими доказами; в клопотанні не зазначено чим саме є вказані грошові кошти - засобом, знаряддям, предметом кримінального правопорушення. Проти повернення клопотання слідчому в порядку ч.3 ст.172 КПК України, заперечував та, в разі ухвалення судом про повернення клопотання, просив встановити мінімальний строк - 24 години.

Дослідивши матеріали справи, слідчий суддя надходить наступних висновків.

Згідно до ч. 2 ст. 171 КПК України, у клопотанні слідчого про арешт майна повинно бути зазначено: 1) підстави і мету відповідно до положень статті 170 цього Кодексу та відповідне обґрунтування необхідності арешту майна; 2) перелік і види майна, що належить арештувати; 3) документи, які підтверджують право власності на майно, що належить арештувати, або конкретні факти і докази, що свідчать про володіння, користування чи розпорядження підозрюваним, обвинуваченим, засудженим, третіми особами таким майном; 4) розмір шкоди, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою, у разі подання клопотання відповідно до частини шостої статті 170 цього Кодексу. До клопотання також мають бути додані оригінали або копії документів та інших матеріалів, якими слідчий, прокурор обґрунтовує доводи клопотання.

Згідно зі ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження. Арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

У випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

У випадку, передбаченому пунктом 2 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно підозрюваного, обвинуваченого, засудженого або третьої особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно підлягатиме спеціальній конфіскації у випадках, передбачених Кримінальним кодексом України.Арешт накладається на майно третьої особи, якщо вона набула його безоплатно або за ціною, вищою чи нижчою за ринкову вартість, і знала або повинна була знати, що таке майно відповідає будь-якій з ознак, передбачених пунктами 1-4 частини першої статті 96-2 Кримінального кодексу України.

В порушення вимог ст.171 КПК України, в клопотанні про арешт майна не зазначено:

-конкретні підстави і мету для накладення арешту відповідно до положень ст. 170 КПК України та відповідне обгрунтування необхідності арешту майна;

-відповідний перелік майна, що належить арештувати;

-належне обгрунтування причин пропущення строку на звернення з клопотанням до слідчого судді.

Вказані обставини, об`єктивно позбавляють слідчого суддю можливості виконати вимоги ч.1 ст.131 КПК України та ст. 173 КПК України.

Згідно з ч. 3 ст. 172 КПК, слідчий суддя, суд, встановивши, що клопотання подано без додержання вимог ст. 171 КПК, повертає його прокурору, цивільному позивачу та встановлює строк в сімдесят дві години або з урахуванням думки слідчого, прокурора чи цивільного позивача менший строк для усунення недоліків, про що постановляє ухвалу. У такому разі тимчасово вилучене в особі майно підлягає негайному поверненню після спливу встановленого суддею строку, а у разі звернення в межах встановленого суддею строку з клопотанням після усунення недоліків після розгляду клопотання та відмови в його задоволенні.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 26, 131, 172 ч.3 КПК України, слідчий суддя, -

У Х В А Л И В:

Клопотання слідчого СВ Обухівського РУП ГУНП в Київській області капітана поліції ОСОБА_4 про арешт майна у кримінальному провадженні № 0001938 від 19.08.2023 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.369 КК України, - повернути, встановивши строк для усунення недоліків в 72 години, з моменту отримання копії даної ухвали.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1