КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ

Київського апеляційного суду в складі:

головуючого суддіОСОБА_1 ,
суддів при секретарі судового засідання ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в місті Києві 06 липня 2023 року апеляційну скаргу прокурора відділу Офісу Генерального прокурора ОСОБА_5 , на ухвалу слідчого судді Шевченківського районного суду міста Києва від 25 травня 2023 року,

за участі: прокурора представника власника майна ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 ,
ВСТАНОВИЛА:

Вказаною ухвалою відмовлено у задоволенні клопотання прокурора відділу Офісу Генерального прокурора ОСОБА_5 про арешт тимчасово вилученого майна у кримінальному провадженні, відомості щодо якого внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000019 від 17 квітня 2023 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 212 КК України.

Не погоджуючись з таким рішенням, прокурор відділу Офісу Генерального прокурора ОСОБА_5 подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати ухвалу слідчого судді Шевченківського районного суду міста Києва від 25 травня 2023 року, постановити нову ухвалу, якою клопотання прокурора задовольнити та накласти арешт на майно, яке тимчасово вилучене в ході проведення 17 травня 2023 року обшуку в адміністративних, офісних, господарських, складських, підсобних та інших нежитлових приміщеннях, що використовуються службовими особами ТОВ «Смарт БАУ» (), за адресою: м. Рівне, вул. Відінська, 41/1, а саме: готівкові грошові кошти у сумі 208 500 гривень, 30 000 гривень, 28 900 гривень, 40 100 доларів США, 5 500 доларів США, 3 800 доларів США, 12 000 доларів США, 2500 доларів США, 5 000 доларів США, 360 доларів США, 5 300 доларів США, 7 300 доларів США, 5 290 доларів США.

Прокурор вважає вказану ухвалу незаконною та необґрунтованою у зв`язку з істотним порушенням вимог кримінального процесуального закону.

На переконання прокурора, слідчим суддею не наведено належних та достатніх мотивів для відмови у накладенні арешту, спростування тверджень сторони обвинувачення, визнання речовим доказом майна, щодо якого вирішувалось питання про арешт.

Заслухавши доповідь судді, виступ прокурора, який підтримав доводи, викладені в апеляційній скарзі, та просив її задовольнити, пояснення власника майна та його представника, які заперечували проти задоволення апеляційної скарги та просили залишити ухвалу слідчого судді без змін, вивчивши матеріали провадження та перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до наступних висновків.

Як убачається з наданих суду матеріалів провадження, Відділом детективів із захисту економіки у сфері віртуальних активів Бюро економічної безпеки України здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні відомості якого внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 17 квітня 2023 року під № 0000019, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 212 КК України.

В ході досудового розслідування встановлено, що службові особи ТОВ «СМАРТ БАУ», за попередньою змовою із невстановленими особами та службовими особами ТОВ «ГРУПА СМАРТ», ТОВ «СМАРТ ДЕВЕЛОПЕР», ОК «ЖБК «ПРЕСТИЖ», ОК ЖБК «ГАРАНТ», ТОВ «ТЕХНОБУД-ПРО», ТОВ «СМАРТ МІКС», ОК «ЖБК «СИНЕРГІЯ-1», ОК «ЖБК «ГАРАНТ-2», ОК «ЖБК «СИНЕРГІЯ-2», ОК «ЖБК «ЗІГЗАГ-1», ОК «ЖБК «СИНЕРГІЯ-6», ОК «ЖБК «ЕВЕРЕСТ», ОК «ЖБК «ГАРАНТ», ОК «ЖБК «СИНЕРГІЯ ЛАЙТ-3», ТОВ «ЕТАЛОН - ПРОЕКТ», ОК «ЖБК «ГАРАНТ-3», ОК «ЖБК «СИНЕРГІЯ-3», ОК «ЖБК «СИНЕРГІЯ-4», ОК «МІСЬКЖИТЛОБУД-В41», ОК «ЖБК «СИНЕРГІЯ-5», ОК «ЖБК «АБРІКОС», у період з 01 січня 2020 року по 01 січня 2023 року, в порушення п. 187.1 ст. 187, п.п. 197.1.14 п. 197.1 ст. 197, п. 192.2 ст. 192 Податкового кодексу України, в результаті чого занижено податкове зобов`язання з податку на додану вартість на загальну суму 9 018 тисяч гривень, ухилились від сплати податків, зборів (обов`язкових платежів), що призвело до фактичного ненадходження до бюджету коштів в особливо великих розмірах.

17 травня 2023 року на підставі ухвали слідчого судді Шевченківського районного суду міста Києва від 09 травня 2023 року проведено обшук в адміністративних, офісних, господарських складських підсобних та інших нежитлових приміщеннях, що використовуються службовими особами ТОВ «СМАРТ БАУ» за адресою: м. Рівне, вул. Відінська, 41/1. В результаті проведення вказаного обшуку в кабінеті директора ТОВ «СМАРТ ГРУП» ОСОБА_7 виявлено та вилучено готівкові грошові кошти, а саме: 208 500 гривень, 30 000 гривень, 28 900 гривень, 40 100 доларів США, 5 500 доларів США, 3 800 доларів США, 12 000 доларів США, 2 500 доларів США, 5 000 доларів США, 360 доларів США, 5 300 доларів США, 7 300 доларів США, 5 290 доларів США.

Постановою детектива Відділу детективів Територіального управління Бюро економічної безпеки у Волинській області ОСОБА_8 від 18 травня 2023 року зазначене майно визнано речовим доказом у кримінальному провадженні № 0000019.

19 травня 2023 року прокурор відділу Офісу Генерального прокурора ОСОБА_5 звернувся до слідчого судді Шевченкіського районного суду міста Києва з клопотанням про накладення арешту на майно, яке тимчасово вилучене в ході проведення 17 травня 2023 року обшуку в адміністративних, офісних, господарських, складських, підсобних та інших нежитлових приміщеннях, що використовуються службовими особами ТОВ «СМАРТ БАУ», за адресою м. Рівне, вул. Відінська, 41/1, а саме: готівкові грошові кошти в загальній сумі 267 400 гривень та 87 150 доларів США.

Ухвалою слідчого судді Шевченківського районного суду міста Києва від 25 травня 2023 року у задоволенні клопотання прокурора відмовлено.

В обґрунтування прийнятого рішення слідчий суддя зазначив про відсутність правових підстав для накладення арешту на майно.

Таке рішення слідчого судді колегія суддів вважає законним, обґрунтованим і вмотивованим, з огляду на наступне.

Розглядаючи клопотання про накладення арешту на майно, у порядку статей 170-173 КПК України, для прийняття законного та обґрунтованого рішення, слідчий суддя повинен з`ясувати усі обставини, які передбачають підстави для арешту майна або відмови у задоволенні клопотання про арешт майна.

Відповідні дані мають міститися і у клопотанні слідчого, прокурора, який звертається з проханням арештувати майно, оскільки, згідно зі ст. 1 Першого протоколу Конвенції про захист прав та основоположних свобод, будь-яке обмеження власності повинно здійснюватися відповідно до закону, а отже суб`єкт, який ініціює таке обмеження, повинен обґрунтувати свою ініціативу з посиланням на норми закону.

Згідно з ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Частиною 2 ст. 170 КПК України передбачено, що арешт майна допускається з метою забезпечення, зокрема, збереження речових доказів та спеціальної конфіскації.

Відповідно доч. 3 ст. 170 КПК України, у випадку, передбаченому п. 1 ч. 2 цієї статті, а саме забезпечення збереження речових доказів, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Статтею 98 КПК України визначено, що речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Частиною 4 ст. 170 КПК України, у випадку, передбаченому п. 2 ч. 2 цієї ж статті, арешт накладається на майно підозрюваного, обвинуваченого, засудженого або третьої особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно підлягатиме спеціальній конфіскації у випадках, передбачених Кримінальним кодексом України. Арешт накладається на майно третьої особи, якщо вона набула його безоплатно або за ціною, вищою чи нижчою за ринкову вартість, і знала або повинна була знати, що таке майно відповідає будь-якій з ознак, передбачених пунктами 1-4 частини першої статті 96-2 Кримінального кодексу України.

Пунктом 1 частини 1 статті 96-2 КК України визначено, що спеціальна конфіскація застосовується у разі, якщо гроші, цінності та інше майно одержані внаслідок вчинення злочину та/або є доходами від такого майна.

Частиною 10 ст. 170 КПК України визначено, що арешт може бути накладений у встановленому цим Кодексом порядку на рухоме чи нерухоме майно, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковій формі, у тому числі кошти та цінності, що знаходяться на банківських рахунках чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах, видаткові операції, цінні папери, майнові, корпоративні права, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна.

Положеннями ч. 1 ст. 173 КПК України, визначено, що слідчий суддя, суд відмовляють у задоволенні клопотання про арешт майна, якщо особа, що його подала, не доведе необхідність такого арешту, а також наявність ризиків, передбачених абзацом другим частини першої статті 170 цього Кодексу.

Згідно з п. 1 ч. 3 ст. 132 КПК України застосування заходів забезпечення кримінального провадження не допускається, якщо слідчий, прокурор не доведе, що існує обґрунтована підозра щодо вчинення кримінального правопорушення такого ступеня тяжкості, що може бути підставою для застосування заходів забезпечення кримінального провадження.

Як убачається з матеріалів судового провадження, та правильно встановлено слідчим суддею, органом досудового розслідування не доведено, що майно, яке тимчасово вилучене в ході проведення 17 травня 2023 року обшуку в адміністративних, офісних, господарських, складських, підсобних та інших нежитлових приміщеннях, що використовуються службовими особами ТОВ «СМАРТ БАУ», за адресою м. Рівне, вул. Відінська, 41/1, а саме: готівкові грошові кошти в сумі 267 400 гривень та 87 150 доларів США, на які прокурор просить накласти арешт, було знаряддям вчинення кримінальних правопорушень, зберегло на собі їх сліди або містить інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, тобто відповідає вимогам ст. 98 КПК України.

На переконання колегії суддів у клопотанні про арешт майна та у постанові про визнання майна речовими доказами у кримінальному провадженні відсутнє належне обґрунтування, за яким із критеріїв ч. 1 ст. 98 КПК України вказане раніше майно визнано речовими доказами у кримінальному провадженні, що свідчить про формальність згаданої постанови.

Також, слід зазначити, що визнання стороною обвинувачення арештованого майна речовим доказом у даному кримінальному провадженні, не може бути єдиною умовою для арешту майна, оскільки не є визначеною законом підставою для цього.

Крім того, слідчий суддя прийшов до обґрунтованого висновку, що до матеріалів клопотання не долучено доказів, які б свідчили, що вилучені у ОСОБА_7 грошові кошти одержані внаслідок ймовірного вчинення кримінального правопорушення та/або є доходами від такого майна, були предметом кримінального правопорушення.

При цьому, колегія суддів враховує і те, що ухвалою Шевченківського районного суду міста Києва від 09 травня 2023 року надано дозвіл на проведення обшуку в адміністративних, офісних, господарських, складських, підсобних та нежитлових приміщеннях, що використовуються службовими особами ТОВ «СМАРТ БАУ», а, як вбачається з матеріалів кримінального провадження, майно, на яке прокурор просить накласти арешт, вилучено у кабінеті службової особи іншої юридичної особи - ТОВ «СМАРТ ГРУП».

З огляду на викладене, слідчий суддя обґрунтовано відмовив у задоволенні клопотання про накладення арешту на майно, навівши належне обґрунтування своїх висновків в оскаржуваному рішенні.

Істотних порушень вимог КПК України, які б давали підстави для скасування ухвали слідчого судді, колегією суддів не встановлено.

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів вважає, що ухвала слідчого судді є законною та обґрунтованою, а тому її необхідно залишити без змін, а апеляційну скаргу прокурора, - без задоволення.

На підставі вищевикладених обставин, керуючись ст. ст. 170, 171, 309, 376, 404, 405, 407, 422 КПК України, колегія суддів -

УХВАЛИЛА:

Ухвалу слідчого судді Шевченківського районного суду міста Києва від 25 травня 2023 року, якою відмовлено у задоволенні клопотання прокурора відділу Офісу Генерального прокурора ОСОБА_5 про арешт тимчасово вилученого майна у кримінальному провадженні, відомості щодо якого внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000019 від 17 квітня 2023 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 212 КК України, залишити без змін, а апеляційну скаргу прокурора відділу Офісу Генерального прокурора ОСОБА_5 , - без задоволення.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту проголошення і оскарженню не підлягає.

Судді:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3

Унікальний номер справи 761/17363/23 Справа №11-сс/824/3572/2023 Категорія: ст.170 КПК УкраїниГоловуючий у першій інстанції - ОСОБА_9 Доповідач: ОСОБА_1