Справа № 699/1499/22
Номер провадження № 1-кс/699/121/23
У Х В А Л А

щодо арешту майна

11.05.2023 року м. Корсунь-Шевченківський

Слідчий суддя Корсунь-Шевченківського районного суду Черкаської області ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , підозрюваного ОСОБА_4 , захисника ОСОБА_5 , розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання прокурора Смілянської окружної прокуратури ОСОБА_3 про арешт майна,

УСТАНОВИВ:

До Корсунь-Шевченківського районного суду Черкаської області звернувся з клопотанням прокурор Смілянської окружної прокуратури Черкаської області ОСОБА_3 про арешт майна.

Внесене клопотання мотивоване тим, що у провадженні відділення поліції № 1 Черкаського РУП Головного управління Національної поліції в Черкаській області перебувають матеріали кримінального провадження, які 11.05.2021 внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000024 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст.240, ч.1 ст.197-1 КК України.

Підставою для внесення відомостей про вказане кримінальне правопорушення до ЄРДР стало те, що службові особи ПП «Цеглабуд» та ПП «Мліївська цегла» використовуючи своє службове становище, незаконно організували видобування корисних копалин загальнодержавного та місцевого значення з родовищ Мліївське 1 (пров. Шевченка, 14а) та АДРЕСА_1 ), які розташовані на території Мліївської сільської ради Черкаського району Черкаської області.

Крім того, вказані особи самовільно зайняли і використовують земельну ділянку площею 1,1476 га по АДРЕСА_2 , звідки здійснюється незаконне видобування корисних копалин, чим завдали інтересам держави значної шкоди.

29.03.2023 ОСОБА_6 оголошену підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 240 КК України - незаконне видобування корисних копалин місцевого та загальнодержавного значення, службовою особою з використанням службового становища, що спричинило тяжкі наслідки, ч. 1 ст. 197-1 КК України - самовільне зайняття земельної ділянки, яким завдано значної шкоди її законному власнику.

Зокрема ОСОБА_4 підозрюється в тому, що він, будучи службовою особою приватного підприємства «Цеглабуд» (код СДРПОУ 35430317, юридична адреса Черкаська область Черкаський р-н, с. Мліїв Мліївського ОТГ, пров. Шевченка 14а), умисно, використовуючи своє службове становище, умисно, всупереч положенням ст. 13 Конституції України, ст. 4 Закону України «Про охорону навколишнього природного середовища», ст. ст. 18, 18-1, 19 Кодексу України про надра, ст.ст. 125, 126 Земельного кодексу України, тобто не маючи передбачених законом правовстановлюючих документів на використання земельних ділянок та дозвільних документів на видобування корисних копалин, усвідомлюючи значення своїх протиправних дій, з метою незаконного видобування корисних копалин загальнодержавного та місцевого значення, в період з 04.04.2005 по 30.09.2021, з використанням найнятих на роботу працівників, організував незаконне видобування корисних копалин, а саме суглинку та глини, з родовищ цегельної сировини Мліївське 1 (пров. Шевченка, 14а) та Мліївське 2 (вул. Цегельна, 2), які знаходяться в адміністративних межах Мліївської ОТГ Черкаського району Черкаської області шляхом їх забору з місць залягання та в подальшому вказану сировину використовував для виготовлення цегли.

Внаслідок його протиправних дій в період з 04.04.2005 по 30.09.2021 було незаконно видобуто з родовища Мліївське 1 корисні копалини місцевого та загального державного значення об`ємом 157949,17 м3, чим завдано інтересам держави шкоди в сумі 138363472,92 гривень, що є тяжкими наслідками.

Він же, отримавши на ПП «Цеглабуд» () спеціальний дозвіл на користування надрами №5102 від 14.01.2010 (термін дії 20 років) щодо розробки родовища Мліївське 2 (с. Мліїв, вул. Цегельна, 2), умисно, використовуючи свої службові повноваження, всупереч вимогам ст. ст. 18, 18-1 Кодексу України про надра, ст. 125, 126 Земельного кодексу України не маючи права на користування земельною ділянкою під вказаним родовищем, організував видобування корисних копалин місцевого та загальнодержавного значення, а саме суглинку та глини.

Внаслідок його протиправних дій в період з 04.04.2005 по 30.09.2021 було незаконно видобуто з родовища Мліївське 2 корисні копалини місцевого та загального державного значення об`ємом 80845,51 мЗ, чим завдано інтересам держави шкоди в сумі 70820666,76 гривень, що є тяжкими наслідками.

Враховуючи, що діями ОСОБА_7 заподіяно матеріальну шкоду в сумі 233588955,97 гривень, з метою забезпечення відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення, виникла необхідність в накладенні арешту на рухоме та нерухоме майно підозрюваного ОСОБА_7 , для запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.

У судовому прокурор ОСОБА_3 клопотання підтримав та надав пояснення аналогічні його змісту.

Захисник ОСОБА_5 заперечив проти задоволення клопотання. Вважає, що розмір матеріальної шкоди на даний час не доведений та завищений.

Підозрюваний ОСОБА_4 просив відмовити у задоволенні клопотання.

Перевіривши клопотання та додані до нього документи, встановлено, що клопотання не відповідає вимогам ст.171 КПК України, тому підлягає поверненню прокурору для усунення недоліків з наступних підстав.

Згідно ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом кримінального правопорушення, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Відповідно до ч. 2 ст.170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення: 1)збереження речових доказів; 2)спеціальної конфіскації; 3)конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Зміст клопотання про арешт майна закріплений у ст.171 КПК України.

Зокрема, згідно ч.2 ст.171 КПК України у клопотанні слідчого, прокурора про арешт майна повинно бути зазначено:

1) підстави і мету відповідно до положень статті 170 цього Кодексу та відповідне обґрунтування необхідності арешту майна;

2) перелік і види майна, що належить арештувати;

3) документи, які підтверджують право власності на майно, що належить арештувати, або конкретні факти і докази, що свідчать про володіння, користування чи розпорядження підозрюваним, обвинуваченим, засудженим, третіми особами таким майном;

4) розмір шкоди, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою, у разі подання клопотання відповідно до частини шостої статті 170 цього Кодексу.

До клопотання також мають бути додані оригінали або копії документів та інших матеріалів, якими слідчий, прокурор обґрунтовує доводи клопотання.

У даній справі прокурор клопоче накласти арешт на особисте рухоме та нерухоме майно підозрюваного в порядку п.4 ч.2 ст.170 КПК України.

Приписами ч.6 ст.170 КПК України зазначено, що у випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, фізичної чи юридичної особи, яка в силу закону несе цивільну відповідальність за шкоду, завдану діями (бездіяльністю) підозрюваного, обвинуваченого, засудженого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння, а також юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, за наявності обґрунтованого розміру цивільного позову у кримінальному провадженні, а так само обґрунтованого розміру неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою, щодо якої здійснюється провадження. У разі задоволення цивільного позову або стягнення з юридичної особи розміру отриманої неправомірної вигоди суд за клопотанням прокурора, цивільного позивача може вирішити питання про арешт майна для забезпечення цивільного позову або стягнення з юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, доведеного розміру отриманої неправомірної вигоди до набрання судовим рішенням законної сили, якщо таких заходів не було вжито раніше.

Вартість майна, яке належить арештувати з метою забезпечення цивільного позову або стягнення отриманої неправомірної вигоди, повинна бути співмірною розміру шкоди, завданої кримінальним правопорушенням або зазначеної у цивільному позові, розміру неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою

Проте клопотання не містить відомостей щодо цивільного позову у кримінальному провадженні, його обґрунтованого розміру та вартості майна, на яке слід накласти арешт.

При цьому, прокурор в порушення вказаних вище вимог, передбачених ст. 170 КПК України у клопотанні не посилається на наявність будь-яких даних про те, що існує реальна загроза приховування, пошкодження, зникнення, втрата, знищення, передача чи відчуження майна підозрюваного.

Із викладеного вбачається недотримання прокурором вимог ст. 171 КПК України.

Відповідно до ч. 3 ст. 172 КПК України, слідчий суддя, встановивши, що клопотання про арешт майна подано без додержання вимог статті 171 цього Кодексу, повертає його прокурору та встановлює строк в сімдесят дві години для усунення недоліків, про що постановляє ухвалу.

Враховуючи вищезазначене, клопотання прокурора про арешт майна, у відповідності до ч. 3 ст. 172 КПК України, підлягає поверненню прокурору для усунення недоліків.

Керуючись ст.ст.171, 172 КПК України,

УХВАЛИВ:

Клопотання прокурора Смілянської окружної прокуратури ОСОБА_3 про арешт майна у кримінальному провадженні №0000024 від 11.05.2021, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч.4 ст.240, ч.1 ст.197-1 КК України, повернути прокурору.

Встановити строк для усунення недоліків в сімдесят дві години.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1