Справа № 183/4160/23
№ 1-кс/183/1467/23
У Х В А Л А

18 квітня 2023 року м. Новомосковськ

Слідчий суддя Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області ОСОБА_1 , секретар судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні скаргу ОСОБА_3 на постанову старшого слідчого Другого слідчого відділу (з дислокацією у м. Сєвєродонецьку) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Краматорську, про закриття кримінального провадження № 0000357 від 30.07.2021 року,

В С Т А Н О В И В:

06 квітня 2023 року до Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області надійшла скарга ОСОБА_3 , в якій заявник звернувся до слідчого судді і відповідно до ст. 303 КПК України, просить поновити строк на оскарження постанови старшого слідчого Другого слідчого відділу (з дислокацією у м. Сєвєродонецьку) Територіального управління Державного бюро розслідувань ОСОБА_4 від 04.03.2022 року про закриття кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000357 від 30.07.2021 року. Також просить, скасувати постанову старшого слідчого Другого слідчого відділу (з дислокацією у м. Сєвєродонецьку) Територіального управління Державного бюро розслідувань ОСОБА_4 від 04.03.2022 року про закриття кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000357 від 30.07.2021 року.

В обґрунтування скарги заявник вказує, що старшим слідчим Другого слідчого відділу (з дислокацією у м. Сєвєродонецьку) Територіального управління Державного бюро розслідувань ОСОБА_4 від 04.03.2022 року прийнято постанову про закриття кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000357 від 30.07.2021 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.365 КК України, у зв`язку з відсутністю в діянні складу кримінального правопорушення.

ОСОБА_3 не погоджується з постановою про закриття кримінального провадження від 04.03.2022 року, вважає її незаконною та такою, що підлягає скасування з огляду на наступне.

Оскаржувана постанова старшого слідчого обґрунтована тим, що в ході проведення досудового розслідування встановлено, що ОСОБА_3 рапорт на звільнення написав власноруч, а дата, яка можливо була дописана пізніше не змінює сам зміст рапорту, в зв`язку з чим ОСОБА_3 був звільнений на підставі вказаного рапорту, а резолюція, що міститься на даному рапорту на його зміст не впливає, та не несе за собою негативних наслідків.

На думку заявника, такі висновки старшого Другого слідчого відділу (з дислокацією у м. Сєвєродонецьку) Територіального управління Державного бюро розслідувань ОСОБА_4 є помилковими та передчасними з огляду на наступне.

Згідно ухвали Краматорського міського суду Донецької області від 14.06.2021 року Територіальне управління Державного бюро розслідувань, яке розташоване у м. Краматорську було зобов`язано прийняти та зареєструвати заяву ОСОБА_3 від 20.04.2021 року щодо скоєного кримінального правопорушення - про вчинення посадовими особами Головного управління Національної поліції, незаконних дій, а саме перевищення влади або службових повноважень з огляду на які його звільнення є незаконним та просив відкрити кримінальне провадження у справі та винних осіб притягнути до відповідальності.

19.07.2021 року ОСОБА_3 до Територіального управління Державного бюро розслідувань, яке розташоване у м. Краматорську подав заяву в якій він вимагав визнати його потерпілим у кримінальному проваджені за його заявою від 20.04.2021 року, видати або надіслати поштою постанову про визнання його потерпілим у вищезазначеному кримінальному проваджені, а також повідомити про початок досудового розслідування із зазначенням даних посадової особи, яка його здійснює, а також інформувати про хід розслідування кримінального провадження та надати можливість ознайомитись з ним перед тим, як воно буде направлено до суду.

06.09.2021 року заявником було направлено заяву до прокуратури Луганської області щодо

вжиття належних заходів реагування до посадових осіб, які допустили протиправну бездіяльність, щодо розгляду його звернень та не здійснюють належного досудового розслідування в кримінальному провадженні.

11.10.2021 року старшим слідчим Першого СВ ТУ ДБР, розташованого у м. Краматорську ОСОБА_5 винесено постанову про відмову у визнанні ОСОБА_3 потерпілим у вищезазначеному кримінальному провадженні.

Не погодившись з зазначеним рішенням, заявником було подано скаргу на бездіяльність працівників ДБР (відповідно до ст. 303 КПК України) до Краматорського міського суду в Донецькій області, в якій просив суд скасувати постанову старшого слідчого Першого СВ ТУ ДБР, розташованого у м. Краматорську ОСОБА_5 про відмову у визнанні ОСОБА_3 потерпілим від 11.10.2021 року по кримінальному провадженню № 10000357 за ознаками злочину передбаченого ч. 2 ст. 365 КК України та зобов`язати слідчого допитати його у

якості потерпілого.

05.11.2021 року слідчим суддею Краматорського міського суду Донецької області було винесено ухвалу, якою зазначену скаргу було задоволено.

07.12.2021 року заявником направлено повторну заяву до Територіального управління Державного бюро розслідувань, яке розташоване у м. Краматорську, щодо визнання його потерпілим на виконання рішення суду з додатками: фотокопією довідки ГУНП від 03.09.2019 року № 704/111/22-2019 «Про доходи» та фотокопію ухвали Краматорського міського суду Донецької області від 05.11.2021 року.

Заявник вважає, що відповідно до наданих ним документів, у слідчого ДБР були і є всі підстави для визнання його потерпілим у справі, так як через незаконне звільнення, на підставі підроблених документів його було позбавлено роботи та відповідно заробітної плати.

02.02.2022 року заявником було отримано постанову старшого слідчого Другого СВ ТУ ДБР, розташованого у м. Краматорську ОСОБА_4 , про відмову у визнанні ОСОБА_3 потерпілим від 14.01.2022 року по кримінальному провадженню № 10000357 за ознаками злочину передбаченого ч. 2 ст. 365 КК України, в якій слідчий зазначає, що заявник ніби то не надав органу досудового розслідування відомостей щодо спричинення йому шкоди, що по суті не відповідає дійсності, документи, які підтверджують спричинення матеріальної шкоди були направлені ним разом із заявою 07.12.2021 року. Таким чином, на думку заявника, слідчий приймаючи рішення про відмову у визнанні його потерпілим грубо порушив вимоги ст. 2, 40 КПК України, а також не виконав рішення Краматорського міського суду Донецької області від 05.11.2021 року.

Не погодившись з зазначеним рішенням, ОСОБА_3 було подано скаргу 05.02.2022 року на бездіяльність працівників ДБР (відповідно до ст. 303 КПК України) до Краматорського міського суду в Донецькій області, в якій він просив суд скасувати постанову старшого слідчого Першого СВ ТУ ДБР, розташованого у м. Краматорську про відмову у визнанні ОСОБА_3 потерпілим від 02.02.2022 року по кримінальному провадженню № 10000357 за ознаками злочину передбаченого ч. 2 ст. 365 КК України та зобов`язати слідчого допитати його у якості потерпілого, яка слідчим суддею Краматорського міського суду Донецької області була задоволена, а постанова слідчого скасована, і таким чином клопотання про визнання його потерпілим залишилось не розглянутим по суті, оскільки жодного документу з цього приводу на адресу заявника не надходило.

В зв`язку з чим, 31.01.2023 року ОСОБА_3 було направлено заяву до Генерального прокурора України, щодо неналежного розслідування кримінальної справи.

08.03.2023 року поштовим зв`язком надійшла відповідь з Луганської обласної прокуратури, а саме постанова про закриття кримінального провадження, відповідно до вимог ст. 304 КПК України.

12.03.2023 року у передбачений законом строк для оскарження протиправної бездіяльності посадової особи Територіального управління Державного бюро розслідувань у місті Краматорську, ОСОБА_3 було направлено скаргу на бездіяльність працівників ДБР (відповідно до ст. 303 КПК України) до Індустріального районного суду м. Дніпропетровська, за підслідністю.

04.04.2023 року слідчий суддя Індустріального районного суду м. Дніпропетровська ОСОБА_6 , дослідивши матеріали справи постановив ухвалу, згідно якої відповідно до частини сьомої статті 147 Закону України «Про судоустрій і статус суддів», враховуючи неможливість судами здійснювати правосуддя під час воєнного стану, Верховний Суд своїм розпорядженням від 06.03.2022 року за № 1/0/9-22 змінив територіальну підсудність судових справ Сєвєродонецького міського суду Луганської області на Новомосковський міськрайонний суд Дніпропетровської області, відповідно до якої скарга повернута ОСОБА_3 , в зв`язку з чим заявник вважає, що строк пропущений із поважних причин та має бути поновлений згідно ст. 117 КПК України.

Обґрунтовуючи свою скаргу, заявник вказав, що починаючи з 2000 року по 31.05.2019 року він проходив службу в органах внутрішніх справ та Національній поліції України. 31.05.2019 року наказом керівника Головного управління Національної поліції в Луганській області від 22.05.2019 № 410 о/с майора поліції ОСОБА_3 , начальника ВОДІТТ ГУНП в Луганській області, було протиправно звільнено із Національної поліції України на підставі п. 4 ч. 1 ст. 77 ЗУ «Про Національну поліцію» (через скорочення штатів). Під час його звільнення посадовими особами ГУНП в Луганській області було допущено ряд злочинних діянь, з огляду на які звільнення є незаконним.

В наказі про звільнення № 410 о/с від 22.05.2019 року, як підстава звільнення зазначено його рапорт, під час ознайомлення з яким, встановлено факт його підробки, а саме, невстановленою посадовою особою шляхом допису, внесено до нього додаткову інформацію - дописано дату «17.05.2019», яка була написана не заявником і вочевидь іншим почерком та чорнилами. Внаслідок зазначених злочинних дій, на підставі сфальсифікованого рапорту, заявника було протиправно звільнено з Національної поліції України, шляхом видання протиправного наказу № 410о/с від 22.05.2019, чим завдано істотної шкоди його правам, оскільки він мав бути звільнений за станом здоров`я на підставі рішення ВЛК 13.06.2019 року. Написаний ним рапорт без зазначення дати не є документом та не тягне за собою ніяких юридичних наслідків. Вищезазначений рапорт було підроблено вдруге, оскільки приблизно восени 2020 року, тобто більш ніж через рік після його звільнення, невстановленою посадовою особою на ньому було здійснено допис резолюції керівництва ГУНП в Луганській області: «УКЗ До наказу 17.05.2019», якої на час звільнення на рапорті не було. 22.06.2020 року зазначена резолюція на рапорті була відсутня, що підтверджується наданою заявником УКЗ ГУНП засвідченою копією цього рапорту, тобто на момент звільнення підроблений рапорт, який став підставою для його незаконного звільнення керівництвом ГУНП в Луганській області взагалі не розглядався, вказаний допис резолюції було здійснено більш ніж через рік після звільнення. Крім того, під час судового розгляду справи № 360/377/20 за позовною заявою до ГУНП в Луганській області від 20.01.2020 року, відповідач на вимогу суду надавав засвідчену копію його рапорту на якому також не було резолюції керівника ГУНП в Луганській області ОСОБА_7 . А тому, на думку заявника, в діях посадових осіб ГУНП в Луганській області вбачаються ознаки кримінальних правопорушень, відповідальність за які передбачена ст. ст. 365, 366, 172 КК України.

Крім того, ОСОБА_3 не було персонально, у письмовій формі попереджено про можливе звільнення, як передбачено ч. 4 ст. 68 Закону України «Про Національну поліцію». Таким чином, перебіг двомісячного терміну по закінченню якого він мав бути звільнений взагалі не розпочався, а відповідно звільнення 31.05.2019 року під час його перебування на лікарняному є незаконним, внаслідок чого, його було протиправно звільнено з Національної поліції України, шляхом видання протиправного наказу № 410 о/с від 22.05.2019 року, чим завдано істотної шкоди правам, оскільки заявник мав бути звільнений за станом здоров`я на підставі рішення ВЛК від 13.06.2019 року, так як за станом здоров`я був у вкрай важкому стані (за рішенням

МСЕК від 02.07.2019 року встановлено 3 групу інвалідності).

Заяву із вищезазначеним змістом ним 20.04.2021 року було направлено до Державного

бюро розслідувань. Зазначене звернення Державним бюро розслідувань було спрямовано до Територіального управління Державного бюро розслідувань у місті Краматорську, проте жодних дій працівниками ТУ ДБР у м. Краматорську, спрямованих на внесення наданих ним відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань та здійснення передбачених КПК України дій вчинено не було, в зв`язку з чим він звернувся до Краматорського міського суду Донецької області, ухвалою якого від 14.06.2021 року Територіальне управління Державного бюро розслідувань, яке розташоване у м. Краматорську було зобов`язано прийняти та зареєструвати його заяву від 20.04.2021 року, щодо скоєного кримінального правопорушення.

Таким чином, при проведенні досудового розслідування кримінального провадження за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 365 КК України, органом досудового розслідування не вжито всіх необхідних заходів та не проведено відповідних слідчих дій передбачених КПК, України для всебічного, повного та неупередженого дослідження всіх обставин кримінального провадження, а слідчим зроблено передчасний необґрунтований висновок про закриття кримінального провадження у зв`язку з закінченням строку досудового розслідування.

Заявник та слідчий, на розгляд скарги не з`явилися, надавши заяви про її розгляд у їх відсутність, внаслідок чого у відповідності до ч. 3 ст. 306 КПК України слідчий суддя розглянула скаргу у їх відсутність.

Згідно з ч. 4 ст. 107 КПК України фіксування судового засідання за допомогою технічних засобів кримінального провадження не здійснювалось у зв`язку з неприбуттям у судове засідання осіб, які беруть участь у судовому провадженні.

Вивчивши доводи скарги, дослідивши надані до скарги докази, слідчий суддя встановила наступне.

Перевіряючи поважність пропуску заявником ОСОБА_3 строку звернення зі скаргою на постанову слідчого, слідчий суддя дійшов наступних висновків.

Згідно п. 3 ч. 1 ст. 303 КПК України на досудовому провадженні можуть бути оскаржені рішення слідчого про закриття кримінального провадження - заявником, потерпілим, його представником чи законним представником.

Відповідно до ч.1 ст.304 КПК України скарги на рішення, дії чи бездіяльність слідчого чи прокурора, передбачені частиною першою статті 303 цього Кодексу, можуть бути подані особою протягом десяти днів з моменту прийняття рішення, вчинення дії або бездіяльності. Якщо рішення слідчого чи прокурора оформлюється постановою, строк подання скарги починається з дня отримання особою її копії.

Як вбачається з матеріалів, постанова про закриття кримінального провадження заявнику надійшла поштовим зв`язком 08.03.2023 року. А вже 12.03.2023 року заявник звернувся зі скаргою до Індустріального районного суду м. Дніпропетровська, за підслідністю, на підставі ухвали якого від 04.04.2023 року скарга ОСОБА_8 повернута, в зв`язку з зміною територіальної підсудності справ Сєвєродонецького міського суду Луганської області на Новомосковський міськрайонний суд Дніпропетровської області.

Отже, враховуючи викладене, слідчий суддя приходить до висновку, що строк на оскарження постанови про закриття кримінального провадження пропущений заявником з поважних причин та підлягає поновленню.

Вирішуючи вимоги скарги по суті, слідчий суддя дійшов наступних висновків.

Відповідно до положень статті 2 КПК України завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура. Положеннями ч.1 ст.24 КПК України кожному гарантується право на оскарження процесуальних рішень, дій чи бездіяльності суду, слідчого судді, прокурора, слідчого в порядку, передбаченому цим Кодексом.

Главою 26 КПК України визначено порядок оскарження рішень, дій чи бездіяльності під час досудового розслідування.

Згідно з п.3 ч.1 ст.303 КПК України на досудовому провадженні можуть бути оскаржені рішення слідчого про закриття кримінального провадження.

Відповідно до п.5 ч.1 ст.3 КПК України досудове розслідування стадія кримінального провадження, яка починається з моменту внесення відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань і закінчується закриттям кримінального провадження або направленням до суду обвинувального акту, клопотання про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру, клопотання про звільнення особи від кримінальної відповідальності.

Слідчим суддею встановлено, що в провадженні Другого слідчого відділу (з дислокацією у м. Сєвєродонецьку) Територіального управління Державного бюро розслідувань перебувало кримінальне провадження за №0000357 від 30.07.2021 рокуза ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.365 КК України.

Постановою старшого слідчого Другого слідчого відділу (з дислокацією у м. Сєвєродонецьку) Територіального управління Державного бюро розслідувань ОСОБА_4 від 04.03.2022 року кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000357 від 30.07.2021 року, закрито у зв`язку з відсутністю в діянні складу кримінального правопорушення, на підставі п.2 ч.1 ст.284 КПК України.

Пунктом 2 частини 1 статті 284 КПК України визначено, що слідчий зобов`язаний закрити кримінальне провадження також у разі, коли встановлена відсутність в діянні складу кримінального правопорушення.

Як вбачається в постанові відсутня інформація щодо проведення будь-яких слідчих дій в рамках кримінального провадження, в результаті яких, слідчий дійшов висновку про відсутність в діянні складу кримінального правопорушення, жодного свідка в рамках кримінального провадження не допитано, крім того, слідчим не допитано заявника, не визнано його потерпілим, тобто не виконана відповідна ухвала слідчого судді, не вжито заходів забезпечення кримінального провадження, зокрема вимог ст. 131 КПК України.

У відповідності до ч. 1 ст. 94 КПК України, слідчий, прокурор, слідчий суддя, суд за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінюють кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення.

Відповідно до змісту оскаржуваної постанови про закриття кримінального провадження слідчий ОСОБА_9 провів лише одну дію, яка була полягала в «ознайомленні зі змістом» підробленого рапорту. Тобто слідчим в повному обсязі не досліджено всі обставини кримінально провадження.

Таким чином, слідчий суддя дійшов до висновку, що скаргу потрібно задовольнити, поновивши строк на оскарження, та скасувати постанову.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 214, 303, 305, 306, 307, 309 КПК України, слідчий суддя, -

ухвалила:

Скаргу ОСОБА_3 на постанову старшого слідчого Другого слідчого відділу (з дислокацією у м. Сєвєродонецьку) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Краматорську, про закриття кримінального провадження № 0000357 від 30.07.2021 року- задовольнити.

Поновити строк на оскарження постанови старшого слідчого Другого слідчого відділу (з дислокацією у м. Сєвєродонецьку) Територіального управління Державного бюро розслідувань ОСОБА_4 від 04.03.2022 року про закриття кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000357 від 30.07.2021 року.

Скасувати постанову старшого слідчого Другого слідчого відділу (з дислокацією у м. Сєвєродонецьку) Територіального управління Державного бюро розслідувань ОСОБА_4 від 04.03.2022 року про закриття кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000357 від 30.07.2021 року.

Ухвала оскарженню підлягає протягом п`яти днів з дня з дня отримання її копії шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Слідчий суддя ОСОБА_1