Справа № 522/9061/19
Провадження № 1-кп/522/2408/23
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 серпня 2023 року Приморський районний суд м. Одеси у складі:

головуючого-судді ОСОБА_1 ,

при секретарях ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

розглянувши у судовому засіданні в залі суду кримінальне провадження зареєстроване в Єдиному реєстрі досудових розслідувань за № 0006611 від 24.09.2018 року, за обвинуваченням:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки м. Роздільна, Одеської області, громадянки України, незаміжньої, яка має на утримання неповнолітню дитину, не працевлаштованої, із середньою освітою, зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючої за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимої,

- у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 191 КК України,

за участю сторін кримінального провадження:

прокурорів ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 ,

представників потерпілого ОСОБА_9 , ОСОБА_10 ,

обвинуваченої ОСОБА_4 ,

ВСТАНОВИВ:

Наказом директора Товариства з обмеженою відповідальністю «РУШ», () ОСОБА_11 , № 186-КП від 03.10.2017 ОСОБА_4 призначено на посаду керуючого магазину ТОВ «РУШ» - «Ева-439», що розташований за адресою: м. Одеса, вул. Пантелеймонівська, 110.

У відповідності з посадовою інструкцією, яка визначає функціональні обов`язки права та відповідальність керуючого магазину ТОВ «РУШ» - «Ева - 439», затвердженої 01.01.2018 генеральним директором Товариства з обмеженою відповідальністю «РУШ» ОСОБА_11 :

Згідно розділу 3 «Керуючий повинен знати»:

П.3.23. Правила проведення інвентаризації товарно-матеріальних цінностей, законодавство щодо індивідуальної, колективної відповідальності та відповідальності за завдання шкоди;

Згідно розділу 4 «Завдання та обов`язки»:

П. 4.2.25. Контроль за прийняттям, зберіганням та реалізацією товарно-матеріальних цінностей;

Згідно розділу 7 «Відповідальність»:

П. 7.7. керуючий є відповідальним за організацію зберігання товарно-матеріальних цінностей на об`єкті торгівлі».

Згідно з договором про повну матеріальну відповідальність від 03.10.2018 укладеним між Товариства з обмеженою відповідальністю «РУШ» в особі генерального директора ОСОБА_11 та керуючою магазину ТОВ «РУШ» - «Ева-439» в особі ОСОБА_4 , а саме:

«Працівник, приймає на себе повну матеріальну відповідальність за забезпечення цілісності й схоронності, ввірених йому підприємством в установленому порядку, товарно-матеріальних цінностей...»

Згідно з п.2 «Працівник зобов`язується»:

«Дбайливо ставитися до переданих йому для зберігання або інших цілей, матеріальним цінностям підприємства і вживати заходи щодо запобігання шкоди».

Таким чином, ОСОБА_4 перебувала в трудових відносинах із ТОВ «РУШ» та була наділена обов`язками щодо виконання фінансових операцій, у зв`язку із чим, являвся матеріально-відповідальною особою.

Згідно з внутрішньою інструкцією, кожного дня, о 15 годині 00 хвилин, співробітниками банку проводиться інкасація грошових коштів магазину ТОВ «РУШ» - «Ева - 439», в такий спосіб: ОСОБА_4 , будучи відповідальною особою, через спеціальне програмне забезпечення здійснювала вивід грошових коштів з каси і передавала інкасаторам зазначені кошти, які були в касі до 15 години 00 хвилин поточного дня. Далі, всі грошові кошти, які були отримані після 15 години 00 хвилин, за аналогічною процедурою переміщувала до спеціального сейфу, доступ до якого є тільки у неї і в подальшому на наступний день нею же, повинні передаватися співробітникам банку купюри номіналом від 100 гривень. Разом з передачею грошових коштів інкасаторам, ОСОБА_4 займалася складанням і передачею відповідної документації, згідно з якою співробітники банку в подальшому звіряли отримані кошти від магазину, але у зв`язку з тим, що співробітникам банку передавалися лише купюри від 100 гривень, а дрібні грошові кошти залишалися в касі з подальшим переміщенням у відповідний сейф, співробітники банку не могли перевірити в точності відповідність каси з переданими їм коштами.

У період часу з 01.09.2018 по 24.09.2018, у керуючої магазину ТОВ «РУШ» - «Ева - 439» ОСОБА_4 з корисливих мотивів, з метою особистого збагачення, виник злочинний намір, спрямований на привласнення чужого майна, яке їй було ввірене, а саме грошові кошти, отриманих від проданого товару в магазині «Ева-439», шляхом їх укриття від касового обліку підприємства ТОВ «РУШ».

Реалізуючи свій злочинний намір, спрямований на привласнення чужого майна, ОСОБА_4 , у вищезазначений період часу, більш точніший час в ході досудового розслідування не встановлено, діючи всупереч посадової інструкції та порушуючи умови договору про повну особисту матеріальну відповідальність, з корисливих мотивів, переслідуючи ціль особистого збагачення та усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння та його наслідки, знаходячись у складському приміщенні ТОВ «РУШ» магазину «Ева-439», розташованого у м. Одеса, вул. Пантелеймонівська, 110, де маючи доступ до сейфу, який їй ввірений та в якому знаходяться на зберіганні грошові кошти приналежні ТОВ «РУШ» (), розуміючи протиправність своїх дій, систематично привласнювала грошові кошти, що у загальній сумі склали 45307,09 гривень, та в подальшому, розпорядилась привласненим майном на свій розсуд.

Згідно висновку економічної експертизи документально підтверджується нестача готівкових коштів, виявлена по результатам інвентаризації наявних коштів у касі магазину «Ева» №439 ТОВ «РУШ» () згідно Акту №11/443 інвентаризація від 24.09.2018 на суму 45307,09 гривень.

Вказаними діями ОСОБА_4 нанесла ТОВ «РУШ» () матеріальний збиток на загальну суму 45307,09 гривень.

Таким чином, ОСОБА_4 вчинила кримінальне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 191 КК України, за кваліфікуючими ознаками привласнення чужого майна шляхом зловживання службовою особою своїм службовим становищем.

Допитаний в судовому засіданні обвинувачена ОСОБА_4 провину в інкримінованому їй злочині, передбаченому ч. 2 ст. 191 КК України, визнала повністю та у скоєному щиро покаялась.

Оскільки обвинувачена визнала свою винуватість у вчинені злочину, передбаченому ч. 2 ст. 191 КК України, підтвердивши викладені обставини в обвинувальному акті, фактичні обставини ніким з учасників судового провадження не оспорювались, суд визнав недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються та розглянув справу відповідно з ч. 3 ст. 349 КПК України.

При цьому судом з`ясовано, що всі учасники кримінального провадження правильно розуміють обставини справи та упевнився у добровільності їх позиції. Їм було роз`яснено про те, що якщо докази не будуть досліджені, у такому випадку, вони будуть позбавлені права оскаржувати фактичні обставини справи у апеляційному порядку.

При таких обставинах, за згодою учасників кримінального провадження, які визнали недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються, докази у судовому засіданні не досліджувалися, згідно до вимог ч. 3 ст. 349 КПК України.

Приймаючи до уваги вищевказане, суд вважає, що винність обвинуваченої у скоєнні вказаного злочину повністю доведена.

Тому, суд вважає доведеною винність ОСОБА_4 у вчиненні нею злочину, та кваліфікує її дії за ч. 2 ст. 191 КК України, як привласнення чужого майна шляхом зловживання службовою особою своїм службовим становищем.

Обставинами, які відповідно до ст. 66 КК України пом`якшують покарання, суд враховує щире каяття.

Обставини, які відповідно до ст. 67 КК України обтяжує покарання, не встановлено.

З урахуванням сукупності вищезазначених обставин, які суд визнає, пом`якшуючими, при обранні ОСОБА_4 покарання у вигляді позбавлення волі, вважає за можливе застосувати до неї дію ст.ст. 75; 76 ч. 1 п. 1, 2; ч. 3 п. 2 КК України, оскільки її виправлення і перевиховання можливі без ізоляції від суспільства.

Цивільний позов ТОВ «РУШ» про відшкодування матеріальної шкоди задовольнити, оскільки вина обвинуваченої у вчиненні злочину повністю доведена.

Згідно пунктів 8 та 9 ч. 2 ст. 16 ЦК України, способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди, а також відшкодування моральної шкоди.

Згідно ч. 1 ст. 23 ЦК України, особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав.

Керуючись ст.ст. 349 ч. 3, 368-371, 373-376 КПК України, суд

УХВАЛИВ:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винною у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 191 КК України та призначити їй покарання у виді 2 (двох) років позбавлення волі, з позбавленням права обіймати посади, які пов`язані з виконанням організаційно-розпорядчих та адміністративно-господарських функцій на строк 1 (один) рік.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування покарання у вигляді позбавлення волі з випробуванням з іспитовим строком на 1 (один) рік.

Відповідно до вимог ст. 76 ч. 1 п. 1, 2; ч. 3 п. 2 КК України покласти на засуджену ОСОБА_4 такі обов`язки: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання, та не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Міру запобіжного заходу ОСОБА_4 не застосовувати.

Цивільний позов ТОВ «РУШ» про відшкодування матеріальної шкоди задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь ТОВ «РУШ» матеріальну шкоду у розмірі 45307 (сорок п`ять тисяч триста сім) гривень 09 (дев`ять) копійок.

Стягнути солідарно з ОСОБА_4 на користь держави витрати на проведення експертизи в розмірі 13585 (тринадцять тисяч п`ятсот вісімдесят п`ять) гривень.

Вирок може бути оскаржений до Одеського апеляційного суду через Приморський районний суд м. Одеси протягом 30 діб з дня проголошення.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору.

Суддя:

15.08.2023