КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ

Київського апеляційного суду в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,
суддів при секретарі судового засідання ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в місті Києві 25 липня 2023 року, з використанням відеоконференцзв`язку з Державною установою «Дніпровська установа виконання покарань №4», де перебуває підозрюваний ОСОБА_5 , апеляційну скаргу захисника ОСОБА_6 , який діє в інтересах підозрюваного ОСОБА_5 , на ухвалу слідчого судді Солом`янського районного суду міста Києва від 09 травня 2023 року, відносно

ОСОБА_5 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 в м. Запоріжжя, громадянин України, одружений, зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимий,

підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 111 КК України,

за участю: прокурора захисника підозрюваного ОСОБА_7 , ОСОБА_6 , ОСОБА_5 ,
ВСТАНОВИЛА:

Вказаною ухвалою задоволено клопотання старшого слідчого в особливо важливих справах слідчого управління Головного управління Служби безпеки України у місті Києві та Київській області ОСОБА_8 , погоджене прокурором відділу Київської обласної прокуратури ОСОБА_7 , та продовжено підозрюваному ОСОБА_5 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком до 13 червня 2023 року, без визначення розміру застави.

В задоволенні клопотань захисника ОСОБА_6 та ОСОБА_9 відмовлено.

Вирішуючи питання про застосування запобіжного заходу, слідчий суддя врахував наявність обґрунтованої підозри ОСОБА_5 у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення, існування ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, дані про особу підозрюваного у їх сукупності та прийшов до висновку, що інші більш м`які запобіжні заходи, ніж тримання під вартою, не здатні запобігти встановленим ризикам та забезпечити належну процесуальну поведінку підозрюваного.

Не погоджуючись з таким рішенням, захисник ОСОБА_6 , який діє в інтересах підозрюваного ОСОБА_5 , подав апеляційну скаргу з доповненнями до неї, в якій просить скасувати ухвалу слідчого судді Солом`янського районного суду міста Києва від 09 травня 2023 року, у клопотанні слідчого про продовження строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_5 відмовити та застосувати запобіжний захід у вигляді домашнього арешту.

Вважає ухвалу слідчого судді незаконною та необгрунтованою з огляду на наступне.

Так, зазначає про необґрунтованість підозри, повідомленої ОСОБА_5 .

Стверджує, що слідчим не зазначено, яким чином кожен із вказаних ним доказів підтверджує причетність ОСОБА_5 до інкримінованої події.

Зауважує, що ОСОБА_5 затримано без ухвали слідчого судді, в порядку ст. 208 КПК України, в той час, як останній не вчиняв жодних протиправних дій.

На переконання захисника, стороною обвинувачення не доведено існування ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, та недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання заявлених у клопотанні ризиків.

Зазначає, що ОСОБА_5 має постійне місце проживання та роботи, міцні соціальні зв`язки, сім`ю, у нього на утриманні перебуває малолітній син.

Крім цього, вказує, що чоловікам призовного віку виїзд за межі України заборонений, а враховуючи наявність активних бойових дій по всій лінії фронту, перетинати її межу в бік тимчасово окупованих територій не вбачається за можливе.

Зауважує, що ОСОБА_5 є несудимим, раніше не притягувався до кримінальної відповідальності, має нагороди та заохочення, позитивну характеристику з місця роботи.

Вважає, що слідчим суддею не враховано, що під час затримання підозрюваного у нього вже були вилучені всі речі, які мають значення для слідства, а тому він на них вплинути не може.

Стверджує, що факт знайомства підозрюваного із свідками сам по собі не вказує на те, що він буде чинити на будь-кого з них тиск.

Вказує, що відповідно до матеріалів кримінального провадження правопорушення, яке інкримінується ОСОБА_5 , є завершеним, а тому продовжити вчиняти його він не може.

Звертає увагу на стан здоров`я ОСОБА_5 , який має ряд захворювань та потребує медичної допомоги, що не сумісне із триманням його під вартою.

Зазначає, що ОСОБА_10 та ОСОБА_9 не заперечували щодо застосування відносно ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту за адресою: АДРЕСА_1 , у квартирі, що належить їм на праві спільної сумісної власності.

Крім того, ОСОБА_10 та ОСОБА_9 просять застосувати відносно ОСОБА_5 запобіжний захід у вигляді особистої поруки.

Заслухавши доповідь судді, пояснення підозрюваного та його захисника, які підтримали апеляційну скаргу та просили її задовольнити, виступ прокурора, який заперечував проти задоволення апеляційної скарги та просив залишити ухвалу слідчого судді без змін, вивчивши матеріали провадження і перевіривши доводи апеляційної скарги з доповненнями до неї, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга захисника не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Як убачається з матеріалів судового провадження, слідчим управлінням Головного управління Служби безпеки України у місті Києві та Київській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні, відомості якого 22 лютого 2023 року внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань під № 0000175, в тому числі за підозрою ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 111 КК України.

15 березня 2023 року ОСОБА_5 затримано в порядку ст. 208 КПК України та наступного дня повідомлено про підозру у державній зраді, тобто діянні, умисно вчиненому громадянином України на шкоду суверенітетові, територіальній цілісності та недоторканості, обороноздатності та державній безпеці України: наданні представнику іноземної держави допомоги в проведенні підривної діяльності проти України, вчиненому в умовах воєнного стану, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 111 КК України.

Ухвалою слідчого судді Солом`янського районного суду міста Києва від 17 березня 2023 року відносно підозрюваного ОСОБА_5 застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком до 13 травня 2023 року.

Постановою заступника керівника Київської обласної прокуратури ОСОБА_11 від 02 травня 2023 року строк досудового розслідування у кримінальному провадженні № 0000175 продовжено до трьох місяців, тобто до 13 червня 2023 року.

08 травня 2023 року до слідчого судді Солом`янського районного суду міста Києва надійшло клопотання старшого слідчого в особливо важливих справах слідчого управління Головного управління Служби безпеки України у місті Києві та Київській області ОСОБА_8 , погоджене прокурором відділу Київської обласної прокуратури ОСОБА_7 , про продовження підозрюваному ОСОБА_5 строку тримання під вартою до 13 червня 2023 року, без визначення розміру застави

Ухвалою слідчого судді Солом`янського районного суду міста Києва від 09 травня 2023 року клопотання слідчого задоволено.

Таке рішення слідчого судді колегія суддів вважає законним, обґрунтованим та вмотивованим, з огляду на наступне.

Відповідно до ст. 2 КПК України, завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Згідно з ч. 1 ст. 183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частиною п`ятою статті 176 цього Кодексу.

Розглядаючи клопотання слідчого про продовження строку тримання під вартою для прийняття законного та обґрунтованого рішення, у порядку ст. 199 КПК України, суд повинен з`ясувати всі обставини, які передбачають підстави для застосування цього запобіжного заходу та умови, за яких таке продовження можливе.

Європейський суд з прав людини неодноразово підкреслював, що наявність підстав для тримання особи під вартою має оцінюватись в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин. Тримання особи під вартою завжди може бути виправдано, за наявності ознак того, що цього вимагають справжні інтереси суспільства, які, незважаючи на існування презумпції невинуватості, переважають інтереси забезпечення поваги до особистої свободи.

Згідно з вимогами ст.ст. 197, 199 КПК України, за відсутності підстав для зміни запобіжного заходу з тримання під вартою на такий, що не пов`язаний з ізоляцією від суспільства, строк тримання підозрюваного під вартою може бути продовжений у разі неможливості закінчення досудового розслідування в частині доведеного обвинувачення в строки, встановлені статтею 219 цього Кодексу.

Під час розгляду клопотання органу досудового розслідування слідчий суддя суду першої інстанції встановив, що ОСОБА_5 обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 111 КК України.

Зокрема, слідчий суддя дослідивши клопотання і матеріали, які його обґрунтовують, правильно встановив, що зазначені у клопотанні обставини підозри мають місце і підтверджуються на цьому етапі розслідування достатньою сукупністю доказів, які приведені у клопотанні слідчого та доданих до нього матеріалах. Враховуючи, що слідчий суддя на даному етапі провадження не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд під час розгляду кримінального провадження по суті, зокрема, не вправі оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для визнання особи винною чи невинною у вчиненні злочину, а лише зобов`язаний на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів визначити, що причетність особи до вчинення кримінального правопорушення є вірогідною та достатньою для застосування щодо неї обмежувального заходу, то з огляду на наведені у клопотанні слідчого докази у слідчого судді були всі підстави для висновку про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_5 кримінального правопорушення. Більш того, якщо виходити з поняття «обґрунтована підозра», приведеного в п. 175 рішення Європейського суду з прав людини від 21 квітня 2011 року у справі «Нечипорук і Йонкало проти України», то обґрунтована підозра означає, що існують факти і інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення. Всупереч доводам сторони захисту, фактів і інформації, які переконливо свідчать про причетність ОСОБА_5 до вчинення вищевказаного кримінального правопорушення, у клопотанні та доданих до нього матеріалах, станом на день розгляду клопотання слідчим суддею, міститься достатньо для висновку про обґрунтованість повідомленої ОСОБА_5 підозри.

Отже, слідчий суддя, дослідивши матеріали клопотання в межах своєї компетенції, у висновках, які зробив орган досудового розслідування стосовно обґрунтованості повідомленої ОСОБА_5 підозри чогось очевидно безпідставного чи недопустимого не встановив.

Обставини здійснення підозрюваним конкретних дій та доведеність його вини, потребують перевірки та оцінки у сукупності з іншими доказами у кримінальному провадженні під час подальшого досудового розслідування та розгляду кримінального провадження по суті.

Колегією суддів встановлено, що як у клопотанні, так і в судовому засіданні слідчим і прокурором доведено існування ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, які не відпали та продовжують існувати і дають підстави для продовження ОСОБА_5 строку тримання під вартою, та недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів, не пов`язаних з триманням під вартою, для запобігання встановленим ризикам, у тому числі у вигляді домашнього арешту чи особистої поруки. У зв`язку з чим не підлягають задоволенню клопотання ОСОБА_10 та ОСОБА_9 про взяття підозрюваного ОСОБА_5 на особисту поруку.

Так, в контексті практики Європейського суду з захисту прав людини, слід зазначити, що ризик втечі підсудного не може бути встановлений лише на основі суворості можливого вироку. Оцінка такого ризику має проводитись з посиланням на ряд інших факторів, які можуть або підтвердити існування ризику втечі або вказати, що вона маловірогідна і необхідність в утриманні під вартою відсутня (Панченко проти Росії).

Водночас ЄСПЛ в рішенні «W проти Швейцарії» від 26 січня 1993 року вказав, що врахування тяжкості злочину має свій раціональний зміст, оскільки вона свідчить про ступінь суспільної небезпечності цієї особи та дозволяє спрогнозувати з достатньо високим ступенем імовірності її поведінку, беручи до уваги, що майбутнє покарання за тяжкий злочин підвищує ризик того, що підозрюваний може ухилитись від слідства.

Окрім того, у справі «Ілійков проти Болгарії» суд закріпив, що «суворість передбаченого покарання» є суттєвим елементом при оцінюванні «ризиків переховування або повторного вчинення злочинів».

В п. 58 рішення ЄСПЛ «Бекчиєв проти Молдови» («Becciev v. Moldova») суд зазначив, що ризик втечі має оцінюватися у світлі факторів, пов`язаних із характером особи, її моральністю, місцем проживання, родом занять, майновим станом, сімейними зв`язками та усіма видами зв`язку з країною, в якій така особа піддається кримінальному переслідуванню.

На підставі викладеного, а також враховуючи дані про особу підозрюваного, у їх сукупності, тяжкість покарання, яке загрожує підозрюваному у разі визнання його винуватим у вчиненні зазначеного кримінального правопорушення, колегія суддів приходить до висновку про доведеність органом досудового розслідування ризику можливості підозрюваним переховуватися від органів досудового розслідування та суду, оскільки достатні стримуючі фактори, які б свідчили про протилежне в матеріалах провадження відсутні.

Матеріали судового провадження містять докази про існування інших ризиків неналежної процесуальної поведінки підозрюваного, зокрема, можливості ОСОБА_5 знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на свідків у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином,які поряд із ризиком можливості переховуватися від органів досудового розслідування та суду теж залишаються існувати та вірогідність їх настання є досить високою.

Посилання захисника на дані, що характеризують особу підозрюваного, не спростовують висновки суду про те, що ОСОБА_5 може вчинити дії, передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України і не є підставою для скасування ухвали слідчого судді.

Колегія суддів погоджується з рішенням слідчого судді щодо необхідності задоволення клопотання слідчого про продовження підозрюваному ОСОБА_5 строку тримання під вартою, оскільки слідчий і прокурор у повному обсязі довели суду обставини, які виправдовують подальше обмеження права останнього на свободу. Таке обмеження не суперечить вимогам ст. 5 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод.

Беззаперечних даних, які б унеможливлювали подальше тримання підозрюваного ОСОБА_5 під вартою матеріали судового провадження не містять.

Крім того, слідчий суддя обґрунтовано не визначив розмір застави підозрюваному, зважаючи на те, що ОСОБА_5 під час дії воєнного стану підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 111 КК України.

Також колегія суддів враховує норми ч. 6 ст. 176 КПК України, згідно з якою під час дії воєнного стану до осіб, які підозрюються у вчиненні, в тому числі злочину, передбаченого ст. 111 Кримінального кодексу України, за наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, застосовується запобіжний захід, визначений пунктом 5 частини першої цієї статті, тобто тримання під вартою.

Істотних порушень вимог КПК України, які б перешкодили чи могли перешкодити слідчому судді місцевого суду постановити законну та обґрунтовану ухвалу, колегією суддів апеляційної інстанції не виявлено.

Зважаючи на викладене, рішення слідчого судді є законним, обґрунтованим і вмотивованим, оскільки постановлене згідно з нормами матеріального права з ретельним дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених КПК України, та ухвалено на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені достатніми даними, дослідженими та об`єктивно оціненими судом, у порядку та в межах, передбачених на даній стадії кримінального провадження, натомість доводи та твердження захисника, про які йдеться в поданій апеляційній скарзі, колегія суддів вважає - безпідставними, у зв`язку з чим приходить до висновку про залишення поданої апеляційної скарги без задоволення.

При цьому, колегія суддів враховує і те, що строк дії оскаржуваної ухвали слідчого судді закінчився, та те, що метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків.

Керуючись ст.ст. 176 - 178, 183, 194, 196, 309, 376, 404, 405, 407, 422 КПК України, колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:

Ухвалу слідчого судді Солом`янського районного суду міста Києва від 09 травня 2023 року, якою задоволено клопотання старшого слідчого в особливо важливих справах слідчого управління Головного управління Служби безпеки України у місті Києві та Київській області ОСОБА_8 , погоджене прокурором відділу Київської обласної прокуратури ОСОБА_7 , та продовжено підозрюваному ОСОБА_5 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком до 13 червня 2023 року, без визначення розміру застави, залишити без змін, а апеляційну скаргу захисника ОСОБА_6 , який діє в інтересах підозрюваного ОСОБА_5 , -без задоволення.

Відмовити у задоволенні клопотань ОСОБА_10 та ОСОБА_9 про взяття підозрюваного ОСОБА_5 на особисту поруку.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту проголошення і оскарженню не підлягає.

Судді:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3

Унікальний номер справи 760/9999/23 Справа №11-сс/824/3331/2023 Категорія: ст. 183 КПК УкраїниГоловуючий у першій інстанції - ОСОБА_12 Доповідач: ОСОБА_1