ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 11-кп/803/1418/23 Справа № 210/4840/14-к Суддя у 1-й інстанції - ОСОБА_1 Суддя у 2-й інстанції - ОСОБА_2
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 червня 2023 року м.Кривий Ріг

14 червня 2023 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Дніпровського апеляційного суду у складі:

судді-доповідача: ОСОБА_2 ,

суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

за участю

секретаря: ОСОБА_5 ,

обвинуваченого: ОСОБА_6 (в режимі відео конференції)

захисника: ОСОБА_7 (в режимі відео конференції)

потерпілого: ОСОБА_8 ,

представника потерпілого: ОСОБА_9

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщені Дніпровського апеляційного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області, апеляційну скаргу представника потерпілого ОСОБА_9 , який діє в інтересах ОСОБА_8 на ухвалу Дзержинського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 31 січня 2023 року у кримінальному провадженні внесеному в ЄРДР за № 0000222 від 28.06.2013 року за обвинуваченням ОСОБА_10 у вчинені кримінального правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України, -

ВСТАНОВИЛА:

Ухвалою Дзержинського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 31 січня 2023 року кримінальне провадження внесене в ЄРДР за № 0000222 від 28.06.2013 року за обвинуваченням ОСОБА_10 за ознаками кримінального правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України закрито у зв`язку з відмовою прокурора від підтримання державного обвинувачення.

Із вказаним рішенням суду першої інстанції не погодився представник потерпілого ОСОБА_9 , який діє в інтересах ОСОБА_8 та оскаржив в апеляційному порядку.

В апеляційній скарзі просить ухвалу суду скасувати та направити на новий судовий розгляд в суді першої інстанції. На обґрунтування своїх вимог вказує, що потерпілий ОСОБА_8 під час судового засідання не був жодним чином повідомлений про те, що в нього є право на приватне обвинувачення та від приватного обвинувачення він не відмовлявся. Твердження суду про те, що потерпілі не скористалися правом підтримання обвинувачення в суді є хибним, тому наявне порушення права потерпілого.

Крім того, в ухвалі суду допущена описка в даті внесення відомостей в ЄРДР.

Заслухавши суддю доповідача, думку учасників судового розгляду, дослідивши доводи апеляційної скарги та матеріали провадження, апеляційний суд приходить до наступного висновку.

Відповідно до вимог ст. 404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Згідно зі ст. 370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим.

Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбаченого цим Кодексом.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до вимог статті 94 цього Кодексу.

Вмотивованим є рішення, у якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.

Суд першої інстанції дотримався вказаних вимог закону.

Як вбачається з матеріалів кримінального провадження, прокурор Криворізької південної окружної прокуратури ОСОБА_11 своєю постановою від 27.12.2022 року відмовився від публічного обвинувачення пред`явленого ОСОБА_10 у кримінальному провадженні за №0000222 за ч. 1 ст. 286 КК України за ознаками порушення правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило потерпілому середньої тяжкості тілесне ушкодження, у зв`язку з відсутністю в діянні складу кримінального правопорушення.

Так, органом досудового розслідування ОСОБА_10 обвинувачувався у тому що, 28 червня 2013 року, приблизно о 02 годині 50 хвилин, в темний час доби, по проїзній частині дороги вул. Крилова зі сторони кар`єру у напрямку вул. Каховська в Металургійному (Дзержинському) районі міста Кривого Рогу Дніпропетровської області рухався автомобіль «ВАЗ 21093», реєстраційний номер НОМЕР_1 , під керуванням водія ОСОБА_10 , в салоні якого знаходились пасажири ОСОБА_12 , ОСОБА_13 та ОСОБА_8 .

Продовжуючи рухатись по закругленню проїзної частини, водій ОСОБА_10 , не врахував дорожню обстановку, не обрав безпечної швидкості, яка б надавала йому можливість безпечно керувати автомобілем, чим порушив вимоги п.п.1.5., 2.3.б) та 12.1. Правил дорожнього руху України, згідно з якими:

«1.5. Дії або бездіяльність учасників дорожнього руху та інших осіб не повинні створювати небезпеку чи перешкоду для руху, загрожувати життю або здоров`ю громадян, завдавати матеріальних збитків.»;

«2.3. Для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов`язаний: б) бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, відповідно реагувати на її зміну, стежити за правильністю розміщення та кріплення вантажу, технічним станом транспортного засобу і не відволікатися від керування цим засобом у дорозі.»;

«12.1. Під час вибору в установлених межах безпечної швидкості руху водій повинен ураховувати дорожню обстановку, а також особливості вантажу, що перевозиться, і стан транспортного засобу, щоб мати змогу постійно контролювати його рух та безпечно керувати ним.».

В наслідок зазначених порушень вимог Правил дорожнього руху України, виконання яких було необхідною та достатньою умовою для запобігання ДТП, водій ОСОБА_10 , керуючи автомобілем «ВАЗ 21093», в районі електричної опори №53 по вул. Крилова в Металургійному (Дзержинському) районі м. Кривого Рогу Дніпропетровської області, допустив виїзд керованого ним автомобіля за межі проїзної частини та наїзд на нерухому перешкоду (насип ґрунту) після чого відбулося його перекидання.

Внаслідок дорожньо-транспортної пригоди пасажирів автомобіля ОСОБА_12 , ОСОБА_13 та ОСОБА_8 було травмовано.

Згідно висновку експерта №1975 від 09 серпня 2013 року потерпілому ОСОБА_12 було спричинено тілесні ушкодження у вигляді: перелому суглобових відростків 6-7 шийних хребців, закритого перелому великого пагорба правої плечової кіски, закритого підголовчатого перелому 2-ї п`ясткової кіски правої кисті, садна обличчя, грудної клітини, верхніх і нижніх кінцівок. За своїм характером виявлені ушкодження відносяться до тілесних ушкоджень середнього ступеню тяжкості, за ознакою тривалого розладу здоров`я (більш ніж 21 день).

Згідно висновку експерта №1963 від 08 серпня 2013 року потерпілому ОСОБА_13 було спричинено тілесні ушкодження у вигляді: закритого уламкового перелому середньої третини правої плечової кістки. За своїм характером виявлені ушкодження відносяться до тілесних ушкоджень середнього ступеню тяжкості, за ознакою тривалого розладу здоров`я (більш ніж 21 день).

Згідно висновку експерта №45 від 28 березня 2014 року потерпілому ОСОБА_8 було спричинено тілесні ушкодження у вигляді: забійних ран голови, садна обличчя, численні садна грудної клітини, лівосторонній пневмоторакс. За своїм характером виявлені ушкодження відносяться до тілесних ушкоджень середнього ступеню тяжкості, за ознакою тривалого розладу здоров`я (більш ніж 21 день).

Між порушенням водієм ОСОБА_10 правил безпеки дорожнього руху, а саме вимог п.12.1 Правил дорожнього руху України та наставши ми наслідками, - спричиненням потерпілим ОСОБА_12 , ОСОБА_13 та ОСОБА_8 середньої тяжкості тілесних ушкоджень, вбачається прямий причинний зв`язок.

Дії ОСОБА_10 органом досудового розслідування кваліфіковано за ст.286 ч.1 КК України, за ознаками порушення правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило потерпілому середньої тяжкості тілесне ушкодження.

Постанова прокурора про відмову від публічного обвинувачення обґрунтована тим, висновком експерта №6033-18 від 19.02.2019 року встановлено, що обвинувачений ОСОБА_10 не знаходився на місці водія. Так, на підставі аналізу механізму виникнення пошкоджень на автомобілі ВАЗ 2109, по напрямку травматичних зусиль, що діяли на осіб, які знаходились в салоні автомобіля, по характеру локалізації та механізму виникнення тілесних ушкоджень у ОСОБА_8 та ОСОБА_10 , комісія експертів прийшла до висновку, що за кермом транспортного засобу знаходився ОСОБА_14 , а ОСОБА_10 знаходився в салоні автомобіля в якості пасажира справа.

Під час судового засідання 31.01.2023 року, головуючим суддею з`ясовувалась думка учасників судового розгляду, щодо можливості закриття кримінального провадження у зв`язку відмовою прокурора підтримувати державне обвинувачення в суді. Усі учасники судового розгляду підтримали клопотання прокурора, зокрема представник потерпілого ОСОБА_9 , потерпілий ОСОБА_8 , захисник ОСОБА_7 , обвинувачений ОСОБА_6 , при цьому судом оголошено перерву для ознайомлення потерпілого ОСОБА_12 із вказаним клопотанням прокурора, після ознайомлення останній також підтримав клопотання.

Колегія суддів наголошує, що твердження потерпілого ОСОБА_8 про його не обізнаність того, що він може продовжувати підтримувати обвинувачення в суді у випадку відмови прокурора від підтримання державного обвинувачення та не роз`яснення такого права судом, спростовуються матеріалами кримінального провадження, зокрема неодноразовим отриманням потерпілим ОСОБА_8 пам`ятки про його права та обов`язки в якості потерпілого, про отримання пам`ятки та ознайомлення із вказаними правами, останній проставив свій особистий підпис (том 3 а.п. 137, 178, том 2 а.п. 40).

Крім того, під час судового розгляду у суді першої інстанції права та інтереси потерпілого ОСОБА_8 здійснював адвокат ОСОБА_9 , який беззаперечно обізнаний правом потерпілого підтримувати обвинувачення в суді у випадку відмови прокурора від підтримання державного обвинувачення, однак представник потерпілого також підтримав клопотання прокурора.

Отже, апеляційним судом не встановлено порушення прав потерпілого, оскільки він та його представник беззаперечно були обізнані про можливість підтримувати обвинувачення в суді у випадку відмови прокурора від підтримання державного обвинувачення, однак зазначеним правом не скористались.

За таких обставин, на переконання колегії суддів, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про закриття даного кримінального провадження на підставі п.2 ч.2 ст.284 КПК України.

Будь-яких інших доводів щодо незаконності рішення суду першої інстанції в апеляційній скарзі не наведено та не надано під час апеляційного розгляду справи.

Істотних порушень норм кримінального та кримінального процесуального закону які б могли стати підставою для скасування ухвалу суду, апеляційним судом не встановлено.

Враховуючи викладене, ухвалу суду першої інстанції, слід залишити без змін, а апеляційну скаргу прокурора - без задоволення.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 376, 404, 405, 407, 419 КПК України, колегія суддів, -

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу представника потерпілого ОСОБА_9 , який діє в інтересах ОСОБА_8 залишити без задоволення.

Ухвалу Дзержинського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 31 січня 2023 року у кримінальному провадженні внесеному за обвинуваченням ОСОБА_10 у вчинені кримінального правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України, якою закрито кримінальне провадження у зв`язку з відмовою прокурора від підтримання державного обвинувачення, залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення, однак може бути оскаржена до Верховного Суду протягом трьох місяців з дня її проголошення.

Судді