Подільський районний суд міста Києва
Справа № 758/8227/23
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

28 липня 2023 року місто Київ

Подільський районний суд міста Києва у складі слідчого судді ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Києві клопотання адвоката ОСОБА_3 , яка діє в інтересах власника майна ОСОБА_4 , про скасування арешту майна в порядку ст. 174 КПК України

У С Т А Н О В И В :

До слідчого судді Подільського районного суду міста Києва надійшло клопотання представника власника майна адвоката ОСОБА_3 , яке подане в інтересах ОСОБА_4 , в рамках кримінального провадження №0001073 від 23.05.2023, про скасування арешту майна.

Обґрунтовуючи подане клопотання, адвокат зазначила, що 26.05.2023 року слідчим суддею Подільського районного суду м. Києва ОСОБА_5 було розглянуто клопотання слідчого СВ Подільського УП ГУ НП у м. Києві про арешта майна в рамках кримінального провадження №0001073 від 23.05.2023 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 194 КК України та задоволено, а саме встановлено заборону користування та відчуження на автомобіль марки «HYUNDAI ELANTRA», д.н.з. НОМЕР_1 , який належить ОСОБА_4 , а також визначено місце зберігання транспортного засобу - спеціалізований майданчик тимчасового збереження транспортних засобів МВС України, що по вул. Хоткевича, 20-б в м. Києві.

Однак, на даний час встановлено, що всі необхідні та можливі експертизи в межах кримінального провадження №0001073 за участі транспортного засобу «HYUNDAI ELANTRA», д.н.з. НОМЕР_1 проведені, а зняття заборони відчужувати та використовувати даний транспортний засіб власнику жодним чином не призведе до знищення слідів даного кримінального правопорушення. Факт перебування майна під арештом тривалий час фактично позбавляє конституційного права власника, на законних підставах розпоряджатися своєю власністю. Безпідставне обмеження права власності у вигляді накладення арешту на майно шляхом заборони його відчуження не є співрозмірним із завданнями кримінального провадження та порушує основоположні права власників майна, які визначені Конституцією України та чинним законодавством України. Таким чином, на даний час відпала потреба в накладенні арешту на транспортний засіб «HYUNDAI ELANTRA», д.н.з. НОМЕР_1 .

Представник власника майна подала до суду заяву в якій просила розглянути клопотання без її участі, клопотання підтримала, просила суд його задовольнити з підстав викладених у ньому.

Слідчий будучи належним чином повідомлений про день, час та місце розгляду клопотання до суду не з`явився, будь-яких заяв не подавав.

Вивчивши матеріали клопотання та докази додані до нього, слідчий суддя доходить до висновку про його задоволення, у зв`язку з наступним.

Ухвалою слідчого судді від 26.05.2023 року в рамках кримінального провадження №001073 від 23.05.2023 року було накладено арешт на майно, а саме транспортний засіб «HYUNDAI ELANTRA», д.н.з. НОМЕР_1 , який належить ОСОБА_4 . Однією з причин накладення арешту на транспортний засіб була необхідність в проведенні експертиз.

28.07.2023 року адвокатом ОСОБА_3 отримано відповідь від слідчого СВ Подільського УП ГУНП в м. Києві ОСОБА_6 на адвокатський запит від 25.07.2023 року в якому зазначено, що всі експертизи які були призначені в межах кримінального провадження № 0001073 від 23.05.2023 року виконані та приєднані до матеріалів кримінального провадження.

Згідно з п. 7 ч. 2 ст. 131 КПК України арешт майна є одним із видів заходів забезпечення кримінального провадження.

Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.

Порядок скасування арешту майна визначений ст. 174 КПК України, якою передбачено, що підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково.

У відповідності до п. 2 ч. 1 ст. 174 КПК України арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

Відповідно до вимог ст. 41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним.

При застосуванні заходів забезпечення кримінального провадження слідчий суддя повинен діяти відповідно до вимог КПК України та судовою процедурою гарантувати дотримання прав, свобод та законних інтересів осіб, а також умов, за яких жодна особа не була б піддана необґрунтованому процесуальному обмеженню.

Відповідні дані мають міститися і у клопотанні слідчого чи прокурора, який звертається з проханням арештувати майно, оскільки, згідно ст. 1 Першого протоколу Конвенції про захист прав та основоположних свобод, будь-яке обмеження права власності повинно здійснюватися відповідно до закону, а отже суб`єкт, який ініціює таке обмеження, повинен обґрунтувати свою ініціативу з посиланням на норми закону.

Відповідно до ст. 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав і основоположних свобод, який ратифікований Верховною Радою України 17 липня 1997 року, кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.

У відповідності до практики Європейського Суду з прав людини, будь-яке втручання державного органу у право на мирне володіння майном повинно забезпечити "справедливий баланс" між загальним інтересом суспільства та вимогами захисту основоположних прав конкретної особи. Необхідного балансу не вдасться досягти, якщо на відповідну особу буде покладено індивідуальний та надмірний тягар (відповідно до рішення від 23 вересня 1982 року у справі "Спорронг та Льоннрот проти Швеції", пп. 69 і 73, Series A N 52). Тобто, має існувати обґрунтоване пропорційне співвідношення між засобами, які застосовуються, та метою, яку прагнуть досягти.

Ознайомившись з матеріалами клопотання, слідчий суддя приходить до висновку, що, станом на час розгляду клопотання в суді, представником власника майна, доведено наявність правових підстав передбачених ст. 174 КПК України щодо скасування арешту з автомобіля марки «HYUNDAI ELANTRA», д.н.з. НОМЕР_1 , накладеного Ухвалою слідчого судді Подільського районного суду м. Києва від 26.05.2023, оскільки в арешті відпала потреба.

При цьому, слідчий суддя звертає увагу на те, що слідчий/прокурор зобов`язані довести необхідність та наявність підстав для продовження такого заходу забезпечення кримінального провадження як арешт майна, наявність потреб досудового розслідування у такому арешті майна, актуальність цього питання.

Враховуючи вищенаведене, слідчий суддя вважає доцільним скасувати арешт майна, не вбачаючи потреби для подальшого застосування вказаного заходу забезпечення кримінального провадження.

Керуючись, ст. 41 Конституції України, ст. 1 Протоколу 1 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ст. ст. 98, 170 - 173, 309 КПК України

У Х В А Л И В :

Клопотання адвоката ОСОБА_3 , яка діє в інтересах власника майна ОСОБА_4 , про скасування арешту майна в порядку ст. 174 КПК Україниь - задовольнити;

Арешт накладений Ухвалою слідчого судді Подільського районного суду м. Києва ОСОБА_5 від 26.05.2023 року, по справі №758/5740/23 у кримінальному провадженні №0001073 від 23.05.2023 на транспортний засіб «HYUNDAI ELANTRA», д.н.з. НОМЕР_1 , який належить ОСОБА_4 - скасувати;

Ухвала оскарженню не підлягає, заперечення проти неї можуть бути подані під час підготовчого провадження в суді.

Cлідчий суддя Подільського районного суду м. Києва ОСОБА_1