ГОРОДИЩЕНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ЧЕРКАСЬКОЇ ОБЛАСТІ
справа № 691/11/23
провадження № 1-кп/691/225/23
В И Р О К

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 червня 2023 рокум. Городище

Городищенський районний суд Черкаської області в складі судді ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , потерпілого ОСОБА_4 , обвинуваченого ОСОБА_5 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Городище Черкаської області обєднане в суді кримінальне провадження, про обвинувачення

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець м. Городище, Черкаської області, українець, громадянин України, не одружений, не працюючий, житель АДРЕСА_1 , раніше неодноразово притягувався до кримінальної відповідальності, останній раз судимий 27 червня 2014 року за вироком Вінницького районного суду Вінницької області за ч. 2 ст. 121 КК України до покарання у вигляді 7 років позбавлення волі, на підставі ч. 4 ст. 70 КК України, приєднано частину невідбутого покарання за попереднім вироком суду, остаточна міра покарання - 7 років 6 місяців, звільнився 28 липня 2018 року умовно - достроково з невідбутою частиною покарання строком 1 рік 8 місяців 25 днів,

у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених частиною 4 статті 185, частиною 2 статті 190 КК України,

ВСТАНОВИВ:

02 грудня 2022 року, близько о 16 годині, ОСОБА_5 , будучи раніше неодноразово засудженим, на шлях виправлення не став та знову скоїв умисні, корисливі злочини, в період дії воєнного стану на території України, введеного в зв`язку з військовою агресією РФ проти України, Указом Президента України № 64/2022 від 24 лютого 2022 року, затвердженого Законом України "Про введення воєнного стану в Україні" № 2102-ІХ від 24 лютого 2022 року, строком на 30 діб, який, згідно Указу Президента України № 133/2022 від 14 березня 2022 року, затвердженого Законом України "Про продовження строку дії воєнного стану в Україні" № 2119-ІХ від 15 березня 2022 року, продовжено на 30 діб, та який, згідно Указу Президента України № 259/2022 від 18 квітня 2022 року, затвердженого Законом України "Про затвердження Указу Президента України "Про продовження строку дії воєнного стану в Україні" № 2112-ІХ від 21 квітня 2022 року, продовжено на 30 діб, який, згідно Указу Президента України № 341/2022 від 17 травня 2022 року, затвердженого Законом України "Про затвердження Указу Президента України "Про продовження строку дії воєнного стану в Україні" № 2263-ІХ від 22 травня 2022 року, продовжено на 90 діб, який, згідно Указу Президента України № 573/2022 від 12 серпня 2022 року, затвердженого Законом України "Про затвердження Указу Президента України "Про продовження строку дії воєнного стану в Україні" № 2500-ІХ від 15 серпня 2022 року, продовжено на 90 діб, який, згідно Указу Президента України № 757/2022 від 7 листопада 2022 року, затвердженого Законом України "Про затвердження Указу Президента України "Про продовження строку дії воєнного стану в Україні" № 2738-ІХ від 16 листопада 2022 року, продовжено на 90 діб, перебуваючи в будинку за місцем свого проживання по АДРЕСА_1 , до якого він мав вільний доступ, умисно, таємно, керуючись корисливим мотивом, повторно, незаконно заволодів належним ОСОБА_6 майном: супутниковою антеною "UR SKY KU SINGLE UNIVERSALLNBF mode:ENKF 3101A" вартістю, згідно висновку товарознавчої експертизи № СЕ-19/124-22/13787-ТВ від 22 грудня 2022 року, 484 гривні 75 копійок; газовим балоном об`ємом 50 л. вартістю, згідно висновку товарознавчої експертизи № СЕ-19/124-22/13787-ТВ від 22 грудня 2022 року, 1 362 гривні 50 копійок, чим спричинив потерпілій матеріальну шкоду на загальну суму 1 847 гривень 25 копійок, а викраденим майном в подальшому розпорядився на власний розсуд.

Окрім того, він же, 03 грудня 2022 року, близько о 21 годині, в період дії воєнного стану на території України, введеного в зв`язку з військовою агресією РФ проти України, Указом Президента України № 64/2022 від 24 лютого 2022 року, затвердженого Законом України "Про введення воєнного стану в Україні" № 2102-ІХ від 24 лютого 2022 року, строком на 30 діб, який, згідно Указу Президента України № 133/2022 від 14 березня 2022 року, затвердженого Законом України "Про продовження строку дії воєнного стану в Україні" № 2119-ІХ від 15 березня 2022 року, продовжено на 30 діб, та який, згідно Указу Президента України № 259/2022 від 18 квітня 2022 року, затвердженого Законом України "Про затвердження Указу Президента України "Про продовження строку дії воєнного стану в Україні" № 2112-ІХ від 21 квітня 2022 року, продовжено на 30 діб, який, згідно Указу Президента України № 341/2022 від 17 травня 2022 року, затвердженого Законом України "Про затвердження Указу Президента України "Про продовження строку дії воєнного стану в Україні" № 2263-ІХ від 22 травня 2022 року, продовжено на 90 діб, який, згідно Указу Президента України № 573/2022 від 12 серпня 2022 року, затвердженого Законом України "Про затвердження Указу Президента України "Про продовження строку дії воєнного стану в Україні" № 2500-ІХ від 15 серпня 2022 року, продовжено на 90 діб, який, згідно Указу Президента України № 757/2022 від 7 листопада 2022 року, затвердженого Законом України "Про затвердження Указу Президента України "Про продовження строку дії воєнного стану в Україні" № 2738-ІХ від 16 листопада 2022 року, продовжено на 90 діб, перебуваючи в будинку за місцем свого проживання по АДРЕСА_1 , до якого він мав вільний доступ, умисно, таємно, керуючись корисливим мотивом, повторно, незаконно заволодів належним ОСОБА_6 холодильником марки "Днепр 2" КШ-160 ТУ 27-04-453-74 вартістю, згідно висновку товарознавчої експертизи № СЕ-19/124-22/13780-ТВ від 20 грудня 2022 року, 1 033 гривні 33 копійки, чим спричинив потерпілій матеріальну шкоду на вказану суму, а викраденим майном в подальшому розпорядився на власний розсуд.

Таким чином, ОСОБА_5 , вчинив таємне викрадення чужого майна (крадіжа), вчинена повторно, в умовах воєнного стану, тобто у вчиненні кримінального правопорушення (злочину) передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України.

Він же, ОСОБА_5 , 04 грудня 2022 року, близько о 20 годині, перебуваючи в будинку по АДРЕСА_2 , шляхом зловживання довірою ОСОБА_4 , умисно, повторно, керуючись корисливим мотивом, заволодів належним останньому мобільним телефоном марки "Росо М3" 4/128 Gb вартістю, згідно висновку товарознавчої експертизи № СЕ-19/124-22/13662-ТВ від 14 грудня 2022 року, 3 800 гривень, чим спричинив потерпілому матеріальну шкоду на вказану суму, а вказаним майном в подальшому розпорядився на власний розсуд.

Таким чином, ОСОБА_5 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 190 КК України - заволодіння чужим майном шляхом зловживання довірою (шахрайство), вчинене повторно.

Ухвалою суду від 16 березня 2023 року матеріали кримінального провадження за обвинуваченням ОСОБА_5 за ч. 2 ст. 190 КК України (номер кримінального провадження 0000243 від 06.12.2022 року, номер справи 691/12/23, номер провадження 1-кп/691/226/23) об`єднано з матеріалами кримінального провадження про обвинувачення ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України (номер кримінального провадження 0000339 від 05.12.2022 року, номер справи 691/11/23, номер провадження 1-кп/691/225/23), для їх спільного розгляду у відкритому судовому засіданні.

30.06.2023 в судове засідання потерпіла ОСОБА_6 не з`явилася, повідомлена вчасно та належним чином, 18.05.2023 подала заяву про слухання кримінального провадження за її відсутності, та висловила думку про максимально суворе покарання ОСОБА_5 .. Будь - яких доказів щодо стану здоров`я, з урахуванням попередньо прийнятого рішення судом за її клопотанням, не надала. При цьому, в судовому засіданні 03.05.2023 року надала покази щодо вчиненого обвинуваченим кримінального правопорушення за ч.4 ст.185 КК України, не заперечила щодо розгляду обвинувального акта в спрощеному порядку відповідно до норм ч.3 ст.349 КК України, не оспорює обставин справи.

В судовому засіданні заслухано думку обвинуваченого, потерпілого, прокурора щодо можливості закінчення судового розгляду обвинувального акта в кримінальному провадженні, за відсутності потерпілої ОСОБА_6 , на підставі поданої заяви, та ухвалено з урахуванням статті 325 КПК України, про можливість, за її відсутності з`ясувати всі обставини під час судового розгляду даного кримінального провадення.

Так, прокурор ОСОБА_3 вказав, що оскільки ухвалою суду від 03.05.2023 року надавався час для надання документів щодо стану здоровя потерпілої - матері обвинуваченого ОСОБА_5 - ОСОБА_6 , але їх не надано, надійшла заява про слухання справи за її відсутності, висловлено думку щодо міри покарання, вважає за можливе закінчувати судовий розгляд кримінального провадження і переходити в судові дебати. Потерпілий ОСОБА_4 підтримав. Обвинувачений ОСОБА_5 не заперечив.

Допитаний в судовому засіданні 03.05.2023 року ОСОБА_5 підтримав клопотання про розгляд справи у порядку частини 3 статті 349 КПК України. Наслідки застосування частини 3 статті 349 КПК України йому роз`яснені та зрозумілі. Фактичні обставини не оспорює. Вину за ч. 2 ст. 190, ч. 4 ст. 185 КК України визнав повністю, та пояснив що проживав в будинку матір`ю, АДРЕСА_1 , з якого 02.12.2022 та 03.12.2022викрав майно, що належело їй та продав. Гроші витратив на продукти харчування та алкогольні напої. Після крадіжок проживав в будинку по АДРЕСА_3 . Працює неофіційно у ОСОБА_7 на Чубівці, по господарству. 04.12.2022 у ОСОБА_4 зловживаючи довірою заволодів належним йому мобільним телефоном, в подальшому розпорядився на власний розсуд. З потерпілою ОСОБА_6 примирився, потерпілий ОСОБА_4 теж претензій до нього немає. В подальшому вчиняти злочини не буде, міру покарання на розсуд суду.

В судовому засіданні потерпіла ОСОБА_6 , потерпілий ОСОБА_4 не оспорили фактичні обставини вчиненого обвинуваченим ОСОБА_5 кримінального правопорушення. Клопотали про спрощений судовий розгляд, допитувати свідків, вивчати матеріали кримінального провадження, що зібрані на досудовому слідстві не потрібно, з обвинуваченим примирилися.

Потерпіла ОСОБА_6 показала, що грудні місяці 2022 року її син ОСОБА_5 проживав у її будинку по АДРЕСА_1 , вона в цей час проживала у сестри, та навідувалася додому. Коли в черговий раз прийшла до дому, то виявила, що зникли її речі (предмети) супутникова антена, газовий балон, холодильник, їх викрав син, потім його вигнала з будинку та заборонила проживати там.

Потерпілий ОСОБА_4 вказав, що 04.12.2022 були разом з ОСОБА_5 в гостях по АДРЕСА_2 , випивали, на прохання дав йому телефон, ОСОБА_5 мав зателефонувати по своїх справах та повернути його, але через пів години телефон пропав, як він зник ОСОБА_5 не міг повідомити, казав що повернув, перебував у нетверезому стані, він звернувся в поліцію. Згодом поліція знайшла телефон і віддала. Обвинувачений ОСОБА_5 в той вечір продав його телефон. Попросив зателефонувати, зі згоди, взяв і викрав.

Частина 3 статті 349 КПК України передбачає, що суд має право, якщо проти цього не заперечують учасники судового провадження, визнати недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються. При цьому суд з`ясовує, чи правильно розуміють зазначені особи зміст цих обставин, чи немає сумнівів у добровільності їх позиції, а також роз`яснює їм, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.

За згодою учасників судового провадження, які не оспорюють фактичні обставини кримінального провадження, кваліфікацію кримінальних правопорушень, враховуючи те, що й обвинувачений ОСОБА_5 не оспорює обставини справи і судом встановлено, що він правильно розуміє зміст цих обставин, відсутні будь-які сумніви у добровільності його позиції, заслухавши (врахувавши) думку учасників судового провадження, в тому числі потерпілих ОСОБА_6 , ОСОБА_4 , та роз`яснивши їм положення частини 3 статті 349 КПК України, наслідки його застосування, та те, що покази обвинуваченого ОСОБА_5 є послідовними, логічними, а тому не викликають сумніву щодо правильності розуміння обвинуваченим змісту обставин кримінального правопорушення, добровільності та істинності його позиції, суд вважає, при визначенні обсягу доказів, що підлягають дослідженню обмежитися допитом обвинуваченого, потерпілих, дослідженням матеріалів кримінального провадження, що характеризують особу обвинуваченого, визначивши відповідно до частини 3 статті 349 КПК України недоцільним дослідженням доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються.

Так, покази обвинуваченого ОСОБА_5 відповідають фактичним обставинам кримінального провадження і ним не оспорюються.

Суд вважає, що наведеними доказами, відповідно до частини 3 статті 349 КПК України, у своїй сукупності у повному обсязі, доведена винуватість обвинуваченого ОСОБА_5 та його умисні дії вірно кваліфіковані органом досудового розслідування, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 190, ч. 4 ст. 185 КК України, які виразились у заволодіння чужим майном шляхом зловживання довірою (шахрайство), вчинене повторно та таємному викраденні чужого майна (крадіжка), вчиненому повторно, в умовах воєнного стану.

В судових дебатах прокурор зазначив, що дії обвинуваченого ОСОБА_5 кваліфіковані вірно, щодо міри покарання, то позиція змінилась як у потерпілої, яка висловила її в письмовій заяві до суду, так і в сторони обвинувачення. Враховуючи неодноразові неявки до суду обвинуваченого без поважних причин, що свідчить про його не бажання стати на шлях виправлення, надходження неодноразових скарг на ОСОБА_5 з боку потерпілої ОСОБА_6 , яка повідомила, що він не здійснює догляд за нею, хворою матір`ю, а здійснює на неї тиск моральний та фізичний, вона взагалі позбавлена можливості проживати з ним спільно, постійно надходять неодноразові скарги. Вважає таку поведінку обвинуваченого, яка ніяк не свідчить про намагання стати на шлях виправлення. На його думку, виправлення ОСОБА_5 можливе тільки за умови ізоляції від суспільства із застосування до нього покарання у вигляді позбавлення волі. Просить суд визнати винним обвинуваченого ОСОБА_5 за ч. 4 ст. 185 КК України та призначити покарання у вигляді п`яти років позбавлення волі та засудити за ч. 2 ст. 190 КК України і призначити покарання у вигляді трьох років позбавлення волі. Із застосування ст. 70 КК України за сукупністю злочинів шляхом поглинення, остаточно визначити для відбуття покарання п`ять років позбавлення волі. Запобіжний захід обрати тримання під вартою до набрання вироку законної сили в залі суду.

Потерпілий ОСОБА_4 не наполягає на позбавлені волі обвинуваченому ОСОБА_5 , примирилися, претензій не має, телефон повернули працівники поліції, проте останній заблокований, просив надати обвинуваченому шанс виправитися, перебуваючи на волі.

Обвинувачений ОСОБА_5 заперечив щодо призначення міри покарання у виді позбавлення волі, просив суд не позбавляти його волі, вказав, що потрібно здійснювати догляд за важко хворою матір`ю, обіцяє, що буде подовити себе адекватно, алкогольні напої не вживатиме, працевлаштується та виконає всі обов`язки, які на нього покладе суд за вчинені злочини за ч. 2 ст. 190, ч. 4 ст. 185 КК України, щиро кається, та просить вибачання.

Згідно з частиною 1, 2 статті 50 КК України покарання є заходом примусу, що застосовується від імені держави за вироком суду до особи, визнаної винною у вчиненні злочину, і полягає в передбаченому законом обмеженні прав і свобод засудженого. Покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженими, так і іншими особами.

Пункт 3 постанови Пленуму Верховного суду України від 24.10.2003 року № 7 "Про практику призначення судами кримінального покарання" передбачає, що досліджуючи дані про особу обвинуваченого, суд повинен з`ясувати його вік, стан здоров`я, поведінку до вчинення злочину як у побуті так і за місцем роботи чи навчання, його минуле (зокрема, наявність не знятих чи не погашених судимостей, адміністративних стягнень), склад сім`ї (наявність на утриманні дітей та осіб похилого віку), його матеріальний стан, тощо.

Вирішуючи питання про призначення обвинуваченому ОСОБА_5 міри покарання, суд приймає до уваги, що відповідно до статті 65 КК України особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначено покарання необхідне й достатнє для її виправлення і попередження нових злочинів. Виходячи з указаної мети й принципів справедливості, співмірності та індивідуалізації, покарання повинно бути адекватним характеру вчинених дій, їх небезпечності та даним про особу винного. Отже ці дані підлягають обов`язковому врахуванню. Крім того, під час вибору покарання мають значення обставини, які його пом`якшують та обтяжують, відповідно до положень статей 66, 67 КК України.

У відповідності до статті 66 КК України обставиною, що пом`якшує покарання обвинуваченого ОСОБА_5 є визнання вини, щире каяття. Згідно статті 67 КК України обставиною, що обтяжує покарання обвинуваченого є рецидив злочину.

При обранні міри та виду покарання обвинуваченому ОСОБА_5 , суд приймає до уваги характер та ступінь суспільної небезпеки вчинених ним кримінальних правопорушень, які відповідно до статті 12 КК України, в тому числі, є тяжкими злочинами, конкретні обставини кримінального провадження, Висновок органу пробації про високий ризик вчинення повторного кримінального правопорушення та дуже високий ризик небезпеки для суспільства, у тому числі для окремих осіб, а також, враховує особу обвинуваченого, який по місцю проживання характеризується негативно, зловживає алкогольними напоями, веде бродячий спосіб життя, за медичною допомогою до лікаря психіатра не звертався, до лікаря нарколога звертався за медичною допомогою під час лікування в хірургічному відділенні КНП "Городищенське МО" у грудні 2021 року, також оглядався лікарем наркологом в червні 2022 року з ДЗ: алкогольне сп`яніння, дз: психічні та поведінкові розлади внаслідок вживання алкоголю, синдром залежності, раніше неодноразово притягувався до кримінальної відповідальності, був засуджений за корисливі злочини, також 27.06.2014 року Вінницьким районним судом Вінницької області за ч. 2 ст. 121 КК України до 7 років 6 місяців позбавлення волі, звільнився 28 липня 2018 року умовно - достроково з невідбутою частиною покарання строком 1 рік 8 місяців 25 днів. Відповідно до досудової доповіді за квітень 2023 року стосовно ОСОБА_5 визначено дуже високий рівень ймовірності вчинення ним повторного злочину та дуже високий ризик небезпеки для суспільства. Орган пробації робить висновок про відсутність у обвинуваченого, будь - якого, наміру стати на шлях виправлення, схильність до прокримінального мислення та відсутність фактів, які б свідчили про готовність до змін. На думку органу пробації застосування соціально виховних заходів, що необхідні для впливу на поведінку особи з метою виправлення та запобігання вчиненню ним нових кримінальних правопорушень, неможливо здійснювати без цілодобового нагляду та контролю в умовах ізоляції.

Отже, враховуючи ступінь тяжкості вчинених кримінальних злочинів, особу обвинуваченого, думку потерпілих, Висновок органу пробації, суд вважає, що обвинуваченому ОСОБА_5 слід обрати покарання в межах санкцій частини 2 статті 190, частини 4 статті 185 КК України, із застосування остаточної міри покарання згідно частини 1 статті 70 КК України, шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим, у виді позбавлення волі як єдиний засіб виправлення та перевиховання в умовах ізоляції від суспільста, ізолювавши як небезпечну особу.

Таке покарання, на переконання суду, є співмірним протиправним діянням, необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого ОСОБА_5 та попередження нових кримінальних правопорушень і не може вважатися явно несправедливим внаслідок м`якості чи недостатнім для досягнення мети покарання.

Відповідно до рішення Конституційного Суду України від 02.11.2004 року у справі № 1-33/2004 покарання має перебувати у справедливому співвідношенні із тяжкістю та обставинами скоєного і особою винного; покарання за злочин повинно бути домірним злочину. Правова держава, вважаючи покарання передусім виправним та превентивним засобом, має використовувати не надмірні, а лише необхідні і зумовлені метою заходи. Обмеження конституційних прав обвинуваченого повинно відповідати принципу пропорційності: інтереси забезпечення охорони прав і свобод людини і громадянина, власності, громадського порядку та безпеки тощо можуть виправдати правові обмеження прав і свобод тільки в разі адекватності соціально обумовленим цілям.

Водночас, суд звертає увагу на те, що мета покарання, зокрема, виправлення засуджених та запобігання вчиненню ними нових кримінальних правопорушень, може бути досягнута лише тоді, коли кримінальне покарання буде для засудженого важким, але у той же час реальним щодо його виконання.

Цивільний позов в рамках кримінального провадження не заявлявся.

Згідно частини 2 статті 124 КПК України, у разі ухвалення обвинувального вироку суд стягує з обвинуваченого на користь держави документально підтверджені витрати на залучення експерта. У зв`язку з цим, з обвинуваченого ОСОБА_5 на користь держави слід стягнути вартість проведених експертиз в загальному розмірі 2 265,36 грн..

Питання про речові докази, суд вирішує виходячи з положень статті 100 КПК України.

Клопотання про обрання запобіжного заходу обвинуваченому ОСОБА_5 під час судового розгляду не заявлено, тому у суду відсутні підстави для його застосування.

Керуючись ст. ст. 2, 7 - 9, 17, 100, 126, 349 ч.3, 369, 373, 376, 392, 394 ч.2, 395 КПК України, суд,

УХВАЛИВ:

ОСОБА_5 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною 4 статті 185 КК України, і призначити покарання у виді позбавлення волі строком на 5 (п`ять) років.

ОСОБА_5 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною 2 статті 190 КК України, і призначити покарання у виді позбавлення волі строком на 3 (три) роки.

На підставі частини 1 статті 70 КК України, шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим, ОСОБА_5 призначити покарання у виді позбавлення волі строком на 5 (п`ять) років.

Строк відбуття покарання ОСОБА_5 рахувати, з моменту його фактичного затримання, для приведення вироку до виконання.

Запобіжний захід ОСОБА_5 до набрання вироком законної сили не обирати.

Стягнути з ОСОБА_5 на користь держави судові витрати за проведення експертиз № СЕ-19/124-22/13787-ТВ від 22 грудня 2022 року на суму 755,12 грн.; № СЕ-19/124-22/13780-ТВ від 20 грудня 2022 року на суму 755,12 грн.; № СЕ-19/124-22/13662-ТВ від 14 грудня 2022 року на суму 755,1 грн., що в загальному розмірі складає 2 265,36 гривень (дві тисячі двісті шістдесят п`ять гривень тридцять шість копійок).

Речові докази:

- тюнер марки Q-45 HD-Receiver, супутникова антена UR SKY KU SINGEE UNI VERSALLNBF model: ENKF 3101A, газовий балон об`ємом 50 л., газовий балон об`ємом 30 л. - залишити потерпілій ОСОБА_6 звільнивши від зберігальної розписки;

- мобільний телефон марки "РОСО М3", моделі "Xiaomi" 4 gb RAM, 128 4 gb ROM жовтого кольору - залишити потерпілому ОСОБА_4 звільнивши від зберігальної розписки.

Вирок суду може бути оскаржено в апеляційному порядку шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Черкаського апеляційного суду. При цьому, вирок не може бути оскаржено з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду і дослідження яких було визнано недоцільним згідно частини 3 статті 349 КПК України.

Вирок набирає законної сили з моменту закінчення строку апеляційного оскарження, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.

Згідно частини 6 статті 376 КПК України, копію вироку після його проголошення негайно вручити прокурору та обвинуваченому.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні, копія судового рішення надсилається не пізніше наступного дня після ухвалення.

Суддя ОСОБА_1