Справа №589/2995/20 Головуючий у суді у 1 інстанції - ОСОБА_1
Номер провадження 11-кп/816/844/23 Суддя-доповідач - ОСОБА_2
Категорія - Крадіжка
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 серпня 2023 року колегія суддів Сумського апеляційного суду в складі:

головуючого-судді - ОСОБА_2 ,

суддів - ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

з участю секретаря судового засідання - ОСОБА_5

прокурора - ОСОБА_6

обвинуваченого - ОСОБА_7 ,

розглянувши в режимі відеоконференції у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Суми кримінальне провадження за апеляційною скаргою обвинуваченого ОСОБА_7 на вирок Шосткинського міськрайонного суду Сумської області від 30 листопада 2022 року, яким

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Шостка, Сумської області, громадянина України, не працюючого, який проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого,

визнано винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України,

ВСТАНОВИЛА:

До Сумського апеляційного суду надійшла апеляційна скарга обвинуваченого ОСОБА_7 , в якій останній просить вирок Шосткинського міськрайонного суду Сумської області від 30 листопада 2022 року змінити та призначити йому більш м`яке покарання.

Даним вироком ОСОБА_7 визнано винуватим у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 185 КК України та призначено йому покарання у виді арешту строком на 02 місяці.

На підставі ч. 4 ст. 70 КК України, за сукупністю злочинів, шляхом поглинення менш суворого покарання призначеного за цим вироком більш суворим покарання за вироком Шосткинського міськрайонного суду Сумської області від 22.01.2021 року, призначено ОСОБА_7 остаточне покарання у виді позбавлення волі на строк 03 роки 01 місяць.

Запобіжний захід ОСОБА_7 до набрання вироком законної сили не обирати.

Зараховано в строк відбуття покарання, частково відбуте покарання за попереднім вироком.

Строк відбування покарання рахувати з дня приведення вироку до виконання.

Стягнуто з ОСОБА_7 на користь держави процесуальні витрати на залучення експерта в сумі 490 грн. 35 коп.

В обґрунтування поданої апеляційної скарги, обвинувачений ОСОБА_7 вважає призначене судом покарання за своєю суворістю не відповідає тяжкості кримінального правопорушення. Крім того апелянт не погоджується зі стягненням на користь держави процесуальні витрати на залученням експерта в сумі 490 грн. 35 коп.

Згідно з вироком суду першої інстанції, 17 липня 2020 року в обідній час ОСОБА_7 перебуваючи біля літньої сцени розташованої за адресою: АДРЕСА_2 , реалізуючи умисел направлений на таємне, із корисливих мотивів, викрадення чужого майна та розуміючи, що за його діями ніхто не спостерігає, таємно від оточуючих викрав майно, яке належить ОСОБА_8 , а саме: сумку «бананку» темно-сірого кольору, в якій знаходились зв`язка ключів від квартири та мобільний телефон марки «Xiomi» модель «REDMI 7», вартістю 2630 грн.

Після вчинення кримінального правопорушення ОСОБА_7 з місця вчинення кримінального правопорушення зник та викраденим розпорядився на власний розсуд, чим заподіяв потерпілому матеріальну шкоду в розмірі 2630 грн.

Заслухавши доповідь головуючого - судді щодо змісту оскаржуваного судового рішення, доводи обвинуваченого ОСОБА_7 на підтримку поданої апеляційної скарги, думку прокурора, яка заперечувала щодо поданої апеляційної скарги, перевіривши матеріали даного провадження та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла наступних висновків.

Так, відповідно до вимог ч.2 ст.394, ч.1 ст.404 КПК України, враховуючи, що фактичні обставини кримінального провадження по обвинуваченню ОСОБА_7 ніким не оспорюються і докази щодо них на підставі ч.3 ст. 349 КПК України не досліджувалися, висновки суду першої інстанції щодо цих обставин перевірці апеляційним судом не підлягають.

Положеннями ст.50 КК України визначено, що покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженими, так і іншими особами.

Згідно ст.65 КК України, суд призначає покарання враховуючи ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання. Особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень.

У п. 1 Постанови Пленуму ВСУ від 24 жовтня 2003 року № 7 «Про практику призначення судами кримінального покарання» під час призначення покарання у кожному конкретному випадку, суд повинен врахувати ступінь тяжкості вчиненого злочину, дані про особу винного та обставини справи, що пом`якшують та обтяжують покарання. Особі, яка вчинила злочин має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів.

На думку колегії суддів, судом першої інстанції при ухваленні оскаржуваного вироку вказаних вимог було дотримано в повному обсязі.

Зокрема, ч. 1 ст. 69 КК України передбачає, що за наявності кількох обставин, що пом`якшують покарання та істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, з урахуванням особи винного суд, умотивувавши своє рішення, може, крім випадків засудження за корупційне кримінальне правопорушення, кримінальне правопорушення, пов`язане з корупцією, кримінальне правопорушення, передбачене ст. ст. 403, 405, 407, 408, 429 цього Кодексу, вчинене в умовах воєнного стану чи в бойовій обстановці, за катування, вчинене представником держави, у тому числі іноземної, призначити основне покарання, нижче від найнижчої межі, встановленої в санкції статті (санкції частини статті) Особливої частини цього Кодексу, або перейти до іншого, більш м`якого виду основного покарання, не зазначеного в санкції статті (санкції частини статті) Особливої частини цього Кодексу за це кримінальне правопорушення. У цьому випадку суд не має права призначити покарання, нижче від найнижчої межі, встановленої для такого виду покарання в Загальній частині цього Кодексу.

При цьому, застосування норм вищенаведеної статті може мати місце лише за наявності певних обставин, а саме - наявності кількох обставин, що пом`якшують покарання та істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, з урахуванням особи винного.

Відповідно до мотивувальної частини вироку, суд при призначенні обвинуваченому ОСОБА_7 основного покарання у виді арешту за ч.1 ст. 185 КК України врахував ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, який є проступком, особу обвинуваченого, який раніше судимий, за місцем проживання характеризується позитивно, на обліку у психіатра та лікаря-нарколога не перебуває, обставини, які пом`якшують покарання: повне визнання вини, щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину. Обставин, що обтяжують покарання, відповідно до ст. 67 КК України, судом не встановлено.

Суд першої інстанції прийшов до правильних висновків про призначення покарання обвинуваченому у вигляді арешту. Крім того колегія суддів враховує данні про обвинуваченого, який неодноразово судимий, й очевидно, що належних висновків для себе не зробив, до нього не може бути застосовано покарання нижче від найнижчої межі, передбаченої санкцією ч. 1 ст. 185 КК України.

Апеляційні доводи обвинуваченого ОСОБА_7 про безпідставність покладення на нього процесуальних витрат в розмірі 490 грн. 35 коп. за проведення експертиз, колегія суддів визнає необґрунтованими, тому що вони не ґрунтуються на вимогах закону.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 118 КПК України, одним із видів процесуальних витрат є витрати, пов`язані із залученням експертів.

Частиною 2 статті 122 КПК України визначено, що залучення стороною обвинувачення експертів спеціалізованих державних установ здійснюється за рахунок коштів, які цільовим призначенням виділяються цим установам з Державного бюджету України.

Згідно із ч. 2 ст. 124 КПК України, у разі ухвалення обвинувального вироку суд стягує з обвинуваченого на користь держави документально підтверджені витрати на залучення експерта.

Вказаною нормою закону регламентовано стягнення з обвинуваченого на користь держави документально підтверджені витрати на залучення експерта лише при постановленні судом обвинувального вироку.

З матеріалів кримінального провадження вбачається, що під час досудового розслідування кримінального провадження № 0000045 стосовно ОСОБА_7 , на підставі постанови інспектора сектору дізнання Шосткинського ВП ГУНП в Сумській області від 18 липня 2020 року проведена судова товарознавча експертиза.

При цьому, загальна сума витрат на її проведення склала 490 грн. 35 коп., що підтверджується довідкою Сумського науково-дослідного експертно-криміналістичного центру МВС України.

Враховуючи наведене, суд першої інстанції, ухвалюючи стосовно ОСОБА_7 обвинувальний вирок, обґрунтованого стягнув з нього на користь держави документально підтверджені витрати на залучення експерта у кримінальному провадженні в розмірі 490 грн. 35 коп.

У даному випадку визнання вини та щире каяття обвинуваченого, з огляду на вказані приписи закону, не можуть бути підставою для звільнення його від обов`язку відшкодувати вказані процесуальні витрати.

Всупереч доводів апеляційної скарги обвинуваченого, колегія суддів вважає, що судом першої інстанції ухвалено законне та обґрунтоване рішення, підстав для його зміни не встановлено, у зв`язку з чим вирок суду слід залишити без змін, а апеляційну скаргу - без задоволення.

Керуючись ст.ст.404,405,407,418,419 КПК України колегія суддів, -

ПОСТАНОВИЛА:

Вирок Шосткинського міськрайонного суду Сумської області від 30 листопада 2022 року відносно ОСОБА_7 , залишити без змін, а апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_7 на цей вирок - без задоволення.

Ухвала набирає законної сили негайно та може бути оскаржена в касаційному порядку протягом трьох місяців з дня її проголошення, а засудженим, який тримається під вартою, - в той самий строк з дня вручення йому копії судового рішення.

СУДДІ:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4