Миргородський міськрайонний суд Полтавської області
Справа № 541/1717/23
Провадження № 1-кп/541/202/2023
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

14 вересня 2023 року м. Миргород

Миргородський міськрайонний суд Полтавської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря - ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3

обвинуваченої ОСОБА_4 її захисника, адвоката ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Миргороді кримінальне провадження по обвинуваченню у вчиненні злочину, кваліфікованого по ч.1 ст. 115 КК України:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженка с. Келлог Труханського району Красноярського краю російської федерації, громадянки України, зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживаюча за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судима.

ВСТАНОВИВ:

26.03.2023 близько 19:00 год., ОСОБА_4 перебуваючи разом зі своїм?співмешканцем, ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 за адресою: АДРЕСА_2 з яким розпивала алкогольні напої.

Після вживання алкогольних напоїв ОСОБА_4 почала займатися господарськими справами та під час розтоплення печі, яка розміщувалась в одній із кімнат житлового будинку, на ґрунті раптово виниклих неприязних відносин, між нею та ОСОБА_6 виник конфлікт на побутовому ґрунті. Під час конфлікту з ОСОБА_6 , на ґрунті раптово виниклих особистих неприязних відносин, ОСОБА_4 будучи в стані алкогольного сп`яніння, займаючись господарськими справами по дому та знаходячись на відстані витягнутої руки від останнього, з правого боку від неї, на підлозі, знаходився кухонний ніж. ОСОБА_4 взяла кухонний ніж в праву руку та діючи умисно, маючи намір та бажання на умисне протиправне заподіяння смерті ОСОБА_6 , усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно-небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, перебуваючи у положенні стоячи, умисно завдала йому один колючо-ріжучий удар в область тулуба зліва. Після чого продовжуючи свої протиправні дії ОСОБА_4 відразу ж нанесла ще один удар ножем, тримаючи його в правій руці в область голови зліва.

Відповідно до висновку експерта № 66 від 11.05.2023, у ході проведення судово-медичної експертизи на тілі ОСОБА_6 виявлені наступні тілесні ушкодження:

-А) рана № 1, що розташована на передній поверхні живота в верхній третині, на 2 см вліво від мечевидного відростка (яка проникає в черевну порожнину та ушкоджує печінку), які могли утворитися від дії колюче-ріжучого предмету та по ступеню тяжкості відносяться до - тяжких тілесних ушкоджень, що спричинили смерть; стосовно живої особи до тяжких тілесних ушкоджень, по критерію небезпеки для життя в момент спричинення;

-Б) рана № 2, що розташована в ділянці лобного бугра зліва, стосовно живої особи - до легких тілесних ушкоджень, по критерію короткочасного розладу здоров`я; .

-В) синці, що розташовані: на задній поверхні лівого плеча в середній третині; в ділянці правого ліктевого суглобу, які могли утворитися від дії тупих тверди предметів та по ступеню тяжкості, стосовно живої особи, як у своїй сукупності, так і кожне окремо, до легких тілесних ушкоджень.

Причиною смерті ОСОБА_6 явилось ножове поранення черевної стінки, з ураженням печінки, що ускладнилось гострою крововтратою організму.

В судовому засіданні обвинувачена свою вину в скоєнні злочину заперечила. Суду пояснила, що приблизно з січня 2023 року проживала з ОСОБА_6 однією сім`єю в будинку, який належав його батькам. У вечері вживали алкоголь, і коли їй стало зле, вона пішла спати у спальну кімнату. Коли вона засипала то ОСОБА_6 ще не спав. Наступного дня вона проснулась та виявила тіло співмешканця біля печі. Доторкнувшись відчула, що тіло холодне, тому вибігла з будинку та побігла до сусідів, щоб повідомити про смерть співмешканця. Вони наполягали, щоб обвинувачена подзвонила та повідомила в поліцію, що вона й зробила. Обвинувачена вказує, що відразу не зрозуміла, що обвинувачений вбитий, тому повідомляла сусідами, що його не стало, тобто він помер власною смертю. Лише потім від працівників поліції дізналась, що ОСОБА_6 помер внаслідок ножового поранення в живіт.

Вина обвинуваченої у скоєнні інкримінованого їй діяння підтверджується доказами, дослідженими судом.

Протоколом обшуку від 27.03.2023 з додатками, під час якого оглянуто домогосподарство за адресою: АДРЕСА_2 та вилучені ножі, сліди рук та РБК, зафіксовано положення трупа ОСОБА_6 . Під час проведення огляду видно сліди крові, як на трупові так і поряд з ним, на одязі, який виявлений неподалік, що вказує на неправдивість повідомлення обвинуваченою, що вона не могла здогадатись, що смерть потерпілого була неприродньою. Слушно зауважити, що вже під час обшуку вилучено ніж зі слідами крові, який був виявлений на холодильнику та був знаряддям вчинення злочину. Суд критично відноситься до позиції сторони захисту про визнання протоколу обшуку недопустимим доказом, з підстав того, що обшук проведений як невідкладний без ухвали слідчого судді за відсутності законних підстав. Законність та обґрунтованість проведення невідкладеного обшуку, відповідно до положень ч. 3 ст. 233 КПК України, підтверджено ухвалою слідчого судді Миргородського міськрайонного суду Полтавської області від 28.03.2023, яка має приюдиційне значення для вирішення справи по суті та не може ставитись під сумнів.

Показами свідка ОСОБА_7 , який повідомив, що близько 12-00 год. до ного в двір прийшла ОСОБА_8 та повідомила про смерть ОСОБА_9 , вказавши що поряд з ним калюжа крові. Конкретну причину смерті не називала. Він порекомендував їй телефонувати до поліції.

Протоколом огляду одягу трупа ОСОБА_6 від 28.03.2023, під час якого зафіксовані тілесні ушкодження.

Протоколом слідчого експерименту від 28.03.2023 за участю підозрюваної ОСОБА_4 , в ході якого вона розповіла про причини виникнення конфлікту з потерпілим ОСОБА_6 у вечері 26.03.2023. Також як в ході побутової сварки вона спричинила удар ножом співмешканцю, від якого останній помер. Даним протоколом слідчої дії зафіксовані детальні покази підозрюваної про механізм спричинення тілесних ушкоджень, які стали причиною смерті та узгоджуються з висновками експертизи. Також підозрювана детально описує ніж, яким завдала удару в живіт ОСОБА_6 та вказує чим витирала його та куди поклала, що повністю відповідає фактичним обставинам встановленими під час проведення обшуку 27.03.2023. Так на момент слідчого експерименту ніж зі слідами крові був вилучений, однак ОСОБА_4 не тільки детально описала його, а й вказала місце куди його поклала після спричинення ножового поранення співмешканцю.

Такі детальні свідчення ОСОБА_4 не могли бути надуманими та бути надані під примусом, на що вказує обвинувачена, так як їх деталізація та відповідність іншим доказам по справі свідчить на їх правдивість.

Суд вважає даний доказ належним та допустимим незважаючи на клопотання захисника про те, що слідчий експеримент проводився у приміщенні будинку без згоди власника та ухвали слідчого судді. Положення чинного Кримінального процесуального кодексу не передбачають для проведення такої слідчої дії погодження з слідчим суддею. Окрім того стороною обвинувачення надано заяву (дозвіл) потерпілої ОСОБА_10 , яка є єдиним потенційним спадкоємцем житлового будинку, де проводилась слідча дія на входження до будинку, яким вона володіла на той момент. Положення Цивільного кодексу України передбачають, що незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. При цьому, необхідно мати на увазі, що спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою, а часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою.

Висновком судово-психіатричної експертизи від 10.05.2023 № 190, яким встановлено наявність хворобливого стану психіки у ОСОБА_4 , а саме психічні та поведінкові розлади внаслідок вживання алкоголю, синдром залежності. В ході проведення експертизи, обвинувачена розповіла експертам про конфлікт з співмешканцем, як вона завдала йому ножове поранення. Також те, що того дня лягла спати, а лише зранку пішла до сусідів щоб викликати поліцію.

Висновком судово-медичного експерта № 66 від 27.03.2023р. згідно якого при дослідженні трупа ОСОБА_6 встановлено, що причиною його смерті явилось проникаюче колото-різане поранення, що розташоване на передній поверхні живота в верхній третині, на 2 см. вліво від мечевидного відростка, яке проникає в черевну порожнину та ушкоджує печінку.

Висновком судово імунологічної експертизи 572 від 26.04.2023 відповідно до якого на сірій кофті, наданій на дослідження та яка була вилучена під час обшуку, виявлена кров людини, яка могла походити як від обвинуваченої так і від померлого ОСОБА_6 .. Саме про дану кофту вказувала обвинувачена під час слідчого експерименту, як на річ, якою вона витирала ніж від крові вбитого.

Висновком судово імунологічної експертизи 576 від 26.04.2023 відповідно до якого на штанах синього кольору з джинсової тканини, наданих на дослідження, та які були вилучені під час затримання підозрюваної ОСОБА_4 , виявлена кров людини, яка могла походити від померлого ОСОБА_6 . Незважаючи на те, що кров обвинуваченої має ідентичну групову та ізосеорологічну належність з потерпілим, однак у не виявлено під час судово- медичної експертизи жодних порізів, які могли виділяти кров.

Висновком судово цитологічної експертизи № 189 від 11.05.2023, яким підтверджено наявність на наданому на дослідженні ножі, який був вилучений від час обшуку 27.03.2023 клітин крові, яка може походити від потерпілого ОСОБА_6 .

Висновком судово медичної експертизи № 66 А від 09.05.2023, яким підтверджено, що покази підозрюваної ОСОБА_4 надані нею в результаті слідчого експерименту відповідають кількості, характеру та анатомічній локалізації виявлених ушкоджень у ОСОБА_6 .

Таким чином, в судовому засіданні встановлено, що діяння, у вчиненні якого обвинувачується ОСОБА_4 мало місце. Її дії, що виразились в умисному протиправному заподіянні смерті співмешканцю, ОСОБА_6 шляхом нанесення ножового поранення, містять склад злочину, передбаченого частиною 1 статті 115 КК України.

При кваліфікації дій обвинуваченої суд враховує наявність конфлікту між нею та її співмешканцем до моменту нанесення удару ножом. Спосіб та силу нанесення удару обвинуваченою, саме в область живота, де розташовані життєво важливі органи. Тобто підставами для висновку суду про умисел на позбавлення життя потерпілого є поведінка обвинуваченої, що передувала події злочину та механізм нанесення тілесного ушкодження, що стало причиною смерті. Сукупність всіх вказаних обставин доводять зміст і спрямованість умислу обвинуваченої на умисне вбивство потерпілого. Зокрема те, що ОСОБА_4 хоча й нанесла одне ножове поранення потерпілому, але воно було спричинене навмисно у життєво важливі органи людини. Після його нанесення вона не викликала швидку допомогу для порятунку потерпілого, а лише наступного дня повідомила про смерть співмешканця.

Обвинувачена ОСОБА_4 винна у вчиненні вказаного злочину і підлягає покаранню за його вчинення.

Обставинами, що пом`якшують покарання обвинуваченої суд не вбачає. Так як незважаючи на каяття під час досудового розслідування, обвинувачена під час судового розгляду заперечувала очевидність своєї вини, оговорюючи працівників правоохоронних органів застосуванням до неї погроз.

Обставиною, що обтяжують покарання обвинуваченої, суд визнає вчинення кримінального правопорушення особою в стані алкогольного сп`яніння, що не заперечується самою обвинуваченою, а також вчинення злочину щодо особи похилого віку, так як на момент смерті, ОСОБА_6 прожив повних 64 роки.

Суд, керуючись вимогами ст. 65 КК України, враховуючи тяжкість вчиненого злочину, який відповідно до положень ст. 12 КК України є особливо тяжким злочином, відсутність пом`якшуючих обставини, та наявність обтяжуючих вину обставин суд вважає за неможливе призначити обвинуваченій покарання у виді позбавлення волі близьке до мінімальної межі, встановленої в санкції частини 1 статті 115 КК України. При цьому суд також враховує поведінку обвинуваченої під час вчинення злочинних дій, яка мала ознаки імпульсивності та емоційного збудження, спровокованою образою на дії потерпілого.

Підстав для зміни обвинуваченій запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою до набрання вироком законної сили суд не вбачає.

Процесуальні витрати по справі необхідно покласти на обвинувачену згідно положень ст. 124 КПК України. Розмір витрат на залучення експертів у кримінальному провадженні складає 11272 грн.

Долю речових доказів по справі, вирішити у відповідності до вимог ст.100 КПК України.

Керуючись статтями 369-371, 373-376 Кримінального процесуального кодексу України, суд,

УХВАЛИВ:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 визнати винною у вчиненні злочину, кваліфікованого по ч. 1 ст. 115 КК України і призначити їй покарання у виді 9 (дев`яти) років позбавлення волі.

До набрання вироком законної сили запобіжний захід засудженій залишити тримання під вартою.

Строк відбування покарання засуджені рахувати з моменту її фактичного затримання з 27 березня 2023 р зарахувавши в строк відбуття покарання попереднє ув`язнення день за день відповідно до положень ч. 5 ст. 72 КК України.

Сягнути з ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 на користь держави процесуальні витрати по справі на залучення експертів у розмірі 11272 грн.

Знищити речові докази згідно переліку, які зберігаються в кімнаті зберігання речових доказів Миргородського РВП ГУНП в Полтавській області (м. Миргород, вул. Якова Усика, 34): ніж з білою рукояткою, ніж з рукояткою чорного кольору, дактилоплівки із слідами рук та ніг, рукоятку від ножа, шматок деревини із слідами РБК, кофту сірого кольору із слідами РБК, наволочку та вирізи із простирадла із слідами РБК, фуфайку із слідами РБК, спортивні штани, кофту чорного кольору, штани синього кольору з джинсової тканини, змиви з рук та контрольні змиви на марлі.

Мобільні телефони чорного кольору «Nokia» з сім картою МТС, паперову форму № 1 на ОСОБА_6 , свідоцтво про право власності та технічний паспорт на будинок за адресою: АДРЕСА_2 передані на зберігання до кімнаті зберігання речових доказів Миргородського РВП ГУНП в Полтавській області видати потерпілій ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Вирок може бути оскаржений до Полтавського апеляційного суду через Миргородський міськрайонний суду Полтавської області шляхом подачі апеляції протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок, якщо інше не передбачено цим Кодексом, набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.

Суддя ОСОБА_1