Житомирський апеляційний суд
Справа №296/3121/19 Головуючий у 1-й інст. ОСОБА_1
Категорія ч.1 ст.115 КК України Доповідач ОСОБА_2
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31 серпня 2023 року Житомирський апеляційний суд в складі:

головуючого-судді ОСОБА_2 ,

суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

за участю: секретаря ОСОБА_5 ,

прокурора ОСОБА_6 ,

представника потерпілої ОСОБА_7 ,

потерпілої ОСОБА_8 ,

захисника ОСОБА_9 , ОСОБА_10 ,

обвинуваченого ОСОБА_11 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Житомирі матеріали кримінального провадження №296/3121/19 за апеляційними скаргами захисників ОСОБА_9 та ОСОБА_10 , діючих в інтересах обвинуваченого ОСОБА_11 , на вирок Корольовського районного суду м.Житомира від 21 грудня 2022 року, відносно

ОСОБА_11 ,

ІНФОРМАЦІЯ_1 ,

проживаючого за адресою:

АДРЕСА_1 ,

обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.115 КК України,

в с т а н о в и в:

зазначеним вироком ОСОБА_11 визнано винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.115 КК України та призначено покарання у виді 10 (десяти) років позбавлення волі.

Строк відбування покарання обраховано з дня приведення вироку до виконання. Зараховано строк перебування під вартою з 02.02.2019 року по 25.03.2019 року із розрахунку один день тримання під вартою за один день позбавлення волі.

Запобіжний захід щодо ОСОБА_11 до набрання вироком законної сили не обирався.

Цивільний позов потерпілої ОСОБА_8 до обвинуваченого ОСОБА_11 задоволено.

Стягнуто з ОСОБА_11 на користь ОСОБА_8 92043 (дев`яносто дві тисячі сорок три) грн 50 коп.

Стягнуто з ОСОБА_11 на користь держави 28759 (двадцять вісім тисяч сімсот п`ятдесят дев`ять) грн 28 коп судових витрат за проведення експертиз.

Питання про речові докази вирішено у відповідності до вимог ст.100 КПК України.

Відповідно до вироку судом першої інстанції встановлено, що 02.02.2019 року приблизно о 22 годині ОСОБА_11 перебував за місцем свого проживання, що за адресою у АДРЕСА_1 разом із раніше знайомим йому ОСОБА_12 , де вони разом розпивали алкогольні напої, в ході чого на ґрунті раптово виниклих неприязних відносин між ними розпочалася сварка, яка в подальшому переросла у конфлікт

В цей же час, місці та за вказаних обставин, знаходячись у приміщенні кухні будинку АДРЕСА_2 , на ґрунті раптово виниклих неприязних відносин між ОСОБА_12 та ОСОБА_11 , під час вказаного конфлікту в останнього виник раптовий злочинний умисел, направлений на умисне вбивство ОСОБА_12 .

Реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на умисне протиправне заподіяння смерті ОСОБА_12 , ОСОБА_11 , усвідомлюючи характер своїх дій та передбачаючи їх суспільно небезпечні наслідки, перебуваючи в приміщенні кухні, взявши до рук кухонний ніж, спрямував у бік ОСОБА_12 та зі значною силою наніс не менше як один удар в область життєво важливого органу ОСОБА_12 шиї, та не менше як вісім ударів в область обличчя, таким чином умисно його вбив.

Внаслідок злочинних дій ОСОБА_11 , ОСОБА_12 було заподіяно тілесних ушкоджень у виді: масивної щілиноподібної косогоризонтальної рани з рівним верхнім, дугоподібним нижнім краями, гострим кінцем на передній поверхні шиї, «П»-подібним кінцем на правій боковій поверхні шиї в верхній частині, пологими стінками та дном виповненим кров`яними згортками, м`якими тканинами, пересіченим органокомплексом шиї (судини, нерви, м`язи, гортань), з наявністю на передній поверхні шиї біля гострого кінця рани додаткового надрізу шкіри довжиною 0.4 см та аналогічного надрізу шкіри по нижньому краю рани розташованого в 10 см до середини від «П» - подібного кінця рани довжиною 0.3 см; темно червоних крововиливів в м`які тканини та органокомплекс шиї в проекції масивної рани; ушкоджень м`язів, судинно нервового пучка та гортані на рівні масивної рани на шиї в верхній частині; дві поверхневі щілиноподібні рани з рівними краями, правим зовнішнім «П»-подібним кінцем, внутрішнім гострим кінцем, рівними краями, пологими стінками та дном виповненим підлеглими м`якими тканинами біля «П»-подібного кінця вищеописаної рани розташовані в 0.5 см та 1 см донизу та паралельно їй; три поверхневі аналогічні щілиноподібні рани з «П»-подібним зовнішнім та гострим внутрішнім кінцями, рівними краями, пологими стінками та дном виповненим підлеглими м`якими тканинами на фоні синців під правим оком та на лівій верхній повіці; три східні поверхневі щілиноподібні рани над масивною раною на боковій поверхні шиї в верхній частині та в проекції кута і гілки нижньої щелепи справа.

Смерть ОСОБА_12 настала від асфіксії кров`ю в результаті колото-різаного поранення шиї з ушкодженням м`язів, судин та органокомплексу.

Дії ОСОБА_11 кваліфіковані за ч.1 ст.115 КК України, як умисні дії, що виразились у вбивстві, тобто умисному протиправному заподіянні смерті інший людині.

В апеляційних скаргах захисники просять скасувати вирок Корольовського районного суду м.Житомира від 21.12.2022 року, а кримінальне провадження закрити на підставі п.2 ч.1 ст.284 КПК України у зв`язку із встановленням відсутності в діянні складу кримінального правопорушення, захисник ОСОБА_10 також вказує про перекваліфікацію дій обвинуваченого ОСОБА_11 на ст.118 КК України, з підстав порушення норм матеріального і процесуального права, невідповідності висновків суду, викладених у судовому рішенні фактичним обставинам кримінального провадження, неповноти судового розгляду, неправильного застосування закону України про кримінальну відповідальність та з підстав призначення судом покарання, що за своєю суворістю не відповідає тяжкості покарання та особі обвинуваченого. В обґрунтування своїх вимог посилаються на те, що в діях обвинуваченого ОСОБА_11 відсутній склад кримінального правопорушення, а саме відсутня суб`єктивна сторона злочину. У ОСОБА_11 не було наміру позбавити життя ОСОБА_12 , він лише оборонявся він нападу останнього на нього, та реально маючи підстави боятись за своє життя діяв в межах необхідної оборони. Протиправний характер поведінки ОСОБА_12 під час подій 02.02.2019 року по відношенню до обвинуваченого підтверджується висновком експерта №686 від 26.02.2019 року та висновком експерта №1024 від 27.03.2019 року щодо наявності тілесних ушкоджень у ОСОБА_11 , які на думку сторони захисту підтверджують, що на обвинуваченого було здійснено напад із сторони ОСОБА_12 із застосуванням тупого предмету а саме стільця, що у вказаній обстановці становило небезпеку для життя ОСОБА_11 . Зазначають, що експерт ОСОБА_13 , при роз`ясненні своїх висновків вказав, що робив огляд обвинуваченого після події в умовах ІТТ без використання будь-яких інструментів, тому що не вбачав в цьому необхідності, а тому відповідно частину тілесних ушкоджень, які були пізніше зазначені в медичних документах він за вказаних обставин одразу не міг фізично виявити. Захисники ОСОБА_9 та ОСОБА_10 мотивують свої доводи тим, що жоден із досліджених судом доказів в суді першої інстанції не свідчать про вчинення ОСОБА_11 саме умисного вбивства. Захисник ОСОБА_10 вказує, що суд дав невірну оцінку показанням самого обвинуваченого, які є послідовними, співпадають з поясненнями наданими ОСОБА_11 в ході проведення слідчого експерименту, а також показанням свідків та потерпілих, які повідомили, що безпосередніми очевидцями саме факту нападу ОСОБА_12 на ОСОБА_11 та очевидцями нанесення тілесних ушкоджень вони не були, точно вказати хто саме наносив та які саме тілесні ушкодження як обвинуваченому так і загиблому вони не можуть. Також захисник ОСОБА_10 посилається на неповноту судового розгляду через необґрунтовану відмову судом першої інстанції у призначенні комісійної судово-медичної експертизи щодо наявних тілесних ушкоджень у ОСОБА_11 , яка б усунула наявні розбіжності проведених судово-медичних експертиз №686 від 26.02.2019 року та №1024 від 27.03.2019 року та б дала змогу точно встановити які тілесні ушкодження від загиблого ОСОБА_12 в день події 02.02.2019 року отримав ОСОБА_11 та відповідно чи співрозмірною була шкода нанесена ОСОБА_12 і чи знаходився ОСОБА_11 в стані необхідної оборони. Крім того, сторона захисту звертає увагу на те, що навіть за встановлення вини у вчиненні кримінального правопорушення, призначене покарання є занадто суровим, суд першої інстанції належним чином не врахував ряд пом`якшуючих обставин, зокрема обвинувачений раніше ніколи несудимий, одружений, має двох дітей, наявність постійного місця проживання і реєстрації, працевлаштований, позитивно характеризується, наявність інвалідності, стан здоров`я, перенесені хвороби за час перебування в СІЗО та необхідність в продовженні лікування, бездоганну поведінку під час досудового та судового розгляду, публічне вибачення перед потерпілою, повне відшкодування матеріальної шкоди потерпілій, часткове відшкодування моральної шкоди потерпілій.

В запереченнях на апеляційну скаргу прокурор вказує, що вирок суду першої інстанції постановлено законно, відповідно до вимог ст.370 КПК України, оскільки при його винесенні, судом першої інстанції повно та всебічно досліджено усі значущі по справі докази в їх сукупності, що доводять вину ОСОБА_11 у скоєнні інкримінованого злочину. Вважає надуманими доводи апелянтів про відсутність умислу у ОСОБА_11 на вчинення вказаного вбивства, так як про такий умисел свідчить, як спосіб вчинення злочину (ножем), локалізація та тяжкість тілесних ушкоджень (перерізана трахея у вигляді глибокої рани близько 10 см на шиї) так і подальші дії обвинуваченого, а саме здійснений ним дзвінок на «102» із повідомленням «Я зарізав людину». Звертає увагу, що про схильність обвинуваченого до агресії в стані алкогольного сп`яніння підтвердили суду свідки ОСОБА_14 , яка є його сусідкою та ОСОБА_15 , який є колегою по роботі. Про неконтрольованість поведінки обвинуваченого свідчить також висновок щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного сп`яніння №87 від 03.02.2019, відповідно до якого неможливо встановити діагноз у зв`язку з тим, що ОСОБА_11 не виконував інструкції медичного працівника, поводив себе агресивно, що підтвердилось в ході огляду відеозаписів судом. Вказані обставини беззаперечно свідчать про те, що в даній обстановці ОСОБА_11 діяв з прямим умислом на позбавлення життя потерпілого ОСОБА_12 і стан необхідної оборони у ОСОБА_11 був відсутній. Вказує на безпідставність тверджень сторони захисту про необхідність призначення комісійної судово-медичної експертизи, у задоволенні призначенні якої судом першої інстанції відмовлено. Зазначає, що вказана ОСОБА_11 під час його першочергового освідування експертом причина отримання рани на голові внаслідок удару у будці автомобіля є на думку сторони обвинувачення правдивою, оскільки добровільно надана відразу після його затримання та підтверджується і висновком судово-медичного експерта №1024 від 27.03.2019 року, відповідно до якого експерт вважає, що ран на голові з її характеристиками хоч і могла утворитися о 22 год 02.02.2019 року, однак експерт вважає більш характерним утворення її до цього терміну. Показання ОСОБА_11 про отримання цієї рани внаслідок удару померлим його по голові табуреткою спростовуються і показаннями судово-медичного експерта ОСОБА_13 , який пояснив суду, що така рана дійсно могла утворитися від удару в автомобілі та чітко зазначив, що втрата свідомості при отриманні такої рани неможлива. Крім того, отримані в умовах СІЗО УВП №8 ОСОБА_11 тяжкі тілесні ушкодження в період доби до проведення КТ головного мозку від 17.02.2019 року, згідно висновку судово-медичного експерта №1024 від 27.03.2019 до подій, які розглядаються в межах обвинувального акту не відносяться, оскільки отримані через 2 тижні після поміщення його до СІЗО та саме в період перебування ОСОБА_11 в умовах СІЗО. Посилається також на безпідставність доводів сторони захисту про призначення судом покарання, що не відповідає тяжкості кримінального правопорушення та особі обвинуваченого.

Потерпіла ОСОБА_8 в своїх запереченнях просить вирок Корольовського районного суду від 21.12.2022 року залишити без змін, як законний та обґрунтований, а подану апеляційну скаргу без задоволення. Аргументує свої заперечення тим, що суд переконливо дослідив всі показання свідків та надав їм вірну оцінку щодо належності та допустимості їх як доказів вини ОСОБА_11 , а також показання свідків працівників швидкої допомоги ОСОБА_16 , ОСОБА_17 , ОСОБА_18 , які спростовують версію обвинуваченого щодо отримання травм у ході нападу потерпілого саме 02.02.2019 року. Щодо необхідної оборони в діях обвинуваченого версія обвинуваченого спростовується висновком експертизи №686 від 26.02.2019 року, що всі тілесні ушкодження на тілі ОСОБА_11 було спричинено за 2-9 діб до подій вбивства її сина та підтверджується DVD-R, з якого вбачається, що чоловік, який відкрив двері до квартири, пояснював поліцейським, що він сам викликав поліцію так як вбив чоловіка. Вказує, що суд дійшов вірного висновку про умисле ОСОБА_11 на вбивство її сина, врахував всі обставини, які передували і були в той день, що свідчать в сукупності виключно про мету позбавити життя потерпілого. Зазначає, що протоколом огляду місця події визначається, що ніяких слідів боротьби в кімнаті, де знаходився труп, працівники поліції не відмітили. Згідно висновку судово-медичної експертизи №1024 від 27.03.2019 року про утворення тілесних ушкоджень у ОСОБА_11 однозначно свідчать, що вони утворилися в інший проміжок часу, а саме підпадають під час його перебування під вартою в УВП №8 під час запобіжного заходу. Вважає правомірну відмову суду у не призначенні судом комісійної судово-медичної експертизи отриманих ОСОБА_11 , тілесних ушкоджень вважає, так як висновки проведеної експертизи не викликають сумнівів та не містять протиріч у висновках, також у судовому засідання були допитані експерти, які роз`яснювали свої висновки.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення обвинуваченого ОСОБА_11 та його захисників ОСОБА_9 та ОСОБА_10 , які просили задовольнити подані апеляційні скарги, заперечення прокурора та потерпілої щодо задоволення апеляційних скарг захисників, перевіривши матеріали кримінального провадження та доводи апеляційних скарг, а також вирок суду першої інстанції в межах, передбачених ст.404 КПК України, колегія суддів прийшла до висновку, що апеляційні скарги захисників задоволенню не підлягають з таких підстав.

Згідно ст.2 КПК України, завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Відповідно до положень статей 7, 9 КПК України зміст та форма кримінального провадження повинні відповідати загальним засадам кримінального провадження. Під час кримінального провадження суд зобов`язаний неухильно додержуватися вимог Конституції України, КПК України, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, вимог інших актів законодавства, практики Європейського суду з прав людини.

Відповідно до вимог ст.370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим та вмотивованим, тобто ухвалене з дотриманням вимог кримінального провадження, передбачених цим Кодексом, на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до вимог ст.94 цього Кодексу, з наведенням належних та достатніх мотивів і підстав його ухвалення.

Апеляційний суд вважає, що вказані вимоги кримінально-процесуального закону судом першої інстанції дотримані.

Висновки суду першої інстанції щодо доведеності вини ОСОБА_11 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.115 КК України за обставин, викладених у вироку, є обґрунтованими, відповідають фактичним обставинам кримінального провадження та підтверджуються доказами, які були досліджені під час судового розгляду та оцінені судом у відповідності до вимог ст.94 КПК України.

Доводи апеляційних скарг сторони захисту про невідповідність висновків суду фактичним обставинам кримінального провадження, порушення норм матеріального і процесуального права, неповноти судового розгляду та неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність не заслуговують на увагу з наступних підстав.

В ході судового розгляду обвинувачений ОСОБА_11 свою вину в інкримінованому йому злочині не визнав, зазначаючи про те, що захищався умислу на вбивство не мав, була самооборона. Повідомив, що в суботу 02.02.2019 року був вихідний, подзвонив ОСОБА_12 , запропонував посидіти, домовилися зустрітися у нього ( ОСОБА_11 ) вдома. Зустрів його на зупинці по вул. Саєнка, разом пішли до магазину, купили пива, лимонаду та пішли до нього додому АДРЕСА_1 . При зустрічі ОСОБА_12 був веселий, казав, що випив стопочку і що в нього є пляшка горілки. Вдома розпивали спиртне, запивали пивом. Потім ОСОБА_12 почав себе агресивно поводити, ображав, взяв стілець і сказав «я тебе тут вб`ю». ОСОБА_12 почав наближатись, він хотів встати та вийти в коридор, а потім на вулицю, проте не встиг ОСОБА_19 вдарив його по голові табуреткою, в подальшому він нічого не пам`ятає. Пам`ятає, що хотів піти вимкнути світло та дивитися телевізор, та в коридорі помітив тіло, кров (спочатку не зрозумів чиє), він перелякався та викликав поліцію. По приїзду поліцейських, останні наділи на нього кайданки та поїхали у відділення. На запитання прокурора пояснив, що 02.02.2019 року крім них з ОСОБА_12 більше нікого не було в будинку, вдвох випили дві пляшки горілки, пива 1.5 л. До моменту, як виник конфлікт, вони посварилися, так як він запитав ОСОБА_12 чому той досі не одружився, маючи 30 років, після цього ОСОБА_19 розпочав конфлікт. Пояснив, що не усвідомлював свої слова коли подзвонив до поліції та повідомив про те, що вбив людину, так як був переляканий. 17.02.2019 року його було госпіталізовано з СІЗО до лікарні, так як запаморочилась голова і він впав. До моменту події 02.02.2019 року постійно боліла голова (в 1994 році чи в 1996 році падав з велосипеда, вдарився головою об бетон, лежав в обласній лікарні в нейрохірургічному відділенні), тілесні ушкодження в день події не отримував. До тіла ОСОБА_12 не підходив, йому невідомо чи були у нього тілесні ушкодження, найближча відстань між ним та тілом була 1.5-2 метри. До моменту нанесення йому удару табуреткою по голові ОСОБА_19 не пам`ятає чи була між ними бійка. На запитання потерпілої не зміг пояснити звідки у ОСОБА_12 вісім ножових поранень в шию. На запитання адвоката ОСОБА_10 пояснив, що до моменту події був знайомий із ОСОБА_12 близько півроку, конфліктів по роботі не було, перебували в нормальних відносинах. Були випадки, коли зустрічалися після роботи, пили пиво разом. Коли розпочався між ними конфлікт 02.02.2019 року на вулиці було вже темно, скільки часу пройшло з моменту втрати ним свідомості та до моменту дзвінка в поліцію не знає. Наміру вбивати в нього не було, визнав факт того, що від його дій загинув ОСОБА_12 , проте не зміг пояснити при яких саме обставинах (а.59-62 т.3).

Апеляційний суд погоджується з висновком суду першої інстанції, який критично оцінив позицію обвинуваченого ОСОБА_11 під час судового розгляду про те, що він не вчиняв вбивство потерпілого ОСОБА_12 , оскільки як вважає апеляційний суд, вина обвинуваченого ОСОБА_11 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.115 КК України, ґрунтується на зібраних у справі й детально досліджених в судовому засіданні доказах в їх сукупності та взаємозв`язку.

Так, в судовому засіданні потерпіла ОСОБА_8 дала показання, що є матір`ю ОСОБА_12 , з обвинуваченим раніше не знайома. Її син працював на хлібозаводі, де і познайомився з ОСОБА_11 , підтримував з ним зв`язок, товаришував. Їй відомо, що в день події обвинувачений мав познайомити її сина з дівчиною, так як син був неодружений, в зв`язку із чим домовились про зустріч. Прізвища син не називав, казав, що йде до товариша по роботі. Коли син збирався їхати, вона близько 15 години 02.02.2019 року теж йшла з дому, син пішов на зупинку разом з нею, вийшли разом на вокзалі, йому потрібно було далі йти в провулок та сказав про те, що подзвонить. Близько 20 год 15 хв син подзвонив, по голосу відчула, що останній в стані алкогольного сп`яніння, на її запитання де він знаходиться, син відповів що в м. Житомирі, чула поруч неприємний голос, чоловічий кашель, потім син відключився, вона передзвонювала йому, проте телефон сина не відповідав. Характеризувала сина як неконфліктну людину. Наступного дня виявилося, що сина вдома немає, вона поїхала на хлібозавод дізнатися чи вийшов син на роботу, на роботі сина не було, обіцяли подзвонити як з`явиться. Проте як тільки вона зайшла за паркан хлібозаводу їй подзвонили та висловили свої співчуття, від працівників поліції дізналася про вбивство сина (а.п.110-112 т.1).

Допитаний у судовому засіданні свідок ОСОБА_20 , який працює в УПП показав, що 02.02.2019 року надійшов виклик «вбивство». Разом з напарником ОСОБА_21 приїхали на місце події (приватний сектор), де було виявлено обвинуваченого, який сам викликав поліцію. Двері до будинку були не закриті на замок, самостійно привідкрили їх, в коридорі стояв ОСОБА_11 (одягнений по домашньому, без верхнього одягу), на задньому фоні побачили на кухні сліди крові. При спілкуванні останній повідомив про те, що, відпочиваючи в себе вдома в кімнаті, дивлячись телевізор, почув якісь незрозумілі рухи на кухні, де було виключене світло, темно. Коли зайшов на кухню, побачив на той момент вбитого, який копирсався, шукав речі, намагався їх викрасти, він вступив з ним в бійку, внаслідок чого поранив його ножем, із подальшою фіксацією смерті останнього. Кров була на кухні, біля потерпілого калюжа крові, було прийнято рішення про затримання ОСОБА_11 , напарник застосував спецзасіб кайданки, а він спробував надати допомогу потерпілому (перевірив пульс, якого не було, привідкриті очі не реагували, ознак життя на той час вже не було), на місце події було викликано швидку. Тіло потерпілого лежало на підлозі на кухні, біля тіла калюжа крові, рана на шиї. Біля потерпілого лежав ніж з кров`ю, до якого було обмежено доступ, труп не перевертали, не переміщали, обстановку на кухні до приїзду СОГ не порушували. ОСОБА_11 при спілкуванні плутався у свідченнях, з`являлись нові свідчення, повідомляв про те, що не знав потерпілого, останній вліз до нього в оселю на кухню коли той відпочивав у кімнаті. Казав про те, що потерпілий напав на нього, першим розпочавши бійку, а він взяв ножа та наніс удар ним. На кухні на столі була закуска, горілка, стояло дві чарки. В коридорі висів верхній одяг (припустив, що це одяг потерпілого). У ОСОБА_11 були явні ознаки алкогольного сп`яніння (почервоніння обличчя, запах з ротової порожнини, нерозбірлива мова). Місце події з моменту приїзду не залишали, перебували на охороні місця, дочекалися приїзд швидкої, якою було зафіксовано факт смерті потерпілого, потім приїхали працівники поліції з інших підрозділів. На запитання сторони захисту пояснив, що при проведенні ними поверхневого огляду ОСОБА_11 в останнього ніяких заборонених речей виявлено не було, в одязі (при перевірці курток) було виявлено посвідчення працівника підприємства, зрозуміли, що і вбитий, і ОСОБА_11 працювали на одному підприємстві. Не пам`ятає чи були в останнього тілесні ушкодження або сліди крові на тілі. Явних ознак фізичної бійки не бачив (а.п.143-145 т.1).

Свідок ОСОБА_14 в суді першої інстанції пояснила, що знайома з обвинуваченим ОСОБА_11 , який є її сусідом, близько 20 років. В той день близько 23 год її розбудила сусідка та повідомила про те, що приїхали працівники поліції. В провулку 1 Мар`янівський було багато працівників поліції, стояла швидка, вона ходила до місця події. В будинку ОСОБА_22 вже не було, зайшла в коридор, стояла на порозі, з коридору бачила на кухні людину, що лежала біля вікна, в крові, в положенні обличчям до низу, збоку, на відстані 5 метрів від неї. Була залучена працівниками поліції в якості понятої при огляді місця події, в протоколах слідчих дій ставила свій підпис, на місці був її сусід ОСОБА_23 . ОСОБА_11 охарактеризувала як нормального, спокійного сусіда, трішки випивав, раніше проживав із дружиною, останній час з жінкою не жив, причини їй невідомі. Дружина ОСОБА_11 розповідала про те, що останній випивав та ображав її, вони сварились (а.п.145-146 т.1).

Допитаний у судовому засіданні свідок ОСОБА_24 вказав, що є начальником відділу безпеки ТОВ «Золотий коровай», де ОСОБА_11 працював водієм Камазу більше року, померлий також був працівником їх підприємства, був теслярем, працював з деревиною до року. На місце події він прибув після 12 години ночі, так як працівник поліції подзвонив до нього та попросив приїхати аби впевнитися в тому, що особи являються працівниками даного підприємства. На місці впевнився в особі вбитого, а ОСОБА_22 на той момент на місці не було - був затриманий. Місце події було місцем проживання обвинуваченого, приватний будинок, на кухні лежало тіло вбитого, проводилися слідчі дії, вилучалися предмети, він впізнав особу померлого, давав показання. Тіло лежало в положенні головою до вікна на кухні, ногами до дверей, лежав на спині чи збоку, бачив ушкодження на шиї (більше 10 см), кров. ОСОБА_11 зловживав алкоголем, зі слів колег на роботу не виходив коли був в стані алкогольного сп`яніння. Йому відомо, що з потерпілим ОСОБА_12 . ОСОБА_11 перебував в дружніх стосунках, разом вживали спиртне (а.п.147-148 т.1).

З показань свідка ОСОБА_15 слідує, що являється заступником начальника служби безпеки ТОВ «Золотий коровай». В день події йому подзвонив колега по роботі, ОСОБА_24 , близько 12 години ночі він приїхав на місце злочину (приватний будинок, в районі вул. Саєнка), обвинуваченого на той момент вже не було. На кухні в будинку бачив тіло померлого колеги, ОСОБА_12 . На запитання прокурора пояснив, що особисто знайомий з обвинуваченим, якого характеризує як звичайного працівника, були випадки не виходу його на роботу так як останній вживав алкогольні напої, зі слів інших з боку ОСОБА_22 помічалася агресія, міг кидатися з ножем; знав померлого ОСОБА_12 , той був відповідальним, порушень на роботі не помічали (а.п.193-194 т.1).

Допитаний у судовому засіданні свідок ОСОБА_16 пояснив, що працює лікарем КУ «Центр екстреної медичної допомоги». В день події надійшов виклик до диспетчерської КУ з приводу порізу горла в людини. Коли приїхали на місце (він, фельдшери помічники ОСОБА_25 , ОСОБА_26 ), там вже працювали працівники поліції, повідомили, що постраждалий не живий. Зайшли у веранду, далі пройшли до кухні, на столі в кухні стояли 2 чарки, пляшка пластикова з рідиною, їжа. На полу лежав чоловік, в положенні на спині, голова була обперта об холодильник, під кутом 40-45 градусів, віком біля 30-35 років, з перерізаним горлом перерізана трахея (травма несумісна з життям), пульсація була відсутня, плями гіпостази, було констатовано смерть чоловіка. Рана була обширною, сантиметрів 10, глибока, широка, травма не сумісна із життям, різана рана. Констатували смерть. Збоку лежав ніж (а.п.194-196 т.1).

Із показань свідка ОСОБА_17 вбачається, що працює продавцем магазину «Продукти», обвинуваченого знає, так як той був її покупцем. В день події працювала в магазині, близько 16 - 17 год прийшов ОСОБА_11 з чоловіком, якого бачила вперше, придбали продукти в магазині та пішли. Чоловік, який був з Білорусом, був невеликого зросту, коренастий, круглолиций, віком до 40 років, купили шматок м`яса, з алкоголю пиво. Той другий чоловік дуже схожий на присутню потерпілу (а.п.197 т.1).

Допитана у судовому засіданні свідок ОСОБА_27 показала, що працює фельдшером Центру екстреної медичної допомоги. В день події надійшов виклик у вечірній час доби з приводу ножового поранення в шию. Прибувши на виклик (лікар, фельдшери Шарнопільський, ОСОБА_26 ), в коридорі побачили чоловіка в кайданках, а в кухні лежав чоловік без ознак життя в положенні напівлежачи, в ділянці шиї в чоловіка було поранення. Лікар оглядав особу, а вона з колегою заповнювали медичну документацію - картку виклику екстреної медичної допомоги. Після огляду лікарем було констатовано смерть потерпілого (а.п.24-26 т.2).

Як слідує з показань свідка ОСОБА_21 , який працює поліцейським взводу №2 УПП в Житомирській області, в день події знаходився на службі разом з ОСОБА_28 , ОСОБА_29 , ОСОБА_30 . Близько 22 год вечора отримали виклик в район Мар`янівки. По приїзду на місце виклику двері відкрив ОСОБА_11 , через коридор на кухні побачили людину без ознак життя, велику калюжу крові. Викликали швидку допомогу та забезпечили охорону місця події. Білорус був в стані алкогольного сп`яніння, мова була не зрозумілою, висував багато версій події: спочатку казав про те, що разом випивали з потерпілим, потім казав про те, що потерпілий сам заліз до нього в будинок, казав про те, що наніс удари ножем потерпілому. В будинку, крім ОСОБА_22 та потерпілого, більше нікого не було. На запитання прокурора пояснив, що на тілі потерпілого були колоті рани шиї, все в крові, померлий лежав на кухні на спині. Видимих тілесних ушкоджень в ОСОБА_11 не було (а.п.69-71 т.2).

Допитаний у судовому засіданні свідок ОСОБА_18 показав, що працює на посаді фельдшера в КНП «Центр екстреної медичної допомоги На місці по прибуттю побачили в кімнаті лежачого потерпілого, на місці були присутні працівники поліції. Лікар оглядав потерпілого (на той час особа була вже померлою), заповнював медичну документацію форми 110, картку виклику, зазначив про ножове поранення. Від потерпілого знаходився на відстані близько 1.5-2 м, бачив рану в ділянці шиї, з видимими слідами крові, будь яких окривавлених предметів не бачив (а.п.127-128 т.2).

Суд апеляційної інстанції не погоджується з апеляційними доводами захисника ОСОБА_10 з приводу не вірної оцінки показань вищезазначених свідків з посиланням на те, що вони не були безпосередніми очевидцями події, що сталася 02.02.2019 року, оскільки вказаний злочин був вчинений в умовах неочевидності для сторонніх осіб, які б могли дати показання щодо їх конкретних обставин, зокрема точно вказати хто саме наносив і які саме тілесні ушкодження. В той же час, показання вказаних свідків підтверджують обставини, які мали місце безпосередньо до та після вчинення злочину.

Колегія суддів визнає також безпідставним посилання в апеляційній скарзі захисника на показання свідка ОСОБА_24 , який нібито повідомив, що прибувши до будинку обвинуваченого бачив табуретку із слідами крові, яку виносили працівники поліції, оскільки будь-яких відомостей про наявність слідів крові на табуретці вказаний свідок не повідомляв, що підтверджується звукозаписом та журналом судового засідання від 15.08.2019 року.

Колегія суддів також звертає увагу на те, що достовірність відображення у вироку суду показань свідків стороною захисту під сумнів не ставиться.

Надаючи оцінку показанням потерпілої та свідків, апеляційний суд погоджується із оцінкою їх судом першої інстанції, вважає їх логічними та послідовними, такими, що не суперечать один одному та узгоджуються з зібраними досудовим слідством та дослідженими в судовому засіданні письмовими доказами, які в сукупності підтверджують винуватість обвинуваченого ОСОБА_11 у вчиненні умисного вбивства потерпілого ОСОБА_12 , а саме даними:

- рапорту інспектора чергового Житомирського ВП ГУНП в Житомирській області ОСОБА_31 від 02.02.2019 року, згідно з яким отримано заяву та зареєстровано ЄО за №5376 від 02.02.2019 року, з повідомленням зі служби 102 про те, що 02.02.2019 року о 22 год 08 хв за адресою у АДРЕСА_1 заявник ОСОБА_11 повідомив про те, що він зарізав людину, повідомив, що знаходиться в стані алкогольного сп`яніння (а.п.185 т.2);

- протоколу огляду місця події від 02.02.2019 року, схематичного плану до протоколу ОМП від 02.02.2019 року та фототаблиць до нього, яким оглянуто домоволодіння за адресою: АДРЕСА_1 та яким зафіксовано загальний вигляд домоволодіння, загальний вигляд будинку, загальний вигляд вхідних дверей до будинку, детальний вид стану замикаючих пристроїв вхідних дверей до будинку, загальний вигляд дверей з тамбуру до коридору, детальний вид стану замикаючого пристрою дверей з тамбуру до коридору, загальний вигляд коридору, загальний та детальний вигляд мобільного телефону, виявленого на столі, загальний вигляд курток на вішалці та стільці, детальний вид чорної зимової куртки, виявленої на стільці, детальний вид вмісту однієї з кишень чорної зимової куртки, детальний вид перепустки, виявленої в одній з кишень чорної зимової куртки на ім`я ОСОБА_12 , детальний вид банківських карток, дисконтної картки та проїзного квитка, виявлених в одній з кишень чорної зимової куртки, детальний вид грошових коштів, виявлених в одній з кишень чорної зимової куртки, детальний вид перепустки, виявленої в одній з кишень синьої зимової куртки, що знаходилась на вішалці на ім`я ОСОБА_11 . Зафіксовано загальний вигляд кухні та розташування в ній трупа, загальний вигляд положення трупа, детальний вид тілесних ушкоджень в ділянці шиї трупа, загальний вид столу та розташування трупа, детальний вид обстановки на столі, загальний вигляд положення трупа та обстановки навкруги нього, детальний вид мобільного телефону, виявленого на підлозі поблизу трупа, детальний вид нашарування речовини бурого кольору на сидінні табуретки, що знаходиться за трупом, детальний вид слідів папілярних узорів, виявлених на сидіння табуретки, утворених речовиною бурого кольору, детальний вид кухонного ножа з нашаруванням на клинку речовини бурого кольору, виявленого на столі кухонного гарнітуру, загальний вигляд чотирьох кімнат будинку. Виявлені в ході ОМП речі - куртку чорного кольору із ключницею, перепустки ТОВ «Золотий коровай», купюри в сумі 91 грн, дві банківські картки «ПриватБанк», дисконтну картку мережі аптеки «Подорожник», проїзний квиток, два мобільні телефони марки «Fly» та «Nokia», пачку з під цигарок, кришку табуретки, марлеві тампони зі змивами, кухонний ніж та дві чарки вилучено до Житомирського ВП (а.п.187-213 т.2);

- рапорту поліцейського взводу №2 роти ТОР УПП в Житомирській області ДПП ОСОБА_32 від 03.02.2019 року, яким встановлено, що 02.02.2019 року о 22 год 11 хв під час несення служби в складі екіпажу ТОР-05 отримали виклик по лінії 102 «Вбивство» - чоловік зарізав людину в будинку. Оперативно прибувши на виклик та зайшовши до будинку, було затримано ОСОБА_11 , поряд з яким на кухні було виявлено тіло чоловіка з декількома ножовими пораненнями в області шиї. Чоловік не рухався та не подавав ознаки життя, пульс відсутній. На місце події було викликано швидку медичну допомогу, яка констатувала смерть. Згодом було встановлено особу даного чоловіка, ним виявився ОСОБА_12 . Відносно ОСОБА_11 було застосовано спецзасіб кайданки, згідно ст. 45 Закону України «Про Національну поліцію». На місце події викликано СОГ Житомирського МВП (а.п.214 т.2);

- висновку обласного наркологічного диспансеру Житомирської обласної ради щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння за №87 від 03.02.2019 року, згідно якого за результатами огляду ОСОБА_11 03.02.2019 року о 00 год 30 хв лікарем наркологом ОСОБА_33 , діагноз встановити неможливо, останній не виконує інструкції (а.п.215 т.2);

- копії ордеру на житлове приміщення за №020214, виданого виконавчим комітетом міської ради м. Житомира від 05.12.1997 року на ім`я ОСОБА_11 , сім`ї останнього в складі чотирьох осіб надано право на зайняття житлового приміщення житловою площею 15.5 кв.м, що складається із однієї кімнати в ізольованій квартирі за адресою у АДРЕСА_3 , на підставі рішення міськвиконкому від 26.06.1997 року №321 (а.п.219 т.2);

- протоколу огляду предмету від 03.02.2019 року, слідчим СВ Житомирського ВП ГУНП в Житомирській області ОСОБА_34 в приміщенні службового кабінету слідчого відділу ЖВП №47 оглянуто мобільний телефон марки «Nokia», який вилучено в ході ОМП за адресою у м. Житомирі, пров. 1 Мар`янівський, 23, та який знаходиться в спец пакеті №INZ 1026963. В ході огляду встановлено телефон в корпусі чорного кольору, ІМЕІ: НОМЕР_1 , Model RM 1134; з Sim карткою Київстар; батарея «стандартна», модель:BL 6421 Тип:Li-Lon 3.7 V 600mAh 2.22Wh, телефон без механічних пошкоджень у розрядженому стані (а.п.235 т.2);

- протоколу огляду предмету від 03.02.2019 року, слідчим СВ Житомирського ВП ГУНП в Житомирській області ОСОБА_34 в приміщенні службового кабінету слідчого відділу ЖВП №47 оглянуто мобільний телефон марки «Fly», який вилучено в ході ОМП за адресою у м. Житомирі, пров. 1 Мар`янівський, 23, та який знаходиться в спец пакеті №INZ 1027156. В ході огляду встановлено телефон в корпусі чорного кольору, ІМЕІ 1: НОМЕР_2 , ІМЕІ 2: НОМЕР_3 , S НОМЕР_4 , модель DS104D; батарея M-HORSE BL-4C 1200 mAh, сірого кольору, з Sim карткою Київстар; у телефоні наявна карта пам`яті (micro SD HC) Transcend на 16 Gb, телефон без механічних пошкоджень у розрядженому стані (а.236 т.2);

- протоколу огляду предмету від 03.02.2019 року, слідчим СВ Житомирського ВП ГУНП в Житомирській області ОСОБА_34 в приміщенні службового кабінету слідчого відділу ЖВП №47 оглянуто кофту коричневого кольору, чоловічу, з довгими рукавами, яка вилучена під час затримання ОСОБА_11 , та яка належить останньому. При огляді виявлено наявність плям речовини бурого кольору (а.п.1 т.3);

- протоколу огляду предмету від 03.02.2019 року, слідчим СВ Житомирського ВП ГУНП в Житомирській області ОСОБА_34 в приміщенні службового кабінету слідчого відділу ЖВП №47 оглянуто кухонний ніж, виявлений та вилучений в ході ОМП за адресою м.Житомирі, провулок 1 Мар`янівський, 23, 02.02.2019 року, який знаходиться в паперовому конверті №5. В ході огляду виявлено, що ніж кухонного типу з руків`ям темно сірого кольору та клинком (лезом), довжина ножа 24.5 см, довжина клинка 14.5 см, довжина руків`я 10 см, клинок має деформацію, а саме дещо зігнутий в праву сторону, зі сторони загостреного кінця наявні нашарування речовини бурого кольору (а.п.2 т.3);

- аудіозапису на CD-R диску телефонного повідомлення ОСОБА_11 , яке надійшло 02.02.2019 року на спецлінію 102 ГУНП в Житомирській області (а.п.6 т.3);

- протоколу огляду предмету від 04.02.2019 року, згідно з яким слідчим СВ Житомирського ВП ГУНП в Житомирській області ОСОБА_34 оглянуто диск CD-R для лазерної системи зчитування марки «Videx» ємністю 700 MB. Здійснено перегляд наявних на CD-R диску фалів (файл з назвою «Повідомлення Вбивство 02.02.2019»). При відкритті файлу встановлено, що аудіозапис тривалістю 1 хв 56 сек прослуховується чітко, розмова триває між диспетчером та чоловіком, пряма мова диспетчера та чоловіка. Чоловік розмовляє підвищеним тоном, по голосу має ознаки сп`яніння, наявна нецензурна лексика, «…я зарізав людину переулок Мар`янівський 23…» (а.п.7-8 т.3);

- висновку судово медичної експертизи за №489/179 від 28.02.2019 року, яким при судово медичній експертизі трупа ОСОБА_12 виявлено тілесні наступні тілесні ушкодження: масивна щілиноподібна косогоризонтальна рана з рівним верхнім, дугоподібним нижнім краями, гострим кінцем на передній поверхні шиї, «П» - подібним кінцем - на правій боковій поверхні шиї в верхній частині, пологими стінками та дном виповненим кров`яними згортками, м`якими тканинами, пересіченим органокомплексом шиї (судини, нерви, м`язи, гортань), з наявністю на передній поверхні шиї біля гострого кінця рани додаткового надрізу шкіри довжиною 0.4 см та аналогічного надрізу шкіри по нижньому краю рани розташованого в 10 см до середини «П» - подібного кінця рани довжиною 0.3 см; темно червоні крововиливи в м`які тканини та органокомплекс шиї в проекції масивної рани; ушкодження м`язів, судинно нервового пучка та гортані на рівні масивної рани на шиї в верхній частині. Дані тілесні ушкодження утворились прижиттєво, в короткий проміжок часу (хвилини) до настання смерті, не менше як від одноразової дії гострого колючо ріжучого предмета, типу леза клинка ножа, з достатньою ступеню загостреності і силою прикладання необхідною для їх утворення, мають ознаки тяжких тілесних ушкоджень та знаходяться в прямому причинному зв`язку зі смертю. Окрім вищевказаних тілесних ушкоджень при СМЕ трупа ОСОБА_12 виявлені: дві поверхневі щілиноподібні рани з рівними краями, правим зовнішнім «П» - подібним кінцем, внутрішнім гострим кінцем, рівними краями, пологими стінками та дном виповненим підлеглими м`якими тканинами біля «П» - подібного кінця вищеописаної рани розташовані в 0.5 см та 1.0 см донизу та паралельно їй; три поверхневі аналогічні щілиноподібні рани з «П» - подібним зовнішнім та гострий внутрішнім кінцями, рівними краями, пологими стінками та дном виповненим підлеглими м`якими тканинами на фоні синців під правим оком та лівій верхній повіці; три східні поверхневі щілиноподібні рани над масивною раною на правій боковій поверхні шиї в верхній частині та в проекції кута і гілки нижньої щелепи справа. Дані тілесні ушкодження утворились прижиттєво, в короткий проміжок часу (хвилини) до настання смерті, не менше як від восьми травматичних впливів гострого колючо ріжучого предмета, типу леза клинка ножа, з достатньою ступеню загостреності і силою прикладання необхідною для їх утворення, мають ознаки легких тілесних ушкоджень і в причинному зв`язку з настанням смерті не знаходяться. Лінійне садно вкрите червоно коричневою кіркою розташованою нижче рівня оточуючої шкіри розташоване в 0.6 см нижче та паралельно масивній рані на шиї по передній та правій боковій поверхнях; два півмісяцеві синьо фіолетові синці під правим оком та на лівій верхній повіці; чотири лінійні подібні вищеописаним садна під обома очима та на кінчику носа зліва; чотири овальні синьо фіолетові синці на тильній поверхні правої кисті та на основній фаланзі її великого пальця, в нижній третині правого передпліччя по задньо внутрішній поверхні; два прямокутні садна вкриті червоно коричневою кіркою розташованою нижче рівня оточуючої шкіри на фоні синця в нижній третині правого передпліччя по задньо внутрішній поверхні; два овальні аналогічні синці на лівому передпліччі в середній і нижній третинах по задній та внутрішній поверхнях виявлені при СМЕ трупа ОСОБА_12 утворились прижиттєво, від дії тупого (их) твердого (их) предмету (ів) не залишивши в них яких небудь характерних та специфічних ознак, дозволяючих їх ідентифікувати, можливо при падінні на такі, з достатньою для їх утворення силою прикладання, мають ознаки легких тілесних ушкоджень і в причинному зв`язку зі смертю не знаходяться. Виявлені при СМЕ трупа ОСОБА_12 дев`ять лінійних та V-подібних білуватих, м`яких, гладеньких, рухомих, сполучнотканинних рубців в лівій ліктьовій ямці та на лівому передпліччі по передній поверхні в верхній та середній третинах являються слідами загоєння ран в минулому і оцінці степеню тяжкості не підлягають. Смерть ОСОБА_12 настала від асфіксії кров`ю в результаті колото різаного поранення шиї з ушкодженням м`язів, судин та органокомплексу, що підтверджується даними СМЕ трупа: наявність масивної рани на передній та правій боковій поверхнях шиї; наявність в просвіті трахеї та бронхів великої кількості темно червоної рідкої крові та згортків; різке здуття легень та даними судово гістологічної експертизи: заключення морфологічні ознаки аспірації кров`ю в легенях, крововиливи в м`які тканини шиї з поодинокими лейкоцитами. Враховуючи характер та локалізацію тілесних ушкоджень, які знаходяться в прямому причинному зв`язку з настанням смерті, виявлених при СМЕ трупа ОСОБА_12 , слід вважати, що після їх спричинення він на протязі короткого проміжку часу (хвилини) залишався живим, однак виконання ним активних дій (біг, ходьба) малоймовірне. Поза потерпілого, розташування та взаєморозташування потерпілого і травмуючого фактору могли бути будь якими, при котрих місця локалізації тілесних ушкоджень були доступні для їх спричинення. Під час спричинення тілесних ушкоджень виявлених при СМЕ трупа ОСОБА_12 він міг відчувати больові відчуття, що відповідають характеру даних ушкоджень. Однак враховуючи наявність значної концентрації етилового алкоголю в крові трупа, його анальгезуючу (знеболюючу дію) та короткий проміжок часу (хвилини) між спричиненням ушкоджень і настанням смерті, слід вважати, що больових відчуттів, які відповідають сильному фізичному болю при спричиненні тілесних ушкоджень він не відчував. Приймаючи до уваги характер та локалізацію тілесних ушкоджень, що знаходяться в прямому причинному зв`язку зі смертю, виявлених при СМЕ трупа ОСОБА_12 , слід вважати, що після їх спричинення до настання смерті пройшов короткий проміжок часу (хвилини). Всі тілесні ушкодження виявлені при СМЕ трупа ОСОБА_12 являються прижиттєвими, яких небудь тілесних ушкоджень спричинених після настання смерті виявлено не було. Враховуючи локалізацію тілесних ушкоджень виявлених при СМЕ трупа ОСОБА_12 слід вважати, що спричинення їх власною рукою малоймовірне. Ознак переміщення трупа та зміни його пози після настання смерті при СМЕ трупа ОСОБА_12 не виявлено. При судово імунологічній експертизі крові з трупа ОСОБА_12 встановлено, що вона відноситься до групи В з ізогемаглютиніном анти А за ізосерологічною системою АВО. При судово токсикологічній експертизі крові із трупа ОСОБА_12 виявлений етиловий спирт в концентрації 3.88 проміле, що в живих осіб відповідає тяжкому отруєнню алкоголем (а.п.13-16 т.3);

Допитаний в судовому засіданні 13.01.2021 року експерт ОСОБА_35 підтвердив висновок судово медичної експертизи за №489/179 від 28.02.2019 року. На запитання адвоката ОСОБА_10 пояснив, що тілесні ушкодження, що виникли від дії гострого колючо-ріжучого предмета леза клинку ножа, розмежував по ступеню тяжкості (1 та 2 питання у висновку), рани в області обличчя поверхневі, була сила прикладання незначною на шиї, незначною на обличчі, проникаюча рана була в області шиї. Масивна рана в ділянці шиї виникла не менше як від одноразової дії, одного впливу достатньо було, виконання потерпілим активних дій малоймовірно (а.п.129 т.3);

- висновку судово психіатричної експертизи за №88-2019 від 12.03.2019 року, згідно з яким ОСОБА_11 в даний час виявляє клінічні ознаки легкого когнітивного розладу післятравматичного генезу (травма отримана 17.02.2019 року), які відповідають критеріям шифру F 06.7 міжнародної класифікації хвороб 10-го перегляду. Однак, вищевказані зміни зі сторони психіки у ОСОБА_11 не досягають ступеню психічного захворювання, коли б він не міг усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними на даний час. Тобто, на теперішній час ОСОБА_11 може усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними. ОСОБА_11 в період часу, до якого відносяться інкриміновані йому протиправні вчинки, будь яким психічним захворюванням або затримкою психічного розвитку не страждав та в тимчасовому хворобливому розладі психічної діяльності, який би позбавляв його здатності усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними не перебував. Вчинки, які йому інкримінують, були ситуаційно обумовленими, пролонгованими у часі, потребували від нього послідовних, цілеспрямованих дій, зв`язок з оточенням не втрачав. Під час скоєння злочину знаходився в стані звичайного алкогольного сп`яніння. ОСОБА_11 міг усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними в період часу, до якого відносяться інкриміновані йому протиправні вчинки, може усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними на даний час (а.п.17-19 т.3);

Допитана в суді першої інстанції експерт-психолог ОСОБА_36 , підтримала висновок комісійної експертизи, зазначила, що обвинувачений має легке зниження когнітивної форми, що може проявлятись у в`язкому мисленні, відповіді на запитання через деякий час, повільно. Підтвердила, що психологічний стан ОСОБА_11 відповідає віковому варіанту норми, це особливості людини. Експерт повідомила, що було проведено і психологічне спостереження, і спрямована пряма бесіда, був діалог з обвинуваченим, комісія дійшла висновку про осудність обвинуваченого (а.п.170-174 т.4).

Судовий експерт-психіатр ОСОБА_37 під час допиту в суді першої інстанції повністю підтримав висновки, до яких прийшла комісія, заперечив наявність у ОСОБА_11 психічних розладів, підтримав висновок про повну осудність обвинуваченого, який певний час працював водієм, відсутні дані про те, що він звертався за допомогою, взагалі був здоровий. Ознаки легких когнітивних розладів це говорить задумливо, сповільнено, але не психічний розлад і не може бути підставою обмеженої осудності. Висновок членів комісії був одностайний і усієї наявної інформації було достатньо (а.п.197-200 т.4).

- довідки про причину смерті за №178 від 04.02.2019 року, виданої лікарем обласного бюро СМЕ Житомирської обласної ради ОСОБА_35 , відповідно до якої причиною смерті ОСОБА_12 , за датою смерті ІНФОРМАЦІЯ_2 , є проникаюче колото різане поранення шиї з ушкодженням органів шиї (а.п.20 т.3);

- даними протоколу огляду трупа від 04.02.2019 року, в приміщенні обласного моргу СМЕ слідчим за участю судово медичного експерта ОСОБА_35 оглянуто труп ОСОБА_12 . При розтині встановлено діагноз: аспірація кров`ю, колото різане поранення шиї з пошкодженням органів шиї. Під час огляду вилучено зрізи нігтьових пластин, шляхом зрізу, з упакуванням до паперових конвертів, відібрано змиви з обох рук. Одяг трупа, а саме светр чорного кольору із слідами речовини бурого кольору, футболка сірого кольору зі слідами речовини бурого кольору, черевики чорного кольору, шкарпетки чорного кольору вилучено до Житомирського ВП (а.п.21-23 т.3);

- даними картки виклику швидкої допомоги за №138 від 02.02.2019 року, згідно якою бригадою швидкої медичної допомоги здійснено виїзд за адресою у АДРЕСА_1 , за викликом 02.02.2019р. о 22 год 20 хв, з приводу ножового поранення в шию. По прибуттю на місце події бригаду екстреної медичної допомоги зустрів черговий наряд поліції. На кухні вказаного будинку на підлозі на спині лежить одягнутий, взутий, невідомий чоловік. Дихання відсутнє, зрачки широкі. В ділянці шиї при огляді справа зверху донизу косо є різана рана, довжиною до 8 см, шириною до 1 см, края рівні, друга різана рана нижче кадика довжиною до 4 см (поперек шиї), ширина до 2 см овальної форми. На вухах трупні плями. Констатовано біологічну смерть чоловіка о 22 год 28 хв. Ніж в крові лежить на столі (а.п.36-37 т.3);

- висновку судової молекулярно генетичної експертизи за №19/10/1/199-СЕ/19 від 20.05.2019 року, яким встановлено генетичні ознаки зразка букального епітелію ОСОБА_11 (об`єкт №1), які наведено в таблиці 1.1 додатку 1. На клинку (об`єкт №3) та руків`ї кухонного ножа (об`єкт №5) виявлено кров людини та клітини з ядрами. На клинку (об`єкт №4) виявлено кров людини та поодинокі клітини з ядрами. На поверхні руків`ї кухонного ножа (об`єкт №6), на обідках (об`єкти №№7, 9) та зовнішніх поверхнях (об`єкти №№8, 10) чарок, умовно позначених «1» та «2», виявлено поодинокі клітини з ядрами без домішки крові. Встановлено генетичні ознаки слідів крові, виявлених на поверхні клинка кухонного ножа (об`єкт №3), на поверхні руків`я кухонного ножа (об`єкт №5) та клітин, виявлених на зовнішній поверхні чарки, умовно позначеної «1» (об`єкт №8) (таблиця 1.1, 1.2, додаток1). Встановлено генетичні ознаки клітин на поверхні обідка чарки, умовно позначеної «1» (об`єкт №7), на поверхні обідка чарки, умовно позначеної «2» (об`єкт №9), які є змішаними та для ідентифікації не придатні. Генетичні ознаки слідів крові, виявлених на поверхні клинка кухонного ножа (об`єкт №4), клітин, виявлених на поверхні руків`я кухонного ножа (об`єкт №6) та на зовнішній поверхні чарки, умовно позначеної «2» (об`єкт №10) не встановлено у зв`язку з недостатньою кількістю ДНК у даних об`єктах. Генетичні ознаки клітин, виявлених на зовнішній поверхні чарки, умовно позначеної «1» (об`єкт №8) збігаються з генетичними ознаками зразка букального епітелію ОСОБА_11 (об`єкт №1) та не збігаються з генетичними ознаками зразка крові ОСОБА_12 (об`єкт №2). Ймовірність випадкового збігу генетичних ознак, встановлених у зразку букального епітелію ОСОБА_11 та в об`єкті №8, складає 8.76х10-25. Сукупність генетичних ознак, встановлених у вказаних об`єктах, зустрічається не частіше, ніж у 1 з 1.14х1024 осіб. Походження клітин, виявлених в об`єкті №8, від ОСОБА_12 виключається. Генетичні ознаки слідів крові, виявлених на поверхні клинка ножа (об`єкт №3) та на поверхні руків`я ножа (об`єкт №5), збігаються з генетичними ознаками зразка крові ОСОБА_12 (об`єкт №2) та не збігаються з генетичними ознаками зразка букального епітелію ОСОБА_11 (об`єкт №1). Ймовірність випадкового збігу генетичних ознак, встановлених у зразку крові потерпілого ОСОБА_12 та в об`єктах №№3,5, складає 4.67х10-36. Сукупність генетичних ознак, встановлених у вказаних об`єктах, зустрічається не частіше, ніж у 1 з 2.14х1035 осіб. Походження слідів крові, виявлених в об`єктах №№3,5 від ОСОБА_11 виключається (а.п.69-89 т.3);

- висновку судової експертизи звукозапису за №19/23/1/14-СЕ/19 від 15.04.2019 року, голос та мовлення ОСОБА_11 , ймовірно, міститься на наданому на дослідження звукозапису у файлі «Повідомлення Вбивство 02.02.2019», що міститься на DVD-R диску помаранчевого кольору (а.п.91-97 т.3);

- висновку судово медичної експертизи за №686 від 26.02.2019 року, при судово медичному обстеженні у ОСОБА_11 виявлено тілесні ушкодження у вигляді: полосовидних синців (2) в ділянці лівої лопатки, синця правої виличної ділянки, садна - подряпини (2) задньої поверхні правого передпліччя та по тильній поверхні лівої китиці, синців на лівому стегні та сідниці, рани волосяної частини голови. Дані тілесні ушкодження у ОСОБА_11 утворилися від контактів з твердими тупими предметами з обмеженою контактуючою поверхнею в межах 3 діб до часу освідування для синців лопатки, виличної ділянки, лівої ноги та сідниці, в межах 6-8 діб для саден подряпин, в межах -2 діб для рани на голові та відносяться до категорії легких тілесних ушкоджень. Обстеження 03.02.2019 року (а.п.117 т.3);

- протоколу проведення слідчого експерименту від 21.03.2019 року із відеозаписом до нього, проведеного за участю ОСОБА_11 в присутності захисника, на місці події, за адресою у АДРЕСА_1 розповів про обставини події, що мали місце 02.02.2019 року за місцем його проживання. Зокрема, ОСОБА_11 на місці події за місцем свого проживання за адресою у АДРЕСА_1 в присутності слідчого ОСОБА_38 , адвоката ОСОБА_9 , двох понятих розповів, що 02.02.2019 року зустрів на зупинці свого товариша, ОСОБА_12 , останній був з ознаками алкогольного сп`яніння, при собі мав 1 л горілки, зайшли до магазину, де ОСОБА_11 купив ще 1,5 л пива. Прийшли до місця його проживання. Далі всі учасники слідчого експерименту зайшли до приміщення кухні, де, як розповів ОСОБА_11 , вони вдвох вживали спиртне (показав місце, де сидів за столом він, місце, де сидів ОСОБА_12 , на столі лежали їжа, горілка, пиво, чашки, ніж, яким він різав продукти). Крім них більше в будинку нікого не було. Під кінець їх спільного вживання алкоголю ОСОБА_12 почав себе агресивно поводити, почав ображати та сказав «я тебе зараз уб`ю», після чого схопив табуретку. ОСОБА_11 зі словами «ти мене напевно з кимось переплутав» хотів підвестися із місця, де сидів (показав як саме підводився), проте в цей момент ОСОБА_12 вдарив його табуреткою по голові, від чого він впав та втратив свідомість. Коли прийшов до тями та хотів вимкнути світло в кухні, повернувся та побачив ОСОБА_12 , який лежав біля столу (показав місце, де лежав потерпілий, в положенні животом до низу). Одразу викликав працівників поліції. Детально всіх обставин в їх хронології не пам`ятає. На запитання слідчого пояснив, що з моменту здійснення виклику до поліції та до моменту приїзду останніх на місце, він приміщення будинку не залишав, поки чекав на приїзд поліції курив в коридорі будинку, до ОСОБА_19 не підходив. (а.п.120-124 т.3);

- відеозапису з нагрудної камери поліцейського від 02.02.2019 року та протоколу огляду предмету від 06.02.2019 року, згідно якого слідчим СВ Житомирського ВП ГУНП в Житомирській області ОСОБА_34 в приміщенні службового кабінету слідчого відділу ЖВП №47 оглянуто вказаний відеозапис на DVD-R диску для лазерної системи зчитування марки «Videx» ємністю 700 MB. При відкритті файлу DVD-R виявлено файл з назвою «», файл з назвою «», файл з назвою «». Здійснено відкриття файлу з назвою «». При відкритті файлу встановлено, що відеозапис тривалістю 1 хв 46 сек прослуховується чітко, розмова триває між поліцейськими (час на відео -22:14:01 02.02.2019). При перегляді встановлено, що поліцейські прибули на адресу у м. Житомирі, пров. 1 Мар`янівський, 23, за викликом «Вбивство». Двері до квартири відкрив чоловік, якого в подальшому було затримано поліцейськими в коридорі, на кухні виявлено труп чоловіка з ножовим пораненням в шию, чоловік пояснює поліцейським, що він сам викликав поліцію так як вбив чоловіка. Здійснено відкриття файлу з назвою « НОМЕР_5 ». При відкритті файлу встановлено, що відеозапис тривалістю 51 сек прослуховується чітко, розмова триває між поліцейськими та затриманим. При огляді встановлено, що на кухні виявлено труп чоловіка з ножовим пораненням, без ознак життя. Труп у положенні на спині, права рука зігнута у ліктьовому суглобі, ліва вздовж підлоги, ноги зігнуті у колінних суглобах на праву сторону. Здійснено відкриття файлу з назвою «». При відкритті файлу встановлено, що відеозапис тривалістю 45 сек прослуховується чітко, розмова триває між поліцейськими, затриманою особою та лікарем. Затриманому проводять медичне обстеження на стан алкогольного сп`яніння за допомогою спеціального пристрою (а.п.52-58 т.4).

Відтак, колегія суддів вважає безпідставними апеляційні доводи захисника ОСОБА_9 про недоведеність в ході судового розгляду жодним доказом вини ОСОБА_11 у вчиненні інкримінованого йому злочину.

Версія сторони захисту про те, що ОСОБА_11 не мав наміру позбавляти життя ОСОБА_12 , а лише оборонявся від нападу останнього, а тому діяв в межах необхідної оборони, була ретельно перевірена та відхилена судом першої інстанції як неспроможна, з чим повністю погоджується суд апеляційної інстанції.

На переконання апеляційного суду, версія подій, яку надала сторона захисту, не доводить наявність розумного сумніву у версії сторони обвинувачення. Більше того версія сторони захисту не узгоджується з доказами, які містяться у матеріалах кримінального провадження. Будь-яких доказів, які якимось чином підтверджували б версію сторони захисту про наявність в діях ОСОБА_11 ознак необхідної оборони, не було надано ні в суді першої інстанції, ні в апеляційному суді.

За нормативним визначенням умисне вбивство з об`єктивної сторони характеризується дією або бездіяльністю у вигляді протиправного посягання на життя людини, наслідками у вигляді смерті та причинним зв`язком між зазначеними діяннями та наслідками, а з суб`єктивної сторони - умисною формою вини, коли винний усвідомлює, що може заподіяти смерть особі, передбачає такі наслідки і бажає або свідомо припускає їх настання.

При цьому питання про спрямованість умислу необхідно вирішувати з огляду на сукупність усіх обставин вчиненого діяння, зокрема, враховувати спосіб, знаряддя злочину, кількість, характер і локалізацію поранень та інших тілесних ушкоджень, причини припинення злочинних дій, поведінку винного до, під час і після злочину, його взаємини з потерпілим, що передували події. Визначальним у цьому є суб`єктивне ставлення винного до наслідків своїх дій.

Як убачається з мотивувальної частини вироку, обґрунтовуючи свої висновки про спрямованість умислу ОСОБА_11 на вбивство потерпілого ОСОБА_12 суд першої інстанції виходив із того, що характер, послідовність, направленість дій ОСОБА_11 , використання ним ножа, як знаряддя злочину, кількість нанесених ушкоджень в життєво-важливий орган потерпілому, який перебував в стані тяжкого алкогольного отруєння, поведінка після вчиненого, доводять умисний характер його дій, спрямованих на позбавлення життя.

Зокрема, під час судового розгляду встановлено, що ОСОБА_11 та ОСОБА_12 були знайомі близько півтора роки, разом працювали на ТОВ «Золотий коровай», раніше між ними ніяких конфліктів не було, відносини були нормальні. В день події, як зазначав обвинувачений, вони разом із потерпілим ОСОБА_12 спільно вживали алкогольні напої в будинку за місцем проживання обвинуваченого ОСОБА_11 , інших осіб в будинку не було.

В ході спільного розпиття алкогольних напоїв між обвинуваченим та потерпілим раптово виник конфлікт, що не заперечується обвинуваченим ОСОБА_11 . При цьому, сам обвинувачений в ході судового розгляду визнав, що від його дій загинув ОСОБА_12 , хоча повідомив, що наміру вбивати він не мав. Доводи апеляційних скарг захисників зводяться до того, що обвинувачений діяв в межах необхідної оборони.

Колегія суддів враховує, що закріплене в ст.36 КК України право кожної особи на необхідну оборону є важливою гарантією реалізації конституційного положення про те, що кожний має право захищати своє життя і здоров`я, життя і здоров`я інших людей від протиправних посягань (частина третя ст. 27 Конституції України).

Згідно із частиною першою статті 36 КК необхідною обороною визнаються дії, вчинені з метою захисту охоронюваних законом прав та інтересів особи, яка захищається, або іншої особи, а також суспільних інтересів та інтересів держави від суспільно небезпечного посягання шляхом заподіяння тому, хто посягає, шкоди необхідної і достатньої в даній обстановці для негайного відвернення чи припинення посягання, якщо при цьому не було допущено перевищення меж необхідної оборони.

Право на необхідну оборону виникає лише тоді, коли суспільно небезпечне посягання викликає у того, хто захищається, невідкладну необхідність в заподіянні шкоди тому, хто посягає, для негайного відвернення або припинення його суспільно небезпечного посягання.

Втім, стан необхідної оборони виникає не лише в момент вчинення суспільно небезпечного посягання, а й у разі створення реальної загрози заподіяння шкоди. При з`ясуванні наявності такої загрози необхідно враховувати поведінку нападника, зокрема, спрямованість умислу, інтенсивність і характер його дій, що дають особі, яка захищається, підстави сприймати загрозу як реальну.

Таким чином, для вирішення питання про кваліфікацію складу злочину, пов`язаного з умисним позбавленням життя особи, зокрема щодо відсутності чи наявності стану необхідної оборони, перевищення її меж, суд у кожному конкретному випадку, враховуючи конкретні обставини справи, повинен здійснити порівняльний аналіз та оцінити наявність чи відсутність акту суспільно небезпечного посягання й акту захисту, встановити їх співвідношення, відповідність чи невідповідність захисту небезпечності посягання.

Конкретні обставини цього кримінального провадження, а саме - нанесення не менш як одного удару ОСОБА_11 ножем в область життєво важливого органу (шиї) у виді масивної щілиноподібної рани, за хвилини до настання смерті, що знаходиться в прямому причинному зв`язку зі смертю та не менше восьми ударів в область обличчя потерпілому ОСОБА_12 , який за життя перебував в стані сильного алкогольного сп`яніння, маючи значну концентрацію алкоголю в крові 3.88 промілє, що за життя відповідає тяжкому отруєнню алкоголю, також за хвилини до настання смерті, події, які передували і послідували в цей день - свідчать виключно про направленість умислу обвинуваченого на умисне вбивство та про відсутність потенційної загрози для його життя та здоров`я зі сторони потерпілого ОСОБА_12 .

Не визнання при цьому обвинуваченим умислу на вбивство, не спростовує наслідків, які настали від його дій, та відповідно кваліфікацію.

Як вірно врахував суд першої інстанції, в день події обвинувачений ОСОБА_11 , телефонуючи на спецлінію 102, тричі підтвердив оператору той факт, що зарізав людину, повідомив адресу проживання, був налаштований агресивно.

Свідки ОСОБА_15 та ОСОБА_24 керівники як обвинуваченого, так і потерпілого, характеризують ОСОБА_19 як людину спокійну, відповідальну, по роботі ніколи не виникало зауважень, порушення відсутні; в той же час ОСОБА_22 характеризувався як людина схильна до зловживання алкоголем, агресивний, мали місце невиходи на роботу з причин перебування в стані сп`яніння.

Також у матеріалах провадження немає доказів на підтвердження того, що потерпілий ОСОБА_12 вчинив дії, які за своїм характером та об`єктивними проявами могли бути розцінені ОСОБА_11 як такі, що досягли ступеню суспільної небезпечності, властивого злочину, і викликали би у нього стан необхідної оборони.

Колегія суддів звертає особливу увагу на те, що згідно висновку судово-медичної експертизи №686 від 26.02.2019 року, при судово медичному обстеженні ОСОБА_11 , яке проводилось відразу після вчинення злочину 03.02.2019 року, у останнього виявлено легкі тілесні ушкодження, які утворилися від контактів з твердими тупими предметами з обмеженою контактуючою поверхнею в межах 3 діб до часу освідування для синців лопатки, виличної ділянки, лівої ноги та сідниці, в межах 6-8 діб для саден подряпин, в межах -2 діб для рани на голові, тобто об`єктивними доказами встановлено, що жодних тілесних ушкоджень, характерних для заподіяння на момент вчинення злочину у обвинуваченого виявлено не було.

У матеріалах справи відсутні дані про використання під час події загиблим предметів або зброї, застосування яких могло бути реальною загрозою для життя або здоров`я ОСОБА_11 , а твердження сторони захисту про напад потерпілого із використанням табуретки є голослівними.

Наявність нашарувань речовини бурого кольору на сидінні (кришці) табуретки, яку було вилучено 02.09.2019 року в ході огляду місця події в приміщенні будинку АДРЕСА_2 , не свідчить про нанесення потерпілим удару цією табуреткою, з врахуванням висновків судово-медичної експертизи про відсутність тілесних ушкоджень, характерних для заподіяння 02.02.2019 року.

Безпідставним та надуманим, на думку колегії суддів, є і посилання захисників в апеляційних скаргах, на нібито існуючі розбіжності щодо наявності у ОСОБА_11 тілесних ушкоджень у висновках експерта №686 від 26.02.2019 року та №1024 від 27.03.2019 року, які не усунуті судом першої інстанції, оскільки висновок експерта №686 від 26.02.2019 року, зроблений експертом ОСОБА_13 колегія суддів не вважає таким, який суперечить висновку експертизи №1024 від 27.03.2019 року, проведеної цим же експертом щоб вимагало призначення у даній справі комісійної судово-медичної експертизи, адже тяжкі тілесні ушкодження, отримані ОСОБА_11 саме в період перебування ОСОБА_11 в умовах СІЗО УВП №8 та згідно висновку судово-медичного експерта №1024 від 27.03.2019 до подій, які розглядаються в межах обвинувального акту не відносяться, отримані через 2 тижні з моменту вбивства.

Так, згідно відповіді головного лікаря КУ «Обласна клінічна лікарня ім. О.Ф. Гербачевського» ОСОБА_39 на адвокатський запит за №01/361 від 19.02.2019 року, ОСОБА_11 був доставлений машиною швидкої допомоги 17.02.2019 року о 00 год 30 хв до приймального відділення лікарні з медичного пункту ДУ «Житомирська УВП №8». З 17.02.2019 року по теперішній час хворий ОСОБА_11 знаходиться на стаціонарному лікуванні в нейрохірургічному відділенні з діагнозом: Політравма. ЗЧМТ. Геморагічний забій лівої лобної частки. Посттравматичний САК. Субдуральна гематома ліворуч. Відламковий перелом тім`яної кістки праворуч, без зміщення відламків, з переходом лінії перелому на скроневу кістку та латеральну стінку правої орбіти. Відламковий перелом кісток носа. На даний час стан хворого оцінюється як стан середньої важкості (а.п.44 т.3).

Згідно висновку судово медичної експертизи за №1024 від 27.03.2019 року, утворення тілесних ушкоджень у вигляді закритої черепно лицьової внутрішньо мозкової травми, виявленої у ОСОБА_11 при госпіталізації до ЖОКЛ 17.02.2019 року як 02.02.2019 року, так і до цієї дати виключено.

Допитаний в судовому засіданні 13.01.2021р. експерт ОСОБА_13 підтримав висновки експертизи №686, №1024 від 27.03.2019 року. Особисто оглядав ОСОБА_11 , в умовах ІТТ. На запитання захисту пояснив, що у вказаному висновку №1024 було ще надано історію хвороби, з якої слідує про те, що 17.02.2019 року ОСОБА_11 поступав на стаціонарне лікування з тілесними ушкодженнями, тому виникало питання з приводу нових ушкоджень (тілесні ушкодження 03.02.2019 року та 17.02.2019 року). 02.02.2019 року тілесні ушкодження (синець, рана лицьової частини голови) по морфологічним ознакам вказують на те, що травма свіжа; перелом спинки носа 2 контакти було з головою, перелом спинки носа міг утворитись під час падіння на тупий предмет виступаючий, від рани втрата свідомості неможлива.

Надуманими є посилання в апеляційній скарзі захисника ОСОБА_10 про те, що експерт ОСОБА_13 при роз`ясненні своїх висновків вказав, що він робив огляд ОСОБА_11 на наявність тілесних ушкоджень безпосередньо в умовах ІТТ без використання будь-яких інструментів, а тому відповідно частину тілесних ушкоджень, які були пізніше зазначені в медичних документах, він за вказаним обставинах одразу не міг фізично виявити, що є особистим суб`єктивним припущенням захисника, пов`язаний з обраним способом захисту, яке суперечить як висновкам експерта так і його роз`ясненням в суді першої інстанції.

Колегія суддів наголошує, що з матеріалів провадження вбачається, що тілесні ушкодження, зокрема закрита черепно-лицева внутрішньо-мозкова травма утворилися більш вірогідно в межах, приблизно, доби до часу проведення КТ головного мозку, яке проводилось 17.02.2019 року, утворення її як 02.02.2019 року, так і до цієї дати виключено, що повністю спростовує твердження захисника, що вказані тілесні ушкодження були пізніше зазначені в медичних документах, а тому їх фізично експерт не міг виявити, адже експерт їх не міг фізично виявити, так як їх не момент обстеження 03.02.2019 року не було.

Що стосується рани волосяної частини голови, яка згідно висновку експерта №1024 від 27.03.2019 року могла утворитися в межах 2-3 діб до моменту освідування, тому утворення її о 22 год 02.02.2019 року не виключено, але для рани на голові з її характеристиками (сухе дно, відсутність набряку оточуючих тканин) більш характерним утворення до цього терміну, апеляційний суд зазначає наступне.

В суді першої інстанції, на запитання захисника ОСОБА_10 , що у зв`язку з тим, що у ОСОБА_11 в ході обстеження 03.02.2019 року було виявлено рану волосяної частини голови, а обвинувачений повідомляв про втрату свідомості, чи достатньо було лише зовнішнього огляду обвинуваченого, експерт повідомив, що при огляді скарг на втрату свідомості обвинувачений не повідомляв, а тому підстав робити КТ не було, достатньо було зовнішньо огляду. ОСОБА_11 в ході обстеження 03.02.2019 року повідомив про те, що до цього раніше падав з автомобіля, подряпав китиці, 2-3 дні до цього в будці вдарився головою і утворення від цієї причини та до цього часу цілком ймовірне. Крім того, експерт вважає, що для рани на голові у ОСОБА_11 з її характеристиками (сухе дно, відсутність набряку оточуючих тканин) більш характерним є її утворення саме до 02.02.2019 року (а.п.126-128 т.3).

Отже, факт отримання ОСОБА_11 тілесних ушкоджень у вигляді рани волосяної частини голови, що є легким тілесним ушкодженням, до події, що сталася, а не 02.02.2019 року підтверджено, як висновками судово-медичних експертиз, так і роз`ясненнями експерта ОСОБА_13 , дані ним в суді першої інстанції, та сумнівів у суду апеляційної інстанції не викликають.

Тим самим апеляційний суд переконаний у повноті проведених судово-медичних експертиз та відсутності потреби в проведення нових досліджень.

Отже, встановлені судом фактичні обставини свідчать про відсутність акту суспільно небезпечного посягання зі сторони ОСОБА_12 , який би за своїми об`єктивними ознаками міг створити реальну та безпосередню загрозу заподіяння шкоди для ОСОБА_11 , що в свою чергу могло викликати у останнього невідкладну необхідність у заподіянні шкоди потерпілому. За таких обставин, немає підстав уважати, що обвинувачений цілеспрямовано використовуючи ніж та завдаючи ним потерпілому удар в область розташування життєво важливого органу перебував у стані необхідної оборони. Натомість вчинення таких дій обвинуваченим свідчить про те, що він через конфлікт бажав позбавити життя ОСОБА_12 та діяв з відповідним умислом.

Таким чином, доводи захисників у апеляційних скаргах про наявність в діях ОСОБА_11 необхідної оборони не можна визнати прийнятними, а тому його дії обґрунтовано отримали юридичну оцінку за ч. 1 ст. 115 КК України, з чим погоджується і апеляційний суд.

Всі досліджені у цьому провадженні докази, як кожен окремо, так і у їх сукупність, з урахуванням показань обвинуваченого, підтверджують обставини, що регламентовані ст.91 КПК України щодо події кримінального правопорушення ( його часу, місця, способу, обставин його вчинення, у тому числі й перебігу події), причетності обвинуваченого до учинення інкримінованого йому діяння, його винуватості, форми вини, мотивів і мети та водночас дають повне уявлення щодо усіх елементів і ознак інкримінованого ОСОБА_11 у даному провадженні кримінального правопорушення.

Що стосується доводів апеляційних скарг захисників про невідповідність призначеного судом покарання ступню тяжкості кримінального правопорушення та особі обвинуваченого через суворість, апеляційний суд зазначає наступне.

Статтею 50 КК України встановлено, що покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженими, так і іншими особами.

У відповідності до ст.65 КК України та роз`яснень, наведених в п.1 постанови Пленуму Верховного Суду України №7 від 24 жовтня 2003 року «Про практику призначення судами кримінального покарання», призначаючи покарання у кожному конкретному випадку, суди мають дотримуватися вимог кримінального закону й зобов`язані враховувати ступінь тяжкості вчиненого злочину, дані про особу винного та обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання. Таке покарання має бути необхідним і достатнім для виправлення засудженого та попередження нових злочинів.

На переконання апеляційного суду, при призначенні покарання ОСОБА_11 , суд першої інстанції діяв з дотриманням вимог ст.ст.50,65 КК України.

При вирішенні питання про призначення покарання ОСОБА_11 суд першої інстанції врахував ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.115 КК України, яке у відповідності до норм ст.12 КК України, є особливо тяжким злочином, його суспільну небезпеку та наслідки, конкретні обставини та спосіб вчинення злочинних дій, ставлення обвинуваченого до вчиненого.

Належно враховано судом й характеризуючі особу обвинуваченого дані, зокрема, те, що ОСОБА_11 раніше не судимий, є пенсіонером по інвалідності 2-ї групи загального захворювання, на обліку у лікарів психолога та нарколога не перебуває, має місце реєстрації, одружений, проте з дружиною не проживає, негативно характеризується за місцем проживання, за останнім місцем роботи ТОВ «Золотий каравай» характеризувався задовільно, попросив вибачення у потерпілої, частково відшкодував матеріальну шкоду.

Відповідно до ст.66 КК України, обставин, що пом`якшують покарання обвинуваченого, судом не встановлено.

В якості обставин, що обтяжують покарання обвинуваченого, відповідно до ст.67 КК України, суд визнав вчинення кримінального правопорушення в стані алкогольного сп`яніння.

Апеляційний суд звертає увагу на те, що справедливість покарання повинна визначатися з точки зору врахування інтересів усіх суб`єктів кримінально-правових відносин, у тому числі й потерпілих. Як вбачається із вироку, при призначенні покарання обвинуваченому суд першої інстанції взяв до уваги і позицію потерпілої ОСОБА_8 щодо призначення покарання, який наполягала на призначенні максимально суворого покарання обвинуваченому.

Колегія суддів погоджується з встановленими судом обставинами, які впливають на вид і розмір покарання, й вважає, що покарання ОСОБА_11 призначене у виді позбавлення волі, в межах санкції кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 115 КК України, ближче до нижньої їх межі, за своїм видом і розміром є таким, що відповідає ступеню тяжкості вчиненого кримінального правопорушення та особі обвинуваченого, а тому підстав вважати призначене покарання явно несправедливим у наслідок суворості у суду не має.

Доводи захисників обвинувачених про те, що суд не в повній мірі врахував дані про особу обвинуваченого, а саме те, що він раніше не судимий, одружений (хоча як встановлено в суді першої інстанції спільно з дружиною не проживає), частково відшкодував заподіяну шкоду, попросив публічно вибачення у потерпілої, працював, має постійне місце реєстрації та проживання, стан його здоров`я, його характеристику як з місця роботи, так і з місця проживання є безпідставними, оскільки ці обставини судом взято до уваги при призначенні покарання у сукупності з іншими обставинами провадження.

Крім того, вказані обставини існували і на час вчинення кримінальних правопорушень і не стали стримуючим фактором для ОСОБА_11 від противоправних дій.

Твердження апеляційних скарг про те, що суд першої інстанції при призначенні покарання не врахував бездоганну поведінку під час досудового розслідування та всього судового розгляду, апеляційний суд не бере до уваги, так як, на думку колегії суддів, вказані обставини не свідчать про необхідність призначення іншого розміру покарання.

В апеляційній скарзі не зазначені конкретні обставини або докази, які б свідчили про невідповідність покарання, призначеного обвинуваченому судом першої інстанції, ступеню тяжкості вчиненого кримінального правопорушення та особі обвинуваченого.

Крім того, питання призначення покарання визначають форму реалізації кримінальної відповідальності в кожному конкретному випадку з огляду на суспільну небезпечність і характер злочину, обставини справи, особу винного, а також обставини, що пом`якшують або обтяжують покарання тощо.

Вирішення цих питань належить до дискреційних повноважень суду, що розглядає кримінальне провадження по суті, який і повинен з урахуванням всіх перелічених вище обставин визначити вид і розмір покарання та ухвалити рішення.

Разом із тим, дискреційні повноваження суду щодо призначення покарання мають межі, визначені змістом статей 409, 414 КПК України, які передбачають повноваження суду апеляційної інстанцій скасувати або змінити судове рішення у зв`язку з невідповідністю призначеного покарання тяжкості кримінального правопорушення та особі засудженого, зокрема, коли покарання за своїм видом чи розміром є явно несправедливим через м`якість або через суворість (постанова Верховного Суду від 12 липня 2018 року у справі № 745/398/16-к).

Термін «явно несправедливе покарання» означає не будь-яку можливу відмінність в оцінці виду та розміру покарання з погляду суду апеляційної інстанції, а відмінність у такій оцінці принципового характеру. Це положення вказує на істотну диспропорцію, неадекватність між визначеним судом, хоча й у межах відповідної санкції статті, видом та розміром покаранням та тим видом і розміром покарання, яке б мало бути призначене, враховуючи обставини, які підлягають доказуванню, зокрема ті, що повинні братися до уваги при призначенні покарання.

З урахуванням наведеного, колегія суддів вважає, що призначене обвинуваченому ОСОБА_11 покарання відповідає загальним засадам призначення покарання, принципам законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання. Таке покарання є достатнім і необхідним для виправлення обвинуваченого та попередження нових кримінальних правопорушень.

Істотних порушень вимог кримінального процесуального закону, неправильного застосування закону України про кримінальну відповідальність у провадженні, які були б підставами для скасування оскаржуваного судового рішення, апеляційним судом не встановлено.

Таким чином, колегія суддів вважає за необхідне вирок суду першої інстанції залишити без змін, а апеляційні скарги захисників обвинуваченого залишити без задоволення.

Керуючись ст.ст.404, 405, 407 КПК України, апеляційний суд,

п о с т а н о в и в:

Апеляційні скарги захисників ОСОБА_9 та ОСОБА_10 залишити без задоволення, а вирок Корольовського районного суду м.Житомира від 21 грудня 2022 року відносно ОСОБА_11 без змін.

На ухвалу апеляційного суду учасниками судового розгляду справи можуть бути подані касаційні скарги до Касаційного кримінального суду Верховного Суду протягом трьох місяців з моменту її проголошення.

Судді :