ЧЕРКАСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 11-кп/821/415/23 Справа № 699/28/22 Категорія: ч. 2 ст. 185 КК України Головуючий у І інстанції ОСОБА_1 Доповідач в апеляційній інстанції ОСОБА_2

УХВАЛА

про відкриття апеляційного провадження

11 травня 2023 року м. Черкаси

Суддя Черкаського апеляційного суду ОСОБА_2 , перевіривши на відповідність вимогам ст. 396 КПК України апеляційну скаргу прокурора Лисянського відділу Звенигородської окружної прокуратури ОСОБА_3 на вирок Корсунь-Шевченківського райсуду Черкаської обл. від 23.03.2023 р., -

В С Т А Н О В И В:

Цим вироком ОСОБА_4 визнаний винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України, та призначено йому покарання у вигляді позбавлення волі строком 2 роки.

До визначеного покарання приєднано покарання у виді позбавлення волі строком 3 роки, призначене ОСОБА_4 вироком Лисянського райсуду Черкаської обл. від 19.05.2022 р. за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України.

На підставі ч. 4 ст. 70 КК України, за сукупністю кримінальних правопорушень, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, ОСОБА_4 визначено остаточне покарання у виді позбавлення волі строком 3 роки.

На підставі ч. 4 ст. 81 КК України до визначеного покарання приєднано не відбуту частину покарання у виді позбавлення волі строком 10 місяців 4 дні, призначеного ОСОБА_4 вироком Тальнівського райсуду Черкаської обл. від 18.01.2016 р. за ч. 3 ст. 185, ч. 2 ст. 190, ч. 1 ст. 70, ч. 4 ст. 70 КК України.

На підставі ч. 1 ст. 71, ч. 5 ст. 71 КК України, за сукупністю кримінальних вироків, шляхом часткового приєднання не відбутої частини покарання за вироком Тальнівського райсуду Черкаської обл. від 18.01.2016 р., ОСОБА_4 визначено остаточне покарання у виді позбавлення волі строком 3 роки 3 місяці.

Відповідно до ч. 4 ст. 70, ч. 5 ст. 72 КК України зараховано ОСОБА_4 у строк покарання частково відбуте покарання за вироком Лисянського райсуду Черкаської обл. від 19.05.2022 р. (судова справа № 700/59/22), а саме строк з 19.05.2022 р.

Строк відбуття покарання ОСОБА_4 у виді позбавлення волі вирішено рахувати з часу набрання вироком законної сили.

Стягнуто з ОСОБА_4 на користь держави процесуальні витрати у розмірі 686,48 грн.

Питання про речовий доказ судом вирішено відповідно до чинного КПК України.

На цей вирок прокурор Лисянського відділу Звенигородської окружної прокуратури Черкаської обл. ОСОБА_5 подав апеляційну скаргу, в якій просить вирок змінити через неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність.

Виключити з мотивувальної і резолютивної частини вироку посилання суду на застосування ст. 71 КК України та з резолютивної частини вироку посилання на застосування ч. 4 ст. 81 КК України та призначення ОСОБА_4 покарання шляхом приєднання частково не відбутого покарання згідно вироку Тальнівського райсуду Черкаської обл. від 18.01.2016 р. Вважати ОСОБА_4 засудженим за ч. 2 ст. 185 України до 2 років позбавлення волі, на підставі ч. 4 ст. 70 КК України за сукупністю кримінальних правопорушень, шляхом поглинення менш суворого покарання призначеного даним вироком більш суворим покаранням призначеним вироком Лисянського райсуду Черкаської обл. від 19.05.2022 р. визначити остаточне покарання у виді позбавлення волі строком 3 роки.

Відповідно до ч. 4 ст. 70, КК України ОСОБА_4 зарахувати у строк покарання частково відбуте покарання за вироком Лисянського райсуду Черкаської обл. від 19.05.2022 р. В решті вирок апелянт просив залишити без змін.

В обґрунтування доводів апеляції прокурор зазначає, що судом при ухваленні даного рішення застосовано закон, який не підлягає застосуванню, а саме суд першої інстанції дійшов помилкового висновку про необхідність застосування ч. 4 ст. 81 КК України та призначення покарання за сукупністю вироків у порядку, передбаченому ст. 71 КК України.

Як вбачається з матеріалів кримінального провадження, інкриміноване ОСОБА_4 кримінальне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 185 КК України, вчинене ним 6.07.2021 р., тобто до постановлення вироку Лисянським райсудом Черкаської обл. від 19.05.2022 р., яким ОСОБА_4 засуджено за ч. 3 ст. 185 КК України до 3 років позбавлення волі.

Призначення покарання за сукупністю злочинів, які вчинено до ухвалення попереднього вироку, врегульовано положеннями ч. 4 ст. 70 КК України, згідно якої за правилами, передбаченими в частинах першій - третій цієї статті, призначається покарання, якщо після постановлення вироку в справі буде встановлено, що засуджений винен ще і в іншому злочині, вчиненому ним до постановлення попереднього вироку. У цьому випадку в строк покарання, остаточно призначеного за сукупністю злочинів, зараховується покарання, відбуте повністю або частково за попереднім вироком, за правилами, передбаченими в ст. 72КК України.

Водночас ОСОБА_4 востаннє засуджено вироком Корсунь-Шевченківського райсуду Черкаської обл. від 23.03.2023 р. за ч. 2 ст. 185 України до 2 років позбавлення волі, на підставі ч. 4 ст. 70 КК України за сукупністю злочинів, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, згідно вироку Лисянського райсуду Черкаської обл. від 19.05.2022 р. у виді 3 років позбавлення волі.

На підставі ч. 1 ст. 71 КК України, за сукупністю вироків, до призначеного покарання приєднано частково не відбуте покарання згідно вироку Тальнівського райсуду Черкаської обл. від 18.01.2016 р. у вигляді 4 років 6 місяців позбавлення волі, не відбутий строк покарання 10 місяців 4 дні і остаточно призначено до відбуття 3 роки 3 місяці позбавлення волі.

Разом з цим, суд першої інстанції дійшов правильного висновку про необхідність призначення обвинуваченому покарання у відповідності до положень ч. 4 ст. 70 КК України за сукупністю злочинів за цим вироком та вироком Лисянського райсуду Черкаської обл. від 19.05.2021 р., оскільки кримінальне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 185 КК України, вчинено ОСОБА_4 до постановлення попереднього вироку, тобто до 19.05.2022 р.

В свою чергу суд при призначені остаточного покарання ОСОБА_4 неправильно застосував положення ст. 71 КК України, оскільки строк умовно-дострокового звільнення ОСОБА_4 відповідно до постанови Уманського міськрайсуду Черкаської обл. від 01.10.2018 р., який становив 10 місяців 4 дні, сплив, а відтак норма вказаної статті застосуванню не підлягає.

Таким чином, призначаючи ОСОБА_4 остаточне покарання, необхідно керуватись положеннями ч. 4 ст. 70 КК України щодо призначення покарання за сукупністю злочинів за новим вироком та вироком Лисянського райсуду Черкаської обл. від 19.05.2022 р.

Перевіркою матеріалів встановлено, що апеляційна скарга подана з дотриманням встановленого порядку та строку, передбаченого ст. 395 КПК України та відповідає вимогам ст. 396 КПК України.

Підстав для повернення апеляційної скарги та відмови у відкритті апеляційного провадження, згідно ст. 399 КПК України, не вбачається.

Керуючись ст. ст. 398, 401 та 402 КПК України, суддя,

У Х В А Л И В:

Відкрити апеляційне провадження за апеляційною скаргою прокурора Лисянського відділу Звенигородської окружної прокуратури Черкаської обл. ОСОБА_3 на вирок Корсунь-Шевченківського райсуду Черкаської обл. від 23.03.2023 р. стосовно ОСОБА_4 .

Надіслати копії ухвали про відкриття апеляційного провадження учасникам судового провадження разом з копією апеляційної скарги, інформацією про права та обов`язки.

Встановити строк до 19.06.2023 р. для подання учасниками судового провадження заперечень на апеляційну скаргу.

Запропонувати учасникам судового провадження подати нові докази, на які вони посилаються. Запропонувати учасникам судового провадження повідомити суд про особисту участь в судовому засіданні, або про розгляд апеляційної скарги в режимі відеоконференції.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя ОСОБА_2