Справа № 729/235/23
В И Р О К

і м е н е м У к р а ї н и

03 серпня 2023 р. Бобровицький районний суд Чернігівської області в складі:

судді ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Бобровиця кримінальне провадженні, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань №0000013 від 28.01.2023 за обвинуваченням

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Марківці Бобровицького району Чернігівської області, зареєстрованого та фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , громадянина України, раніше судимого 03.12.2020 Бобровицьким районним судом Чернігівської області за ч. 1 ст. 310, ч. 1 ст. 309, ч. 1 ст. 70 КК України до покарання у виді штрафу в розмірі 17000 грн., 10.10.2022 ухвалою Бобровицького районного суду Чернігівської області замінено несплачену суму штрафу в розмірі 3800 грн. на громадські роботи на строк 223 години ,-

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 389 КК України,

за участі прокурора ОСОБА_5 ,

захисника обвинуваченого адвоката ОСОБА_6 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

в с т а н о в и в:

ОСОБА_4 , засуджений 03.12.2020 Бобровицьким районним судом Чернігівської області за ч. 1 ст. 310, ч. 1 ст. 309, ч. 1 ст. 70 КК України до покарання у виді штрафу в розмірі 17000 грн., 10.10.2022 ухвалою Бобровицького районного суду Чернігівської області замінено несплачену суму штрафу в розмірі 3800 грн. на громадські роботи на строк 223 години та 24.10.2022 взятий на облік Ніжинським районним сектором №2 філії ДУ «Центр пробації» Чернігівської області Міністерства юстиції України.

18.11.2022 ОСОБА_4 під підпис ознайомлений із порядком та умовами відбування покарання у вигляді громадських робіт та попереджений про кримінальну відповідальність за ч. 2 ст. 389 КК України, у разі ухилення від відбування громадських робіт. Цього ж дня ОСОБА_4 видано направлення до Бобровицької міської ради для відпрацювання 223 (двісті двадцять три) годин громадських робіт.

Розпорядженням Бобровицького міського голови № 362-ос від 21.11.2022 засудженого ОСОБА_4 прийнято для відбування покарання у вигляді громадських робіт з 22.11.2022.

12.12.2022 ОСОБА_4 прибув до Марківецького старостинського округу Бобровицької міської ради, де було складено та ознайомлено його з графіком виходу на громадські роботи. Згідно встановленого графіку відпрацювання, засуджений ОСОБА_4 до відбування покарання у виді 223 годин громадських робіт повинен був приступити 12.12.2022.

Будучи ознайомленим з умовами та порядком відбування покарання, та будучи попередженим про притягнення до кримінальної відповідальності за ч. 2 ст. 389 КК України у разі ухилення від відбування покарання, встановленого судом, засуджений ОСОБА_4 умисно ігноруючи та не додержуючись встановлених умов та порядку відбування покарання, не виконуючи встановлених обов`язків, передбачених ч. 1 ст. 37 КВК України, діючи умисно, з метою ухилення від відбування призначеного судом покарання у виді громадських робіт, не з`явився для відпрацювання громадських робіт 19.12.2022, 21.12.2022, 18.10.2022, 26.12.2022, 28.12.2022, 30.12.2022, без поважних причин, більше двох разів впродовж місяця, не дотримуючись графіка відпрацювання громадських робіт, затвердженого 12.12.2022.

У січні 2023 року ОСОБА_4 до Марківецького старостинського округу для складання графіку виходу на громадські роботи не з`явився та громадські роботи не відпрацьовував.

Під час перебування на обліку в Ніжинському районному секторі № 2 філії ДУ «Центр пробації» в Чернігівській області Міністерства юстиції України ОСОБА_4 систематично порушував вимоги, встановлені ст. 37 Кримінально-виконавчого кодексу України, відповідно до яких засуджений зобов`язаний додержуватися встановлених відповідно до закону порядку та умов відбування покарання, сумлінно ставитися до праці, працювати на визначених для нього об`єктах і відпрацьовувати встановлений судом строк громадських робіт, повідомляти уповноважений орган з питань пробації про причину неявки, з`являтися за викликом до уповноваженого органу з питань пробації.

Згідно з ч. 3 ст. 40 Кримінально-виконавчого кодексу України систематичне невиконання встановлених обов`язків, порушення порядку та умов відбування покарання, невихід більше двох разів, протягом місяця на громадські роботи без поважних причин, а також допущення більше двох порушень трудової дисципліни протягом місяця, є ухиленням від громадських робіт і така поведінка свідчить про те, що засуджений ОСОБА_4 навмисно ігнорує покладені на нього судом зобов`язання та систематично, цілеспрямовано ухиляється, від відбування покарання, встановленого судом, у вигляді 223 годин громадських робіт.

Таким чином, станом на 27.01.2023 засуджений ОСОБА_4 відпрацював на території Марківецького старостинського округу Бобровицької міської ради Чернігівської області, згідно графіка, 12 години громадських робіт, а не відбута частина покарання у вигляді громадських робіт складала 211 годин.

Виконуючи вищевказані дії, ОСОБА_4 , усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи настання суспільно-небезпечних наслідків у вигляді дискредитації правосуддя та авторитету правоохоронних органів, та бажаючи настання таких наслідків, з особистого мотиву, умисно, з метою невиконання обов`язку відпрацювати на громадських роботах необхідну кількість годин, визначених вироком суду, не вийшовши більше двох разів протягом місяця на громадські роботи без поважних причин, безпідставно ухилився від відбування покарання у виді громадських робіт.

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 винним себе у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 2 ст. 389 КК України визнав повністю і показав, що вчинив його за викладених в обвинувальному акті обставин. Із призначених йому судом 223 годин громадських робіт станом на 27.01.2023 року він не відпрацював 211 годин без поважних причин, знаючи про необхідність відбуття покарання та про відповідальність за ухилення. На час розгляду справи відбув громадські роботи, в скоєному щиро кається. На даний час все усвідомив та запевнив, що в подальшому не буде скоювати кримінальних правопорушень. Жалкує з приводу здійсненого та засуджує свою поведінку. Просив суворо не карати його та надати можливість виправитися.

Своїми діями, які виразилися в ухиленні від відбування покарання у виді громадських робіт, обвинувачений ОСОБА_4 скоїв кримінальний проступок, передбачений ч. 2 ст. 389 КК України.

Вирішуючи питання про призначення покарання суд враховує правову позицію у справі «Ізмайлов проти Росії» (рішення Європейського суду з прав людини від 16.10.2008 року), а саме, що при призначенні покарання «для того, щоб втручання вважалося пропорційним, воно має відповідати тяжкості правопорушення і не становити «особистий надмірний тягар для особи».

Відповідно до ст. 65 КК України особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначене покарання необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень, а згідно з ч. 2 ст. 50 КК України, покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засудженого.

Виходячи із вказаних вимог закону, суд, керуючись загальними засадами призначення покарання, визначеними ст. 65 КК України, враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, яке згідно ст. 12 КК України є кримінальним проступком, його характер, наявність обставини, що пом`якшує покарання відповідно до ст. 66 КК України - щире каяття, відсутність обставин, що обтяжують покарання, відповідно до ст. 67 КК України.

Разом з тим, суд бере до уваги п.1 Постанови Верховного Суду України від 24.10.2003 №7 «Про практику призначення судами кримінального покарання», де зазначено, що суди при призначенні покарання в кожному випадку і щодо кожного підсудного, який визнається винним у вчиненні злочину, мають суворо додержувати вимог ст. 65 КК України стосовно загальних засад призначення покарання, оскільки саме через останні реалізуються принципи законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання.

Пункт 2 вказаної Постанови наголошує на тому, що висновки з усіх питань, пов`язаних із призначенням покарання, необхідно належним чином мотивувати у вироку.

Так, санкція ч. 2 ст. 389 КК України передбачає такі види покарання: арешт або обмеження волі.

Таким чином, враховуючи обставину, що пом`якшує покарання обвинуваченого ОСОБА_4 , яка істотно знижує ступінь суспільної небезпеки, як щире каяття, що виразилося у його відвертому визнанні вини у вчиненні кримінального проступку, його характеризуючі дані з місця проживання, проживає з співмешканкою та її малолітніми дітьми, раніше судимий, на обліку у нарколога та психіатра не перебуває, працює сезонно, а також те, що покарання на меті має не тільки кару, а й виправлення і попередження вчинення нових кримінальних правопорушень, на момент розгляду кримінального провадження в суді відбув повністю покарання за вироком Бобровицького районного суду Чернігівської області від 03.12.2020 , яким його засуджено за ч. 1 ст. 310, ч. 1 ст. 309, ч. 1 ст. 70 КК України до покарання у виді штрафу в розмірі 17000 грн. та 10.10.2022 ухвалою Бобровицького районного суду Чернігівської області замінено несплачену суму штрафу в розмірі 3800 грн. на громадські роботи на строк 223 години та знятий з обліку Ніжинського РС № 2 05.07.2023 року, суд дійшов висновку про необхідність призначення покарання обвинуваченому, передбачене санкцією ч.2 ст. 389 КК України у виді обмеження волі.

Враховуючи наведені обставини, а саме його щире каяття, поведінку в судовому засіданні, негативне ставлення до вчиненого, відпрацював громадські роботи, які істотно знижують ступінь суспільної небезпеки вчиненого діяння обвинуваченим, вважає за можливе призначити обвинуваченому покарання із застосуванням ст.75,76 КК України та звільненням його від відбування призначеного покарання з випробуванням та визначенням іспитового строку, якщо він протягом іспитового строку не вчинить нового кримінального правопорушення і виконає покладені на нього обов`язки. Підстави для незастосування зазначеного покарання відсутні.

До набрання вироком законної сили запобіжний захід обвинуваченому ОСОБА_4 не обирати.

Цивільних позовів по справі не заявлено.

Речові докази та процесуальні витрати по справі відсутні.

Керуючись ст.ст. 373, 374 КПК України, суд

у х в а л и в:

ОСОБА_4 визнати винуватим у пред`явленому обвинуваченні за ч.2 ст. 389 КК України і призначити йому покарання у виді 1 (одного) року обмеження волі.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування призначеного покарання з випробуванням, встановивши йому іспитовий строк тривалістю 1 (один) рік, якщо він протягом визначеного іспитового строку не вчинить нового кримінального правопорушення і виконає покладені на нього обов`язки.

На підставі ст. 76 КК України покласти обов"язки на ОСОБА_4 :не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання; періодично з`являтись для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації.

До набрання вироком законної сили запобіжний захід обвинуваченому ОСОБА_4 не обирати.

Речові докази відсутні.

Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

На вирок може бути подано апеляційну скаргу до Чернігівського апеляційного суду через Бобровицький районний суд на протязі тридцяти днів з дня його проголошення. Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку чи ухвали суду. Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому, його захиснику та прокурору. Копія судового рішення не пізніше наступного дня після ухвалення надсилається учаснику судового провадження, який не був присутнім у судовому засіданні.

Суддя ОСОБА_1