Справа № 646/2747/23
№ провадження 1-кс/646/890/2023
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14.06.2023 м.Харків

Слідчий суддя Червонозаводського районного суду м. Харкова ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Харкові клопотання прокурора Куп`янської окружної прокуратури Харківської області ОСОБА_3 в межах кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000147 від 09.06.2023 року за ознаками складу кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 190 Кримінального кодексу України про арешт тимчасово вилученого майна,

В С Т А Н О В И В :

Прокурор Куп`янської окружної прокуратури Харківської області ОСОБА_3 звернулася до слідчого судді з клопотанням про арешт тимчасово вилученого майна.

Клопотання обґрунтовано тим, що 08.06.2023 до чергової частини Куп`янського РВП ГУНП в Харківській області надійшла заява від ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в якій вона просить притягнути до відповідальності невстановлену жінку, яка в період часу з березня по травень 2023 року, під приводом зняття грошових коштів з банківської картки АТ КБ «ПриватБанк» № НОМЕР_1 , заволоділа належними заявниці грошовими коштами в сумі 6 600 грн., спричинивши останній матеріальну шкоду.

Відомості про вищевказане правопорушення внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000147 від 09.06.2023. Попередня правова кваліфікація кримінального правопорушення - ч.1 ст.190 КК України.

09.06.2023, в ході огляду на ділянці місцевості, що знаходиться поблизу домоволодіння №28 в`їзду Левадний у м. Куп`янськ Харківської області, було виявлено та вилучено банківську картку АТ КБ «ПриватБанк» № НОМЕР_1 та пенсійне посвідчення на ім`я ОСОБА_4 .

Власником тимчасово вилученого майна банківської картки АТ КБ «ПриватБанк» № НОМЕР_1 та пенсійного посвідчення є ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , мешкає за адресою: АДРЕСА_1 , м.т. відсутній.

В ході дізнання від ОСОБА_5 відібрано пояснення, відповідно до якого остання пояснила, що вона шляхом обману заволоділа грошовими коштами в сумі 6 600 грн., які вона зняла з банківської картки АТ КБ «ПриватБанк» № НОМЕР_1 належної ОСОБА_4 , а також заволоділа пенсійним посвідченням ОСОБА_4 .

Постановою дізнавача у кримінальному провадженні заступником начальника СД Куп`янського РВП ГУНП в Харківській області ОСОБА_6 від 10.06.2023, вказана банківська картка АТ КБ «ПриватБанк» № НОМЕР_1 та пенсійне посвідчення на ім`я ОСОБА_4 визнані речовими доказами у кримінальному провадженні №0000147 від 09.06.2023, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1ст. 190 КК України.

Оскільки вище вказане зберігає на собі сліди кримінального правопорушення є знаряддями та предметами кримінального правопорушення, містять відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, посилаючись на положення ст. ст. 36, 131, 132, 167, 170, 171, 237 КПК України, прокурор просить накласти арешт на вище зазначене майно, яке було тимчасово вилучене під час огляду, з метою забезпечення збереження речових доказів.

Прокурор ОСОБА_3 в судове засідання не з`явилася, надав до суду заяву про розгляд клопотання без її участі, клопотання підтримує та просить суд його задовольнити.

Відповідно до ч.1 статті 172 КПК України, клопотання про арешт майна розглядається слідчим суддею, судом не пізніше двох днів з дня його надходження до суду, за участю слідчого та/або прокурора, цивільного позивача, якщо клопотання подано ним, підозрюваного, обвинуваченого, іншого власника майна, і за наявності - також захисника, законного представника, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження. Неприбуття цих осіб у судове засідання не перешкоджає розгляду клопотання.

Вивчивши клопотання про арешт тимчасово вилученого майна та дослідивши додані до нього матеріали, слідчий суддя вважає клопотання обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню з наступних підстав.

З інформації, яка міститься у Витязі з Єдиного реєстру досудових розслідувань за №000147 від 09.06.2023 за ознаками складу кримінального правопорушення проступку, передбаченого ч. 1 ст. 190 Кримінального кодексу України, встановлено, що до чергової частини Куп`янського РВП ГУНП в Харківській області надійшла заява від ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в якій вона просить притягнути до відповідальності невстановлену жінку, яка в період часу з березня по травень 2023 року, під приводом зняття грошових коштів з банківської картки АТ КБ «ПриватБанк» № НОМЕР_1 , заволоділа належними заявниці грошовими коштами в сумі 6 600 грн., спричинивши останній матеріальну шкоду.

В обґрунтування клопотання до матеріалів додано рапорт про реєстрацію ЄО за №634 від 08.06.2023, протокол прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення або таке, що готується, протокол огляду від 10.06.2023, заява про добровільну видачу, протокол допиту потерпілого від 09.06.2023, пояснення ОСОБА_5 від 10.06.2023, постановою про визнання речовими доказами від 10.06.2023.

Вирішуючи питання про застосування заходів забезпечення кримінального провадження, до якого відноситься, зокрема й арешт майна, слідчий суддя здійснює повноваження із судового контролю за дотриманням прав, свобод та інтересів осіб у кримінальному провадженні під час досудового розслідування, та зобов`язаний діяти у межах і відповідно до вимог закону.

Згідно із пунктом 7 частини 2 статті 131 Кримінального процесуального кодексу України, заходом забезпечення кримінального провадження є арешт майна.

Відповідно до частини 1 статті 170 Кримінального процесуального кодексу України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.

Згідно вимог пункту 1 частини 2 статті 170 Кримінального процесуального кодексу України, арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів

За змістом частини 3 статті 170 Кримінального процесуального кодексу України, у випадку, передбаченому пунктом 1 частини 2 цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Відповідно до частини 1 статті 98 Кримінального процесуального кодексу України, речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Відповідно до частини 2 статті 173 КПК України, при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: правову підставу для арешту майна; можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу); наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт майна накладається у випадках, передбачених пунктами 3, 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); можливість спеціальної конфіскації майна (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 2 частини другої статті 170 цього Кодексу); розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); розумність та співмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

Відповідно до частини 11 статті 170 Кримінального процесуального кодексу України, заборона або обмеження користування, розпорядження майном можуть бути застосовані лише у разі, коли існують обставини, які підтверджують, що їх незастосування призведе до приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі майна.

Відповідно до ч.1 статті 16 КПК України, позбавлення або обмеження права власності під час кримінального провадження здійснюється лише на підставі вмотивованого судового рішення, ухваленого в порядку, передбаченому цим Кодексом

У клопотанні вказано, що метою накладення арешту на майно, яке тимчасово вилучено в ході проведення огляду, є збереження речових доказів, які визнано речовими доказами, які мають значення для кримінального провадження. Підставою для арешту майна є наявність достатніх підстав вважати, що вилучене майно є знаряддям та предметом кримінального правопорушення, яке може бути використане як докази факту чи обставин, що встановлюються під час розслідування кримінального провадження.

Враховуючи вище викладене, слідчий суддя приходить до висновку, що клопотання є обґрунтованим та підлягає задоволенню, у зв`язку з чим належить накласти арешт на тимчасово вилучене майно шляхом тимчасового, до скасування у встановленому КПК України порядку, позбавлення права на користування, відчуження та розпорядження банківською карткою АТ КБ «Приватбанк» № НОМЕР_1 та шляхом заборони відчуження пенсійного посвідчення на ім`я ОСОБА_7 .

Відповідно до статті 175 КПК України, ухвала про арешт майна виконується негайно слідчим, прокурором.

Оскільки в матеріалах клопотання міститься достатньо відомостей про факт вчинення кримінального правопорушення та наявність підстав вважати тимчасово вилучене майно доказами в кримінальному провадженні, обмеження права власності на це майно є розумним і співмірним завданням кримінального провадження.

Крім того, слідчий суддя роз`яснює, що у відповідності до статті 174 Кримінального процесуального кодексу України, за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника чи володільця майна, якщо вони доведуть, що потреба у застосуванні такого заходу відпала, арешт майна може бути скасовано повністю або частково.

Керуючись статтями 2, 7, 16, 98, 107, 131, 170-175, 369-372 Кримінального процесуального кодексу України, слідчий суддя

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання прокурора Куп`янської окружної прокуратури Харківської області ОСОБА_3 в межах кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000147 від 09.06.2023 року за ознаками складу кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 190 Кримінального кодексу України про арешт тимчасово вилученого майна задовольнити.

Накласти арешт на тимчасово вилучене майно, яке було вилучене в ході огляду на ділянці місцевості, що знаходиться поблизу домоволодіння №28 в`їзду Левадний у м. Куп`янськ Харківської області:

-банківську картку АТ КБ «Приватбанк» № НОМЕР_1 шляхом заборони користування, відчуження та розпорядження будь-якими особами;

-пенсійне посвідчення на ім`я ОСОБА_7 шляхом заборони відчуження будь-яким особам.

Ухвала про арешт майна підлягає негайному виконанню слідчим відділу поліції, на якого покладається обов`язок визначення місця зберігання майна, щодо якого застосовано арешт.

Роз`яснити особам, які не були присутні під час розгляду клопотання, що вони мають право звернутись до суду з клопотанням про скасування арешту майна в порядку, встановленому ст.174 КПК України.

Копію ухвали негайно після її постановлення вручити прокурору, слідчому та особі, щодо майна якої вирішувалося питання про арешт.

Ухвала слідчого судді може бути оскаржена протягом п`яти днів з дня її проголошення шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до Харківського апеляційного суду, а особами, які не були присутні під час її проголошення з дня отримання копії судового рішення.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Слідчий суддя Червонозаводського

районного суду м. Харкова ОСОБА_1