Справа № 752/8003/23 Головуючий у І інстанції ОСОБА_1
Провадження № 11-кп/824/3625/2023 Доповідач у 2 інстанції ОСОБА_2
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 травня 2023 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду у складі:

головуючого - судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарі ОСОБА_5 ,

за участю обвинуваченого ОСОБА_6 (в режимі відеоконференції)

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві апеляційну скаргу обвинуваченого на ухвалу Голосіївського районного суду м. Києва від 27 квітня 2023 року про продовження строку тримання під вартою,

В С Т А Н О В И Л А:

В провадженні Голосіївського районного суду м. Києва знаходиться кримінальне провадження по обвинуваченню ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України.

Під час підготовчого засідання прокурором заявлено клопотання про продовження строку тримання під вартою обвинуваченого ОСОБА_6 , яке мотивоване наявністю обґрунтованої підозри у вчиненні тяжкого злочину, а також наявністю ризиків, передбачених п.п. 1,3, 4 ч.1 ст. 177 КПК України, оскільки ОСОБА_6 усвідомлюючи тяжкість вчиненого злочину та відповідальність, передбачену ч. 4 ст. 185 КК України, може переховуватись від суду, може незаконно впливати на свідків, а також загрожувати їхньому життю і здоров`ю, оскільки йому відомі анкетні дані останніх. Прокурор зазначила, що інші більш м`які запобіжні заходи застосовані бути не можуть, оскільки в обвинуваченого відсутні стійкі соціальні зв`язки, він перебував у розшуку в даному кримінальному провадженні та немає постійного місця реєстрації і офіційного працевлаштування, а тяжкість вчиненого злочину вказує на доцільність застосування найсуворішого виду запобіжного заходу.

Ухвалою Голосіївського районного суду м. Києва від 27 квітня 2023 року задоволено клопотання прокурора та продовжено дію запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_6 до 23 червня 2023 року включно та визначено заставу вигляді 80 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що складає 214 720 грн.

Суд, обґрунтовуючи доцільність продовження обвинуваченому запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, вказав, що ризики, передбачені у ч. 1 ст. 177 КПК України, на час розгляду справи судом не зменшились, та зазначено, що ОСОБА_6 обвинувачується у вчиненні тяжкого злочину проти власності, вчиненого в період воєнного стану, перебував у розшуку в даному кримінальному провадженні, та, враховуючи тяжкість покарання, що загрожує у разі визнання обвинуваченого винуватим в інкримінованому йому злочині, обставини вчинення злочину, дані про особу обвинуваченого, зокрема, наявність ряду судимостей за вчинення аналогічних злочинів, відсутність даних про наявність стійких соціальних зв`язків, про наявність доходу, офіційного місця реєстрації, суд дійшов висновку, що на даний час відсутні підстави вважати, що зникли ризики, передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України, а інші менш суворі запобіжні заходи, передбачені ст. 176 КПК України, на даному етапі не зможуть забезпечити виконання обвинуваченим процесуальних обов`язків, що випливають із ч. 5 ст. 194 КПК України, зокрема, прибувати за кожною вимогою до суду та забезпечать його належну поведінку. Також судом зазначено, що продовжує існувати ризик можливого вчинення нових кримінальних проступків та злочинів, а тому продовження строку запобіжного заходу у виді тримання під вартою є доцільним та необхідним.

В апеляційній скарзі обвинувачений просить ухвалу скасувати та обрати запобіжний захід не пов`язаний з триманням під вартою.

В обґрунтування апеляційної скарги посилається на необґрунтованість і незаконність ухвали суду першої інстанції. Також вважає, що розмір застави є непомірним для обвинуваченого та підлягає зменшенню.

Відповідно до вимог ч.4 ст. 422-1 КПК України розгляд апеляційної скарги на ухвалу суду про продовження строку тримання під вартою, постановлену під час судового провадження в суді першої інстанції до ухвалення судового рішення по суті, здійснюється без участі сторін кримінального провадження, крім випадків, якщо прокурор, обвинувачений, його захисник, законний представник заявив клопотання про розгляд апеляційної скарги за участю сторін.

Про час та місце розгляду апеляційної скарги прокурор та захисник повідомлені, клопотань про участь у апеляційному розгляді до суду не направлено, тому їх відсутність в судовому засіданні, в силу вимог ст..422-1 КПК України, не є перешкодою для апеляційного розгляду.

Заслухавши доповідь судді, обвинуваченого, який підтримав апеляційну скаргу, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що вона не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Відповідно до ч. 3 ст. 315 КПК України під час підготовчого судового засідання суд за клопотанням учасників судового провадження має право обрати, змінити чи скасувати заходи забезпечення кримінального провадження, в тому числі запобіжний захід, обраний щодо обвинуваченого.

Відповідно до положень ч. 1 ст. 183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст.177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених ч. 5 ст. 176 цього Кодексу.

У відповідності до ст.199 КПК України, розглядаючи клопотання прокурора про продовження строку тримання під вартою, для прийняття законного і обґрунтованого рішення, суд повинен з`ясувати всі обставини, з якими пов`язана можливість застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та умови, за яких таке продовження можливе та виправдане.

Суд, розглядаючи питання доцільності перебування обвинуваченого ОСОБА_6 під вартою, фактично дійшов висновку про наявність підстав для продовження строку його тримання під вартою у зв`язку з продовженням існування ризиків, передбачених п. 1,3,4,5 ч. 1 ст.177 КПК України.

Колегія суддів погоджується з рішенням суду першої інстанції щодо необхідності продовження строку тримання під вартою ОСОБА_6 , оскільки продовжують існувати обставини, які виправдовують подальше обмеження права ОСОБА_6 перебувати на волі.

Доводи апеляційної скарги не спростовують правильність висновків суду про доцільність подальшого перебування під вартою ОСОБА_6 на час судового розгляду.

Як випливає із змісту судового рішення про продовження запобіжного заходу у виді тримання під вартою суд врахував обставини, передбачені ст.178 КПК України.

Суд першої інстанції прийняв рішення на основі всебічно з`ясованих обставин, з якими закон пов`язує можливість продовження виключного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, при цьому дослідив належним чином матеріали провадження та навів в ухвалі мотиви, з яких прийняв відповідне рішення.

За таких обставин, колегія суддів, приймаючи до уваги також дані про обвинуваченого у сукупності з іншими наведеними вище даними, вважає, що суд першої інстанції обґрунтовано продовжив раніше обраний щодо ОСОБА_6 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, оскільки відсутні підстави вважати, що інші (менш суворі) запобіжні заходи, передбачені ст.176 КПК України, можуть на даному етапі розгляду кримінального провадження забезпечити виконання обвинуваченим процесуальних обов`язків, що випливають із ч.5 ст.194 КПК України.

Доводи апеляційної скарги обвинуваченого не спростовують висновків суду першої інстанції, а надані ним в суді апеляційної інстанції пояснення не містять переконливих доводів для зміни запобіжного заходу на інший, не пов`язаний із триманням під вартою.

Відповідно ст 182 КПК України розмір застави щодо особи, обвинуваченої у вчиненні тяжкого злочину визначається у межах від двадцяти до вісімдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Як вбачається з матеріалів справи ОСОБА_6 обвинувачуються у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України, що відповідно норм ст. 12 КК України відноситься до тяжких злочинів.

Судом першої інстанції визначено розмір застави в межах, визначених ст. 182 КПК України. Переконливих доводів про необхідність зменшення визначеного судом першої інстанції розміру застави обвинуваченим в апеляційній скарзі не наведено.

Відтак, суд першої інстанції прийняв рішення на основі всебічно з`ясованих обставин, з якими закон пов`язує можливість обрання виключного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та визначив альтернативний запобіжний захід у вигляді застави, в межах розміру передбаченого ст. 182 КПК України.

Порушень норм кримінального процесуального законодавства, які б могли слугувати підставами для скасування ухвали суду першої інстанції, колегією суддів не встановлено.

За таких обставин ухвала є законною.

Керуючись ст. 404, 405,407, 419, 422-1 КПК України, колегія суддів

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу обвинуваченого залишити без задоволення, а ухвалу Голосіївського районного суду міста Києва від 27 квітня 2023 року щодо ОСОБА_6 - без зміни.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя: Суддя: Суддя: