ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
Справа №646/835/23 Головуючий у 1 інстанції: ОСОБА_1
Провадження № 11кп/818/1224/23 Доповідач: ОСОБА_2
Категорія: ч.2 ст.15, ч.4 ст.185 КК України
УХВАЛА

Іменем України

13 вересня 2023 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Харківського апеляційного суду в складі:

головуючого - ОСОБА_2 ,

суддів - ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарі - ОСОБА_5 ,

за участю прокурора - ОСОБА_6 ,

захисника - ОСОБА_7 ,

обвинуваченого - ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні суду м. Харкова в режимі відеоконференції кримінальне провадженняза апеляційною скаргою захисника на вирок Червонозаводського районного суду м. Харкова від 28 червня 2023 року стосовно ОСОБА_8 ,-

ВСТАНОВИЛА:

Вказаним вироком:

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець м. Павлограда Дніпропетровської області, громадянин України, має середню спеціальну освіту, не працює, одружений, проживає за адресою АДРЕСА_1 ,раніше судимий:

- 17.03.2021 року Комінтернівським райсудом м. Харкова за ч. 1 ст. 185 КК України до 120 годин громадських робіт,

- 28.11.2022 року Ленінським райсудом м. Полтави за ч. 2 ст. 389, ст. ст. 71, 72, 75 КК України до 1 року 15 днів обмеження волі, з іспитовим строком на 1 рік,

засуджений ч. 2 ст. 15, ч. 4 ст. 185 КК України до 5 (п`яти) років позбавлення волі.

На підставі ст. 71 КК України до призначеного покарання частково приєднано невідбуту частину покарання за вироком Ленінського районного суду м. Полтави від 28.11.2022 року у виді 6 місяців обмеження волі, що згідно ч. 1 ст. 72 КК України відповідає 3 місяцям позбавлення волі, і остаточно визначено 5 (п`ять) років 3 (три) місяці позбавлення волі.

Крім того, цим же рішенням суду вирішена доля речових доказів та процесуальних витрат.

Згідно вироку, так, ОСОБА_8 20.12.2022 р. приблизно о 16:20, більш точного часу не встановлено, прийшов до магазину «Colins» (ТОВ «Дельта Текс») , за адресою: м. Харків, пров. Донецький, будинок 18, де у нього виник злочинний умисел, спрямований на незаконне заволодіння чужим майном. Реалізуючи свій злочинний умисел, спрямований на таємне викрадення чужого майна, ОСОБА_8 , діючи умисно, повторно, в умовах воєнного стану, з корисливих мотивів, з метою незаконного збагачення, усвідомлюючи протиправний і суспільно-небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх наслідки і свідомо бажаючи їх настання, вважаючи, що за його діями ніхто не спостерігає, в примірювальній одягнув вищевказане чоловіче пальто ТМ «Colins Basic», кольору «Хакі» вартістю 2299,00 грн., на себе, а зверху нього одягнув свою куртку. Після цього, ОСОБА_8 з викраденим майном вийшов з примірювальної, пройшов повз касову зону, не оплативши при цьому товар, та направився до виходу з магазину, тобто виконав усі дії, які вважав за необхідними для доведення злочину до кінця, проте довести свій злочинний задум до кінця не зміг з причин, що не залежали від його волі, оскільки був зупинений працівником магазину.

Прокурор, ще до початку апеляційного розгляду відмовився від своєї апеляційної скарги в порядку ст. 403 КПК України.

В апеляційній скарзі захисник просить вирок змінити в частині відмови у звільненні обвинуваченого від відбуття покарання у зв`язку із хворобою. Змінити вирок та на підставі ч. 2 ст. 84 КК України звільнити від призначеного цим вироком покарання у виді 5 років 3 місяців позбавлення волі. Запобіжний захід скасувати та звільнити останнього з-під варти. В решті вирок залишити без змін.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення захисника та обвинуваченого, які просили задовольнити апеляційну скаргу, з`ясувавши думку прокурора, який заперечував проти задоволення апеляційної скарги, перевіривши матеріали провадження, колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, виходячи з наступних підстав.

Так, згідно ч. 1 ст. 404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційних скарг.

Відповідно до ст. 370 КПК України, судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим.

На думку колегії суддів, зазначених вимог закону судом першої інстанції було дотримано у повному обсязі.

Як вбачається з вироку суду (т. 1 а. с. 124 - 126), фактичні обставини справи встановлені у порядку передбаченому ч. 3 ст. 349 КПК України, що позбавляє права учасників судового провадження оскаржувати їх.

Правильність кваліфікації дій ОСОБА_8 та доведеність його вини у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 15, ч. 4 ст. 185 КК України в апеляційній скарзі не оспорюється.

Що стосується доводів апеляційної скарги захисника про зміну вироку в частині відмови у звільненні обвинуваченого від відбування покарання у зв`язку з хворобою, колегія суддів виходить з наступного.

Так, відповідно до вимог ст. 65 КК України особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне і достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів.

За змістом ч. 2 ст. 84 КК України особа, яка після вчинення злочину або постановлення вироку захворіла на іншу тяжку хворобу, що перешкоджає відбуванню покарання, може бути звільнена від покарання або від подальшого його відбування. При вирішенні цього питання суд враховує тяжкість вчиненого злочину, характер захворювання, особу засудженого та інші обставини справи.

Звільнення від покарання за хворобою застосовується у випадках, коли досягнення мети покарання стає нереальним через хворобу особи, яка вчинила злочин.

Однак питання про те, чи підлягає підсудний звільненню від відбуття покарання за наявності у нього тяжкого захворювання, не входить до переліку тих, які, згідно ст. 324 КПК України, повинен вирішити суд при постановленні вироку.

Статтею 408 КПК України встановлено, що питання про звільнення від покарання за наявності підстав, передбачених ст. 84 КК України, вирішується за поданням установи, яка відає відбуванням покарання та висновком лікарської комісії суддею районного суду за місцем відбування цього покарання, тобто в окремому провадженні і тільки щодо особи, засудженої за вчинення злочину, тобто вирок щодо якої набрав законної сили.

Отже, аналізуючи наведений правовий інститут звільнення від покарання за хворобою можна зробити висновок, що ініціатива повинна виходити від установи, а стан здоров`я повинен підтверджуватись висновком лікарської комісії.

Враховуючи вищевикладене, суд апеляційної інстанції не вбачає підстав для задоволення апеляційних вимог захисника, оскільки не дотримані вищенаведені вимоги.

На підставі викладеного, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційну скаргу захисника слід залишити без задоволення, а оскільки апеляційною інстанцією не встановлені підстави для зміни чи скасування судового рішення, то вирок суду залишається без змін.

Керуючись ст. ст. 405, 407, 409, 419 КПК України, колегія суддів,-

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу залишити без задоволення.

Вирок Червонозаводського районного суду м. Харкова від 28 червня 2023 року стосовно ОСОБА_8 залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржений до Касаційного кримінального суду Верховного Суду протягом трьох місяців з дня проголошення.

Головуючий

Судді