ВИРОК

Іменем України

07.09.2023 року Франківський районний суд м.Львова в складі:

головуючої - судді ОСОБА_1

з участю секретаря ОСОБА_2

з участю прокурора ОСОБА_3

представника потерпілої ОСОБА_4

провівши судове засідання у розгляді кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000293 від 28.05.2022 року про обвинувачення:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Львова, українця, громадянина України, не працюючого, зареєстрованого та проживаючого за адресою АДРЕСА_1 , раніше судимого, востаннє вироком Сихівського районного суду м.Львова від 01.06.2023 року у вигляді 5 років 3 місяців позбавлення волі

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.185 КК України

за участю обвинуваченого ОСОБА_5 ,-

ВСТАНОВИВ :

ОСОБА_5 27.05.2022 року, близько 16:30 год., усвідомлюючи, що Указом Президента України Про введення воєнного стану в Україні» за №64/2022 від 24 лютого 2022 року затвердженого Законом України від 24 лютого 2022 року № 2102 - IX (зі змінами, внесеними Указом від 14 березня 2022 року №133/2022, затвердженим Законом України від 15 березня 2022 року № 2119-ІХ та зі змінами, внесеними Указом від 18 квітня 2022 року № 259/2022, затвердженим Законом України від 21 квітня 2022 року № 2212-ІХ та зі змінами, внесеними Указом від 17 травня 2022 року № 341/2022, затвердженим Законом України від 22 травня 2022 №2263-ІХ) введено воєнний стан, маючи умисел на таємне викрадення чужого майна, діючи умисно, з корисливих мотивів, перебуваючи у приміщенні магазину «Файна оптика», що за адресою: м. Львів, вул. Городоцька, 133, таємно, шляхом вільного доступу, скориставшись тим, що його дії не були помічені сторонніми особами, здійснив крадіжку жіночої сумки, яка належить потерпілій ОСОБА_6 та в якій знаходився мобільний телефон марки «ZTE 6» в корпусі сірого кольору, вартість 1000 гривень, зарядний пристрій до мобільного телефону, вартістю 200 грн., грошові кошти у сумі 2200 гривень, дві банківські карти банку «Приватбанку» та одна банківська карта банку «Альфабанк» видані на ім`я ОСОБА_6 , паспорт громадянина України виданий на ім`я ОСОБА_6 , трудова книжка видана на ім`я ОСОБА_6 , диплом Запорізького педагогічного училища №1 виданий на ім`я ОСОБА_6 , зубний протез нижньої щелепи, вартістю 5000 гривень, таноментр вартістю 600 гривень, чим завдав ОСОБА_6 матеріальної шкоди на загальну суму 9000 гривень.

У судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 свою винуватість в інкримінованому кримінальному правопорушенні, передбаченому за ч.4 ст.185 КК України визнав повністю та пояснення надав аналогічні, викладеним в обвинувальному акті. Щиро розкаявся у вчиненому, просить суворо не карати. Заявлений цивільний позов не заперечив.

Потерпіла ОСОБА_6 звернулась до суду з цивільним позовом про відшкодування про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, завданої злочином.

Представник потерпілої адвокат ОСОБА_4 заявлений цивільний позов в судовому засіданні підтримала в повному обсязі, просить такий задовільнити.

Крім повного визнання своєї вини обвинуваченим ОСОБА_5 , його вина підтверджується зібраними по справі доказами, дійсність та достовірність яких учасниками судового розгляду не оспорюється та наданими в судовому засіданні поясненнями.

З врахуванням вимог ч.3 ст. 349 КПК України, з`ясувавши, чи правильно розуміють учасники судового провадження зміст цих обставин, чи немає сумнівів у добровільності їх позиції, враховуючи згоду учасників судового провадження, суд визнав недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються, роз`яснивши учасникам судового провадження, що в такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.

Дії обвинуваченого ОСОБА_5 вірно кваліфіковані: за ч.4 ст.185 КК України, оскільки обвинувачений вчинив таємне викрадення чужого майна (крадіжку), вчиненого повторно в умовах воєнного стану.

Відповідно до ст.50 КК України, покарання є заходом примусу, що застосовується від імені держави за вироком суду до особи, визнаної винною у вчиненні злочину і полягає в передбаченому законом обмеженні прав і свобод засудженого. Покарання має на меті не лише кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженим, так і іншими особами.

Вирішуючи питання про призначення обвинуваченому покарання, суд виходить із вимог статтей 50, 65 КК України щодо призначення покарання та з урахуванням позиції Європейського суду з прав людини, відповідно до якої покарання як втручання держави в приватне життя особи повинно спрямовуватись на досягнення справедливого балансу між загальними інтересами суспільства та потребою захисту основоположних прав особи , - воно має бути законним (несвавільним), пропорційним (не становити надмірного тягаря для особи) (справи «Бакланов проти росії» від 09.06.2005 р.; «Фрізен проти росії» від 24.03.2005 р.; «Ісмайлова проти росії» від 29.11.2007 р.).

Суд враховує обставини вчинення кримінального правопорушення, його наслідки, характер інкримінованого кримінального правопорушення, ступінь його тяжкості, дані про особу винного.

Обставини, які пом`якшують обвинуваченому покарання, відповідно до ст. 66 КК України, є щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину.

Обставини, які обтяжують обвинуваченому покарання, відповідно до ст. 67 КК України - відсутні.

Відтак призначаючи покарання обвинуваченому ОСОБА_5 , суд враховує, що обвинувачений вчинив злочини, які відповідно до ст. 12 КК України є нетяжким злочинами, а також особу обвинуваченого, який не працює, неодружений, неодноразово судимий, за місцем проживання характеризується формально, на обліку в психоневрологічному диспансері не перебуває. Перебуває на обліку в КНП ЛОР «Львівський обласний медичний центр превенції та терапії узалежнень» перебуває з 01.2009 року з діагнозом: розлади психіки та поведінки внаслідок вживання опіоїдів. Згідно висновку спеціальної медичної, наркологічної комісії №40 від 09.06.2022 року ОСОБА_5 не рекомендовано застосування ст.96 КК України та судово-психіатричної експертизи не потребує. Від захисника відмовився. Відтак слід призначити покарання необхідне й достатнє для його виправлення та попередження нових злочинів - в межах санкції статті особливої частини КК України, за якою кваліфіковано його дії у виді позбавлення волі.

Також судом враховано наступне.

Вироком Сихівського районного суду м.Львова від 01.06.2023 року у справі №464/5454/22 (номер провадження 1-кп/464/183/23) ОСОБА_5 визнаний винуватим у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч.4 ст.185 КК України та призначити йому покарання 5 (п`ять) років 3 (три) місяці позбавлення волі. На підставі ч.ч.1,4 ст.70 КК України за сукупністю злочинів шляхом поглинення менш суворого покарання, призначеного вироком Галицького районного суду м.Львова від 09.12.2022 більш суворим покаранням за даним вироком і визначено ОСОБА_5 остаточне покарання у виді позбавлення волі строком на 5 (п`ять) років 3 (три) місяці.

Згідно з ч.4 ст.70 КК України, за правилами, передбаченими в частинах першій-третій цієї статті, призначаються покарання, якщо після постановлення вироку в справі буде встановлено, що засуджений винен ще і в іншому кримінальному правопорушенні, вчиненому ним до постановлення попереднього вироку. У цьому випадку в строк покарання, остаточно призначеного за сукупністю кримінальних правопорушень, зараховується покарання, відбуте повністю або частково за попереднім вироком, за правилами передбаченими в ст. 72 цього Кодексу.

Відповідно до ч.ч. 1,2 ст. 70 КК України, при сукупності кримінальних правопорушень суд, призначивши покарання (основне і додаткове) за кожне кримінальне правопорушення окремо, визначає остаточне покарання шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим або шляхом повного чи часткового складання призначених покарань. При складанні покарань остаточне покарання за сукупністю кримінальних правопорушень визначається в межах, встановлених санкцією статті (санкцією частини статті) Особливої частини цього Кодексу, яка передбачає більш суворе покарання.

Відповідно до роз`яснень, які містяться у п. 21 постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 24.10.2003р. «Про практику призначення судами кримінального покарання», при вирішенні питання про те, який із передбачених ст. 70 КК України принципів необхідно застосовувати при призначенні покарання за сукупністю злочинів (поглинення менш суворого покарання більш суворим або повного чи часткового складання покарань, призначених за окремі злочини), суд повинен враховувати крім даних про особу винного й обставин, що пом`якшують і обтяжують покарання, також кількість злочинів, що входять до сукупності, форму вини й мотиви вчинення кожного з них, тяжкість їх наслідків, вид сукупності (реальна чи ідеальна) тощо.

Враховуючи, ступінь тяжкості вчинених ОСОБА_5 кримінальних правопорушень та їх кількість, дані про особу обвинуваченого, який раніше неодноразово притягувався до кримінальної відповідальності, не перебував на обліку у лікаря психіатра, перебування на обліку в лікаря нарколога, стан його здоров`я, наявність обставин, які пом`якшують покарання - щире каяття та активне сприяння розкриттю злочину, а також відсутність обставини, яка обтяжує покарання, суд вважає, що остаточне покарання ОСОБА_5 на підставі частин 1 та 4 ст. 70 КК України слід визначити із застосуванням принципу поглинення менш суворого покарання за даним вироком та більш суворим покарання за вироком Сихівського районного суду м.Львова від 01.06.2023 року.

Строк відбування покарання ОСОБА_5 рахувати з моменту фактичного затримання, тобто з 09 березня 2023 року.

Крім того, потерпіла ОСОБА_6 звернулась до суду з цивільним позовом про відшкодування матеріальних та моральних збитків, завданих внаслідок вчинення злочину. Просить стягнути з обвинуваченого ОСОБА_5 на користь ОСОБА_6 9 000 грн. матеріальної шкоди та 20 000 грн. моральної шкоди. В обґрунтування позовної заяви зазначає, що 27.05.22 р. ОСОБА_5 своїми умисними діями, що виразилися у таємному, з корисливою метою перебуваючи у приміщенні магазину «Файна оптика», що за адресою м. Львів, вул. Городоцька, 133, шляхом вільного доступу, скориставшись тим, що його дії не були помічені сторонніми особами, здійснив крадіжку жіночої сумки, що належить потерпілій ОСОБА_6 , мобільного телефону, зарядного пристрою та коштів в сумі 2200 грн., зубний протез нижньої щелепи, тонометр, чим заподіяв матеріальної шкоди на суму 9000 грн. Визначену суму моральної шкоди у розмірі 20000 (двадцять тисяча) грн. вважає мінімальною компенсацією за перенесені потерпілою душевні страждання. На підставі наведеного, враховуючи обставини справи, доводи викладені в обґрунтування розміру заподіяної шкоди, з урахуванням страждань, змушених змін у її житті та порушенням нормального способу життя, а також з урахуванням обставин, встановлених при розгляді кримінального провадження, розмір завданої відповідачем майнової шкоди (матеріальних збитків) становить суму в розмірі 9000 (дев`ять тисяч) грн. та моральної шкоди у розмірі 20 (двадцять тисяч) грн.

Цивільний позов у кримінальному провадженні розглядається судом за правилами, встановленими КПК України. Якщо процесуальні відносини, що виникли у зв`язку з цивільним позовом, КПК України не врегульовані, до них застосовуються норми Цивільного процесуального кодексу України за умови, що вони не суперечать засадам кримінального судочинства.

Згідно з ч.2 ст. 127 КПК України шкода, завдана кримінальним правопорушенням або іншим суспільно небезпечним діянням, може бути стягнута судовим рішенням за результатами розгляду цивільного позову в кримінальному провадженні.

Відповідно до ст. 128 КПК України, особа, якій кримінальним правопорушенням або іншим суспільно небезпечним діянням завдано майнової та/або моральної шкоди, має право під час кримінального провадження до початку судового розгляду пред`явили цивільний позов до підозрюваного, обвинуваченого або до фізичної чи юридичної особи, яка за законом несе цивільну відповідальність за шкоду, завдану діяннями підозрюваного, обвинуваченого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння.

Згідно з ст. 22 ЦК України, особі, якій завдано збитків, має право на їх відшкодування. Збитками є: втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки).

Відтак суд приходить до переконання, що у відповідності до вимог положень ч. 1 ст. 82 ЦПК України, зокрема обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання.

Судом встановлено, що матеріальна шкода завдана внаслідок вчинення обвинуваченим кримінальних правопорушень за обставин викладених в обвинуваченні, тому сумнівів у добровільності визнання цих обставин не вбачається, також врахована позиція обвинуваченого ОСОБА_5 , який позовні вимоги потерпілої визнав. Відтак цивільні позов підлягає задоволення в межах сум завданих матеріальних збитків та моральної шкоди в сумі 29 000 грн.

Долю речових доказів вирішити у відповідності до вимог ст.100 КПК України:

диск DVD -R, що зберігається при матеріалах кримінального провадження - залишити при матеріалах cправи;

куртку чорного кольору, сорочку білого кольру, штани чорного кольору, взуття чорного кольору, сумку коричневого кольору, які передані на відповідальне зберігання обвинуваченму ОСОБА_5 - залишити обвинуваченому.

Керуючись 100, 349, 368, 370, 373, 374 , ч.15 ст. 615 КПК України, суд,-

УХВАЛИВ :

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.185 КК України та призначити покарання у вигляді 5 (п`яти) років позбавлення волі.

На підставі частин 1та 4 статті 70 КК України шляхом поглинення менш суворого покарання, призначеного за даним вироком, більш суворим покаранням, призначеним за вироком Сихівського районного суду м. Львова від 01.06.2023 року, призначити остаточне покарання ОСОБА_5 у виді 5 (п`яти) років 3 (трьох) місяців позбавлення волі.

Строк відбування покарання ОСОБА_5 рахувати з моменту фактичного затримання, тобто з 09 березня 2023 року.

Цивільний позов задоволити.

Стягнути з обвинуваченого ОСОБА_5 на користь ОСОБА_6 9 000 (девять тисяч гривень) грн. матеріальної шкоди та 20 000 (двадцять тисяч гривень) грн. моральної шкоди, всього 29 000 (двадцять девять тисяч гривень).

Речові докази:

диск DVD -R, що зберігається при матеріалах кримінального провадження - залишити при матеріалах cправи;

куртку чорного кольору, сорочку білого кольру, штани чорного кольору, взуття чорного кольору, сумку коричневого кольору, які передані на відповідальне зберігання обвинуваченму ОСОБА_5 - залишити обвинуваченому.

На вирок може бути подана апеляція до апеляційного суду Львівської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення з дотриманням вимог статтаттей 349, 392 КПК України.

Вирок виготовлено в нарадчій кімнаті в єдиному примірнику.

Суддя: ОСОБА_1