Кропивницький апеляційний суд
№ провадження 11-сс/4809/264/23 Головуючий у суді І-ї інстанції ОСОБА_1
Категорія Доповідач в колегії апеляційного суду ОСОБА_2
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12.06.2023 року. м. Кропивницький

Колегія суддів судової палати у кримінальних справах Кропивницького апеляційного суду у складі:

головуючого судді ОСОБА_2

суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

секретаря судового засідання - ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу начальника відділу Кіровоградської обласної прокуратури ОСОБА_6 на ухвалу слідчого судді Ленінського районного суду м. Кіровограда від 26.05.2023, стосовно

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки м. Васильків Київської області, громадянка України, заміжньої, яка має малолітню дитину 2018 року народження, яка зареєстрована по АДРЕСА_1 та проживає по АДРЕСА_2 , раніше не судимої,

підозрюваної у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст. 190 КК України

застосовано запобіжний захід у вигляді домашнього арешту з 26.05.2023 по 24.07.2023 включно, в межах строку досудового розслідування., з покладенням на підозрюваного обов`язків передбачених ст.194 КПК України

За участю сторін кримінального провадження :

прокурора ОСОБА_8 ,

захисника-адвоката ОСОБА_9 ,

підозрюваної ОСОБА_7

В С Т А Н О В И Л А:

Ухвалою слідчого судді Ленінського районного суду м. Кіровограда від 26.05.2023 застосовано відносно ОСОБА_7 запобіжний захід у вигляді домашнього арешту в період часу з 22 год. по 06 год. наступного дня, з 26.05.2023 по 24.07.2023 включно, в межах строку досудового розслідування. Покладено на підозрюваного ОСОБА_7 на підставі ч.5 ст. 194 КПК України обов`язки.

Своє рішення слідчий суддя мотивував тим, що на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів визначено про причетність ОСОБА_7 до вчинення злочину, в якому вона підозрюється, а пред`явлена підозра, є вірогідною та достатньою для застосування щодо неї запобіжного заходу.

Слідчий суддя вважає, що прокурором та слідчим обґрунтовано наведений перелік ризиків, що передбачений п.п. 1,3,4, ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме те, що підозрювана може переховуватись від органів досудового розслідування та/або суду, незаконно впливати на свідків та потерпілих, може перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином.

Слідчим суддею враховано, що підозрювана ОСОБА_7 раніше не судима, обґрунтовано підозрюється у вчиненні особливо тяжкого кримінального правопорушення, не працює, одружена, має малолітню дитину 2018 року народження, що свідчить про її міцні соціальні зв`язки в місці її постійного проживання, тяжкість можливого покарання.

Проте, не доведені обставини, передбачені п. 3 ч. 1 ст. 194 КПК України, а саме недостатності застосування більш м`якого запобіжного заходу ніж тримання під вартою для запобігання встановленим ризикам, які б давали змогу об`єктивному спостерігачу переконатись в тому, що запобігти вказаним ризикам можливо виключно застосувавши запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

На переконання слідчого судді достатнім запобіжним заходом, який забезпечить належну процесуальну поведінку підозрюваної, за вказаного вище обґрунтування, є домашній арешт з покладенням обов`язків, передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України.

В апеляційній скарзі начальник відділу Кіровоградської обласної прокуратури ОСОБА_6 просить ухвалу слідчого судді скасувати, постановити нову ухвалу, якою застосувати відносно ОСОБА_7 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на 60 днів та визначити в ухвалі про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваною обов`язків, передбачених КПК України, не менше 300 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, та обов`язки, передбачені п.п. 1-4, 8 ч.5 ст. 194 КПК України, які будуть покладені на підозрювану у разі внесення нею застави.

Метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваною покладених на неї обов`язків, а також запобігання спробам вчинення дій передбачених п.п. 1,3,4,5 ч.1 ст. 177 КПК України, які можуть настати, якщо підозрюваній буде обрано менш тяжкі, ніж зазначений запобіжний захід.

Сторона обвинувачення вважає доведеним обставини, які свідчать про недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризикам, зазначеним у клопотанні, зважаючи на тяжкість кримінальних правопорушень та інші обставини, які підтверджують високу суспільну небезпечність підозрюваної та необхідність ізолювання її від суспільства.

Заслухавши доповідача, підозрювану ОСОБА_7 та в її інтересах захисника-адвоката ОСОБА_9 , які заперечували щодо задоволення апеляційної скарги прокурора; думку прокурора, який підтримав подану апеляційну скаргу та просив її задовольнити, перевіривши матеріали клопотання, зваживши доводи апеляційної скарги, колегія суддів прийшла до наступних висновків.

Відповідно до вимог ст.177 КПК України підставою для застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді вважати, що підозрюваний може перешкоджати кримінальному провадженню чи вчинити інше правопорушення.

Розглядаючи клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою для прийняття законного і обґрунтованого рішення, суд, відповідно до ст.178 КПК України та практики Європейського суду з прав людини, крім наявності вищезазначених обставин, повинен врахувати тяжкість кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється особа та особисті обставини життя особи, які можуть свідчити на користь збільшення (зменшення) ризику переховування від правосуддя чи інших способів неналежної процесуальної поведінки.

Відповідно до наданих матеріалів, ОСОБА_7 підозрюється у шахрайстві заволодінні чужим майном, шляхом зловживання довірою, вчиненим в особливо великих розмірах, повторно, організованою групою., тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 190 КК України.

24.05.2023, ОСОБА_7 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 190 КК України.

Відмовляючи в задоволенні клопотання слідчого про застосування відносно підозрюваної ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, слідчий суддя виходив з положень ст.183 КПК України, відповідно до якої тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо більш м`які запобіжні заходи не зможуть запобігти ризикам неналежної процесуальної поведінки підозрюваної.

Слідчим суддею враховано, наявні ризики, передбачені ч.1 ст.177 КПК України, а також визначив про причетність ОСОБА_7 до вчинення злочину, в якому вона підозрюється, а пред`явлена підозра, є вірогідною та достатньою для застосування щодо неї запобіжного заходу..

Відповідно до п.3, 4 ст.5 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод та практики Європейського суду з прав людини, обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливо лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою.

Установленою практикою Європейського суду з прав людини, визначено, що висновки про ступінь ризиків та неможливості запобігання їм більш м`яких запобіжних заходів, мають бути зроблені за результатами сукупного аналізу обставин злочину та особистості підозрюваного (його характеру, моральних якостей, способу життя, сімейних зв`язків, постійного місця роботи, утриманців), поведінки підозрюваного під час розслідування кримінального правопорушення (наявність або відсутність спроб ухилятися від органів влади) поведінки підозрюваного під час попередніх розслідувань (способу життя взагалі, способу самозабезпечення, системності злочинної діяльності, наявності злочинних зв`язків). Сама лише тяжкість вчиненого кримінального правопорушення, хоча і є визначеним елементом при оцінці ризику ухилення від органу досудового розслідування та/або суду, однак не може бути достатньою підставою для законності тримання особи під вартою.

Слід зазначити, що Кримінальний процесуальний кодекс України покладає на сторону обвинувачення, при зверненні до суду з клопотанням про застосування запобіжного заходу, обов`язок довести не лише існування заявлених ризиків, а і наявність обставин, які свідчать про недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Перевіряючи доводи клопотання слідчого та додані до нього матеріли, колегія суддів вважає, що їх сукупність є достатньою вважати про обґрунтованість підозри ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 190 КК України та існування заявлених ризиків передбачених ст.177 КПК України, а саме п.1, 3, 4 ч.1 ст.177 КПК України.

Надані стороною обвинувачення матеріали не містять жодних відомостей, які б вказували на наявність виключних обставин для застування відносно ОСОБА_7 виняткового запобіжного заходу. Не доведено існування таких обставин і прокурором в судовому засіданні, як в суді першої інстанції, та і при апеляційному розгляді клопотання щодо запобігання спробам підозрюваної ОСОБА_7 забезпечення виконання обов`язків передбаченим ч.1 ст. 177 КПК України.

На даний час жодного порушення підозрюваною обов`язків передбачених ст.194 КПК України немає.

Стороною обвинувачення не спростовано невиконання підозрюваною покладених на неї процесуальних обов`язків, підтвердження впливу на свідків немає.

Доводи, якими прокурор обґрунтовує наявність підстав для застування відносно підозрюваної ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, не вказує про неможливість запобігання існуючим ризикам шляхом застосування більш м`якого запобіжного заходу. Сама лише тяжкість кримінального правопорушення, відповідно до вище зазначених норм закону, не може бути підставою для запобіжного ув`язнення особи.

Колегія суддів погоджується з висновком слідчого судді, що на даний момент виключно такий запобіжний захід, як домашній арешт в певний період доби забезпечить дотримання підозрюваною ОСОБА_7 процесуальних обов`язків під час досудового слідства та в суді. Такий вид запобіжного заходу є співмірним з існуючими ризиками та відповідає особі підозрюваного.

Порушень норм КПК України, які могли б стати підставою для скасування ухвали слідчого судді, колегією суддів не вбачається.

Беручи до уваги зазначене, виходячи з положень ст. 177-178 КПК України, ст. 5, 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та матеріалів справи, колегія суддів приходить до висновку, що ухвалу слідчого судді необхідно залишити без змін, а апеляційну скаргу прокурора - без задоволення.

Керуючись ст.ст. 177, 178, 193-196, ч.2 ст. 376, 405, 407, 419, 422 КПК України, колегія суддів,

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу начальника відділу Кіровоградської обласної прокуратури ОСОБА_6 залишити без задоволення.

Ухвалу Ленінського районного суду м. Кіровограда від 26.05.2023, якою стосовно ОСОБА_7 застосовано запобіжний захід у вигляді домашнього арешту з 26.05.2023 по 24.07.2023 включно, в межах строку досудового розслідування без зміни.

Ухвала апеляційного суду є остаточною та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді: ( підписи )

Згідно з оригіналом:

Суддя Кропивницького

апеляційного суду ОСОБА_2