У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

14 червня 2023 року м. Миколаїв

Миколаївський апеляційний суд у складі:

головуючого ОСОБА_1 ,

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3

за участю секретаря судового засідання - ОСОБА_4

розглянувши в судовому засіданні апеляційну скаргу захисника ОСОБА_5 , в інтересах підозрюваного ОСОБА_6 на ухвалу слідчого судді Центрального районного суду м. Миколаєва від 17.05.2023 року, якою щодо

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, раніше не судимого, що мешкає за адресою: АДРЕСА_1 ,

- підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 7 ст. 111-1 КК України.

- продовжено строк тримання під вартою до 17.06.2023р. включно.

учасники судового провадження:

прокурор: ОСОБА_7

підозрюваний: ОСОБА_6

захисник: ОСОБА_5 ( в режимі відеоконференції)

В с т а н о в и в :

Короткий зміст вимог апеляційних скарг.

В апеляційній скарзі захисник просить ухвалу слідчого судді скасувати, постановити нову ухвалу, якою відмовити в задоволенні клопотання слідчого про продовження строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо підозрюваного ОСОБА_6 , обрати підозрюваному більш м`який запобіжний захід.

Також захисник просить поновити строк на апеляційне оскарження ухвали слідчого судді, оскільки він пропущений з поважних причин.

Короткий зміст судового рішення суду першої інстанції:

Задоволено клопотання старшого слідчого Управління СБ України в Херсонській області. Продовжено строк досудового розслідування у кримінальному провадженні №0000537 до 4-х місяців та продовжено строк тримання під вартою підозрюваному ОСОБА_6 до 17.06.2023р.включно.

Узагальнені доводи осіб, які подали апеляційні скарги.

Апелянт вважає, що оскаржувана ухвала є необґрунтованою та незаконною.

Зазначає, що підозра ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 7 ст. 111-1 КК України є необгрунтованою.

Стверджує, що прокурором не було виконано вимоги ст. 178 КПК України.

Наполягає на тому, що заявлені в клопотанні прокурора ризики, передбачені ст. 177 КПК України наразі відсутні.

Вважає, що під час розгляду клопотання прокурором не було доведено, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів ніж тримання під вартою не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України.

Також захисник зазначає, що слідчий суддя необґрунтовано прийшов до висновку про недостатність більш м`якого запобіжного заходу для досягнення мети запобіжного заходу, посилаючись на позитивну поведінку підозрюваного починаючи з дати повідомлення йому про підозру.

Встановлені судом першої інстанції обставини.

Під час розгляду клопотання слідчого про продовження строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо підозрюваного ОСОБА_6 слідчим суддею встановлені наступні обставини.

СВ Управління СБ України в Херсонській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000537 від 20.11.2022 р. за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 7 ст. 111-1 КК України.

За версією органу досудового розслідування ОСОБА_6 , перебуваючи у м. Херсон, у невстановлений досудовим розслідуванням час, але не пізніше 31.05.2022р., діючи умисно, підтримуючи воєнну агресію рф на території України, добровільно прийняв пропозицію представників окупаційної влади та у подальшому зайняв посаду в незаконному правоохоронному органі, створеному на тимчасово окупованій території.

У подальшому ОСОБА_6 31.05.2022р. "приказом УСИН по Херсонской области №13 от 31.05.2022г." був призначений та добровільно зайняв посаду в незаконному правоохоронному органі, створеному на тимчасово окупованій території, а саме - т.зв. "начальника столовой отдела комунально-бытового, интендантского и хозяйственного обеспечения ИК "Северная исправительная колония №90 Управления службы исполнения наказаний по Херсонской области", отримавши звання "старший прапорщик внутренней службы", розташованого за адресою: м. Херсон, вул. Некрасова, буд. 234, у захоплених приміщеннях ДУ "Північна виправна колонія (№90)".

З моменту свого призначення, на цій посаді ОСОБА_6 , переслідуючи свої злочинні наміри та цілі, виконуючи свої службові обов`язки, забезпечив функціонування "столовой отдела комунально-бытового интендантского и хозяйственного обеспечения ИК "Северная исправительная колония №90 Управления службы исполнения наказаний по Херсонской области".

Ухвалою слідчого судді Центрального районного суду м. Миколаєва від 23.02.2023р. відмовлено в задоволенні клопотання слідчого про обрання ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою з огляду на мінімальну обґрунтованість підозри та недоведеність ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України, на які посилався слідчий у клопотанні та прокурор в судовому засіданні.

Ухвалою Миколаївського апеляційного суду від 04.04.2023р. скасовано вищевказану ухвалу Центрального районного суду м. Миколаєва та у зв`язку із встановленням наявності ризиків, передбачених п.п. 1, 3 ч. 1 ст. 177 КПК України, постановлено нову ухвалу, якою до підозрюваного ОСОБА_6 застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на строк до 16.04.2023р.

Ухвалою слідчого судді Центрального районного суду м. Миколаєва від 13.04.2023р. ОСОБА_6 продовжено строк дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою до 17.05.2023р. включно.

Слідчим подано клопотання про продовження строків досудового розслідування у цьому кримінальному провадженні, та про продовження строку дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_6 вказуючи, що під час досудового слідства встановлено наявність ризиків, передбачених ч.1 ст.177 КПК України, які наявні та не зменшились і на цей час. Також слідчий зазначив, що для завершення досудового розслідування необхідно ще виконати певні слідчі дії та вимоги ст. 290-291 КПК України.

Задовольняючи клопотання, слідчий суддя прийшов до висновку, що прокурором доведено наявність всіх обставин, передбачених ч.3 ст.199 КПК України, тобто наявність обставин, які свідчать про те, що заявлені ризики не зменшились, що виправдовує тримання підозрюваного під вартою, а також наявність обставин, які перешкоджають завершенню досудового розслідування до закінчення дії попередньої ухвали про обрання запобіжного заходу та вважав за не обхідне продовжити строк запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо підозрюваного.

Встановлені судом апеляційної інстанції обставини.

Заслухавши доповідь судді, пояснення учасників судового провадження, обговоривши доводи апеляційної скарги в її межах, дослідивши матеріали судового та кримінального проваджень, апеляційний суд дійшов наступного.

СВ Управління СБ України в Херсонській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000537 від 20.11.2022 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 7 ст. 111-1 КК України.

17.02.2023р. у вказаному кримінальному провадженні ОСОБА_6 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 7 ст. 111-1 КК України.

Ухвалою слідчого судді Центрального районного суду м. Миколаєва від 23.02.2023р. відмовлено в задоволенні клопотання слідчого про обрання ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. Ухвалою Миколаївського апеляційного суду від 04.04.2023р. скасовано вищевказану ухвалу Центрального районного суду м. Миколаєва та у зв`язку із встановленням наявності ризиків, передбачених п.п. 1, 3 ч. 1 ст. 177 КПК України, постановлено нову ухвалу, якою до підозрюваного ОСОБА_6 застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на строк до 16.04.2023р.

Ухвалою слідчого судді Центрального районного суду м. Миколаєва від 13.04.2023р. ОСОБА_6 продовжено строк дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою до 17.05.2023р. включно.

Як вбачається з матеріалів провадження, слідчий звернувся до суду з клопотаннями про продовження строків досудового розслідування у цьому кримінальному провадженні, та про продовження строку дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_6 .

Європейський суд з прав людини неодноразово підкреслював, що наявність підстав для тримання особи під вартою має оцінюватись в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин. Тримання особи під вартою завжди може бути виправдано, за наявності ознак того, що цього вимагають справжні інтереси суспільства, які, незважаючи на існування презумпції невинуватості, переважають інтереси забезпечення поваги до особистої свободи.

Аналогічне відображення принципів вирішення питання застосування, продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо особи міститься і в положеннях ст. ст. 177, 183, 197, 199 КПК України.

Під час апеляційного розгляду, встановлено, що рішення слідчим суддею прийнято з дотриманням зазначених вимог національного та міжнародного законодавства.

Згідно з положеннями ст.197 КПК України строк тримання під вартою може бути продовжений слідчим суддею в межах строку досудового розслідування, передбаченого законодавством, за умови доведення прокурором в клопотанні поданому до суду в порядку ст. 199 КПК України, обставин, які свідчать про те, що заявлені ризики не зменшилися, або з`явилися нові ризики, які виправдовують тримання особи під вартою, а також обставин, які перешкоджають завершенню досудового розслідування до закінчення строку дії попередньої ухвали про тримання під вартою.

З наданих суду матеріалів судового та кримінального проваджень вбачається, що ОСОБА_6 , підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 7 ст. 111-1 КК України, яке згідно ч.5 ст.12 КК України є особливо тяжким злочином і за яке передбачене покарання у виді позбавлення волі на строк до 15 років, з позбавленням права обіймати певні посади або займатися певною діяльністю на строк від десяти до п`ятнадцяти років та з конфіскацією майна або без такої.

Матеріали кримінального провадження містять дані, які вказують на наявність достатніх підстав вважати, що продовжують існувати ризики, передбачені п.1,3 ч.1 ст. 177 КПК України, а саме ризик переховування від органів досудового розслідування та суду з метою уникнення кримінальної відповідальності за вчинене кримінальне правопорушення, з огляду на тяжкість покарання, що загрожує підозрюваному у разі визнання винуватим, так як підозрюваний може залишити місце проживання та виїхати на тимчасово окуповані території.

Також, слідчий суддя вірно зазначив, що є наявним ризик незаконного впливу на свідків в цьому кримінальному провадженні, оскільки свідки у даному кримінальному провадженні є колегами підозрюваного, з якими він працював в ДУ "Північна виправна колонія (№90)".

За такого, не є слушними доводи захисника щодо необґрунтованості висновків слідчого судді про продовження існування ризиків, передбачених ст. 177 КПК України.

Стороною обвинувачення у суді першої інстанції вмотивовано доведено що, на теперішній час неможливо закінчити досудове розслідування вказаного кримінального провадження, так як потрібно ще закінчити проведення усіх слідчих дій, направлених на допит свідків, так ще потрібно допитати у якості свідків: ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , які на даний час утримуються в ДУ "Миколаївський слідчий ізолятор", ДУ "Одеський слідчий ізолятор" та ДУ "Криворізька УВП №3"; провести допит підозрюваного ОСОБА_6 із використанням поліграфу, вирішити питання про остаточну кваліфікацію дій ОСОБА_6 , виконати вимоги ст. 290 КПК України, скласти обвинувальний акт та реєстр матеріалів досудового розслідування.

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини, суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів. Забезпечення таких стандартів, як підкреслює Європейський суд з прав людини, вимагає від суду більшої суворості в оцінці порушень цінностей суспільства.

А тому враховуючи фактичні обставини кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_6 , те, що він підозрюється у вчиненні злочину в умовах воєнного стану, запровадженого у зв`язку із широкомасштабною збройною агресією російської федерації проти Української Держави та Українського Народу, суспільну небезпечність злочину, а також наведені вище обставини, подальше тримання під вартою підозрюваного є виправданим.

Щодо посилань захисника на необґрунтованість підозри ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 7 ст. 111-1 КК України, то слід зазначити, що слідчий суддя на цьому етапі провадження не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд під час розгляду кримінального провадження по суті, зокрема, не вправі оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для визнання особи винною чи невинною у вчиненні кримінального правопорушення, а лише зобов`язаний на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів визначити, що причетність особи до вчинення кримінального правопорушення є вірогідною та достатньою для застосування щодо неї обмежувального заходу.

Істотних порушень вимог КПК України, які б перешкодили чи могли перешкодити слідчому судді постановити законну та обґрунтовану ухвалу, колегією суддів апеляційної інстанції не встановлено.

Зважаючи на викладене, рішення слідчого судді про продовження строку тримання під вартою підозрюваного ОСОБА_6 є законним і обґрунтованим, оскільки постановлене згідно норм матеріального права з ретельним дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених КПК України та ухвалене на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені достатніми даними, дослідженими та об`єктивно оціненими судом, в порядку та в межах, передбачених на цій стадії кримінального провадження, натомість доводи та твердження захисника, про які йдеться в апеляційній скарзі, колегія суддів апеляційної інстанції вважає безпідставними, в зв`язку з чим приходить до остаточного висновку про залишення поданої апеляційної скарги без задоволення.

Керуючись ст. ст. 376, 405, 407, 422, 424, 532 КПК України, апеляційний суд,

п о с т а н о в и в :

Поновити захиснику ОСОБА_5 , що діє в інтересах підозрюваного ОСОБА_6 , строк на апеляційне оскарження ухвали слідчого судді Центрального районного суду м. Миколаєва від 17.05.2023 року.

Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_5 , в інтересах підозрюваного ОСОБА_6 - залишити без задоволення.

Ухвалу слідчого судді Центрального районного суду м. Миколаєва від 17.05.2023 року, щодо ОСОБА_6 , - залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Головуючий:

Судді: