Справа № 727/6787/23
Провадження № 1-кп/727/349/23
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 серпня 2023 року Шевченківський районний суд м. Чернівці у складі:

головуючого судді ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2

за участю прокурора ОСОБА_3

за участю обвинуваченого ОСОБА_4

за участю захисника ОСОБА_5

за участю потерпілої ОСОБА_6

за участю представника потерпілої ОСОБА_7

розглянув у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Чернівці матеріали кримінального провадження /ЄРДР №0001765/ за обвинувальним актом щодо:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Рукшин, Хотинського району, Чернівецької області, українця, громадянина України, з середньою освітою, вдівця, пенсіонера, тимчасово не працюючого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,-

по обвинуваченню у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.286 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

Так, 18.05.2023 року приблизно о 17 годині 30 хвилин, водій ОСОБА_4 , перебуваючи в м. Чернівці, по проспекту Незалежності, керуючи автомобілем марки «Volkswagen», модель «Transporter», реєстраційний номер НОМЕР_1 , під час руху заднім ходом в міжбудинковому проїзді біля будинку №88-А, не маючи будь-яких перешкод технічного і фізичного характеру для безпечного забезпечення руху, проявив крайню неуважність до дорожньої обстановки, перед початком руху заднім ходом не переконався в тому, що він своїм маневром не створить небезпеки іншим учасникам руху, не звернувся за допомогою до інших осіб та скоїв наїзд задньою частиною автомобіля на пішохода ОСОБА_6 , яка в цей момент знаходилася позаду даного транспортного засобу.

В результаті даної дорожньо-транспортної пригоди пішоходу ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , спричинено тілесні ушкодження у вигляді: забійної рани в потиличній ділянці голови, забою головного мозку легкого ступеня, епідурального крововиливу потиличної частки правої гемісфери головного мозку, лінійного перелому потиличної кістки справа з поширенням лінії перелому на основу черепа, які згідно висновку судово-медичної експертизи відносяться до тяжких тілесних ушкоджень, як такі, що небезпечні для життя.

В даній дорожньо-транспортній обстановці водій ОСОБА_8 перед початком руху заднім ходом не переконався, що це буде безпечним і не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам руху, внаслідок чого відбувся наїзд на пішохода, що з технічної точки зору перебуває в причинному зв`язку з настанням даної пригоди із порушенням та невиконанням вимог п.п. 1.5, 2.3 (б), та 10.9 встановлених «Правилами дорожнього руху», затверджених постановою Кабінету Міністрів України за №1306 від 10.10.2001 року та введених в дію з 01.01.2002 року, які вимагають від водія:

п. 1.5 Дії або бездіяльність учасників дорожнього руху та інших осіб не повинні створювати небезпеку чи перешкоду для руху, загрожувати життю або здоров`ю громадян, завдавати матеріальних збитків;

п. 2.3. Для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов`язаний: б) бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, відповідно реагувати на її зміну, стежити за правильністю розміщення та кріплення вантажу, технічним станом транспортного засобу і не відволікатися від керування цим засобом у дорозі;

п. 10.9. Під час руху транспортного засобу заднім ходом водій не повинен створювати небезпеки чи перешкод іншим учасникам руху. Для забезпечення безпеки руху він у разі потреби повинен звернутися за допомогою до інших осіб.

При цьому порушення ОСОБА_9 п. 10.9 «Правил дорожнього руху» з технічної точки зору перебуває у причинному зв`язку із настанням дорожньо-транспортної пригоди.

Таким чином, ОСОБА_4 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч.2 ст. 286 КК України, а самепорушення правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило потерпілій ОСОБА_6 тяжкі тілесні ушкодження.

Обвинувачений ОСОБА_4 в судовому засіданні свою вину визнав повністю та пояснив, що обставини викладені в обвинувальному акті відповідають дійсності. А саме, 18.05.2023 року він їхав за розсадою на Калинівський ринок і його попросила людина завезти їй розсаду додому. Біля 17-00 год. він, керуючи автомобілем марки «Volkswagen», по проспекту Незалежності, 90, виїжджав на проїжджу дорогу. Подивився вправо, вліво та хотів повернути направо для чого почав здавати назад. В цей момент відчув «толчок», зрозумів, що щось сталося. Він вийшов із автомобіля і побачив, що потерпіла лежала позаду машини. Обвинувачений пояснив, що не побачив потерпілу в дзеркало заднього виду, визнає свою неуважність. Він підняв їй голову, хтось приніс воду. Він до неї говорив, але вона не відповідала, знепритомніла, а потім прийшла до тями та щось почала казати. Хтось із людей викликав швидку допомогу, яка потім забрала потерпілу до лікарні. У потерплої була кров на потилиці, ззаду на голові. Також хтось викликав і поліцію. Поліцейські його забрали на перевірку алкоголя та наркотиків. Він був тверезим. Він приходив до потерпілої в лікарню, її донька сказала спочатку, що нічого не потрібно, все буде по Закону. Перед направленням обвинувального акту в суд він відшкодував потерпілій шкоду, про що остання написала розписку. Обвинувачений ствердив, що він дуже шкодує про вчинене та просить суд його суворо не карати.

Показання ОСОБА_4 відповідають фактичним обставинам обвинувачення і учасниками процесу не оспорюються.

Потерпіла ОСОБА_6 в судовому засіданні пояснила, що 18.05.2023 року вона гуляла з собакою по АДРЕСА_2 . Вона навіть не пам`ятає як її збила машина. Прийшла до тями в кареті швидкої допомоги. Удар машиною напевно був у бік, а саме бедро збоку, внаслідок чого вона впала та сильно вдарилась головою, відразу втратила свідомість, нічого не пам`ятає. Обвинувачений приходив в лікарню. Вказала, що на даний час вона вибачила обвинуваченого та просила його суворо не карати.

Представник потерпілої в судовому засіданні також просив суд суворо не карати обвинуваченого та не позбавляти його права керування транспортними засобами.

Відповідно до ч.3 ст.349 КПК України суд, за згодою всіх учасників судового розгляду, визнав недоцільним дослідження доказів стосовно тих фактичних обставин справи, які ніким не оспорюються. При цьому судом з`ясовано, чи правильно учасники судового розгляду розуміють зміст цих обставин, чи добровільною та істинною є їх позиція, а також їм роз`яснено, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оспорювати ці фактичні обставини в апеляційному порядку.

ОСОБА_4 погодився на скорочений порядок судового слідства, без дослідження будь-яких доказів, крім його особистого допиту, допиту потерпілої ОСОБА_6 та вивчення матеріалів кримінального провадження, які характеризують його, як особу, пояснивши, що рішення його добровільне і наслідки, передбачені ч.3 ст.349 КПК України йому зрозумілі.

З`ясувавши думку учасників судового провадження про те, які докази треба дослідити та порядок їх дослідження, визнавши недоцільним дослідження доказів стосовно фактичних обставин справи, які ніким не оспорюються, враховуючи, що учасниками судового провадження не оспорюються доведеність вини обвинуваченого та кваліфікація його дій, з`ясувавши правильне розуміння обвинуваченим та іншими учасниками кримінального провадження змісту цих обставин, за відсутності сумнівів у добровільності та істинності їх позиції, роз`яснивши їм, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оспорювати ці фактичні обставини справи в апеляційному порядку, суд вважає, що дії ОСОБА_4 органами досудового розслідування за ч.2 ст.286 КК України, як порушення правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило потерпілій ОСОБА_6 тяжкі тілесні ушкодження, кваліфіковані правильно.

При встановлених обставинах, оцінюючи зібрані докази, суд вважає, що винуватість обвинуваченого у вчиненні вищезазначеного кримінального правопорушення в судовому засіданні доведена повністю і зібраних доказів достатньо для визнання його винним за ч.2 ст. 286 КК України.

При призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_4 у відповідності зі ст.65 КК України, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Зокрема, суд враховує, що скоєний обвинуваченим злочин відповідно до ст.12 КК України належить до категорії тяжких злочинів.

Вивченням даних про особу обвинуваченого встановлено, що він є особою раніше не судимою (т.1 а.с.120), на обліку у лікаря-психіатра та лікаря нарколога не перебуває (т.1 а.с.115,118а).

Обставинами, що пом`якшують покарання обвинуваченого, згідно ст. 66 КК України, суд визнає його щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину, а також добровільне відшкодування потерпілій спричиненої шкоди.

Обставин, які обтяжують покарання обвинуваченого ОСОБА_4 відповідно до ст.67 КК України, судом не встановлено.

Відповідно до вимог ч.2 ст.65 КК України особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів, а згідно з ч.2 ст.50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених.

За наведених обставин, суд вважає, що ОСОБА_4 слід призначити покарання в межах санкції ч.2 ст.286 КК України, а саме у вигляді 3 років позбавлення волі.

Разом з тим, враховуючи те, що ОСОБА_4 раніше не судимий, свою вину у вчиненні інкримінованого злочину визнав повністю та щиро розкаявся у вчиненому, а також враховуючи його похилий вік та той факт, що завдана шкода потерпілій обвинуваченим відшкодована та потерпіла вибачила обвинуваченого, суд вважає за можливе застосувати до нього вимоги ст.ст.75, 76 КК України і звільнити його від відбування призначеного покарання з випробуванням, а також не призначати йому додаткове покарання у вигляді позбавлення права керування транспортними засобами.

Суд вважає, що таке покарання буде справедливим, необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого ОСОБА_4 та запобігання вчинення ним нових злочинів.

В порядку ст. 100 КПК України підлягає вирішенню і доля речових доказів.

Питання про судові витрати судом вирішується відповідно до ст. 124 КПК України.

Керуючись ст.ст. 100,124, 368 - 370, 373, 374 КПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

ОСОБА_4 , визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.286 КК України і призначити йому покарання за даною статтею КК України у вигляді 3 (трьох) років позбавлення волі без позбавлення права керування транспортними засобами.

На підставі ст.ст.75, 76 КК України ОСОБА_4 звільнити від відбування призначеного покарання з випробуванням, якщо він протягом 1 (одного) року не вчинить нового кримінального правопорушення і виконає покладені на нього судом обов`язки, зокрема: буде періодично з`являтися для реєстрації в уповноважений орган з питань пробації, не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації, повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання та роботи.

Речові докази по кримінальному провадженню, а саме:

Автомобіль марки «Volkswagen», модель «Transporter», реєстраційний номер НОМЕР_1 , який згідно постанови слідчого від 18 травня 2023 року визнаний речовим доказом по кримінальному провадженню - залишити власнику ОСОБА_10 , за залежністю.

Скасувати арешт, накладений ухвалою Першотравневого районного суду м. Чернівці від 22 травня 2023 року на автомобіль марки «Volkswagen», модель «Transporter», реєстраційний номер НОМЕР_1 , власником якого являється ОСОБА_10 та яким на момент ДТП керував ОСОБА_4 .

Стягнути з ОСОБА_4 кошти в сумі 2868 (дві тисячі вісімсот шістдесят вісім) гривень на користь держави, в рахунок відшкодування витрат на проведення в ході досудового розслідування судових експертиз.

Вирок може бути оскаржений в апеляційному порядку до Чернівецького апеляційного суду протягом 30 днів з дня його проголошення шляхом подання апеляційної скарги через Шевченківський районний суд м.Чернівці.

Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Суддя ОСОБА_1