Рівненський апеляційний суд
_______________________________________________________
У Х В А Л А

Іменем України

11 травня 2023 року м. Рівне

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Рівненського апеляційного суду у складі:

судді-доповідача - ОСОБА_1 ,

суддів - ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

з участю: секретаря судового засідання - ОСОБА_4 ,

прокурора - ОСОБА_5 ,

підозрюваного - ОСОБА_6 ,

захисника - ОСОБА_7 ,

розглянула у відкритому судовому засіданні м. Рівне в режимі відеоконференції матеріали провадження за апеляційною скаргою захисника ОСОБА_7 в інтересах підозрюваного ОСОБА_6 на ухвалу слідчого судді Рівненського міського суду Рівненської області від 19 квітня 2023 року про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо ОСОБА_6 у кримінальному провадженні №0000303 від 19.10.2022 року за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.307, ч.2 ст. 307 КК України -

ВСТАНОВИЛА:

Ухвалою слідчого судді Рівненського міського суду Рівненської області від 19 квітня 2023 року задоволено клопотання слідчої відділу розслідування особливо тяжких злочинів СУ ГУНП в Рівненській області ОСОБА_8 та застосовано щодо підозрюваного ОСОБА_6 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів до 17 червня 2023 року з визначенням застави в розмірі 200 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 536 800 грн. В разі внесення застави покладено на підозрюваного обов`язки, передбачені ч.5 ст.194 КПК України.

Не погодившись з рішенням суду, захисник ОСОБА_7 подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати ухвалу слідчого судді та ухвалити нову, якою відмовити в задоволенні клопотання слідчої про обрання щодо ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та обрати йому запобіжний захід у вигляді домашнього арешту за адресою: АДРЕСА_1 з покладення обов`язків, передбачених ст.194 КПК України.

Вказує, що обраний запобіжний захід є надто суворим враховуючи досліджені в судовому засіданні обставини, тому вважає, що оскаржувана ухвала підлягає скасуванню. Зазначає, що серед матеріалів клопотання відсутні будь-які докази, які б свідчили про неможливість застосування більш м`яких запобіжних заходів до підозрюваного та чому вони не зможуть запобігти наведеним у клопотанні ризикам.

Звертає увагу суду на те, що підозрюваний має міцні соціальні зв`язки, постійне місце реєстрації та проживання, перебуває у цивільному шлюбі, має на утриманні двоє малолітніх дітей дружини, батько яких їх не утримує та не сплачує аліменти, також утримує матір дружини, яка є інвалідом І групи, за місцем проживання та роботи характеризується позитивно. Крім того наголошує, що з урахуванням обставин кримінального правопорушення, майнового та сімейного стану підозрюваного, розмір застави, визначений судом, на даний час для ОСОБА_6 є завідомо непідйомним.

Заслухавши суддю-доповідача, доводи підозрюваного та його захисника про задоволення апеляційної скарги та обрання запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту, думку прокурора, який просив залишити оскаржувану ухвалу без зміни, колегія суддів прийшла до висновку, що апеляційна скарга захисника ОСОБА_7 в інтересах підозрюваного підлягає задоволенню з таких підстав.

Як вбачається з матеріалів провадження, група осіб у складі ОСОБА_9 , ОСОБА_10 та ОСОБА_6 в період часу з липня 2022 року по квітень 2023 року діючи за попередньою змовою незаконно розповсюджували та збували в межах м. Рівне психотропну речовину метамфетамін в різних кількостях за певну грошову винагороду.

19 квітня 2023 року ОСОБА_6 було повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.307 КК України.

Частиною 1 ст.131 КПК України передбачено, що заходи забезпечення кримінального провадження застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження.

Відповідно до пунктів 3, 4 статті 5 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод і практики Європейського суду з прав людини, обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливо лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою.

При цьому, відповідно до установленої практики Європейського суду з прав людини, висновки про ступінь ризиків та неможливості запобігання їм застосуванням більш м`яких запобіжних заходів, мають бути зроблені за результатами сукупного аналізу обставин злочину та особистості підозрюваного і його поведінки.

Згідно з ч.1 ст.183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частиною п`ятою статті 176 цього Кодексу.

Однак, під час апеляційного перегляду ухвали слідчого судді встановлено, що зазначені вимоги закону при розгляді клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_6 не були дотримані в повному обсязі.

Колегія суддів вважає, що подане слідчим до суду клопотання про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою підозрюваному ОСОБА_6 не відповідає вимогам чинного законодавства, містить формальний виклад обставин, мотивоване лише тяжкістю злочину та наявністю ризиків, актуальність яких на момент розгляду апеляційної скарги прокурором не підтверджена.

Під час розгляду апеляційної скарги захисник підозрюваного вказав, що ОСОБА_6 не має на меті переховуватись від органів досудового розслідування та суду, зокрема особисто з`явився до суду для обрання йому запобіжного заходу.

Також прокурор в судовому засіданні підтвердив, що підозрюваний перешкоди у розслідуванні кримінального правопорушення не чинить, визнає вину та співпрацює зі слідством. Дані обставини дають колегії суддів вважати, що ризик переховування є недоведеним та неактуальним.

Крім того, з матеріалів провадження вбачається, що ОСОБА_6 має на утриманні двох малолітніх дітей дружини, батько яких не сплачує аліменти та не допомагає з вихованням, а також утримує інваліда І групи - матір дружини, тому застава у розмірі 200 прожиткових мінімумів для працездатних осіб є для підозрюваного не підйомною, оскільки його середній заробіток в місяць складає приблизно 8 тис. грн..

Обравши підозрюваному ОСОБА_6 найбільш суворий запобіжний захід, судом не з`ясовано та не наведено переконливих аргументів на користь того, що застосування більш м`яких запобіжних заходів не зможе забезпечити його належної процесуальної поведінки та запобігти ризикам, передбаченим ст.177 КПК України.

Так, при обранні ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою було зазначено про тяжкість інкримінованої підозри та ризики можливості переховуватися від суду, продовжити свою злочинну діяльність, тобто вчинити інше кримінальне правопорушення, чим перешкоджати кримінальному провадженню, проте ЄСПЛ неодноразово встановлював порушення пункту 3 статті 5 Конвенції у справах проти України у зв`язку з тим, що навіть тоді, коли йшлося про тривалі строки тримання під вартою, національні суди посилалися на однакові підстави, якщо вони були, упродовж усього періоду тримання заявника під вартою (рішення у справі «Харченко проти України»).

Так, в контексті практики Європейського суду з захисту прав людини зазначено, що ризик втечі підсудного не може бути встановлений лише на основі суворості можливого вироку. Оцінка такого ризику має проводитись з посиланням на ряд інших факторів, які можуть або підтвердити існування ризику втечі, або вказати, що вона маловірогідна і необхідність в утриманні під вартою відсутня. Ризик втечі має оцінюватись в світлі факторів, пов`язаних з характером особи, її моральністю, місцем проживання, родом занять, майновим станом, сімейними зв`язками та усіма видами зв`язку з країною, в якій така особа піддається кримінальному переслідуванню (Бакчиєв проти Молдови). Крім того, сама по собі тяжкість кримінальних правопорушень не може бути підставою для тримання особи під вартою, що слідує із усталеної практики Європейського суду з прав людини.

Крім того, апеляційним судом встановлено, що ОСОБА_6 має постійне місце проживання, раніше не судимий в порядку ст..89 КК України, дані про те, що останній схильний до антисоціальної поведінки відсутні, що свідчить про можливість застосування більш м`якого запобіжного заходу для запобігання ризикам, встановленим судом першої інстанції.

Таким чином, беручи до уваги вищенаведене, апеляційний суд приходить до висновку, що перешкод для застосування цілодобового домашнього арешту немає за умов належного контролю за поведінкою підозрюваного.

Однак, орган досудового розслідування не позбавлений права, в разі недотримання підозрюваним умов запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту, звернутися до слідчого судді з клопотанням про зміну запобіжного заходу на більш суворий.

За таких обставин апеляційна скарга захисника підлягає задоволенню, а ухвала слідчого судді підлягає скасуванню з постановленням згідно п.2 ч.3 ст.407 КПК України нової ухвали апеляційного суду.

Керуючись ст.ст. 405, 407, 422 КПК України, колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_7 в інтересах підозрюваного ОСОБА_6 задовольнити.

Ухвалу слідчого судді Рівненського міського суду Рівненської області від 19 квітня 2023 року про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо ОСОБА_6 у кримінальному провадженні №0000303 від 19.10.2022 року за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.307, ч.2 ст. 307 КК України скасувати.

Клопотання слідчої відділу розслідування особливо тяжких злочинів СУ ГУНП в Рівненській області ОСОБА_8 задовольнити частково.

Застосувати до підозрюваного ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с.Великий Обзир, Камінь-Каширського району Волинської області, українцю, громадянину України, зареєстрованому та проживаючому за адресою АДРЕСА_1 , раніше не судимому в порядку ст..89 КК України запобіжний захід у вигляді домашнього арешту цілодобово за адресою АДРЕСА_1 .

Покласти на підозрюваного ОСОБА_6 обов`язки, передбачені ч.5 ст.194 КПК України:

- з`являтися на виклики до слідчого, прокурора ту суду;

- здати на не спілкуватися з іншими підозрюваними у даному кримінальному проваженні.

Звільнити підозрюваного ОСОБА_6 з-під варти.

Контроль за виконанням ухвали доручити Рівненському районному управлінню поліції ГУНП в Рівненській області.

Строк дії ухвали до 17 червня 2023 року.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3