Справа № 521/9835/23
Пр-ня по справі № 1кп/521/1448/23
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

ВСТУПНА ЧАСТИНА

м. Одеса, Україна

26 травня 2023 року

Малиновський районний суд м. Одеси засідаючи у складі:

Головуючого судді ОСОБА_1

із секретарем судового засідання ОСОБА_2 на стадії судового провадження розглянувши кримінальне провадження № 0000002 від 02.01.2023 року, у відношенні:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка народилась в рф Республіка Комі, Устимівський район, с. Вагваздіно, громадянка України, яка має середньо спеціальну освіту (кухар-кондитер), зі слів до затримання тимчасово мешкала в орендованому житлі в АДРЕСА_1 , зареєстрована в АДРЕСА_2 , раніше не судимої, обвинуваченої у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15, ч. 4 ст. 185 КК.

Сторони кримінального провадження, які приймали участь на стадії підготовчого провадження, -

з боку обвинувачення: прокурор ОСОБА_4

з боку захисту: обвинувачена ОСОБА_3

МОТИВУВАЛЬНА ЧАСТИНА

1.Формулювання обвинувачення, визнаного судом доведеним.

1.1. ОСОБА_3 , 01 січня 2023 року приблизно о 13 годині 00 хвилин, знаходячись на території Комунальної Установи Херсонський фаховий коледж культури і мистецтва, за адресою м. Херсон, проспект Ушакова, 39, вирішила вчинити таємне викрадення чужого майна, з вказаної установи.

Діючи умисно, з корисливих мотивів, з метою особистого збагачення, в умовах воєнного стану1, ОСОБА_3 переконавшись, що її дії залишаться непомітними для оточуючих, через пошкоджене вікно, таємно проникла до приміщення коледжу, де в одному із кабінетів на другому поверсі, таємно викрала телевізор марки «NEC T1000» 42 дюйми, вартістю 3799 гривень 33 копійки. Виконавши всі дії, які вважала необхідними для доведення кримінального правопорушення до кінця, ОСОБА_3 намагалась залишити місце події, однак кримінальне правопорушення не було доведено до кінця з причин, що не залежали від її волі, оскільки ОСОБА_3 було затримано працівниками поліції.

1.2.Суд кваліфікує дії обвинуваченої ОСОБА_3 за ч. 2 ст. 15, ч. 4 ст. 185 КК, за кваліфікуючими ознаками: закінчений замах на таємне викрадення чужого майна (крадіжка), поєднана з проникнення до приміщення, вчинена в умовах воєнного стану.

2.Докази на підтвердження встановлених судом обставин.

2.1.Обвинувачена ОСОБА_3 свою визнала повністю. Показала, що в м. Херсон приїхала перед початком війни на заробітки. Коли почалась війна, вже не змогла виїхати, оскільки в неї не було документів які підтверджують особистість. В неї була лише копія паспорту. За період окупації міста Херсон та після нього, роботу в місті було дуже важко знайти. Коли вже повністю закінчились кошти і не було можливості придбати продукти харчування, вона вирішила здійснити крадіжку. Випадково знаходячись на території коледжу, вона побачила розбите скло у приміщенні. Коли проникла у приміщення, побачила в одному з кабінетів телевізор, який і вирішила вкрасти. Для цього знайшла тачку і поклала телевізор у неї. Викотивши тачку з приміщення коледжу і проїхавши приблизно 100 метрів, її зупинили поліцейські, яким вона розповіла одразу всі обставини крадіжки. Просить суд суворо її не наказувати.

2.2.За згодою учасників судового провадження, суд визнав недоцільним дослідження доказів щодо обставин інкримінованого обвинуваченій ОСОБА_3 правопорушення, які ніким не оспорюються і на підставі ч. 3 ст. 349 КПК обмежився допитом обвинуваченої, а також дослідженням доказів обставин, які впливають на ступінь тяжкості вчинених кримінальних правопорушень, характеризують особу обвинуваченої та обтяжують чи пом`якшують покарання. При цьому судом з`ясовано правильність розуміння обвинуваченою обставин щодо недоцільності дослідження доказів, добровільність її позиції та роз`яснено вимоги ч. 3 ст. 349 КПК, що у такому випадку вона буде позбавлена права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.

2.3.Таким чином, суд ухвалює вирок в особливому порядку без дослідження будь-яких доказів обставин, передбачених п. п. 1, 2, 3 ч. 1 ст. 91 КПК.

3.Обставини, які пом`якшують або обтяжують покарання.

3.1.Обставинами, які пом`якшують покарання обвинуваченої ОСОБА_3 є: щире каяття, відсутність реально завданої шкоди потерпілому юридичній особі, а також умови життя під час вчинення правопорушення, які показують неймовірну бідність і відсутність засобів до існування.

3.2.Обставин, які обтяжують покарання обвинуваченого судом не встановлено.

4.Мотиви призначення покарання.

4.1.Призначаючи покарання суд враховує особистість обвинуваченої, ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, а також супутні обставин правопорушення.

4.2.Судом встановлено, що ОСОБА_3 знаходиться у віці 39 років. Хоча народилась в Р. Комі, Устимівського району рф, разом з тим все життя проживала в України і є громадянкою України. Батько обвинуваченої проживає і зареєстрований в АДРЕСА_3 . Проживає разом із мачухою. Має молодшу сестру, яка також проживає з батьком. Отримала середньо спеціальну освіту, за спеціальністю кухар-кондитер. Офіційно не працевлаштована. В м. Херсон приїхала перед війною на заробітки. Влаштувалась на роботу робітником з обробки сільськогосподарської продукції. Офіційно розлучена. Має неповнолітніх дітей ІНФОРМАЦІЯ_2 та ІНФОРМАЦІЯ_3 , щодо яких позбавлена батьківських прав. З дітьми не проживає, в тому числі, оскільки після розлучення чоловік фактично позбавив її можливості проживати у будинку, який належить йому. Окрім того, чоловік створив нову сім`ю і проживає в теперішній час з новою жінкою. За домовленістю з ним, ОСОБА_3 має право без перешкод бачити дітей, спілкуватись з ними та навіть іноді проживати поряд.

4.3.Розлучення з чоловіком описує як неможливість сумісного проживання, яке тягнуло за собою дуже часті сварки та лайки. Разом з тим, описала відносини, як такі, які дозволяють ним продовжити розумне спілкування, в тому числі із-за дітей.

4.4.Даючи аналіз показам обвинуваченої, судом встановлено, що вказаний злочин, очевидно вчинений особою під впливом певних життєвих труднощів та фактичних обставин, які показують скрутне соціальне та економічне становище людини в умовах війни. Прибувши в м. Херсон для покращення свого матеріального становища, оскільки там були сезоні роботи у сільськогосподарській галузі, ОСОБА_3 потрапила у складну ситуацію, яка була викликана військовою агресією російської федерації. Наступні події які відбувались вже після початку війни, лише поглиблювали скрутне становище ОСОБА_3 . Відсутність будь-якої роботи, відсутність коштів для існування, відсутність місця проживання, відсутність документів, що посвідчують особу стали ключовими факторами у наступних подіях її життя. Обвинувачена неодноразово намагалась виїхати з м. Херсон (під час окупації і вже після деокупації), однак її прагнення залишились лише мріями, оскільки вона не мала будь-яких документів, що посвідчують особу. Судом встановлено, що такі документи знаходяться у колишнього чоловіка за місцем її реєстрації. Такий факт також підтверджує, досить розумні стосунки між бувшими чоловіком та дружиною.

4.5. ОСОБА_3 відповідаючи на питання запевнила, що має можливість і бажання влаштуватись на роботу за місцем проживання колишнього чоловіка. Бажає знаходитись поряд з дітьми. Вона повідомила, що перший час буде проживати за місце реєстрації, оскільки це дозволяє її колишній чоловік.

4.6.Оцінюючи обставини вчиненого правопорушення, необхідно зазначити, що реальна шкода Комунальній Установі Херсонський фаховий коледж культури і мистецтва не завдана, оскільки, як зазначено вище обвинувачена не змогла довести до кінця кримінальне правопорушення, з причин, що не залежали від її волі. Викрадене майно (телевізор) повернуто власнику.

4.7.Кваліфікація правопорушення, у даному випадку у випадку відсутності в державі правового режиму воєнний стан, була б за ч. 3 ст. 185 КК, де санкція статті починається з позбавлення волі строком на 3 роки. Відповідно при інших умовах, обвинувачена все ж таки мала б можливість отримати більш м`яке покарання.

4.8.Суд враховує також, що даний злочин вчинений в м. Херсоні, де в теперішній час відбуваються активні обстріли з різних видів важкої артилерії та ракетні обстріли. Порівняно з іншими територіями України, там ситуації більш складна, з військової точки зору. Відповідно відсутність громадян, відсутність звичайного суспільного життя, відсутність стабільних економічних відносин і призводять до надто складних умов для життя в цьому регіоні. Зі слів обвинуваченої, в місті можливо проживають не більше 3 тисяч громадян. Майже не працюють магазини та інші необхідні центри обслуговування громадян. Знайти роботу при таких умовах для неї було не можливо.

4.9.Суд оцінює такі умови життя обвинуваченої ОСОБА_3 , як обставину, яка пом`якшує покарання, оскільки у даному випадку, людина поставлена на межу виживання в умовах, які не може ані контролювати, ані залишити. На фоні відсутності житла та будь-яких рідних та близьких осіб поряд, які б могли допомогти і мінімально підтримати обвинувачену, створюється життєва ситуація, яка призводить людину до стану знищення.

4.10.Оцінюючи у сукупності такий стан речей, суд не виправдовуючи незаконні дії обвинуваченої, вважає за необхідно зазначити, що ОСОБА_3 у даному випадку, обставинами життя і подіями в Україні, була доведена до відчаю. На фоні низького освітнього розвитку обвинуваченої, низької культури та не розуміння суспільних відносин у сфері власності, такі події правопорушення більше нагадують сувору картину життя людини, яка втратила себе серед інших людей. Розірвавши відношення з чоловіком, вона втратила житло, втратила можливість бути спільно з дітьми, виховувати їх та піклуватись про них. Не маючи свого житла та стабільної роботи поїхала за кращім життям в м. Херсон, де її наздогнала війна та де її спіткала втрата не тільки матеріальний благ, але й власної свободи.

4.11.«У житті кожної людини бувають хвилини, коли для неї ніби валиться світ. Це називається відчаєм. Душа в цей час сповнена зірок, що падають»2. Вочевидь саме такі часи настали для обвинуваченої.

4.12.Переходячи до обговорення питання виду та міри покарання, суд бере до уваги всі встановлені факти і обставини, умови життя та соціальне положення обвинуваченої, її складну долю і вважає, що покарання запропоноване прокурором у вигляді позбавлення волі на строк 5 років, є м`яко кажучи, не справедливим по відношенню до ОСОБА_3 .

4.13.Таке покарання здатне зруйнувати останню надію будь-якої особи, яка ще залишила певні благі сподівання на справедливість у цьому «найкращому серед світів». Очевидно воно не відповідає ані особистості обвинуваченої, ані фактичним обставинам правопорушення. Таке покарання є марною жорстокістю, яке нездатне реалізувати жодної цілі покарання.

4.14.Ми повинні робити тільки те, що вважається правильним, а правильним у даному випадку буде чесне і справедливе відношення до ОСОБА_3 , яка якщо і допустила свідомо помилку, у вигляді вчинення правопорушення, в теперішній час заслуговує на розумне милосердя, що буде мати вираз у мінімальному контролі з боку держави за особою.

4.15.Обираючи вид та строк покарання, суд зважає, що ніколи покарання не діє саме по собі, а тільки перетворившись у пам`яті, став живим спогадом відплати за погане діяння, воно може реалізувати всі можливі заходи державної політики у сфері перевиховання осіб, що порушили вимоги закону. Обвинувачена знаходиться під вартою з 23 березня 2023 року, тобто станом на день ухвалення вироку два місяці. Оскільки раніше вона ніколи не була під вартою, суд враховує в тому числі такий запобіжний захід, як покарання. Очевидно, що остання у своїх спогадах, буде дуже часто повертатись до такої події і зможе стримувати себе від подібних ітераційних дій, які здатні принести шкоду не лише суспільним відносинам, але й особисто ОСОБА_3 .

4.16.Суд вважає, що обвинуваченій необхідно призначити покарання в межах санкції статті, зв`язане з позбавленням волі. Разом з тим, суд вважає за можливе застосувати до останньої положення ст. 75 КК і звільнити обвинувачену від відбування покарання з випробуванням, оскільки вважає, що її виправлення можливо без відбуття покарання у вигляді позбавлення волі. Призначаючи покарання з випробуванням, суд вважає за необхідне застосувати положення ст. 76 КК і покласти на обвинувачену певні обов`язки.

4.17.Саме таке покарання буде відповідати як обставинам правопорушення (крадіжка телевізора), відсутність реально завданої шкоди, так і особистості обвинуваченої, яка вважається особою не судимою і не створює в уяві образ злочинця.

5.Мотиви ухвалення інших рішень щодо питань, які вирішуються судом при ухваленні вироку, та положення закону, яким керувався суд.

5.1.Процесуальні витрати по кримінальному провадженню, які пов`язанні з залученням експертів, відповідно до ст. ст. 118, 122, 126 КПК, належить покласти на обвинувачену.

5.2.Речові докази 1) телевізор марки «NEC T1000» 42 дюйми, відповідно до п. 5 ч. 9 ст. 100 КПК, підлягає поверненню потерпілому юридичній особі Комунальної Установи Херсонський фаховий коледж культури і мистецтва.

5.3.Враховуючи вид покарання, суд вважає за необхідне негайно звільнити обвинувачену з під-варти та застосувати до неї запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання.

5.4.Ухвалюючи вирок, суд керується ст. ст. 370, 373, 374 КПК.

РЕЗОЛЮТИВНА ЧАСТИНА

1.1.Визнати ОСОБА_3 , винною у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 15, ч. 4 ст. 185 КК та призначити їй покарання, у вигляді позбавлення волі на строк 5 (п?ять) років.

1.2.Відповідно до ст. 75 КК, звільнити ОСОБА_3 від відбування покарання у вигляді позбавлення волі з випробуванням строком на 2 (два) роки, поклавши на ОСОБА_3 обов`язки, передбачені п. п. 1, 2 ч. 1 ст. 76 КК:

-періодично з`являтись для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

-повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи.

1.3.Початок строку відбування покарання обвинуваченій з іспитовим строком обчислювати з моменту проголошення вироку суду.

1.4.Застосувати до обвинуваченої ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання.

1.5.Покласти на обвинувачену ОСОБА_3 , обов`язки строком на 60 (шістдесят) днів (у випадку набрання законної сили вироком суду раніше за часом до набрання вироком суду законної сили), передбачені ч. 5 ст. 194 КПК:

1)прибувати за кожною вимогою до прокурора, суду;

2)не відлучатися із населеного пункту, в якому вона проживає без дозволу прокурора або суду;

3)повідомляти прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та роботи;

1.6.Негайно звільнити обвинувачену ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з-під варти. Оскільки обвинувачена знаходиться у ДУ «Миколаївський слідчий ізолятор», звільнити ОСОБА_3 з-під варти після отримання ДУ «Миколаївський слідчий ізолятор» вироку суду.

1.7.Роз`яснити обвинуваченій ОСОБА_3 , що в разі невиконання покладених на неї обов`язків до неї може бути застосований більш жорсткий запобіжний захід і на неї може бути накладено грошове стягнення в розмірі від 0,25 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб до 2 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

1.8.Зарахувати обвинуваченій ОСОБА_3 у строк покарання строк попереднього ув`язнення, а саме знаходження під вартою під час досудового розслідування і судового розгляду, а саме з 23.03.2023 року по день звільнення з-під варти за вказаним вироком суду.

1.9.Речовий доказ по провадженню: 1) телевізор марки «NEC T1000» 42 дюйми повернути потерпілому юридичній особі Комунальної Установи Херсонський фаховий коледж культури і мистецтва.

1.10.Стягнути з ОСОБА_3 на користь держави процесуальні витрати на залучення експерта у сумі 943 (дев`ятсот сорок три) гривні 90 копійок.

1.11.Вирок суду першої інстанції, набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого КПК, якщо таку скаргу не було подано.

1.12.Апеляційна скарга на вирок суду, може бути подана протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Для особи, яка перебуває під вартою, строк подачі апеляційної скарги обчислюється з моменту вручення їй копії судового рішення.

1.13.Судове рішення суду першої інстанції не може бути оскаржене в апеляційному порядку з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювались під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним відповідно до положень частини третьої статті 349 КПК.

1.14.Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченій та прокурору та не пізніше наступного дня після ухвалення надсилається учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні.

С У Д Д Я: ОСОБА_1

[1] Закону України «Про затвердження Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні»» від 24.02.2022 року. Закон України «Про затвердження Указу Президента України «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні»» від 18.11.2022 року на строк 90 діб.

[2] Віктор Гюго, історичний роман «Людина, яка сміється» 1869 рік.

1 Правовий режим воєнний стан введений в Україні на підставі Закону України «Про затвердження Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні»» від 24.02.2022 року та неодноразово продовжений в Україні, останній раз на момент події Законом України «Про затвердження Указу Президента України «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні»» від 18.11.2022 року на строк 90 діб.

2 ОСОБА_5 , історичний роман «Людина, яка сміється» 1869 рік.