Справа № 944/639/23
Провадження №1-кс/944/497/23
УХВАЛА

/про накладення арешту/

29.05.2023 рокум.Яворів

Слідчий суддя Яворівського районного суду Львівської області ОСОБА_1 , з участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши у судовому засіданні, у залі суду, у місті Яворові, клопотання слідчого СВ Яворівського РВП ГУ НП у Львівській області капітана поліції ОСОБА_3 погоджене прокурором Яворівської окружної прокуратури Львівської області ОСОБА_4 , про накладення арешту на тимчасово вилучене майно у кримінальному провадженні, відомості щодо якого внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0001018 від 22.12.2022, за підозрою ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 та ОСОБА_9 , у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2

ст. 307 КК України,

в с т а н о в и в :

Старший слідчий СВ Яворівського РВП ГУ НП у Львівській області капітан поліції ОСОБА_3 , за погодженням з прокурором Яворівської окружної прокуратури Львівської області ОСОБА_4 , звернувся до слідчого судді Яворівського районного суду Львівської області з клопотанням про накладення арешту на тимчасово вилучене майно покликаючись на те, що слідчим відділенням Яворівського відділу поліції ГУ Національної поліції у Львівській області проводиться досудове розслідування по матеріалах кримінального провадження, відомості щодо якого внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0001018 від 22.12.2022, за підозрою ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 та ОСОБА_9 , у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст. 307 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що ОСОБА_8 обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.307 КК України, за яке передбачено покарання у виді позбавленням волі на строк від шести до десяти років з конфіскацією майна.

У відповідності до відомостей з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно ОСОБА_8 є власником квартири АДРЕСА_1 .

Відтак, слідчий просить тимчасово позбавити підозрюваного ОСОБА_8 можливості відчужувати зазначене вище майно, а також розпоряджатися будь-яким чином таким майном, з метою забезпечення конфіскації майна як виду покарання. Заборона розпоряджатися вказаним майном може бути застосована, оскільки її незастосування може призвести до зникнення (втрати) майна шляхом його реалізації підозрюваним, в тому числі шляхом відчуження на користь інших осіб з втратою права власності.

Зважаючи на те, що існує обґрунтована підозра щодо вчинення ОСОБА_8 кримінального правопорушення, яке відноситься до категорії тяжкого, що є підставою для застосування заходів забезпечення кримінального провадження, а потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи вказаної особи, як арешт його майна, завдяки чому може бути виконане завдання, для виконання якого слідчий, прокурор просять клопотання задовольнити.

Слідчий ОСОБА_3 в судове засідання не з`явився, скерував на адресу суду заяву, у якій просить справу слухати у його відсутності. Клопотання підтримує, просить таке задовольнити.

Треті особи в судове засідання не з`явились, про день та час судового розгляду клопотання були повідомлені належним чином, про причини неявки не повідомили.

Відповідно до ч.1 ст.172 КПК України слідчий суддя вважає за можливе проводити судовий розгляд даного клопотання у відсутності учасників кримінального провадження.

З урахуванням заяви слідчого відповідно до ч.4 ст.107 КПК України, фіксація під час розгляду клопотання слідчим суддею за допомогою технічних засобів не здійснювалась.

Дослідивши матеріали клопотання слідчий суддя дійшов наступного.

Судом встановлено, що в провадженні СВ Яворівського ВП ГУНП України у Львівській області перебуває кримінальне провадження відомості щодо якого внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0001018 від 22.12.2022, за підозрою ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 та ОСОБА_9 , у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст. 307 КК України.

Ухвалою слідчого судді Яворівського районного суду Львівської області від 24.05.2023 підозрюваному обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою терміном на 60 календарних днів.

Згідно даних з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, встановлено що ОСОБА_8 є власником 5/6 частки квартири,за адресою: АДРЕСА_2 .

Відповідно до ч.1, 2 ст.170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.

У клопотанні про арешт майна слідчим наведені відомості про обставини вчинення кримінального правопорушення, які в сукупності з доданими до клопотання матеріалами дають слідчому судді підстави для висновку, що було вчинене кримінальне правопорушення, про яке зазначається в клопотанні.

Зазначені обставини підтверджують наявність обґрунтованої підозри щодо вчинення кримінального правопорушення такого ступеня тяжкості, що може бути підставою для застосування такого заходу забезпечення кримінального провадження як арешт майна.

Клопотання слідчого про арешт майна подано з додержанням вимог ст. 171 КПК України.

Відповідно до п.3 ч.2 ст.170 КПК України, арешт майна допускається з метою забезпечення конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи.

Відповідно до ч.5 ст.170 КПК України, у випадку, передбаченому пунктом 3 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно підозрюваного, обвинуваченого, засудженого або юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, за наявності достатніх підстав вважати, що суд у випадках, передбачених Кримінальним кодексом України, може призначити покарання у виді конфіскації майна або застосувати до юридичної особи захід кримінально-правового характеру у виді конфіскації майна.

Вирішуючи клопотання слідчого, слідчий суддя, відповідно до п.5, 6 ч. 2. ст. 173 КПК України, враховує розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; наслідки арешту майна для обвинуваченого та третіх осіб.

Слідчим суддею, в ході розгляду клопотання про арешт майна не встановлено обставин, які б свідчили, що імовірні наслідки накладення арешту на належне підозрюваного майно в межах даного кримінального провадження, можуть суттєво позначитися на інтересах підозрюваного або інших осіб.

Арешт майна є одним із заходів забезпечення кримінального провадження, відповідно до ст.131 КПК України, і його застосування на даній стадії кримінального провадження, у якому підлягають встановленню обставини кримінального правопорушення, на переконання суду, є доцільним і виправдовує такий ступінь втручання у права та свободи особи, яка є його власником.

Враховуючи викладене, слідчий суддя приходить до висновку про обґрунтованість клопотання слідчого та наявність підстав для накладення арешту на належне обвинуваченому майно, з метою забезпечення можливої конфіскації як виду покарання.

Крім того, ч.11 ст. 170 КПК України передбачено, що заборона або обмеження користування, розпорядження майном можуть бути застосовані лише у разі, коли існують обставини, які підтверджують, що їх незастосування призведе до приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі майна.

Серед засад діючого кримінального процесуального законодавства, відповідно до ст.7 КПК України, закріплені, зокрема, верховенство права, законність, рівність перед законом і судом.

За змістом положень ст.3 КПК України при застосуванні будь-якого заходу забезпечення кримінального провадження має бути забезпечено дотримання прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, умов, за яких жодна особа не була б піддана необґрунтованому процесуальному обмеженню.

Слідчий суддя, вивчивши матеріали клопотання, вважає, що потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи особи, про який йдеться в клопотанні слідчого.

В свою чергу, матеріали кримінального провадження свідчать, що на цьому етапі кримінального провадження потреби досудового розслідування виправдовують таке втручання у права та інтереси власника майна з метою, передбаченою п. 3 ч. 2 ст. 170 КПК України. При цьому суд враховує і наслідки від вжиття такого заходу забезпечення кримінального провадження для інших осіб та забезпечивши своїм рішенням розумність і співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження.

Таким чином клопотання слідчого про накладення арешту підлягає до задоволення.

Керуючись ст.170-173 КПК України, слідчий суддя,

у х в а л и в :

клопотання слідчого СВ Яворівського РВП ГУ НП у Львівській області капітана поліції ОСОБА_3 погоджене прокурором Яворівської окружної прокуратури Львівської області ОСОБА_4 , про накладення арешту на тимчасово вилучене майно у кримінальному провадженні, відомості щодо якого внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0001018 від 22.12.2022, за підозрою ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 та ОСОБА_9 , у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.307 КК України задовольнити.

Накласти арешт у вигляді заборони відчуження та розпорядження 5/6 частки квартири АДРЕСА_1 (частка ОСОБА_8 ), власником якої є підозрюваний ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець м.Зарафшан Бухарської області Узбекистану, зареєстрований за адресою:

АДРЕСА_3 , та проживаючий за адресою: АДРЕСА_4 (реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_1 ).

Контроль за виконанням ухвали доручити старшому слідчому СВ Яворівського РВП ГУ НП у Львівській області капітану поліції ОСОБА_3 .

Ухвала слідчого судді може бути оскаржена безпосередньо до Львівського апеляційного суду в порядку та строки, передбачені КПК України.

Ухвала може бути скасована в порядку ст.174 КПК за клопотанням власника/володільця майна, що не був присутнім під час розгляду.

Слідчий суддя ОСОБА_1