Справа № 445/689/22
Провадження № 1-кс/445/702/23
УХВАЛА

про арешт майна

14 серпня 2023 року слідчий суддя Золочівського районного суду Львівської області ОСОБА_1 при секретарі судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши клопотання начальника СД Золочівського РВП ГУ НП у Львівській області ОСОБА_3 про арешт майна у кримінальному провадженні №0000307 від 25.06.2020, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 358 КК України,

в с т а н о в и в:

начальник СД Золочівського РВП ГУ НП у Львівській області ОСОБА_3 звернувся з клопотанням, що погоджене з прокурором Золочівської окружної прокуратури Львівської області ОСОБА_4 , про арешт майна.

Клопотання мотивує тим, що 25.06.2020 року надійшла письмова заява від ОСОБА_5 про те, що ОСОБА_6 надав в ході розгляду цивільної справи у Золочівському районному суді Львівської області, підроблені документи на житловий будинок та земельну ділянку площею 0,12 га в с. Якторів, Золочівського району Львівської області.

25 червня 2020 відомості по даному факту внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №000307 від 25.06.2020 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 358 КК України.

В ході досудового розслідування на запит прокурора Золочівської окружної прокуратури ОСОБА_4 надійшла відповідь від Львівського державного нотаріального архіву, з додатками, серед який міститься копія довіреності посвідченої ОСОБА_7 нотаріусом району ім. Лазо Хабаровського краю від 26.09.1996, подарувати ОСОБА_6 належний ОСОБА_8 на праві власності житловий будинок, який знаходиться у АДРЕСА_1 , та надає право подавати від її імені заяви, отримувати довідки та документи, підписувати від її імені договір дарування, і здійснювати всі дії, зв`язані з виконанням даного доручення.

23.05.1997 Золочівською державною нотаріальною конторою посвідчено договір дарування житлового будинку, що за адресою: у АДРЕСА_1 , укладеного між ОСОБА_9 та ОСОБА_6 .

На даний час, у відповідності до витягу з державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності від 03.10.2019, правом власності на житловий будинок, що за адресою: АДРЕСА_2 , володіє ОСОБА_6 .

Також, в ході досудового розслідування до матеріалів кримінального провадження долучено відповідь на запит адвоката ОСОБА_10 в інтересах ОСОБА_11 , від нотаріуса нотаріального округу ім. Лазо ОСОБА_7 де зазначено, що останньою не здійснювалось засвідчення довіреності за участі ОСОБА_12 та ОСОБА_9 , а тому є підстави вважати, що вищевказана довіреність на право ОСОБА_9 діяти від імені ОСОБА_12 містить ознаки підробки.

Згідно постанови начальника СД Золочівського РВП ГУ НП у Львівській області від 11.08.2023 про визнання предметів речовими доказами, житловий будинок, який знаходиться за адресою: АДРЕСА_3 визнано речовим доказом.

Слідчий та прокурор в судове засідання не з`явилися, подавши заяви, якими клопотання підтримують в повному обсязі та просять розглядати таке у їх відсутності.

Згідно ч. 2 ст. 172 КПК України клопотання слідчого, прокурора, цивільного позивача про арешт майна, яке не було тимчасово вилучене, може розглядатися без повідомлення підозрюваного, обвинуваченого, іншого власника майна, їх захисника, представника чи законного представника, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо це є необхідним з метою забезпечення арешту майна.

На підставі ч.4 ст. 107 КПК України, фіксування судового засідання з допомогою технічних засобів не здійснювалося.

Вивчивши матеріали клопотання та додані до нього копії матеріалів кримінального провадження, слідчий суддя дійшов наступного висновку.

Як встановлено в судовому засіданні, СД Золочівського РВП ГУ НП у Львівській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000307 від 25.06.2020, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 358 КК України.

Згідно зі ст.ст.131, 132 КПК України заходи забезпечення кримінального провадження застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження на підставі ухвали слідчого судді або суду, за винятком випадків, передбачених цим Кодексом.

Клопотання про арешт майна щодо змісту відповідає вимогам ст.171 КПК України.

Відповідно до положень ч.1 ст.170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.

Ч.2 ст.170 КПК України регламентовано, що арешт майна допускається з метою забезпечення: збереження речових доказів (п. 1); спеціальної конфіскації (п. 2); конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи (п. 3); відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди (п. 4).

Згідно з вимогами ч. 3 ст.170 КПК України, у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Правилами ч.10ст.170 КПК України встановлено, що арешт може бути накладений у встановленому цим Кодексом порядку на рухоме чи нерухоме майно, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковій формі, в тому числі кошти та цінності, що знаходяться на банківських рахунках чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах, видаткові операції, цінні папери, майнові, корпоративні права, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна.

Відповідно до ч.1 ст.98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддями вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Згідно з ч.10 ст.170 КПК України арешт може бути накладений у встановленому цим Кодексом порядку на рухоме чи нерухоме майно, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковій формі, в тому числі кошти та цінності, що знаходяться на банківських рахунках чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах, видаткові операції, цінні папери, майнові, корпоративні права, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна. Не може бути арештовано майно, якщо воно перебуває у власності добросовісного набувача, крім арешту майна з метою забезпечення збереження речових доказів.

Так, з матеріалів клопотання, вбачається, що існують обґрунтовані підстави вважати, що право власності на вказане майно є об`єктом кримінально-протиправного посягання, майно може бути використано як доказ у кримінальному провадженні, відповідає критеріям, зазначеним у ст.98 КПК України, а накладення арешту на вказане майно є необхідним з метою забезпечення збереження речових доказів.

Приймаючи до уваги викладене, враховуючи правову кваліфікацію кримінального правопорушення, за фактом вчинення якого розслідується кримінальне провадження та в межах якого подане клопотання, фактичні обставини кримінального провадження, слідчий суддя дійшов висновку, що наявні достатні правові підстави для арешту майна, зазначеного в клопотанні дізнавача, а саме: житлового будинку, який знаходиться за адресою: АДРЕСА_3 , яке на праві власності належить ОСОБА_6 .

За таких обставин, слідчий суддя вважає обґрунтованими доводи дізнавача про необхідність накладення арешту на вказане майно, з метою забезпечення збереження речових доказів, так як дізнавачем доведені обставини, які підтверджують, що незастосування такого обмеження може призвести до приховування, пошкодження, псування, втрати, використання, перетворення, передачі майна.

Підстав сумніватись в співмірності такого обмеження права власності завданням кримінального провадження у слідчого судді не виникає.

Керуючись ст.ст.131,132,170174, 395 КПК України, слідчий суддя,

у х в а л и в:

клопотання начальника СД Золочівського РВП ГУ НП у Львівській області ОСОБА_3 про арешт майна у кримінальному провадженні №0000307 від 25.06.2020, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 358 КК України- задовольнити.

Накласти арешт на житловий будинок, який знаходиться за адресою: АДРЕСА_3 , яке на праві власності належить ОСОБА_6

Контроль за виконанням ухвали покласти на начальника СД Золочівського РВП ГУ НП у Львівській області ОСОБА_3 .

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до суду апеляційної інстанції протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1