Справа № 132/3159/21
Провадження №1-кп/132/20/23
Вирок

Іменем України

21 липня 2023 року місто КАЛИНІВКА

КАЛИНІВСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ВІННИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

при секретарях ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду міста Калинівка Вінницької області, кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000101 від 14 вересня 2021 року, за обвинувальним актом, складеним у відношенні:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця міста Хмільник Вінницької області, українця, громадянина України, із середньо-технічною освітою, неодруженого, офіційно непрацевлаштованого, раніше не судимого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

який обвинувачується у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.309 КК України,

за участі сторін кримінального провадження:

прокурора ОСОБА_6 ,

захисника обвинуваченого адвоката ОСОБА_7 ,

обвинуваченого ОСОБА_8 ,

ВСТАНОВИВ:

Обвинувачений ОСОБА_9 діючи умисно, посягаючи на встановлені чинним законодавством України суспільні відносини у сфері наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів і прекурсорів, суспільні відносини, що охороняють здоров`я населення України, в порушення вимог статей 7, 12, 17, 25 Закону України «Про наркотичні засоби, психотропні речовини і прекурсори» від 15.02.1995 року № 60/95-ВР, Закону України «Про заходи протидії незаконному обігу наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів, а також зловживання ними» від 15.02.1995 року № 62/95-ВР, положень постанови Кабінету Міністрів України «Про затвердження переліку наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів» від 06.05.2000 року № 770, та наказу Міністерства охорони здоров`я України «Про затвердження таблиць невеликих, великих та особливо великих розмірів наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів, які знаходяться у незаконному обігу» від 01.08.2000 року № 188, в серпні 2021 року, у невстановленому досудовим розслідуванням місці, придбав один прозорий полімерний ZIP-пакет з застібкою, із вмістом подрібненої речовини рослинного походження, зеленого кольору, знайшовши його на одній із вулиць міста Хмільник Вінницької області, який заніс до свого помешкання, розташованого за адресою: АДРЕСА_1 , де незаконно зберігав для власних потреб, без мети збуту. 14.09.2021 року о 09год.39хв. під час проведення працівниками СД відділення поліції № 1 Хмільницького РВП ГУНП у Вінницькій області огляду місця події за місцем проживання ОСОБА_9 за адресою: АДРЕСА_1 , у спальній кімнаті цього житлового будинку, на плиті виявлено та вилучено один прозорий полімерний ZIP-пакет з застібкою, із вмістом подрібненої речовини рослинного походження, зеленого кольору, та розсипану подрібнену речовину рослинного походження, зеленого кольору, які згідно із висновком судової експертизи матеріалів, речовин та виробів № СЕ-19/102-21/13321-НЗПРАП від 24.09.2021 року, є особливо небезпечним наркотичним засобом, обіг якого заборонено канабісом, загальна маса якого (у перерахунку на висушену речовину) становить 5,36г.

Обвинувачений ОСОБА_9 в судовому засіданні при розгляді вказаної справи, свою вину в інкримінованому йому кримінальному правопорушенні визнав повністю, підтвердивши, що дійсно у серпні 2021 року, більш точної дати та часу він не пам`ятає, перебуваючи на одній із вулиць міста Хмільник Вінницької області, знайшов один прозорий полімерний ZIP-пакет з застібкою, із вмістом подрібненої речовини рослинного походження, який заніс до свого помешкання, розташованого за адресою: АДРЕСА_1 , де незаконно зберігав для власних потреб, без мети збуту, допоки його та ще розсипану подрібнену речовину рослинного походження, які знаходились у спальній кімнаті житлового будинку, на плиті, було 14.09.2021 року виявлено та вилучено працівниками поліції.

Не дивлячись на повне визнання своєї вини, винуватість ОСОБА_9 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.309 КК України, підтверджується наступними доказами:

Свідок ОСОБА_10 в судовому засіданні зазначив, що будучи поліцейським СРПП відділення поліції № 1 Хмільницького РВП ГУНП у Вінницькій області, він під час несення служби 14.09.2021 року спільно із колегою капралом поліції ОСОБА_11 , отримали повідомлення від ОСОБА_12 про вчинення відносно неї домашнього насильства зі сторони сина ОСОБА_9 . Прибувши на місце виклику, під час документування адміністративного правопорушення, з письмового дозволу власника житлового приміщення ОСОБА_12 , було проведено його огляд, в ході якого в спальній кімнаті ОСОБА_9 , на поверхні груби, було виявлено та вилучено один прозорий полімерний ZIP-пакет з застібкою, із вмістом подрібненої речовини рослинного походження, зеленого кольору, та розсипану подрібнену речовину рослинного походження, зеленого кольору.

Аналогічні покази дав свідок ОСОБА_11 , який в судовому засіданні суду зазначив, що будучи поліцейським СРПП відділення поліції № 1 Хмільницького РВП ГУНП у Вінницькій області, спільно із колегою сержантом поліції ОСОБА_10 , виїхав 14.09.2021 року на виклик ОСОБА_12 про вчинення відносно неї домашнього насильства зі сторони сина ОСОБА_9 . Прибувши на місце виклику, під час документування адміністративного правопорушення, з письмового дозволу власника житлового приміщення ОСОБА_12 , було проведено його огляд, в ході якого в спальній кімнаті ОСОБА_9 , на поверхні груби, було виявлено та вилучено один прозорий полімерний ZIP-пакет з застібкою, із вмістом подрібненої речовини рослинного походження, зеленого кольору, та розсипану подрібнену речовину рослинного походження, зеленого кольору.

Свідок ОСОБА_13 в судовому засіданні зазначила, що 14.09.2021 року була залучена працівниками відділення поліції № 1 Хмільницького РВП ГУНП у Вінницькій області в якості понятої під час огляду домоволодіння ОСОБА_12 , в ході проведення якого, у спальній кімнаті її сина ОСОБА_9 , на поверхні груби, було виявлено та вилучено працівниками поліції один прозорий полімерний ZIP-пакет з застібкою, із вмістом подрібненої речовини рослинного походження, зеленого кольору, та розсипану подрібнену речовину рослинного походження, зеленого кольору.

Свідок ОСОБА_12 в судовому засіданні зазначила, що 14.09.2021 року під час проведення огляду її домоволодіння, проведеного працівниками відділення поліції № 1 Хмільницького РВП ГУНП у Вінницькій області за її добровільної згоди, в присутності понятих, у спальній кімнаті її сина ОСОБА_9 , на поверхні груби, було виявлено та вилучено працівниками поліції один прозорий полімерний ZIP-пакет з застібкою, із вмістом подрібненої речовини рослинного походження, зеленого кольору, та розсипану подрібнену речовину рослинного походження, зеленого кольору.

Від допиту свідка обвинувачення - ОСОБА_14 , прокурор відмовилась, а сторона захисту на його виклику та допиті не наполягала, а тому на підставі ухвали Калинівського районного суду Вінницької області від 21.07.2023 року, постановленій у протокольній формі, яка була занесена до протоколу судового засідання, дана відмова прийнята судом та визнано недоцільним допит вказаного свідка під час розгляду даного кримінального провадження. За вказаних обставин, покази свідка ОСОБА_14 , які були надані в ході досудового розслідування, та які не були предметом безпосереднього дослідження суду, не можуть бути визнані доказами в даному кримінальному провадженні.

Крім показів допитаних свідків ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_13 , ОСОБА_12 , вина обвинуваченого ОСОБА_9 також підтверджується наступними доказами:

- протоколом огляду місця події, складеним 14.09.2021 року старшим дізнавачем СД відділення поліції № 1 Хмільницького РВП ГУНП у Вінницькій області капітаном поліції ОСОБА_15 , згідно якого під час огляду житлового будинку, розташованого за адресою: АДРЕСА_1 , який на праві приватної власності належить ОСОБА_12 , яка надала дозвіл на його проведення, в спальній кімнаті її рідного сина ОСОБА_9 , на поверхні груби, в присутності понятих ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , було виявлено та вилучено один прозорий полімерний ZIP-пакет з застібкою, із вмістом подрібненої речовини рослинного походження, зеленого кольору, та розсипану подрібнену речовину рослинного походження, зеленого кольору, які згідно постанови старшого дізнавача СД відділення поліції № 1 Хмільницького РВП ГУНП у Вінницькій області капітана поліції ОСОБА_15 від 14.09.2021 року, визнані речовими доказами у кримінальному провадженні № 0000101 від 14.09.2021 року, на які на підставі ухвали слідчого судді Калинівського районного суду Вінницької області від 17.09.2021 року у справі № 132/2985/21, накладено арешт;

- висновком експерта № СЕ-19/102-21/13321-НЗПРАП від 24.09.2021 року, згідно якого надані на експертизу речовини рослинного походження, є особливо небезпечним наркотичним засобом, обіг якого заборонено канабісом, загальна маса якого (у перерахунку на висушену речовину) становить 5,26г. Надане на експертизу насіння, оливкового та коричневого кольорів з мозаїчним малюнком, загальною масою 0,96г. дозріле насіння рослини роду Коноплі (Cannabis), яке до наркотичних засобів не відноситься. Вказані речовини та насіння відповідно до постанови старшого дізнавача СД відділення поліції № 1 Хмільницького РВП ГУНП у Вінницькій області капітана поліції ОСОБА_15 від 27.09.2021 року, визнані речовими доказами у кримінальному провадженні № 0000101 від 14.09.2021 року.

Відповідно до частини 1 статті 84 КПК України, доказами в кримінальному провадженні є фактичні дані, отримані у передбаченому цим Кодексом порядку, на підставі яких слідчий, прокурор, слідчий суддя і суд встановлюють наявність чи відсутність фактів та обставин, що мають значення для кримінального провадження та підлягають доказуванню.

Оцінюючи зібрані та досліджені в судовому засіданні докази в їх сукупності, суд вважає їх належними та допустимими, такими, що не протирічать один одному, приймає їх та приходить до висновку про доведеність винуватості ОСОБА_9 у вчиненні вказаного кримінального правопорушення.

Відповідно до положень статті 17 КПК України, особа вважається невинуватою у вчиненні кримінального правопорушення і не може бути піддана кримінальному покаранню, доки її вину не буде доведено у порядку, передбаченому цим Кодексом, і встановлено обвинувальним вироком суду, що набрав законної сили. Ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні кримінального правопорушення і має бути виправданим, якщо сторона обвинувачення не доведе винуватість особи поза розумним сумнівом.

Обвинувальний вирок може бути ухвалений судом лише в тому випадку, коли вина обвинуваченої особи доведена поза розумним сумнівом.

Для дотримання стандарту доведення поза розумним сумнівом недостатньо, щоб версія обвинувачення була лише більш вірогідною за версію захисту. Законодавець вимагає, щоб будь-який обґрунтований сумнів у тій версії події, яку надало обвинувачення, був спростований фактами, встановленими на підставі допустимих доказів.

Тобто, дотримуючись засади змагальності та виконуючи свій професійний обов`язок, передбачений статтею 92 КПК України, обвинувачення має довести перед судом за допомогою належних, допустимих та достовірних доказів, що існує єдина версія, якою розумна і безстороння людина може пояснити факти, встановлені в суді, а саме - винуватість особи у вчиненні кримінального правопорушення, щодо якого їй пред`явлено обвинувачення.

Стандарт доведення поза розумним сумнівом означає, що сукупність обставин справи, встановлена під час судового розгляду, виключає будь-яке інше розуміння пояснення події, яка є предметом судового розгляду, крім того, що інкримінований злочин був учинений і обвинувачений є винним у вчиненні цього злочину.

Цей стандарт у кримінальному провадженні, на думку суду було дотримано.

Дослідивши всебічно і об`єктивно усі обставини кримінального провадження, судом не було виявлено таких обставин, яким би версія обвинувачення не надала розумного пояснення або які би свідчили про можливість іншої версії інкримінованої події.

Оцінюючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що винність ОСОБА_9 у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення при обставинах, викладених в обвинувальному акті, доведені повністю, а його дії за ч.1 ст.309 КК України, а саме незаконне придбання, зберігання наркотичних засобів, без мети збуту, правильно кваліфіковані органами досудового слідства.

Положення частини 2 статті 50 КК України встановлюють, що покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженими, так і іншими особами. Для досягнення законодавчо визначеної мети покарання суди мають керуватися принципами призначення покарання, до яких належать, у тому числі, принцип індивідуалізації та принцип справедливості покарання.

Відповідно до змісту статті 65 КК України, особі, яка вчинила злочин, має бути призначено покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів. Виходячи з принципів справедливості, співмірності та індивідуалізації це покарання має бути адекватним (відповідним) характеру вчинених дій, їх небезпечності та даним про особу. При виборі покарання мають значення і повинні братися до уваги обставини, що його пом`якшують та обтяжують.

Згідно пункту 3 постанови Пленуму Верховного Суду України від 24.10.2003 року № 7 «Про практику призначення судами кримінального покарання», визначаючи ступінь тяжкості вчиненого злочину, суди повинні виходити з класифікації злочинів (стаття 12 КК України), а також із особливостей конкретного злочину й обставин його вчинення (форма вини, мотив і мета, спосіб, стадія вчинення, кількість епізодів злочинної діяльності, роль кожного зі співучасників, якщо злочин вчинено групою осіб, характер і ступінь тяжкості наслідків, що настали, тощо).

Прокурор ОСОБА_16 у своїй промові, під час виступу у судових дебатах, просила визнати ОСОБА_9 винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.309 КК України та призначити йому покарання у виді обмеження волі на 3 (три) роки. На підставі ст.75 КК України, звільнити засудженого ОСОБА_9 від відбування призначеного покарання з випробуванням, із іспитовим строком на 2 (два) роки. Відповідно до п.п.1, 2 ч.1, п.2 ч.3 ст.76 КК України, покласти обов`язки на ОСОБА_9 періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання; не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації. Іспитовий строк обчислювати з моменту проголошення вироку суду.

Призначаючи покарання обвинуваченому ОСОБА_9 , суд враховує ступінь тяжкості вчинених ним кримінального правопорушення, особу винного, обставини, що пом`якшують і обтяжують його покарання.

Обвинувачений ОСОБА_9 вчинив кримінальне правопорушення, яке відповідно до положень статті 12 КК України, віднесене до кримінального проступку.

ОСОБА_9 народився ІНФОРМАЦІЯ_2 в місті Хмільник Вінницької області (паспорт громадянина України № НОМЕР_1 , виданий 01.04.2022 року органом 0521), має середньо-технічну освіту, неодружений, офіційно непрацевлаштований.

Згідно відомостей персонально-довідкового обліку, отриманих з Єдиної інформаційної системи Міністерства внутрішніх справ України про притягнення осіб до кримінальної відповідальності, відсутність (наявність) судимості або обмежень, передбачених кримінально-процесуальним законодавством України від 06.05.2023 року, ОСОБА_9 до кримінальності не притягувався, судимостей не має.

За довідкою-характеристикою, виданою 22.09.2021 року Уладівським старостинським округом Іванівської сільської ради Хмільницького району Вінницької області, ОСОБА_9 за місцем проживання характеризується позитивно, скарг та заяв на нього не надходило, компрометуючі матеріали відсутні.

Як слідує з консультативних висновків спеціалістів КП «Калинівська центральна районна лікарня» Калинівської міської ради від 21.09.2021 року, ОСОБА_9 на обліку у лікарів нарколога та психіатра не перебуває.

Органом досудового розслідування в обвинувальному акті зазначено, що обставиною, яка пом`якшує покарання ОСОБА_9 , що передбачена статтею 66 КК України, є щире каяття.

Статтею 66 КК України визначено, що при призначенні покарання обставинами, які його пом`якшують, визнаються: 1) з`явлення із зізнанням, щире каяття або активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення; 2) добровільне відшкодування завданого збитку або усунення заподіяної шкоди; 2-1) надання медичної або іншої допомоги потерпілому безпосередньо після вчинення кримінального правопорушення; 3) вчинення кримінального правопорушення неповнолітнім; 4) вчинення кримінального правопорушення жінкою в стані вагітності; 5) вчинення кримінального правопорушення внаслідок збігу тяжких особистих, сімейних чи інших обставин; 6) вчинення кримінального правопорушення під впливом погрози, примусу або через матеріальну, службову чи іншу залежність; 7) вчинення кримінального правопорушення під впливом сильного душевного хвилювання, викликаного жорстоким поводженням, або таким, що принижує честь і гідність особи, а також за наявності системного характеру такого поводження з боку потерпілого; 8) вчинення кримінального правопорушення з перевищенням меж крайньої необхідності; 9) виконання спеціального завдання з попередження чи розкриття злочинної діяльності організованої групи чи злочинної організації, поєднане з вчиненням кримінального правопорушення у випадках, передбачених цим Кодексом. При призначенні покарання суд може визнати такими, що його пом`якшують, і інші обставини, не зазначені в частині першій цієї статті.

Відповідно до правового висновку, викладеного у постанові Верховного Суду від 25.07.2019 року у справі № 156/98/18 (провадження № 51-9408км18), наведений у статті 66 КК України перелік не є вичерпним. При призначенні покарання суд може визнати такими, що його пом`якшують, й інші обставини, не зазначені у цій статті. Ними, зокрема, можуть бути: вчинення злочину вперше; визнання вини особою, що вчинила злочин; молодий вік цієї особи; позитивна характеристика за місцем праці; навчання чи проживання; стан її здоров`я; наявність малолітніх дітей чи інших осіб на її утриманні та інше.

За рекомендаціями, викладеними в пункті 4 постанови Пленуму Верховного Суду України від 24.10.2003 року № 7 «Про практику призначення судами кримінального покарання», виходячи з того, що встановлення пом`якшуючих та обтяжуючих покарання обставин має значення для правильного його призначення, судам необхідно всебічно досліджувати матеріали справи щодо наявності таких обставин і наводити у вироку мотиви прийнятого рішення. При цьому таке рішення має бути повністю самостійним і не ставитись у залежність від наведених в обвинувальному висновку обставин, які пом`якшують чи обтяжують покарання. Суди, зокрема, можуть не визнати окремі з них такими, що пом`якшують чи обтяжують покарання, а також визнати такими обставинами ті, які не зазначено в обвинувальному висновку.

Пунктом 5 постанови Пленуму Верховного Суду України від 24.10.2003 року № 7 «Про практику призначення судами кримінального покарання» роз`яснено, що визнання обставини такою, що пом`якшує покарання, має бути вмотивоване у вироку.

З урахуванням вищезазначених вимог закону та роз`яснень щодо застосування його норм, суд ретельно дослідивши матеріали справи, прийшов до висновку про можливість визнання обставинами, що пом`якшують покарання обвинуваченого ОСОБА_9 : щире каяття; визнання вини; позитивне характеризування за місцем проживання.

Обставин, які обтяжують покарання обвинуваченого ОСОБА_9 , органом досудового розслідування та судом не встановлено.

За правилами статті 75 КК України, у разі, якщо суд при призначенні покарання у виді позбавлення волі на строк не більше п`яти років, ураховуючи тяжкість злочину, особу винного та інші обставини справи, дійде висновку про можливість виправлення засудженого без відбування покарання, він може звільнити вказану особу від відбування заходу примусу з випробуванням, умотивувавши належним чином своє рішення.

Згідно роз`яснень, викладених в пункті 9 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику призначення судами кримінального покарання» від 24.10.2003 року № 7, судам необхідно мати на увазі, що частиною 1 статті 75 КК України передбачено звільнення від відбування покарання з випробуванням тільки тих осіб, які засуджуються до виправних робіт, службового обмеження (для військовослужбовців), обмеження волі, а також позбавлення волі на строк не більше п`яти років, тобто лише щодо основного покарання, що має бути належним чином вмотивовано у вироку. Звільнення від відбування призначеного судом додаткового покарання за цією нормою закону не допускається. Звільнити з випробуванням засуджену особу від відбування іншого виду покарання або позбавлення волі на строк понад п`ять років суд не вправі. Рішення суду про звільнення засудженого від відбування покарання з випробуванням має бути належним чином мотивоване. При звільненні особи від відбування покарання з випробуванням суди у резолютивній частині вироку мають посилатися на статтю 75 КК України. Звільняючи особу від відбування покарання з випробуванням, суд може покласти на неї обов`язки, передбачені ст. 76 КК України, з метою організації органами виконання покарань належного контролю за її поведінкою. Перелік цих обов`язків є вичерпним і розширеному тлумаченню не підлягає. Поклавши на засудженого обов`язок, передбачений п.4 ч.1 ст.76 КК України, суд не встановлює періодичність та дні проведення реєстрації; відповідно до ч.3 ст.13 КВК України вирішення цього питання віднесено до компетенції кримінально-виконавчих інспекцій. Іспитовий строк встановлюється судом тривалістю від одного до трьох років (ч.3 ст.75 КК України). Цей строк обчислюється з дня постановлення вироку незалежно від того, судом якої інстанції застосовано ст.75 КК України.

З урахуванням ступеню тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, характеру діяння, обстановки, способу, місця, часу його вчинення, наявності декількох пом`якшуючих обставин, відсутністю обтяжуючих обставин, особи обвинуваченого, суд погоджується із позицією прокурора щодо призначення ОСОБА_9 покарання в межах санкції статті закону, яка передбачає відповідальність за вищевказане кримінальне правопорушення, із застосуванням ст.ст.75, 76 КК України, оскільки дане покарання на думку суду, відповідатиме вимогам кримінального та кримінального процесуального законодавства України, є відповідним вчиненим кримінальним правопорушенням, а також за своїм видом та розміром - необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження вчиненню нових кримінальних правопорушень як ним, так і іншими особами.

Згідно частини 9 статті 100 КПК України, питання про долю речових доказів і документів, які були надані суду, вирішується судом під час ухвалення судового рішення, яким закінчується кримінальне провадження. Такі докази і документи повинні зберігатися до набрання рішенням законної сили.

Речові докази, вилучені в ході розслідування даного кримінального провадження, а саме один прозорий полімерний ZIP-пакет з застібкою, із вмістом подрібненої речовини рослинного походження, зеленого кольору, та розсипану подрібнену речовину рослинного походження, зеленого кольору (постанова старшого дізнавача СД відділення поліції № 1 Хмільницького РВП ГУНП у Вінницькій області капітана поліції ОСОБА_15 від 14.09.2021 року), які згідно висновку експерта № СЕ-19/102-21/13321-НЗПРАП від 24.09.2021 року, є особливо небезпечним наркотичним засобом, обіг якого заборонено канабісом, загальна маса якого (у перерахунку на висушену речовину) становить 5,26г., та дозріле насіння рослини роду Коноплі (Cannabis), яке до наркотичних засобів не відноситься, які відповідно до постанови старшого дізнавача СД відділення поліції № 1 Хмільницького РВП ГУНП у Вінницькій області капітана поліції ОСОБА_15 від 27.09.2021 року, передані на зберігання до камери зберігання речових доказів відділення поліції № 1 Хмільницького РВП ГУНП у Вінницькій області, після набуття вироком законної сили, необхідно знищити.

Відповідно до вимог частини 4 статті 174 КПК України, суд одночасно з ухваленням судового рішення, яким закінчується судовий розгляд, вирішує питання про скасування арешту майна.

Ухвалою слідчого судді Калинівського районного суду Вінницької області ОСОБА_17 від 17.09.2021 року у справі № 132/2985/21, на один прозорий полімерний ZIP-пакет з застібкою, із вмістом подрібненої речовини рослинного походження, зеленого кольору, та розсипану подрібнену речовину рослинного походження, зеленого кольору, накладений арешт.

З урахуванням вимог процесуального закону, та беручи до уваги, що в застосуванні цього заходу забезпечення кримінального провадження відпала потреба, суд вважає за необхідне скасувати арешт, накладений ухвалою слідчого судді Калинівського районного суду Вінницької області ОСОБА_17 від 17.09.2021 року у справі № 132/2985/21.

Частиною 4 статті 374 КПК України передбачено, що у резолютивній частині вироку зазначається рішення про відшкодування процесуальних витрат.

Згідно роз`яснень, викладених у пункті 11 постанови Пленуму Верховного Суду України № 11 від 07.07.1995 року «Про відшкодування витрат на стаціонарне лікування особи, яка потерпіла від злочину та судових витрат», у разі ухвалення обвинувального вироку суд стягує з обвинуваченого на користь держави документально підтверджені витрати на залучення експерта.

Як вбачається з матеріалів справи, в даному кримінальному провадженні органом досудового розслідування призначалося та проводилося дослідження наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів та прекурсорів, розмір якого згідно довідки про витрати на проведення експертизи відповідно до висновку № СЕ-19/102-21/13321-НЗПРАП від 24.09.2021 року, становить 1716грн.20коп.

З урахуванням цього, витрати на залучення експерта згідно висновку № СЕ-19/102-21/13321-НЗПРАП від 24.09.2021 року у розмірі 1716грн.20коп., підлягають стягненню з ОСОБА_9 на користь держави.

Заходи забезпечення кримінального провадження не застосовувалися.

Керуючись ст.ст. 349, 368, 370, 374 КПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

ОСОБА_5 визнати винним у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.309 КК України та призначити йому покарання у вигляді 3 (трьох) років обмеження волі.

На підставі ст.75 КК України, звільнити засудженого ОСОБА_9 від відбування призначеного покарання з випробуванням, із іспитовим строком на 1 (один) рік 6 (шість) місяців.

Відповідно до п.п.1, 2 ч.1, п.2 ч.3 ст.76 КК України, покласти обов`язки на ОСОБА_9 періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання; не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Іспитовий строк обчислювати з моменту проголошення вироку суду, тобто з 21 липня 2023 року.

Речові докази, вилучені в ході розслідування даного кримінального провадження, а саме один прозорий полімерний ZIP-пакет з застібкою, із вмістом подрібненої речовини рослинного походження, зеленого кольору, та розсипану подрібнену речовину рослинного походження, зеленого кольору (постанова старшого дізнавача СД відділення поліції № 1 Хмільницького РВП ГУНП у Вінницькій області капітана поліції ОСОБА_15 від 14.09.2021 року), які згідно висновку експерта № СЕ-19/102-21/13321-НЗПРАП від 24.09.2021 року, є особливо небезпечним наркотичним засобом, обіг якого заборонено канабісом, загальна маса якого (у перерахунку на висушену речовину) становить 5,26г., та дозріле насіння рослини роду Коноплі (Cannabis), яке до наркотичних засобів не відноситься, які відповідно до постанови старшого дізнавача СД відділення поліції № 1 Хмільницького РВП ГУНП у Вінницькій області капітана поліції ОСОБА_15 від 27.09.2021 року, передані на зберігання до камери зберігання речових доказів відділення поліції № 1 Хмільницького РВП ГУНП у Вінницькій області, після набуття вироком законної сили, знищити.

Арешт, накладений ухвалою слідчого судді Калинівського районного суду Вінницької області ОСОБА_17 від 17.09.2021 року у справі № 132/2985/21, на один прозорий полімерний ZIP-пакет з застібкою, із вмістом подрібненої речовини рослинного походження, зеленого кольору, та розсипану подрібнену речовину рослинного походження, зеленого кольору - скасувати.

Стягнути з ОСОБА_9 на користь держави документально підтверджені витрати на залучення експерта згідно висновку № СЕ-19/102-21/13321-НЗПРАП від 24.09.2021 року у розмірі 1716грн.20коп.

Вирок може бути оскаржений до Вінницького апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Роз`яснити засудженому, що він має право подати та/або заявити клопотання про помилування, про ознайомлення із журналом судового засідання і подати на нього письмові зауваження.

Копію цього вироку негайно після його проголошення вручити під розписку засудженому та прокурору.

Суддя