УХВАЛА

24 квітня 2023 року

м. Київ

справа № 207/1846/21

провадження № 51-1005 ск 23

Верховний Суд колегією суддів Другої судової палати Касаційного кримінального суду у складі:

головуючого ОСОБА_1 ,

суддів: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

розглянувши змінену касаційну скаргу засудженого ОСОБА_4 на вирок Баглійського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 29 грудня 2021 року та ухвалу Дніпровського апеляційного суду від 29 грудня 2022 року щодо нього,

встановив:

Ухвалою колегії суддів Другої судової палати Касаційного кримінального суду у складі Верховного Суду від 16 лютого 2023 року касаційна скарга засудженого на ухвалу суду апеляційної інстанції залишена без руху, у зв`язку з невідповідністю вимогам пунктів 4, 5 ч. 2, ч. 4 ст. 427 КПК України та надано п`ятнадцятиденний строк для усунення вказаних в ухвалі суду недоліків.

При цьому, засудженому в ухвалі роз`яснено, що у разі неусунення недоліків касаційної скарги, залишеної без руху в установлений строк, така скарга повертається особі яка її подала.

У вказаній ухвалі суду касаційної інстанції, крім іншого, було зазначено, що порушуючи питання про скасування ухвали апеляційного суду, засуджений наводить доводи, які за своїм змістом, стосуються неповноти судового розгляду та невідповідності висновків суду першої інстанції фактичним обставинам кримінального провадження, що згідно з вимогами ч. 1 ст. 438 КПК України, не є підставами для скасування або зміни судових рішень судом касаційної інстанції.

У межах наданого судом строку, засуджений надіслав до суду касаційної інстанції змінену касаційну скаргу, проте недоліки скарги не усунув.

За змістом зміненої касаційної скарги, засуджений порушує питання про скасування як ухвали суду апеляційної інстанції так і вироку суду першої інстанції.

Проте, на обґрунтування незаконності оскаржуваних судових рішень наводить доводи, які стосуються невідповідності висновків суду викладених у вироку фактичним обставинам кримінального провадження та неповноти судового розгляду, що відповідно до положень ст. 438 КПК України, не є підставами для скасування або зміни судових рішень судом касаційної інстанції.

При цьому, вказуючи у зміненій скарзі на незаконність судових рішень першої та апеляційної інстанцій, фактично через неправильну, на його думку, кваліфікацію дій за ч. 2 ст. 186 КК України, засуджений лише формально посилається на ст. 412 КПК України, проте не зазначає конкретні істотні порушення вимог кримінального процесуального закону, які б могли бути підставами для скасування судових рішень і призначення нового розгляду у суді першої інстанції.

Тобто, у зміненій касаційній скарзі засуджений не вказує, які істотні порушення вимог кримінального процесуального закону, у взаємозв`язку з положеннями ст. 415 КПК України, допустив суд першої інстанції, які були б підставами для скасування, зокрема, й вироку суду і призначення нового розгляду у суді першої інстанції.

Крім того, у цій скарзі наявні протиріччя та неузгодженість мотивувальної частини із вимогами засудженого.

Вказуючи у вступній частині скарги про скасування судових рішень як першої так і апеляційної інстанцій, в прохальній її частині, засуджений порушує питання про скасування лише ухвали апеляційного суду, проте, за наслідками касаційного розгляду, просить кримінальне провадження направити до суду першої інстанції.

Отже, у вказаній касаційній скарзі відсутнє належне формулювання вимог засудженого із зазначенням того, яке саме рішення має прийняти суд касаційної інстанції за наслідками розгляду скарги.

Згідно з положеннями п. 1 ч. 3 ст. 429 КПК України, касаційна скарга повертається, якщо особа не усунула недоліки касаційної скарги, яку залишено без руху, в установлений строк.

Враховуючи відсутність у зміненій касаційній скарзі належного обґрунтування із зазначенням того, у чому конкретно полягає незаконність чи необґрунтованість судових рішень з огляду на положення ст. 438 КПК України та, належне формулювання вимог, які б узгоджувались із положеннями ст. 436 КПК України, колегія суддів дійшла висновку, що засуджений не усунув недоліки зазначені в ухвалі, а тому його скарги підлягають поверненню.

При цьому, відповідно до ч. 4 ст. 429 КПК України повернення касаційної скарги не позбавляє права повторного звернення до суду касаційної інстанції в порядку, передбаченому цим Кодексом, у межах строку на касаційне оскарження.

На підставі викладеного та керуючись п. 1 ч. 3 ст. 429 КПК України, Суд

постановив:

Повернути касаційну скаргу засудженого ОСОБА_4 на вирок Баглійського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 29 грудня 2021 року та ухвалу Дніпровського апеляційного суду від 29 грудня 2022 року щодо нього.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3