У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15серпня 2023 року м. Миколаїв

Миколаївський апеляційний суд в складі колегії суддів:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3

за участю секретаря ОСОБА_4

розглянув у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_5 на ухвалу Ленінського районного суду м.Миколаєва від 31 липня 2023 року щодо

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та мешканця АДРЕСА_1 , обвинуваченого за ч. 2 ст. 289 КК України.

Короткий зміст судового рішення суду першої інстанції.

Ухвалою Ленінського районного суду м. Миколаєва від 31 липня 2023 року обвинуваченому ОСОБА_5 продовжено запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на шістдесят днів, до 28.09.2023 включно.

Короткий зміст вимог апеляційної скарги.

Обвинувачений ОСОБА_5 просить ухвалу суду скасувати, постановити нову ухвалу, якою відмовити у задоволенні клопотання прокурора про продовження йому запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Узагальнені доводи особи, яка подала апеляційну скаргу.

Обвинувачений вважає ухвалу суду незаконною та необґрунтованою. Вважає, що клопотання прокурора не містить обґрунтування того, що ризики не зменшили та продовжують існувати на даний час.

Встановлені судом першої інстанції обставини.

На розгляді Ленінського районного суду м. Миколаєва перебуває кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 289 КК України.

В судовому засіданні прокурор заявив клопотання про продовження обвинуваченому строку тримання під вартою.

Задовольняючи клопотання, суд дійшов висновку, що на даний час продовжують існувати ризики , передбачені п.п.1,3,5 ч.1 ст. 177 КПК України, які були встановлені під час обрання запобіжного заходу, а саме: можливість переховування обвинуваченого ОСОБА_5 від суду, впливу на свідків, вчинення інших кримінальних правопорушень.

Окрім того, враховуючи наявність цих ризиків, а також те, що ОСОБА_5 обвинувачується у вчиненні тяжкого кримінального правопорушення, за який передбачене покарання у виді позбавлення волі до 8 років, раніше судимий, не працює, немає постійного джерела доходів, стійких соціальних зв`язків, суд дійшов висновку, що застосування щодо обвинуваченого більш м`якого запобіжного заходу не забезпечать його належної процесуальної поведінки та розгляду кримінального провадження в розумні строки.

Позиції учасників судового провадження.

Обвинувачений ОСОБА_5 та його захисник ОСОБА_6 повідомлені про апеляційний розгляд, але обвинувачений заяву про бажання брати участь у розгляді апеляційної скарги не подавав, а захисник не з`явився.

Прокурор до апеляційного суду не з`явився, був належним чином повідомлений про дату та час апеляційного розгляду, причини неявки не повідомив.

Неявка учасників судового провадження не перешкоджає апеляційному розгляду.

Встановлені судом апеляційної інстанції обставини. Мотиви, з яких суд апеляційної інстанції виходив при постановленні ухвали, і положення закону, яким він керувався.

Заслухавши доповідь судді, вивчивши матеріали судового провадження та обговоривши викладені в апеляційній скарзі доводи, суд вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

Приймаючи рішення про продовження строку тримання під вартою, суд першої інстанції дотримався вимог ч. 3 ст. 331 КПК України ( в редакції Закону України від 18 жовтня 2022 року № 2690-IX), яка передбачає, що за наявності клопотань суд під час судового розгляду зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження запобіжного заходу до закінчення двомісячного строку з дня його застосування. За результатами розгляду питання суд своєю вмотивованою ухвалою скасовує, змінює запобіжний захід або продовжує його дію на строк, що не може перевищувати двох місяців.

Матеріали провадження свідчать про те, що ОСОБА_5 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.289 КК України, тобто йому пред`явлено обвинувачення у вчиненні тяжкого кримінального правопорушення, за яке передбачено покарання у виді позбавлення волі від п`яти до восьми років з конфіскацією майна або без такої.

Окрім того, обвинувачений раніше судимий, не працює, соціальних зв`язків не має, в даному провадженні ОСОБА_5 ухилявся від органів досудового розслідування, в зв`язку з чим був оголошений у розшук.

Матеріали провадження свідчать про те, що ухвалою слідчого судді від 15.11.2022 щодо ОСОБА_5 застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, який в подальшому продовжувався.

Суд першої інстанції, врахувавши дані щодо особи обвинуваченого ОСОБА_5 , та ступінь тяжкості кримінального правопорушення, в якому обвинувачується останній, дійшов правильного висновку про продовження існування ризиків, передбачених п. п. 1, 3, 5 ч.1 ст.177 КПК України (ризики переховування від суду, впливу на свідків, вчинення інших кримінальних правопорушень), які були встановлені при обранні обвинуваченому запобіжного заходу.

Апеляційний суд вважає правильними висновки суду першої інстанції, що зазначені ризики продовжують існувати та їм неможливо запобігти в умовах застосування до ОСОБА_5 запобіжного заходу більш м`якого, ніж тримання під вартою, і що більш м`який запобіжний захід не забезпечить належної процесуальної поведінки обвинуваченого.

Враховуючи, що застосування запобіжних заходів має на меті забезпечення виконання обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а до завершення строку дії попередньої ухвали щодо тримання обвинуваченого під вартою судовий розгляд не може бути завершений, за наявності ризиків, передбачених п.п.1,3,5 ч. 1 ст. 177 КПК України, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку, що у даному випадку застосування виняткового запобіжного заходу - тримання під вартою, є доцільним та достатнім для забезпечення завдань кримінального процесуального закону на даному етапі кримінального провадження.

Колегія суддів вважає, що на підставі наданих апеляційному суду матеріалів, а також характеру інкримінованого кримінального правопорушення та особи обвинуваченого, судом першої інстанції прийняте законне та обґрунтоване рішення, а стосовно обвинуваченого на теперішній час неможливо застосувати більш м`який запобіжний захід, оскільки він не зможе запобігти наявним ризикам, передбаченим ч. 1 ст. 177 КПК України, які об`єктивно продовжують існувати.

Тому, суд не вбачає підстав для скасування ухвали суду першої інстанції, а відтак, і для задоволення апеляційної скарги обвинуваченого.

Керуючись ст. ст. 404, 405, 407,422-1, 424, 532 КПК України,

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_5 залишити без задоволення, а ухвалу Ленінського районного суду м. Миколаєва від 31 липня 2023 року, якою обвинуваченому ОСОБА_5 продовжено запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, - залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_7