Справа № 190/1538/20
Провадження №1-кс/190/273/23
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 липня 2023 року м.П`ятихатки

Слідчий суддя П`ятихатського районного суду

Дніпропетровської області ОСОБА_1 ,

за участю секретаря ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

підозрюваного ОСОБА_4 ,

захисника ОСОБА_5 ,

слідчого ОСОБА_6 ,

розглянувши у судовому засіданні в залі суду м. П`ятихатки клопотання слідчого СВ відділення поліції № 7 Кам`янського РУП ГУНП в Дніпропетровській області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_7 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відповідно до матеріалів досудового розслідування, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000164 від 20.02.2016 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 15 ч. 3 ст. 185 КК України за яким підозрюється

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець смт. Межова Межівського району Дніпропетровської області, громадянина України, без освіти, не одружений, не працюючий, проживає по АДРЕСА_1 ,

в с т а н о в и в:

До суду з клопотанням про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою звернувся слідчий слідчого відділу відділення поліції № 7 Кам`янського РУП ГУНП в Дніпропетровській області старшого лейтенант поліції ОСОБА_7 ..

Згідно клопотання 20.02.2016 року в вечірню пору доби приблизно о 19 год. 00 хв., більш точного часу встановити під час досудового розслідування не надалось можливим, ОСОБА_4 разом із невстановленою слідством особою, знаходився поблизу будинку АДРЕСА_2 , де в цей час у останнього виник раптовий злочинний намір, направлений на викрадення виробів з металу.

В цей же день, тобто 20.02.2016 року приблизно о 19.10 год., ОСОБА_4 разом із невстановленою слідством особою, проникли через огорожу до будинку АДРЕСА_2 , який на праві власності належить потерпілій ОСОБА_8 , реалізуючи свій злочинний намір, направлений на таємне викрадення чужого майна, діючи умисно, з корисливих мотивів, переконавшись, що за злочинними діями не спостерігають сторонні особи, ОСОБА_4 , разом із невстановленою слідством особою, виявили на вище вказаній території позаду сінника металеву огорожу, яка складалась із двох металевих кутків 70x70 мм. довжиною 2,2 м кожен, двох кутків 25x25 мм. довжиною 2,0 м. кожен та трьох металевих листів розміром 1.2x1,1 м кожен, останній разом із невстановленою слідством особою за допомогою сили рук взяли вище вказану огорожу та вийшли з території вказаного домоволодіння були помічені власницею домоволодіння ОСОБА_8 , та намагаючись уникнути викриття у вчиненні кримінального правопорушення залишили металеву огорожу на території домоволодіння, яке розташоване за адресою: АДРЕСА_2 та невстановлена слідством особа з місця вчинення злочину зникла, а ОСОБА_4 залишився на вище вказаній території, так як був затриманий власницею будинку ОСОБА_8 , в зв`язку з чим ОСОБА_4 , не виконав всі дії, які вважав за необхідними для доведення злочину до кінця та не зміг розпорядитися викраденим майном.

Вказаними діями ОСОБА_4 , спричинив потерпілій ОСОБА_8 , майнову шкоду на суму 2200,00 грн..

За даним фактом 20.02.2016 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань внесено відомості про вчинене кримінальне правопорушення та розпочато досудове розслідування за №0000164 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 15 ч. 3 ст. 185 КК України.

19.07.2023 року слідчий слідчого відділення відділення поліції № 7 Кам`янського РУП ГУНП в Дніпропетровській області старший лейтенант поліції ОСОБА_7 звернулась до суду з клопотанням, погодженим з прокурором про застосування до ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

В обґрунтування клопотання слідчий послалась на наявність ризиків, передбачених п.п. 1, 3 ч. 1 ст. 177 КПК України.

Прокурор ОСОБА_3 та слідчий ОСОБА_6 в судовому засіданні клопотання підтримали і послалися на те, що кримінальне правопорушення вчинено підозрюваною особою відноситься до категорії тяжких злочинів, відповідальність за яке передбачене у вигляді від 3 до 6 років позбавлення волі, не працює, не одружений, на утриманні неповнолітніх дітей не має. Оскільки застосування більш м`яких запобіжних заходів не дасть змогу органам досудового розслідування забезпечити швидке, повне та неупереджене розслідування і судовий розгляд та іншим шляхом неможливо запобігти вищевказаним ризикам, слідчий та прокурор вважають, що згідно положень ч. 1 ст. 177 КПК України існують поважні ризики для застосування до ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

У судовому засіданні ОСОБА_4 факт вчинення інкримінованого йому кримінального правопорушення визнав, пояснив, що дійсно в лютому 2016 року він намагався викрасти металеві вироби з будинку по вул. Жовтнева в м. П`ятихатки, однак не встиг та був затриманий власницею будинку. Про наявність кримінального провадження відносно нього він не знав, підозра в 2016 році йому не предявлялась, про те, що перебуває в розшуку не здогадувався. Просив обрати відносно нього більш мякий запобіжний захід у вигляді особистого зобовязання.

Зхисник підозрюваного ОСОБА_5 проти задоволення клопотання заперечив, просив суд обрати відносно ОСОБА_4 більш м`який запобіжний захід особисте зобов`язання.

Вислухавши міркування сторін кримінального провадження, дослідивши надані докази, слідчий суддя вважає встановленим існування ризику передбаченого п.п. 1, 3 ч. 1 ст. 177 КПК України.

При вирішенні питання про обрання запобіжного заходу відповідно до вимог п. 4 ч. 1 ст. 184 КПК України за поданим клопотанням слідчий суддя вважає встановленим наявність ризиків, передбачених п.п.1, 3 ч. 1 ст. 177 КПК України, а також, оцінює сукупність обставин, а саме: вагомість наявних доказів про вчинення кримінального правопорушення, а саме: копією протоколу огляду місця події від 20.02.2016 року, яким встановлено відсутність металевої огорожі та сліди на землі від огорожі на території домоволодіння по АДРЕСА_2 ; копією протоколу огляду від 21.02.2016 року, яким оглянуто металеву огорожу, яка складалась із двох металевих кутків 70x70 мм. довжиною 2,2 м кожен, двох кутків 25x25 мм. довжиною 2,0 м. кожен та трьох металевих листів розміром 1.2x1,1 м кожен; копією протоколу допиту потерпілої ОСОБА_8 від 21.02.2016 року; копією висновка товарознавчої експертизи №36 від 28.03.2017 року; копією протоколу впізнання особи за фотознімками за участі потерпілої ОСОБА_8 від 19.07.2023 року, яким остання впізнала особу яку затримала з викраденим майном.

Таким чином, як вбачається з самого клопотання та наданих стороною обвинувачення матеріалів, що його обґрунтовують, зазначені обставини підозри мають місце і підтверджуються на цьому етапі розслідування достатньою сукупністю даних, детальний перелік яких міститься в самому клопотанні прокурора.

Оскільки на даному етапі кримінального провадження не допускається вирішення тих питань, які повинен вирішувати суд під час розгляду по суті, а саме питань, пов`язаних з оцінкою доказів з точки зору їх достатності і допустимості для визнання особи винною чи невинною у вчиненні злочину, то на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів слідчий суддя лише визначає, що причетність ОСОБА_4 до вчинення злочину, підозра у якому йому повідомлена, є вірогідною та достатньою для застосування щодо нього обмежувального заходу.

Проте, розглядаючи питання доцільності обрання підозрюваному запобіжного заходу у вигляді його тримання під вартою, слідчий суддя враховує, що таке рішення обмежує його права і свободи та має відповідати характеру певного суспільного інтересу (визначеним у КПК України конкретним підставам і меті) що, незважаючи на презумпцію невинуватості, превалює над принципом поваги до свободи особистості. В той же час, згідно практики Європейського суду з прав людини, суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів, що вимагає від суду більшої суворості в оцінці порушень цінностей суспільства.

Згідно з практикою Європейського Суду з прав людини вагомою підставою для вирішення питання про необхідність попереднього ув`язнення особи є ризик перешкоджання встановленню істини у справі та переховування цієї особи від правосуддя. При цьому зазначено, що небезпека перешкоджання встановленню істини у справі та переховування особи від правосуддя може вимірюватися суворістю можливого покарання в сукупності з наявністю даних про матеріальний, соціальний стан особи, її зв`язками з державою, у якій його переслідують та міжнародними контактами.

Свої доводи прокурор та слідчий обгрунтовують тим, що ОСОБА_4 підозрюється у вчиненні тяжкого злочину та може переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду. Однак, сама по собі тяжкість вчиненого злочину, в якому підозрюється особа, на переконання слідчого судді, не є достатньою підставою для застосування виняткового запобіжного заходу, яким є тримання під вартою, без урахування інших обставин кримінального провадження та особи підозрюваного.

На думку слідчого судді, підозрюваний на даній стадії досудового розслідування не є особою, яку потрібно ізолювати від суспільства для забезпечення виконання ним, покладених процесуальних обов`язків, враховуючи його особу та обставини, встановлені при розгляді клопотання. Слідчий у поданому клопотанні про існування обставин, що виключають застосування більш м`яких запобіжних заходів відносно ОСОБА_4 окрім тримання під вартою також, не довів а, в порушення вимог п.6 ч.1 ст.184 КПК України, обмежився лише загальними положеннями щодо порядку розгляду таких клопотань, та зазначив, що застосування більш м"яких запобіжних заходів не зможе забезпечити запобігання встановленим ризикам.

Таким чином, враховуючи вище приведене, слідчий суддя вважає, що вданому випадку прокурором не доведено обставин, передбачених п. 3 ч. 1 ст. 194 КПК України, а саме - недостатності застосування до підозрюваного більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику, зазначеного в клопотанні, а відтак, керуючись ч. 4 ст. 194 КПК України, суд вважає необхідним застосувати до ОСОБА_4 більш м`який запобіжний захід, ніж той, що зазначений в клопотання, а саме особисте зобовязання.

Керуючись ст.ст. 21, 177, 178, 183, 193, 194, 196, 197, 199, 206 КПК України, суд

у х в а л и в:

Клопотання слідчого СВ відділення поліції № 7 Кам`янського РУП ГУНП в Дніпропетровській області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_7 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відповідно до матеріалів досудового розслідування, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000164 від 20.02.2016 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 15 ч. 3 ст. 185 КК України за яким підозрюється ОСОБА_4 задовольнити частково.

Застосувати відносно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання строком на 60 днів по 16 вересня 2023 року.

Зобов`язати підозрюваного ОСОБА_4 повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та/або місця роботи; не відлучатися із населеного пункту, в якому він зареєстрований, проживає чи перебуває, без дозволу слідчого, прокурора або суду; не відвідувати будь-які розважальні заклади.

Порушення умов особистого зобов`язання може потягнути за собою можливість застосування більш жорсткого запобіжного заходу і накладення грошового стягнення у розмірі від 0,25 розміру прожиткового мінімум для працездатних осіб до 2 розмірі прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Контроль за виконанням ухвали покласти на слідчого СВ відділення поліції № 7 Кам`янського районного управління поліції ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_7 .

Строк дії ухвали до 16.09.2023 року.

Ухвала може бути оскаржена до Дніпровського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення, а підозрюваним - в той же строк, але з моменту вручення йому копії ухвали суду.

Ухвала підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Головуючий суддя ОСОБА_1