В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

08 червня 2023 року смт. Магдалинівка

Магдалинівський районний суд Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

секретар судового засідання ОСОБА_2 ,

за участю прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

захисника ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в смт. Магдалинівка Дніпропетровської області кримінальне провадження внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000073 від 15.03.2023 року за обвинуваченням:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Фрунзе Слов`яносербвського району Луганської області, громадянина України, із повною середньою освітою, не одруженого, не має на утриманні неповнолітніх дітей, не працюючого, який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , проживає без реєстрації за адресою: АДРЕСА_1 , не судимого,

у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ст. 263 ч. 1, ст. 309 ч. 1 КК України,

В С Т А Н О В И В:

На початку лютого 2023 року, більш точного часу в ході досудового розслідування не встановлено, ОСОБА_4 , перебуваючи біля річки Оріль с. Котовка Новомосковського району Дніпропетровської області, де на поверхні землі знайшов предмет, який за зовнішніми ознаками був схожий на гранату. Усвідомлюючи, що знайдений предмет є спорядженим корпусом ручної, осколкової, оборонної гаранти Ф-1, раптово виник умисел на придбання, носіння та зберігання вибухової речовини.

Реалізуючи свій раптово виниклий умисел, ОСОБА_4 , перебуваючи у вказаний час та місці, усвідомлюючи, що знайдений ним споряджений корпус ручної, осколкової, оборонної гаранти Ф-1, являються вибуховою речовиною, взяв вищевказану гранату, яку помістив до своєї кишені тим самим, без передбаченого законом дозволу придбав вибухову речовину.

Продовжуючи свій злочинний умисел, направлений на носіння та зберігання вибухової речовини без передбаченого законом дозволу, ОСОБА_4 переніс гранату до місця свого постійного мешкання за адресою: АДРЕСА_1 , де в подальшому залишив на зберігання в кімнаті свого будинку, тим самим незаконно переніс та розпочав зберігати незаконно придбану ним вибухову речовину.

15.03.2023 року у період з 11 години 13 хвилин по 11 годину 53 хвилину, слідчим СВ ВП №1 Новомосковського РВП ГУНП в Дніпропетровській області, в ході проведення обшуку території домоволодіння та будинку по АДРЕСА_1 , за місцем проживання ОСОБА_4 , у будинку було виявлено та вилучено один споряджений корпус ручної, осколкової, оборонної гаранти Ф-12, який належать до категорії вибухових речовин.

Крім того, у вересні 2022 року, ОСОБА_4 , на земельній ділянці, розташованій поблизу нежилого домоволодіння по АДРЕСА_1 , знайшов самостійно пророслі дикоростучі рослини коноплі, які він визначив для себе як особливо небезпечний наркотичний засіб, обіг якого заборонено - «Канабіс».

В цей час та місці у ОСОБА_4 раптово виник умисел на незаконне придбання та зберігання наркотичних засобів з метою особистого вживання без мети збуту, а саме: зазначеної вище нарковмісної рослини.

Реалізуючи свій раптово виниклий умисел, ОСОБА_4 , перебуваючи у вказаний час та місці, усвідомлюючи, що знайдені ним рослини коноплі, які містять в собі наркотичний засіб, зірвав фрагменти дикорослої рослини коноплі для природнього висушування, чим незаконно придбав наркотичний засіб у не встановлений кількості, але не менш ніж масою 23,505 г, у перерахунку на висушену речовину масою 21,004 г та почав зберігати при собі та переніс пішки за місцем мешкання, а саме за адресою: АДРЕСА_1 .

Далі, ОСОБА_4 , реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на зберігання наркотичних засобів, без мети збуту, рослини коноплі помістив до поліетиленового пакету та залишив зберігатись у приміщенні жилого будинку за місцем свого мешкання по АДРЕСА_1 , з метою подальшого вживання без мети збуту, чим незаконно почав зберігати незаконно придбаний ним наркотичний засіб.

15.03.2023 року у період з 11 години 13 хвилин по 11 годину 53 хвилину, слідчим СВ ВП №1 Новомосковського РВП ГУНП в Дніпропетровській області, в ході проведення обшуку території домоволодіння та будинку по АДРЕСА_1 , за місцем проживання ОСОБА_4 , у будинку було виявлено та вилучено полімерний пакет із речовиною рослинного походження зеленого кольору. Згідно висновку експерта: речовина масою 23,505 містить особливо небезпечний наркотичний засіб, обіг якого заборонено, - канабіс, маса якого в перерахунку на суху речовину становить 21,004 г.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 свою провину по ст. 263 ч. 1 та ст. 309 ч. 1 КК України визнав повністю та пояснив, що на початку лютого 2023 року, він, перебував біля річки Оріль с. Котовка Новомосковського району Дніпропетровської області, та знайшов гранату, яку він переніс до місця свого мешкання за адресою: АДРЕСА_1 , де залишив в кімнаті свого будинку. 15.03.2023 року в ході проведення обшуку території домоволодіння та будинку, за місцем його проживання, у будинку було виявлено та вилучено гранату.

Крім того, у вересні 2022 року, він на земельній ділянці, розташованій поблизу нежилого домоволодіння по АДРЕСА_1 , знайшов самостійно пророслі дикоростучі рослини коноплі. Він зірвав фрагменти дикорослої рослини коноплі для природнього висушування, та переніс їх за місцем мешкання. Потім помістив рослини коноплі до поліетиленового пакету та залишив зберігатись у приміщенні жилого будинку за місцем свого мешкання. 15.03.2023 року в ході проведення обшуку території домоволодіння та будинку, у будинку було виявлено та вилучено полімерний пакет із речовиною рослинного походження зеленого кольору. В скоєному розкаюється.

Крім показань самого обвинуваченого, провина ОСОБА_4 в скоєні описаних кримінальних правопорушень підтверджується і іншими перевіреними судом доказами.

Згідно протоколу обшуку від 15.03.2023 року у присутності понятих під час обшуку домоволодіння за адресою: АДРЕСА_1 було виявлено та вилучено предмет, схожий на гранату, рослину зеленого кольору, яка за ознаками схожа на коноплю, пластикову пляшку, схожу на засіб для куріння.

Згідно висновку судової експертизи наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів та прекурсорів № СЕ-19/104-23/10482-НЗПРАП від 29.03.2023 року надана на експертизу 17.03.2023 року речовина масою 23,505 г містить особливо небезпечний наркотичний засіб, обіг якого заборонено, - канабіс, маса якого в перерахунку на суху речовину становить 21,004 г. В складі нашарувань речовини чорного кольору, які є на наданих на експертизу 17.03.2023 року фрагменті фольги та фрагменті пляшки з полімерного матеріалу коричневого кольору, виявлено особливо небезпечний наркотичний засіб, обіг якого заборонено, - екстракт канабісу, маса якого в перерахунку на суху речовину становить 0,0396 г.

Згідно висновку судової вибухово-технічної експертизи № СЕ-19/104-23/10497-ВТХ від 27.03.2023 року предмет, який вилучений 15.03.2023 року за адресою: АДРЕСА_1 , де мешкає громадянин ОСОБА_4 та наданий на дослідження являється конструктивно оформленим зарядом вибухової речовини, а саме: спорядженим корпусом ручної, осколкової, оборонної гранати Ф-1, промислового виготовлення, який відноситься до категорії вибухових речовин та придатний для здійснення вибуху.

Оцінивши зазначені докази, суд приходить до висновку про їх належність, допустимість і достовірність. Наведені докази повністю узгоджуються між собою і у своїй сукупності є достатніми для прийняття рішення про винуватість обвинуваченого.

Практикою Європейського суду з прав людини закріплено позицію, що за змістом пункту 2 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, докази, покладені в основу висновку суду про винність обвинуваченого, повинні відповідати як вимогам достатності, так і переконливості.

Визнавши досліджені докази достовірними, належними та допустимими та, оцінивши їх в сукупності з іншими фактичними даними та обставинами скоєних кримінальних правопорушень, суд дійшов висновку, що інкриміновані ОСОБА_4 обвинувачення знайшли підтвердження під час судового розгляду.

При цьому, суд керується принципом «поза розумним сумнівом», зміст якого сформульований у пункті 43 рішення Європейського суду з прав людини (ЄСПЛ) від 14 лютого 2008 року у справі «Кобець проти України». Зокрема, доведення має випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпцій, достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою, а за відсутності таких ознак не можна констатувати, що винуватість обвинуваченого доведено поза розумним сумнівом. Розумним є сумнів, який ґрунтується на певних обставинах та здоровому глузді, випливає зі справедливого та зваженого розгляду всіх належних та допустимих відомостей, визнаних доказами, або з відсутності таких відомостей і є таким, який змусив би особу втриматися від прийняття рішення у питаннях, що мають для неї найбільш важливе значення.

Допитавши обвинуваченого, дослідивши матеріали кримінального провадження в повному обсязі, суд вважає, що подія кримінальних правопорушень мала місце, провина обвинуваченого ОСОБА_4 доведена повністю та його дії правильно кваліфіковані за ч. 1 ст. 263 КК України - носіння, зберігання, придбання вибухових речовин без передбаченого законом дозволу та за ч. 1 ст. 309 КК України, як незаконне придбання, зберігання наркотичних засобів без мети збуту.

Призначаючи покарання, суд керується положеннями ст. 65 КК України, відповідно до якої особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень. Більш суворий вид покарання з числа передбачених за вчинене кримінальне правопорушення призначається лише у разі, якщо менш суворий вид покарання буде недостатній для виправлення особи та попередження вчинення нею нових кримінальних правопорушень.

Виходячи з указаної мети й принципів справедливості, співмірності та індивідуалізації, покарання повинно бути адекватним характеру вчинених дій, їх небезпечності та даним про особу винного.

Відповідно до ч. 2 ст. 50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженими, так і іншими особами.

При призначенні покарання, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного та обставини, які пом`якшують та обтяжують покарання.

При призначенні покарання, суд враховує, що обвинувачений ОСОБА_4 вчинив кримінальні правопорушення, які у відповідності до ст. 12 КК України кваліфікується як тяжкий злочин та кримінальний проступок, а також те, що обвинувачений ОСОБА_4 не судимий, за місцем проживання не перебуває на обліку в медичних установах, не має групи інвалідності, не одружений, не має на утриманні неповнолітніх дітей, з місця проживання характеризується посередньо.

Відповідно до ч. 2 ст. 66 КК України при призначенні покарання суд може визнати пом`якшуючими і інші обставини, які не зазначені в частині першій ст. 66 КК України.

Як пом`якшуючі покарання обставини суд взяв до уваги, що обвинувачений ОСОБА_4 дав своїм діям належну оцінку і дійсно готовий понести передбачену законом відповідальність, активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення.

Обставини, які обтяжують покарання, судом не встановлено.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 368 КПК України ухвалюючи вирок суд приймає до відома досудову доповідь з інформацією про соціально-психологічну характеристику обвинуваченого.

В досудовій доповіді, складеній представником персоналу органу пробації від 15.05.2023 року вказано, що беручи до уваги інформацію, що характеризує особистість обвинуваченого, його спосіб життя, історію правопорушень, а також середню ймовірність ризику вчинення повторного правопорушення, орган пробації вважає, що виправлення цієї особи без позбавлення волі або обмеження волі на певний строк можливе та не становить високої небезпеки для суспільства.

З урахуванням ступені тяжкості вчинених кримінальних правопорушень, особи обвинуваченого та враховуючи обставини, які пом`якшують покарання та відсутність обставин, що обтяжують покарання, суд вважає, що необхідним і достатнім покаранням для виправлення обвинуваченого і запобігання вчинення ним нових кримінальних правопорушень буде покарання у вигляді позбавлення волі.

Призначення покарання в такому необхідному та достатньому розмірі, на думку суду, разом з метою кари одночасно об`єктивно забезпечить досягнення виправлення обвинуваченого та попередження вчинення нових кримінальних правопорушень.

Разом з цим, враховуючи думку прокурора, обставини вчинення злочину та його наслідки, особу обвинуваченого та його ставлення до вчиненого, тяжкість вчинених кримінальних правопорушень, обставини які пом`якшують покарання та відсутність обставин, що обтяжують покарання, суд приходить до висновку про можливість виправлення обвинуваченого без відбування покарання, звільнивши його від відбування призначеного покарання на підставі ст. 75 КК України, якщо він протягом іспитового строку не вчинить нового кримінального правопорушення і виконає покладені на нього обов`язки, передбачені ст. 76 КК України, що відповідатиме меті покарання, буде справедливим, а також необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження вчинення ним нових кримінальних правопорушень.

Вимога додержуватися справедливості при застосуванні кримінального покарання закріплена в міжнародних документах з прав людини, зокрема у статті 10 Загальної декларації прав людини 1948 року, статті 14 Міжнародного пакту про громадянські і політичні права 1966 року, статті 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод 1950 року. Зазначені міжнародні акти, згідно з частиною першою статті 9 Конституції України, є частиною національного законодавства України.

Так, згідно зі статтями 50, 65 КК України особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначено покарання необхідне й достатнє для її виправлення і попередження нових кримінальних правопорушень. Виходячи з указаної мети й принципів справедливості, співмірності та індивідуалізації, покарання повинно бути адекватним характеру вчинених дій, їх небезпечності та даним про особу винного.

Відповідно до вимог ст. 75 КК України якщо суд, крім випадків засудження за корупційне кримінальне правопорушення, кримінальне правопорушення, пов`язане з корупцією, кримінальне правопорушення, передбачене статтями 403, 405, 407, 408, 429 цього Кодексу, вчинене в умовах воєнного стану чи в бойовій обстановці, порушення правил безпеки дорожнього руху або експлуатації транспорту особами, які керували транспортними засобами у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебували під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, катування, передбачене частиною третьою статті 127 цього Кодексу, при призначенні покарання у виді виправних робіт, службового обмеження для військовослужбовців, обмеження волі, а також позбавлення волі на строк не більше п`яти років, враховуючи тяжкість кримінального правопорушення, особу винного та інші обставини справи, дійде висновку про можливість виправлення засудженого без відбування покарання, він може прийняти рішення про звільнення від відбування покарання з випробуванням.

Загальні засади призначення покарання (ст. 65 КК України) наділяють суд правом вибору однієї із форм реалізації кримінальної відповідальності - призначити покарання або звільнити від покарання чи від його відбування, завданням якої є виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень. Ця функція за своєю правовою природою є дискреційною, оскільки потребує врахування та оцінки конкретних обставин справи, ступеня тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особи винного, обставин, що впливають на покарання. Реалізація цієї функції становить правозастосовну інтелектуально-вольову діяльність суду, в рамках якої і приймається рішення про можливість застосування чи незастосування ст. 75 КК України, за змістом якої рішення про звільнення від відбування покарання з випробуванням суд може прийняти лише у випадку, якщо при призначенні покарання певного виду і розміру, враховуючи тяжкість кримінального правопорушення, особу винного та інші обставини справи, дійде висновку про можливість виправлення засудженого без відбування покарання.

Таким чином, вирішення судом питання про призначення обвинуваченому ОСОБА_4 покарання ґрунтується на наведених вище вимогах.

Повною мірою врахувавши вказані обставини, а також зваживши на другорядну роль кари як мети покарання, суд приходе до висновку про те, що виправлення обвинуваченого є можливим без відбування покарання у виді позбавлення волі з встановленням іспитового строку, який буде достатнім для того, щоб засуджений в умовах здійснення контролю за його поведінкою довів своє виправлення.

На думку суду, такий захід примусу відповідає меті покарання, є співрозмірним характеру вчиненого діяння, його наслідкам та особі винного.

Відповідно до ст. 91 ч. 1 п. 3 КПК України у кримінальному провадженні підлягають доказуванню вид і розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, а також розмір процесуальних витрат.

Відповідно до ч. 2 ст. 124 КПК України у разі ухвалення обвинувального вироку суд стягує з обвинуваченого на користь держави документально підтверджені витрати на залучення експерта.

З матеріалів кримінального провадження вбачається, що в ході досудового розслідування з метою встановлення обставин кримінального правопорушення призначалась та проводилась судова вибухово-технічна експертиза № СЕ-19/104-23/10497-ВТХ від 27.03.2023 року, вартістю 1 510,24 гривень та судова експертиза наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів та прекурсорів № СЕ-19/104-23/10482-НЗПРАП від 29.03.2023 року, вартістю 1 510,24 грн.

Таким чином, відповідно до ч. 2 ст. 122 КПК України слід стягнути з ОСОБА_4 на відшкодування процесуальних витрат за проведення експертиз, залученими стороною обвинувачення експертами спеціалізованих державних установ, у розмірі 3 020 грн. 48 коп. на користь держави.

Цивільний позов по справі не заявлено.

Питання щодо речових доказів підлягає вирішенню відповідно до вимог ст. 100 КПК України.

Речові докази по справі - речовину масою 23,505, яка містить особливо небезпечний наркотичний засіб, обіг якого заборонено, - канабіс, маса якого в перерахунку на суху речовину становить 21,004 г, пластикову пляшку та гранату Ф-1, які передані до камери зберігання речових доказів ВП № 1 Новомосковського районного відділу поліції ГУНП в Дніпропетровський області - знищити.

Запобіжний захід під час судового розгляду відносно обвинуваченого в рамках даного кримінального провадження не обирався. Заходи забезпечення кримінального провадження не застосовувалися.

Керуючись ст. ст. 368, 370, 371, 373, 374 КПК України, суд,-

У Х В А Л И В:

ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні кримінальних правопорушень та призначити йому покарання:

-за ст. 263 ч. 1 КК України - у виді 3 (трьох) років позбавлення волі;

-за ст. 309 ч. 1 КК України - у виді 1 (одного) року обмеження волі.

На підставі ч. 1 ст. 70 КК України за сукупністю кримінальних правопорушень шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим остаточно визначити покарання у вигляді 3 (трьох) років позбавлення волі.

На підставі ст. 75 КК України звільнити засудженого ОСОБА_4 від відбуття покарання з випробуванням, якщо протягом зазначеного строку - 2 (двох) років він не вчинить нового кримінального правопорушення і виконає покладені на нього обов`язки.

На підставі ст. 76 КК України покласти на засудженого наступні обов`язки:

- повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання;

- періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації.

Контроль за поведінкою засудженого ОСОБА_4 покласти на уповноважений орган з питань пробації за місцем проживання засудженого.

Стягнути з ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на користь держави процесуальні витрати за проведення судової вибухово-технічної експертизи № СЕ-19/104-23/10497-ВТХ від 27.03.2023 року в сумі 1 510,24 гривень та за проведення судової експертизи наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів та прекурсорів № СЕ-19/104-23/10482-НЗПРАП від 29.03.2023 року в сумі 1 510,24 грн., а всього 3 020 грн. 48 коп.

Речові докази по справі: речовину масою 23,505, яка містить особливо небезпечний наркотичний засіб, обіг якого заборонено, - канабіс, маса якого в перерахунку на суху речовину становить 21,004 г, пластикову пляшку та гранату Ф-1, які передані до камери зберігання речових доказів ВП № 1 Новомосковського районного відділу поліції ГУНП в Дніпропетровський області - знищити.

Запобіжний захід не обирався.

Вирок суду першої інстанції набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок суду, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

На вирок може бути подана апеляція до Дніпровського апеляційного суду через Магдалинівський районний суд Дніпропетровської області на протязі 30 днів з дня його проголошення.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору. Копію вироку не пізніше наступного дня після його ухвалення надіслати учасникам судового провадження, які не були присутніми в судовому засіданні.

Суддя: ОСОБА_1