Провадження № 11-кп/824/3615/2023 Суддя в 2-й інстанції ОСОБА_2
КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

26 липня 2023 року м. Київ

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду у складі:

головуючого - судді ОСОБА_2 ,

суддів - ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

секретар - ОСОБА_5

за участю прокурора - ОСОБА_6

захисників - ОСОБА_7 , ОСОБА_8

обвинуваченої - ОСОБА_9

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Києві кримінальне провадження № 0004321 від 26.05.2020 за апеляційною скаргою прокурора Шевченківської окружної прокуратури м. Києва на ухвалу Шевченківського районного суду м. Києва від 12 квітня 2023 року,

в с т а н о в и л а :

Ухвалою Шевченківського районного суду м. Києва від 12 квітня 2023 року ОСОБА_9 звільнено від кримінальної відповідальності за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 366 КК України, на підставі п. 2 ч. 1 ст. 49 КК України, у зв`язку із закінченням строків давності та закрито кримінальне провадження № 0004321 від 26.05.2020.

В обґрунтування мотивів ухваленого рішення суд зазначив, що оскільки поставлене у вину обвинуваченій кримінальне правопорушення за критерієм тяжкості відноситься до нетяжкого злочину, що був вчинений нею у період з 25 березня 2020 року по 27 березня 2020 року, відтак з врахуванням положень ч. 4 ст. 12, п. 2 ч. 1 ст. 49 КК України, станом на 12 квітня 2023 року, закінчився трирічний строк давності для притягнення ОСОБА_9 до кримінальної відповідальності. У зв`язку з тим, що матеріали кримінального провадження не містять даних про наявність обставин, передбачених ч. ч. 2 - 4 ст. 49 КК України, які б порушували перебіг строків давності, а також у зв`язку з наданням згоди обвинуваченою на звільнення її від кримінальної відповідальності, місцевий суд прийшов до переконання про те, що в матеріалах провадження наявні умови, які є правовою підставою для прийняття рішення про звільнення обвинуваченої ОСОБА_9 від кримінальної відповідальності, на підставі п. 2 ч. 1 ст. 49 КК України та закриття кримінального провадження.

Не погоджуючись з рішенням суду першої інстанції, прокурор подав апеляційну скаргу, в якій указав на незаконність оскаржуваної ухвали у зв`язку з істотним порушенням вимог кримінального процесуального закону та неправильним застосуванням закону України про кримінальну відповідальність. В обґрунтування доводів апеляційної зазначив про те, що місцевим судом при прийнятті оскаржуваної ухвали були залишені поза увагою положення ч. ч. 2, 3 ст. 49 КК України, в яких указані обставини, що порушують перебіг строків давності, та не було вжито жодних заходів з метою перевірки наявності даних обставин. У зв`язку із чим, місцевий суд прийшов до передчасного висновку про необхідність звільнення обвинуваченої від кримінальної відповідальності, оскільки відсутність таких відомостей, на переконання апелянта, не дозволяє суду виконати умови, передбачені ст. 49 КК України. За наведених обставин просив скасувати оскаржувану ухвалу, обвинувальний акт повернути до суду першої інстанції та призначити новий розгляд зі стадії підготовчого судового засідання.

В запереченнях на апеляційну скаргу прокурора захисник указала про необґрунтованість доводів викладених у ній. Вважала безпідставними посилання прокурора про неврахування місцевим судом положень ч. ч. 2, 3 ст. 49 КК України при ухваленні оскаржуваного рішення. Так, захисник указала, що матеріали кримінального провадження не містять даних про те, що перебіг давності зупинявся або переривався та стороною обвинувачення в свою чергу не було надано суду першої інстанції таких даних, крім того, прокурором також не долучено до апеляційної скарги доказів на підтвердження факту зупинення або переривання давності. При цьому, захистом зауважено про те, що відсутність підстав для переривання давності, визначених ч. 3 ст. 49 КК України підтверджується витягом з інформаційно - аналітичної системи «Облік відомостей про притягнення особи до кримінальної відповідальності та наявності судимості», який долучений нею до заперечень. За наведених обставин просила апеляційну скаргу залишити без задоволення, а ухвалу без змін.

Заслухавши доповідь судді, думку прокурора, який не підтримав вимоги поданої апеляційної скарги, думку обвинуваченої та її захисників, які заперечували щодо задоволення апеляційної скарги прокурора, перевіривши матеріали кримінального провадження та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до наступних висновків.

Відповідно до ст. 370 КПК України, судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим. Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом.

Вказаних вимог закону судом першої інстанції було дотримано.

Як вбачається з матеріалів кримінального провадження, інкриміноване ОСОБА_9 кримінальне правопорушення вчинено нею у період з 25 березня 2020 року по 27 березня 2020 року. Органом досудового розслідування її дії кваліфіковано за ч. 1 ст. 366 КК України.

Санкція ч. 1 ст. 366 КК України передбачає покарання у виді штрафу від двох тисяч до чотирьох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або обмеження волі на строк до трьох років з позбавленням права обіймати певні посади чи займатися певною діяльністю на строк до трьох років.

У відповідності до положень ст. 12 КК України вказане кримінальне правопорушення відноситься до нетяжкого злочину.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 49 КК України особа звільняється від кримінальної відповідальності, якщо з дня вчинення нею кримінального правопорушення і до дня набрання вироком законної сили минуло три роки - у разі вчинення нетяжкого злочину, за який передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк не більше двох років.

Оскільки закон не пов`язує можливість застосування правил ч. 1 ст. 49 КК України із визнанням особою вини, обов`язковою передумовою для закриття кримінального провадження у справі є наявність згоди особи на звільнення від кримінальної відповідальності з нереабілітуючих підстав.

Колегія суддів вважає, що оскільки на час розгляду судом першої інстанції вказаного кримінального провадження минуло понад три роки з дня вчинення інкримінованого ОСОБА_9 кримінального правопорушення, остання протягом цього періоду не ухилялась від досудового розслідування або суду, вперше притягається до кримінальної відповідальності, надала згоду на звільнення її від кримінальної відповідальності з нереабілітуючих підстав, суд першої інстанції дійшов обгрунтованого висновку щодо можливості звільнення ОСОБА_9 від кримінальної відповідальності за ч.1 ст. 366 КК України на підставі п. 2 ч. 1 ст. 49 КК України та закриття кримінального провадження.

Доводи прокурора про те, що місцевим судом при прийнятті оскаржуваної ухвали були залишені поза увагою положення ч. ч. 2, 3 ст. 49 КК України, в яких указані обставини, що порушують перебіг строків давності, та не було вжито жодних заходів з метою перевірки наявності даних обставин, колегія суддів вважає безпідставними.

Закон не пов`язує можливість застосування правил ч. 1 ст. 49 КК України із визнанням особою вини, обов`язковою передумовою для закриття кримінального провадження у справі є наявність згоди особи на звільнення від кримінальної відповідальності з нереабілітуючих підстав.

Крім того, відповідно до вимог ч.ч.1, 4 ст. 286 КПК України звільнення від кримінальної відповідальності за вчинення кримінального правопорушення здійснюється судом. Якщо під час здійснення судового провадження щодо провадження, яке надійшло до суду з обвинувальним актом, сторона кримінального провадження звернеться до суду з клопотанням про звільнення від кримінальної відповідальності обвинуваченого, суд має невідкладно розглянути таке клопотання.

Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 284 КПК України кримінальне провадження закривається судом у зв`язку зі звільненням особи від кримінальної відповідальності.

Тобто суд, встановивши наявність передбачених законом, зокрема ст. 49 КК України, підстав для звільнення особи від кримінальної відповідальності, зобов`язаний прийняти таке рішення, незалежно від того, на якій стадії перебуває кримінальне провадження.

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів дійшла висновку, що при вирішенні клопотання обвинуваченої ОСОБА_9 про звільнення її від кримінальної відповідальності, суд першої інстанції належним чином дослідив всі обставини, які мають значення для його правильного вирішення та перевіривши наявність обставин, передбачених ст. 49 КК України, встановивши умови і підстави визначені законом України про кримінальну відповідальність та отримавши згоду обвинуваченої на звільнення її від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності, обґрунтовано звільнив останню від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності та закрив кримінальне провадження стосовно ОСОБА_9 .

Враховуючи викладене, колегія суддів вважає, що ухвала Шевченківського районного суду м. Києва від 12 квітня 2023 року є обгрунтованою і вмотивованою, а відтак підстав для її скасування колегія суддів не вбачає.

Керуючись ст. ст. 49, 404, 405, 407, 419 КПК України, колегія суддів,

у х в а л и л а:

Апеляційну скаргу прокурора Шевченківської окружної прокуратури м. Києва залишити без задоволення.

Ухвалу Шевченківського районного суду м. Києвавід 12 квітня 2023 року залишити без змін.

Ухвала може бути оскаржена у касаційному порядку протягом трьох місяців з дня проголошення.

СУДДІ:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4