Справа № 203/4486/23
Провадження № 1-кс/0203/3777/2023
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31.08.2023 року Кіровський районний суд міста Дніпропетровська у складі:

слідчого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Дніпрі клопотання прокурора відділу нагляду за додержанням законів органами які ведуть боротьбу з організованою злочинністю Дніпропетровської обласної прокуратури ОСОБА_3 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Дніпропетровська, громадянина України, з вищою освітою,

одруженого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого,

підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.190 Кримінального кодексу України, заявлене у рамках кримінального провадження № 0000187,

встановив:

20 серпня 2023 року до Кіровського районного суду м. Дніпропетровська надійшло клопотання прокурора відділу нагляду за додержанням законів органами які ведуть боротьбу з організованою злочинністю Дніпропетровської обласної прокуратури ОСОБА_3 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_4 .

31 серпня 2023 року від прокурора Дніпропетровської обласної прокуратури ОСОБА_3 надійшла заява про повернення клопотання, оскільки прокурором прийнято рішення про визначення підслідності кримінального провадження № 0000187 від 10.03.2023 за ознаками складу кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.190 КК України за СУ ГУНП в Дніпропетровській області.

В судове засідання сторони по справі не з`явились, повідомлялись про дату, час та місце розгляду справи належним чином.

Слідчий суддя, дослідивши матеріали справи, приходить до наступних висновків.

Відповідно до п.6 ч.2 ст.412 КПК України судове рішення у будь-якому випадку підлягає скасуванню, якщо порушені правила підсудності. Крім того, порушення слідчим суддею правил територіальної юрисдикції розгляду справи в подальшому може стати підставою для визнання доказу недопустимим.

Встановлення правил підсудності має важливе значення для правильного функціонування судової системи, а також для виконання судами покладених на них завдань і визначення суду, компетентного здійснювати кримінальне провадження щодо конкретного кримінального правопорушення. Підсудність є ефективним засобом, який сприяє тому, щоб конкретна кримінальна справа розглядалася і вирішувалася судом законним, компетентним, незалежним і неупередженим, як того вимагають ст.7 Загальної декларації прав людини та ч.1 ст.14 Міжнародного пакту про громадянські і політичні права.

Згідно п.1 ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (надалі - Конвенція) «кожен при встановленні обґрунтованості будь-якого кримінального обвинувачення, висунутого проти нього, має право на розгляд судом, встановленим законом». А відповідно до ч.1 ст.8 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» від 2 червня 2016 року № 1402-VIII ніхто не може бути позбавлений права на розгляд його справи в суді, до підсудності якого вона віднесена процесуальним законом.

За допомогою правил про підсудність забезпечується також рівність всіх громадян перед законом і судом (ст.24 Конституції України та ст.10 КПК України). Будучи одним з проявів цієї конституційної засади, чітко встановлена законом підсудність набуває ознак суб`єктивного права людини на законного суддю, тобто права будь-якої людини знати наперед, який саме суд і в якому складі відповідно до закону правомочний здійснювати стосовно нього судове провадження, якщо така необхідність виникне.

Важливість суворого дотримання правил про підсудність доводиться і практикою Європейського суду з прав людини (далі - ЄСПЛ). Зокрема, як порушення вимог п.1 ст.6 Конвенції ЄСПЛ розглядає порушення правил територіальної підсудності внаслідок передання справи з одного суду до іншого без належного законного обґрунтування, незважаючи на наявність чітких підстав зміни територіальної підсудності, встановлених у КПК України (див. п.98 рішення ЄСПЛ у справі «Фельдман проти України»).

Згідно витягу з ЄРДР встановлено, що органом досудового розслідування у кримінальному провадженні № 0000187 від 10.03.2023 за ознаками складу кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.190 КК України є СУ ГУНП в Дніпропетровській області, яке розташоване за адресою: 49000, м. Дніпро, пр. Слобожанський, буд. 40, що територіально відноситься до Індустріального району міста Дніпро.

Відповідно до п.1 ч.2 ст.132 КПК України клопотання про застосування заходів забезпечення кримінального провадження на підставі ухвали слідчого судді подається до місцевого суду, в межах територіальної юрисдикції якого знаходиться орган досудового розслідування.

Згідно з положеннями ст.38 КПК України органами досудового розслідування (органами, що здійснюють дізнання і досудове слідство) є: 1) слідчі підрозділи: а) органів Національної поліції; б) органів безпеки; в) органів, що здійснюють контроль за додержанням податкового законодавства; г) органів Державного бюро розслідувань; 2) підрозділи детективів, підрозділ внутрішнього контролю Національного антикорупційного бюро України.

Тобто, чинний кримінальний процесуальний закон визначає органами досудового розслідування не службових осіб - слідчих цих органів досудового розслідування, - а відповідні державні установи - слідчі підрозділи та підрозділи детективів.

Статтею 1 КПК України передбачено, що порядок кримінального провадження на території України визначається лише кримінальним процесуальним законодавством України, яке складається з відповідних положень Конституції України, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, цим Кодексом та іншими законами України.

Частиною 6 ст.9 КПК України визначено, що у випадках, коли положення цього Кодексу не регулюють або неоднозначно регулюють питання кримінального провадження, застосовуються загальні засади кримінального провадження, визначені ч.1 ст.7 цього Кодексу.

Тому, слідчий суддя, слідчий та прокурор мають керуватися виключно положеннями КПК України та нормативно-правовими актами, які йому не суперечать.

Таким чином, територіальна підсудність визначається за місцем знаходження (реєстрації) відповідного державного органу, який є юридичною особою та в складі якого знаходиться слідчий підрозділ.

Такий висновок викладено в ухвалі Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного кримінального суду від 22.04.2020 (провадження №51-1901 впс 20).

Таким чином, клопотання про застосування заходів забезпечення кримінального провадження має подаватися до місцевого суду, в межах територіальної юрисдикції якого знаходиться орган досудового розслідування, який є юридичною особою.

Враховуючи викладене, слідчий суддя приходить до висновку, що дане клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою не підлягає розгляду Кіровським районним судом м. Дніпропетровська, оскільки на стадії досудового розслідування підсудне Індустріальному районному суду м. Дніпропетровська, а відповідно підлягає поверненню прокурору.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.132, 369-372, 395 КПК України, слідчий суддя -

ухвалив:

Клопотання прокурора відділу нагляду за додержанням законів органами які ведуть боротьбу з організованою злочинністю Дніпропетровської обласної прокуратури ОСОБА_3 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою - повернути прокурору.

Повернення клопотання не перешкоджає зверненню із клопотанням до місцевого суду, в межах територіальної юрисдикції якого знаходиться орган досудового розслідування.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до Дніпровського апеляційного суду протягом п`яти днів з моменту її проголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1