Провадження 1-кп/521/905/23
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 травня 2023 року Малиновський районний суд м. Одеси у складі:

головуючого судді - ОСОБА_1 ,

секретаря - ОСОБА_2 ,

розглянувши у судовому засіданні в залі суду кримінальне провадження зареєстроване в Єдиному реєстрі досудових розслідувань за №0000051 від 10 червня 2022 року, за обвинуваченням:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Херсон, громадянина України, з неповною середньою освітою, одруженого, офіційно не працевлаштованого, зареєстрованого за адресою АДРЕСА_1 , та проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше судимого:

-17.11.2010 вироком Суворовського районного суду м. Херсона за ч. 2 ст. 185, ч. 1 ст. 263, ст. 70 КК України, до покарання у виді позбавлення волі строком до 3 років 6 місяців;

-21.10.2014 вироком Комсомольського районного суду м. Херсона за ч. 2 ст. 185, ч. 2 ст. 15, ч. 2 ст. 185 КК України, до покарання у виді позбавлення волі строком до 5 років;

-04.12.2014 вироком Суворовського районного суду м. Херсона за ч. 2 ст. 185 КК України, до покарання у виді позбавлення волі строком до 3 років;

-03.07.2020 вироком Приморського районного суду м. Одеси за ч. 3 ст. 15, ч. 2 ст. 185 КК України, до покарання у виді позбавлення волі строком на 1 рік;

23.06.2022 вироком Приморського районного суду м. Одеси за ч. 2 ст. 185 КК України, до покарання у виді позбавлення волі на 1 рік, звільнений 21.10.2022 по відбуттю строку покарання,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 190 КК України,

за участю сторін кримінального провадження:

прокурора - ОСОБА_4 ,

обвинуваченого - ОСОБА_3 ,

ВСТАНОВИВ:

Статтею 1 Закону України «Про забезпечення прав і свобод внутрішньо переміщених осіб» від 20.10.2014 року визначено, що внутрішньо переміщеною особою є громадянин України, іноземець або особа без громадянства, яка перебуває на території України на законних підставах та має право на постійне проживання в Україні, яку змусили залишити або покинути своє місце проживання у результаті або з метою уникнення негативних наслідків збройного конфлікту, тимчасової окупації, повсюдних проявів насильства, порушень прав людини та надзвичайних ситуацій природного чи техногенного характеру.

Стаття 2 Закону передбачає гарантії для внутрішньо переміщених осіб з метою інтеграції таких осіб за новим місцем проживання в Україні.

Стаття 4 вказаного Закону визначає, що факт внутрішнього переміщення підтверджується довідкою про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи, що діє безстроково. Підставою для взяття на облік внутрішньо переміщеної особи є проживання на території, де виникли обставини, що змусили залишити або покинути своє місце проживання.

З метою поліпшення та підтримки внутрішньо переміщених осіб державою з загального фонду державного бюджету виділено кошти та розроблено Порядок надання допомоги на проживання внутрішньо переміщеним особам та Порядок використання коштів державного бюджету для надання допомоги на проживання внутрішньо переміщеним особам, які затверджені Постановою Кабінету Міністрів України від 20.03.2022 № 332.

Зазначеною Постановою розпорядником грошових коштів із загального фонду державного бюджету за програмою 2501480 Надання щомісячної адресної допомоги внутрішньо переміщеним особам для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово-комунальних послуг, визначено Міністерство соціальної політики України.

Постановою Кабінету Міністрів України від 16.04.2022 № 457 «Про підтримку окремих категорій населення, яке постраждало у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України» внесено зміни до Порядку надання допомоги на проживання внутрішньо переміщеним особам.

Вказаними змінами спрощено процедуру отримання статусу внутрішньо переміщеної особи та надано можливість таким особам звернутись за виплатою допомоги на проживання шляхом заповнення форми на інформаційній платформі єДопомога (edopomoga.gov.ua) та, у разі технічної реалізації, засобами Єдиного державного веб-порталу електронних послуг, зокрема з використанням мобільного додатка Порталу Дія.

Таким чином, особи, які набули статусу внутрішньо переміщеної особи та звернулись за виплатою допомоги на проживання після початку військової агресії Російської Федерації проти України, тобто з 24 лютого 2022 року, через мобільний додаток Портал Дія вносяться до Єдиної інформаційної бази даних про внутрішньо переміщених осіб та отримують відповідну грошову допомогу на проживання у визначеному розмірі для осіб з інвалідністю та дітей - 3000 гривень, для інших осіб - 2000 гривень щомісяця.

Наказом Міністерства з питань реінтеграції тимчасово окупованих територій України від 25 квітня 2022 року № 75, затверджено Перелік територіальних громад, які розташовані в районі проведення воєнних (бойових) дій або які перебувають в тимчасовій окупації, оточенні (блокуванні) і відповідно особи, які проживали та мають реєстрацією на визначених територіях, у разі змушеного змінення або покинення свого місця проживання, вважаються внутрішньо переміщеними особами

Так, при не встановлених обставинах, ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який будучи раніше судимим за вчинення злочинів проти власності, на шлях виправлення не став, перебуваючи під запобіжним заходом у вигляді тримання під вартою в умовах ДУ «Одеський слідчий ізолятор» з 12.05.2022, будучи уродженцем м. Херсон, стало відомо про програму виплат державної допомоги на проживання внутрішньо переміщеним особам, після чого, шляхом обману, діючи умисно, із корисливих мотивів, маючи злочинний умисел на незаконне заволодіння грошовими коштами спеціального призначення у вигляді державної допомоги на проживання внутрішньо переміщеним особам, отримав доступ до мобільного телефону з мобільним додатком Портал Дія та підключеного до інформаційної мережі загального доступу Інтернет.

Продовжуючи реалізацію свого злочинного умислу, розуміючи протиправність своїх дій, переслідуючи мету наживи та незаконного збагачення ОСОБА_3 , маючи реєстрацію в м. Херсон та фактично перебуваючи в приміщенні ДУ «Одеський слідчий ізолятор», розташованої за адресою: м. Одеса, вул. Люстдорфська дорога, 11, використовуючи мобільний телефон заздалегідь заготовлений, через мобільний додаток Портал Дія заповнив форму на отримання статусу внутрішньо переміщеної особи та виплати допомоги на проживання зазначивши свої персональні данні, банківський рахунок АТ «Ощадбанк» (за стандартом IBAN) № НОМЕР_1 , інші відомості та недостовірну інформацію стосовно свого місця знаходження на території м. Одеса.

В подальшому, 02 червня 2022 року ОСОБА_3 отримав на банківський рахунок, який ним був зазначений при оформлені заявки, від АТ «Ощадбанк» грошові кошти у сумі 2000 гривень, в якості допомоги на проживання внутрішньо переміщеній особі. Аналогічні виплати на рахунок ОСОБА_3 були здійснені АТ «Ощадбанк» 02 липня 2022 року в сумі 2000 гривень, 02 серпня 2022 року в сумі 2000 гривень та 02 вересня 2022 року в сумі 2000 гривень. Отриманими коштами ОСОБА_3 розпорядився на свій розсуд.

Своїми противоправними діями ОСОБА_3 , заподіяв матеріальну шкоду Державному бюджету України в особі Департаменту праці та соціальної політики Одеської міської ради, що реалізує політику соціального захисту населення на території м. Одеси Міністерства соціальної політики України на загальну суму 8000 гривень.

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 , вину в інкримінованому йому кримінальному правопорушенні, передбаченого ч. 3 ст. 190 КК України, визнав повністю та підтвердив обставини вчинення кримінального правопорушення, викладені в обвинувальному акті та пояснив, що він перебуваючи під вартою в ДУ «Одеський слідчий ізолятор», використовуючи мобільний телефон, через мобільний додаток Портал Дія, заповнив форму на отримання статусу внутрішньо переміщеної особи та виплати допомоги на проживання, зазначивши свої персональні данні, банківський рахунок, інші відомості та недостовірну інформацію стосовно свого місця знаходження на території м. Одеса, та отримані на банківський рахунок грошові кошти пересилав родичам. У скоєному щиро покаявся.

Оскільки обвинувачений ОСОБА_3 визнав свою винуватість у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 190 КК України, підтвердивши викладені обставини в обвинувальному акті, фактичні обставини ніким з учасників судового провадження не оспорювались, суд визнав недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються та розглянув справу відповідно з ч. 3 ст. 349 КПК України.

При цьому судом з`ясовано, що всі учасники кримінального провадження правильно розуміють обставини справи та упевнився у добровільності їх позиції. Їм було роз`яснено про те, що якщо докази не будуть досліджені, у такому випадку, вони будуть позбавлені права оскаржувати фактичні обставини справи у апеляційному порядку.

При таких обставинах, за згодою учасників кримінального провадження, які визнали недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються, докази у судовому засіданні не досліджувалися, згідно до вимог ч.3 ст.349 КПК України.

З урахуванням викладеного, оцінивши показання обвинуваченого як належний, допустимий та в даному випадку достатній доказ, суд приходить до висновку про кваліфікацію дій ОСОБА_3 за встановлених судом обставин за ч. 3 ст. 190 КК України, як заволодіння чужим майном шляхом обману (шахрайство), вчинене повторно, шляхом незаконних операцій з використанням електронно-обчислювальної техніки, та його винуватість у вчиненні зазначеного кримінального правопорушення вважає доведеною.

Призначаючи вид та міру покарання обвинуваченому ОСОБА_3 , суд у відповідності до ст. 65 КК України, враховує ступінь тяжкості скоєного кримінального правопорушення (який відповідно до ст. 12 КК України є тяжким злочином), особу обвинуваченого, обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання.

Обставинами, які відповідно до ст. 66 КК України пом`якшують покарання, суд враховує активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення, повне визнання обвинуваченим вини, добровільне відшкодування завданого збитку та щире каяття.

Обставин, які відповідно до ст. 67 КК України обтяжують покарання, судом не встановлено.

В якості ознак, що характеризують особу обвинуваченого, суд враховує, що ОСОБА_3 має на утриманні малолітню дитину 2015 р.н., та постійне місце реєстрації, офіційно не працевлаштований, на обліку нарколога, психіатра не перебуває, раніше судимий.

Приймаючи до уваги вищевикладене, з урахуванням загальних засад призначення покарання: законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації, враховуючи вимоги ст. 65 КК України про те, що особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначено покарання, необхідне і достатнє для її виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень, враховуючи ступінь тяжкості вчинених обвинуваченим діянь, обставини їх вчинення, фактично спричинені наслідки кримінального правопорушення, критичне відношення винного до вчиненого, суд вважає, що покаранням, необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження вчинення ним нових кримінальних правопорушень, буде покарання у виді позбавлення волі в межах санкції ч. 3 ст. 190 КК України.

Разом з тим, враховуючи обставини, що пом`якшують покарання ОСОБА_3 , відповідно до ст. 66 КК України, а саме: активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення, повне визнання обвинуваченим вини, добровільне відшкодування завданого збитку та щире каяття, та відсутність обставин, що його обтяжують, з урахуванням особи обвинуваченого, який раніше судимий, також враховуючи його поведінку після вчинення кримінального правопорушення, та під час судового розгляду, який усвідомлюючи свою провину, зробивши належні висновки, добровільно, своєю активною поведінкою сприяв з`ясуванню обставин вчинення даного кримінального правопорушення, дав критичну оцінку своїм злочинним діям, добровільно відшкодував завдані збитки, суд вважає, що виправлення обвинуваченого ОСОБА_3 можливе без відбування покарання, але в умовах здійснення контролю за його поведінкою під час звільнення від відбування покарання з випробуванням на підставі ст. 75 КК України з покладенням обов`язків, передбачених ст. 76 КК України, що на переконання суду, буде необхідним для виправлення обвинуваченого, запобігання вчиненню нових злочинів, справедливим та співмірним із тяжкістю вчиненого злочину та особою винного.

Обговорюючи законність та обґрунтованість заявленого цивільного позову, суд враховує наступне.

Прокурором Малиновської окружної прокуратури м. Одеси, в інтересах держави в особі органу, уповноваженого державою здійснювати відповідні функції у спірних правовідносинах: Департаменту праці та соціальної політики Одеської міської ради, до початку судового розгляду був заявлений цивільний позов, в якому просила стягнути з ОСОБА_3 на користь Департаменту праці та соціальної політики Одеської міської ради, неправомірно виплачені кошти у вигляді державної допомоги внутрішньо переміщеній особі на проживання в розмірі 8000 гривень на рахунок Мінсоцполітики, відкритий в органах Казначейства.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 повідомив, що він добровільно відшкодував завдані ним збитки, та надав суду квитанції відповідно до яких ОСОБА_3 перевів на рахунок міністерства соціальної політики, - 8000 грн.

Вирішуючи заявлений в провадженні цивільний позов, суд приходить до висновку.

Як визначено п.2 ч.1 ст. 255 ЦПК України, суд своєю ухвалою закриває провадження у справі, якщо відсутній предмет спору.

На підставі викладеного, суд приходить до висновку, про закриття провадження в частині цивільного позову, у зв`язку з тим що відсутній предмет спору, так як обвинувачений добровільно повністю відшкодував позивачу завдані ним збитки.

Процесуальні витрати відсутні.

Питання речових доказів суд вирішує у порядку передбаченому ст.100 КПК України.

Враховуючи наведене, керуючись ст.ст. 5, 65, 68, 70, 71, 72 КК України, ст.ст. 100, 128, 368-371, 373-376 КПК України, суд -

УХВАЛИВ:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винним у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 190 КК України та призначити йому покарання у виді позбавлення волі на строк 3 (три) роки.

На підставі ст. 75 КК України, звільнити засудженого ОСОБА_3 , від відбування призначеного основного покарання, у виді позбавлення волі, з випробуванням з визначенням іспитового строку тривалістю 2 (два) роки, якщо він протягом визначеного іспитового строку не вчинить нового кримінального правопорушення і виконає покладені на нього обов`язки.

На підставі ст. 76 КК України покласти на засудженого ОСОБА_3 , протягом визначеного іспитового строку, такі обов`язки:

1) періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

2) повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання;

Початок іспитового строку рахувати з дня проголошення вироку, тобто з 25 травня 2023 року.

Провадження за цивільним позовом прокурора Малиновської окружної прокуратури м. Одеси ОСОБА_4 , в інтересах держави в особі органу, уповноваженого державою здійснювати відповідні функції у спірних правовідносинах: Департаменту праці та соціальної політики Одеської міської ради, до ОСОБА_3 , про відшкодування матеріальної шкоди, в сумі 8000 гривень 00 копійок, - закрити, у зв`язку з відсутністю предмету спору.

Вирок може бути оскаржений до Одеського апеляційного суду через Малиновський районний суд м. Одеси протягом 30 діб з дня проголошення.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору.

Суддя: ОСОБА_1