Дата документу 28.08.2023Справа № 554/9208/22
Провадження № 1-кп/554/132/2023
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

28 серпня 2023 року Октябрський районний суд м. Полтави у складі:

головуючого - судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

за участю прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

захисника адвоката ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду у м.Полтаві кримінальне провадження № 0002469 від 06.08.2022 за обвинуваченням:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Харкова, громадянина України, із середньою освітою, офіційно не працевлаштованого, зареєстрованого та фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 436-1 КК України, та Угоду про визнання винуватості від 29 серпня 2022 року, укладену між прокурором Салтівської окружної прокуратури м.Хакрова ОСОБА_6 та обвинуваченим ОСОБА_4 , -

в с т а н о в и в :

05 серпня 2022 року приблизно о 18.00 год. обвинувачений ОСОБА_4 , перебуваючи за місцем свого проживання та реєстрації за адресою: АДРЕСА_1 , одягнув на голову безкозирку чорного кольору на передній частині якої мається напис «Северный флот», над написом мається знак у вигляді п`ятикутної червоної зірки на фоні якої емблема серпу та молоту, на тулуб одягнув майку у синьо-білу полосу на якій закріпив металевий значок з написом «Краснознаменный крейсер Киев» по центру знака мається п`ятикутна зірка золотого кольору, восьмикутна зірка золотого кольору та серп з молотом, які відповідно до положень п. "В" п. 4 ч. 1 ст. 1 Закону України "Про засудження комуністичного та націонал-соціалістичного (нацистського) тоталітарних режимів в Україні та заборону пропаганди їхньої символіки" від 09.04.2015 є символікою комуністичного тоталітарного режиму.

В подальшому, ОСОБА_4 , продовжуючи реалізовувати свій умисел на публічне використання, шляхом публічної демонстрації широкому загалу людей символіки комуністичного режиму, здійснював рух пішки від свого будинку, який розташований за адресою: м. Харків, вул. Немишлянська, 56А, по вулицях міста Харкова до Харківського РУП №2 ГУНП в Харківській області, яке розташоване за адресою: м. Харків, вул. Ахієзерів, 30, подолавши при цьому відстань приблизно 2 кілометра.

Цього ж дня приблизно о 18.25 год., коли ОСОБА_4 закінчив рух та дійшов до Харківського РУП №2 ГУНП в Харківській області за адресою: м. Харків, вул. Ахієзерів, 30, де на вході у відділ почав поводити себе зухвало, здіймаючи галас та привертаючи увагу до одягнутої на ньому символіки комуністичного тоталітарного режиму, після чого його незаконні противоправні дії направлені на публічне використання символіки комуністичного тоталітарного режиму, були припинені працівниками поліції.

Суд кваліфікує дії обвинуваченого ОСОБА_4 за ч.1 ст. 436-1 КК України, як публічне використання символіки комуністичного тоталітарного режиму.

В судовому засіданні прокурор, обвинувачений та його захисник просили суд затвердити угоду про визнання винуватості від 29 серпня 2022 року та призначити узгоджену міру покарання.

Вивчивши матеріали справи, вислухавши обвинуваченого, захисника, думку прокурора та перевіривши угоду на відповідність вимогам КПК України, суд приходить до висновку про наявність підстав для затвердження угоди.

Так, згідно п. 1 ч. 3 ст. 314 КПК України, у підготовчому судовому засіданні суд має право прийняти рішення про затвердження угоди.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 468 КПК України у кримінальному провадженні може бути укладена угода між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим про визнання винуватості.

Згідно п.1 ч. 4 ст. 469 КПК України угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, нетяжких злочинів, тяжких злочинів.

Кримінальне правопорушення у вчиненні якого обвинувачений визнав себе винуватим віднесений до нетяжких злочинів, а отже угода відповідає вимогам закону.

Судом встановлено, що обвинувачений ОСОБА_4 добровільно, беззастережно, без примусу та тиску в повному обсязі визнав свою винуватість у вчиненні ним кримінального правопорушення. При цьому сторони погоджуються на призначення покарання ОСОБА_4 за ч.1 ст. 436-1 КК України у виді обмеження волі без конфіскації майна та на підставі ст. 75 КК України з випробовуванням з іспитовим строком.

Укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дій будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді. Умови даної угоди про визнання винуватості вповідають вимогам Кримінального процесуального кодексу України та Кримінального кодексу України. Обвинувачений заявив, що він цілком розуміє наслідки затвердження угоди.

Виконавши вимоги ст.ст. 342-348 КПК України, з`ясувавши в учасників судового провадження їх думку щодо можливості затвердження угоди, суд вважає, що угода підлягає затвердженню з ухваленням вироку і призначенням узгодженого сторонами покарання з наступних підстав.

При вирішенні питання про відповідність угоди вимогам ст. 474 КПК України, суд, враховує, що умови Угоди про визнання винуватості не суперечать вимогам цього Кодексу, правова кваліфікація дій кримінального правопорушення вірна, умови угоди відповідають інтересам суспільства та не порушують прав, свобод, чи інтересів сторін або інших осіб, не встановлені підстави вважати, що укладення угоди не було добровільним, не є очевидною можливість невиконання обвинуваченим взятих на себе зобов`язань за угодою, фактичні підстави для невизнання винуватості відсутні.

Досліджуючи дані про особу обвинуваченого, суд враховує, що ОСОБА_4 має постійне місце реєстрації та проживання, раніше не судимий, свою вину у вчиненні кримінального правопорушення визнав повністю.

Обставиною, яка пом`якшує покарання є щире каяття.

Обставин, які обтяжують покарання для обвинуваченого, не встановлено.

При призначенні покарання обвинуваченому суд враховує, що узгоджені сторонами в угоді про визнання винуватості вид і міра покарання відповідають загальним правилам призначення кримінальних покарань та розміру призначеного покарання, які встановлені Кримінальним Кодексом України.

Так, згідно ч. 5 ст. 65 КК України у випадку затвердження вироком угоди про визнання вини, суд призначає покарання, узгоджене сторонами угоди.

З огляду на викладене, суд дійшов висновку про можливість затвердження вказаної угоди про визнання винуватості із призначенням обвинуваченому узгодженої в угоді міри покарання.

Долю речових доказів вирішити відповідно до вимог ст. 100 КПК України.

Процесуальні витрати відсутні.

Керуючись ст. ст. 314, 368, 370, 373-374, 394, 468-469, 474- 476 КПК України, суд, -

У Х В А Л И В :

Угоду про визнання винуватості, від 29 серпня 2022 року, укладену між прокурором Салтівської окружної прокуратури м.Харкова ОСОБА_6 та обвинуваченим ОСОБА_4 - затвердити.

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 436-1 КК України та призначити йому узгоджене сторонами кримінального провадження покарання у виді 1 (одного) року обмеження волі.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування основного покарання з випробуванням з іспитовим строком на 1 (один) рік.

Відповідно до ч. 1 ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_4 обов`язки: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання та роботи.

Роз`яснити ОСОБА_4 , що умисне невиконання угоди є підставою для притягнення до відповідальності, встановленої законом.

Долю речових доказів вирішити відповідно до вимог ст. 100 КПК України, а саме: безкозирку, майку та значок знищити, кувалду та розкладний ніж повернути власнику.

Арешт, накладений ухвалою слідчого судді Октябрського районного суду м.Полтави від 09 серпня 2022 року скасувати.

Вирок суду на підставі угоди може бути оскаржений до Полтавського апеляційного суду з підстав, передбачених ч. 4 ст. 394 КПК України:

- обвинуваченим, його захисником, законним представником виключно з підстав: призначення судом покарання, суворішого, ніж узгоджене сторонами угоди; ухвалення вироку без його згоди на призначення покарання; невиконання судом вимог, встановлених частинами четвертою, шостою, сьомою статті 474 цього Кодексу, в тому числі нероз`яснення йому наслідків укладення угоди;

- прокурором виключно з підстав: призначення судом покарання, менш суворого, ніж узгоджене сторонами угоди; затвердження судом угоди у провадженні, в якому згідно з частиною четвертою статті 469 цього Кодексу угода не може бути укладена.

Оскарження вироку з підстав розгляду провадження за відсутності учасників судового провадження, не дослідження доказів у судовому засіданні або з метою оспорити встановлені досудовим розслідуванням обставини не допускається.

Вирок може бути оскаржений в апеляційному порядку до Полтавського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги через Октябрський районний суд м.Полтави протягом тридцяти днів з дня його проголошення, а обвинуваченим, який перебуває під вартою, - в той же строк з моменту вручення йому копії вироку.

Вирок, якщо інше не передбачено цим Кодексом, набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.

Суддя Октябрського районного

суду м. Полтави ОСОБА_1