ЧЕРКАСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 11-сс/821/283/23 Справа № 712/5245/23 Категорія: ст. 181 КПК УкраїниГоловуючий у І інстанції ОСОБА_1 Доповідач в апеляційній інстанції ОСОБА_2
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 червня 2023 року Черкаський апеляційний суд в складі колегії суддів:

головуючогоОСОБА_2 ,
суддівОСОБА_3 , ОСОБА_4
секретар учасники справи:ОСОБА_5
прокурор підозрюваний захисник ОСОБА_6 ОСОБА_7 ОСОБА_8

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Черкаси апеляційну скаргу захисника ОСОБА_7 адвоката ОСОБА_8 на ухвалу слідчого судді Соснівського районного суду м. Черкаси від 31 травня 2023 року про застосування запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту щодо

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , не одруженого, не працюючого, на утриманні неповнолітніх дітей не має, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286-1 КК України,

в с т а н о в и в:

29 травня 2023 року слідчий Четвертого слідчого відділу (з дислокацією у м. Черкасах) Територіального управління Державного бюро розслідувань ,розташованого у місті Києві ОСОБА_9 , за погодженням з прокурором, звернувся до слідчого судді із клопотанням про застосування запобіжного заходу щодо підозрюваного ОСОБА_7 у вигляді цілодобового домашнього арешту за місцем проживання строком на 60 днів, з покладенням ряду обов`язків, передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України.

В обґрунтування заявлених в клопотанні вимог зазначив, що 05.02.2023 близько 01:25 поліцейський взводу патрульної поліції в місті Умань Управління патрульної поліції в Черкаській області Департаменту патрульної поліції Національної поліції України сержант поліції ОСОБА_7 в порушення вимог п. 2.9 а) Правил дорожнього руху України, затверджених постановою Кабінету Міністрів України № 1306 від 10.10.2001 (далі Правил) керував автомобілем ««Volkswagen Golf GTI», реєстраційний номер НОМЕР_1 , у стані алкогольного сп`яніння.

Так, ОСОБА_7 , керуючи автомобілем «Volkswagen Golf GTI», реєстраційний номер НОМЕР_1 , експлуатація якого заборонена згідно з вимогами п. 31.4.5 г) Правил дорожнього руху, рухаючись заднім ходом біля кафе «Блек», що по вул. Небесної Сотні, 31, в м. Умань, Черкаської області, у провулку між будинками № 27 і № 31, виконуючи маневр розворот, порушуючи вимоги п. 2.9 п.п. а), п. 10.1., п 10.9. та п. 2.10. пп. а) Правил дорожнього руху, не переконався перед початком руху заднім ходом, що це буде безпечним і не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам руху, за потреби не звернувся за допомогою до інших осіб, внаслідок чого здійснив наїзд на пішоходів ОСОБА_10 та ОСОБА_11 , що стояли зліва і позаду вказаного автомобіля, після чого залишив місце дорожньо-транспортної пригоди.

Внаслідок даної дорожньо-транспортної пригоди ОСОБА_10 отримала тілесні ушкодження, що відносяться до категорії легких та середньої тяжкості, а ОСОБА_11 середньої тяжкості тілесні ушкодження.

Необхідність застосування запобіжного заходу підозрюваному у вигляді цілодобового домашнього арешту обґрунтовувано тим, що існують ризики, передбачені пунктами 1, 2, 3 частини 1 статті 177 КПК України.

Ухвалою Соснівського районного суду м. Черкаси від 31 травня 2023 року задоволено клопотання слідчого.

Застосовано до підозрюваного ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту за адресою: АДРЕСА_2 , строком на два місяці.

На час дії запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту покладено на підозрюваного ОСОБА_7 наступні обов`язки:

1) прибувати за кожною першою вимогою до слідчого, прокурора, слідчого судді та/або суду;

2) повідомляти слідчого, прокурора чи суд, залежно від стадії кримінального провадження, про зміну свого місця проживання;

3) заборонити залишати житло за адресою: АДРЕСА_1 , цілодобового на час дії запобіжного заходу;

4) утримуватися від спілкування із потерпілими та свідками у даному кримінальному провадженні;

5) здати на зберігання до підрозділів Державної міграційної служби України свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.

В період введення воєнного стану на території України дозволено підозрюваному ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , після сигналу «Повітряна тривога» і протягом 15 хвилин після сигналу «Відбій повітряної тривоги» відлучатись з визначеного в ухвалі місця проживання з метою перебування останнього в укритті.

Роз`яснено підозрюваному ОСОБА_7 , що порушення покладених на нього слідчим суддею обов`язків може бути підставою для зміни запобіжного заходу на більш суворий.

Строк домашнього арешту постановлено обчислювати з моменту винесення ухвали, тобто з 31.05.2023 по 31.07.2023.

Ухвала суду обґрунтована тим, що ризики, зазначені слідчим і прокурором у клопотанні, повністю знайшли своє підтвердження під час судового засідання, а зазначені обставини у своїй сукупності свідчать про недостатність застосування відносно підозрюваного більш м`яких запобіжних заходів, аніж домашній арешт.

Слідчий суддя при обранні запобіжного заходу врахував сукупність наявних відомостей про підозру у вчиненні ОСОБА_7 нетяжкого кримінального правопорушення, тяжкість покарання, що загрожує в разі визнання його винуватим, вік та стан здоров`я підозрюваного, які не виключають можливості застосування відносно нього домашнього арешту, посаду, яку він обіймав, наявність родини та осіб, які мешкають з ним, а саме матері, та прийшов до висновку, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів щодо підозрюваного не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України.

Не погоджуючись із ухвалою слідчого судді, захисник ОСОБА_7 адвокат ОСОБА_8 подала апеляційну скаргу та просить скасувати ухвалу слідчого судді Соснівського районного суду м. Черкаси від 31 травня 2023 року, постановити нову, якою відмовити в задоволенні клопотання слідчого про застосування запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту.

В апеляційній скарзі, з урахуванням доповнень до неї, вказує, що прокурором в судовому засіданні не було доведено ні обґрунтованість підозри, ні ризики, визначені ст. 177 КПК України.

На думку апелянта, підозра є необґрунтованою, а зазначені докази отримані внаслідок істотного та очевидного порушення КПК України та є недопустимими доказами.

Вважає, що слідчий суддя дійшов хибного висновку під час розгляду вказаного клопотання, а надані суду докази жодним чином не підтверджують, а навпаки спростовують ризики, визначені ст. 177 КПК України.

Апелянт зазначає, що підозрюваний має юридичну освіту та усвідомлював, що з 05 лютого 2023 року відбувається досудове розслідування. Протягом лютого-травня 2023 року підозрюваного викликали до слідчих, де він надавав пояснення та виконував всі процесуальні обов`язки. Також за вказаний період потерпілі та свідки не звертались до слідчого, прокурора чи суду, що на них здійснюється тиск з боку підозрюваного будь-яким чином або з наміром змінити покази.

Стверджує, що слідчим суддею було враховано ризик, передбачений п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України, хоча не допускається застосування одного із найбільш суворих запобіжних заходів з мотиву тяжкості вчиненого кримінального правопорушення.

Вказує, що застосування запобіжного заходу в оскаржуваній ухвалі обґрунтовано тим, що справа має суспільний інтерес.

Заслухавши доповідь головуючого, доводи та пояснення учасників справи, вивчивши матеріали, колегія суддів вважає за необхідне зазначити наступне.

Відповідно до статті 177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання ризикам, передбаченим пунктами 1-5 частини 1 зазначеної статті.

Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною 1 статті 177 КПК України.

Під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд, на виконання вимог частин 1, 2 статті 194 КПК України, зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статті 177 КПК України, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

При вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених частиною 1 статті 177 КПК України, слідчий суддя на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, передбачені статтею 178 КПК України, а також вагомість наявних доказів, якими такі обставини обґрунтовуються.

Згідно практики Європейського суду з прав людини, суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів. Забезпечення таких стандартів, як підкреслює Європейський суд з прав людини, вимагає від суду більшої суворості в оцінці порушень цінностей суспільства.

Таким чином, щоб вирішити справу у відповідності до вимог закону, суд повинен взяти до уваги, крім даних, передбачених статтею 177 КПК України, особисті обставини життя особи, які можуть свідчити на користь збільшення (зменшення) ризику переховування від правосуддя чи інших способів неналежної процесуальної поведінки, характер справи, тяжкість покарання та наслідки вчинення протиправних діянь.

Як вбачається з матеріалів справи, слідчий суддя під час розгляду зазначеного клопотання правильно встановив, що обґрунтованість підозри ОСОБА_7 підтверджується зібраними матеріалами у кримінальному провадженні.

Викладені в апеляційній скарзі захисника доводи про необґрунтованість повідомленої ОСОБА_7 підозри та недопустимість доказів на думку колегії суддів є безпідставними, оскільки сукупність матеріалів судового провадження, на даному етапі кримінального провадження до моменту з`ясування істини у справі, є достатньою для застосування щодо підозрюваного запобіжного заходу.

Обґрунтованість підозри - це не акт притягнення особи до відповідальності, а сукупність даних, які переконують об`єктивного спостерігача, що особа могла бути причетною до вчинення конкретного злочину.

Колегія суддів звертає увагу, що слідчий суддя на даному етапі провадження не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд під час розгляду кримінального провадження по суті, зокрема оцінювати докази з точки зору їх достатності та допустимості для визнання особи винуватою чи невинуватою у вчиненні кримінальних правопорушень. Слідчий суддя на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів повинен визначити лише чи є причетність особи до вчинення кримінальних правопорушень вірогідною та достатньою для застосування щодо особи обмежувальних заходів.

Обставини здійснення підозрюваним конкретних дій та доведеність його винуватості, а також оцінка належності та допустимості зібраних у справі доказів потребують перевірки та оцінки у сукупності з іншими доказами у кримінальному провадженні під час подальшого досудового розслідування.

Враховуючи викладене, слідчий суддя, дослідивши матеріали клопотання в межах своєї компетенції, прийшов до обґрунтованого висновку щодо необхідності застосування до підозрюваного ОСОБА_7 запобіжного заходу.

Згідно з частинами 1, 2 статті 181 КПК України, домашній арешт полягає в забороні підозрюваному, обвинуваченому залишати житло цілодобово або у певний період доби.

Домашній арешт може бути застосовано до особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за вчинення якого законом передбачено покарання у виді позбавлення волі.

Перевіряючи доводи клопотання слідчого на предмет наявності ризиків, передбачених пунктами 1, 2, 3 частини 1 статті 177 КПК України, колегія суддів вважає, що слідчий суддя дійшов обґрунтованого висновку про доведення наявності указаних ризиків.

Відповідно до ч. 4 ст. 194 КПК України якщо при розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу прокурор доведе обставини, передбачені пунктами 1 та 2 частини першої цієї статті, але не доведе обставини, передбачені пунктом 3 частини першої цієї статті, слідчий суддя, суд має право застосувати більш м`який запобіжний захід, ніж той, який зазначений у клопотанні, а також покласти на підозрюваного, обвинуваченого обов`язки, передбачені частинами п`ятою та шостою цієї статті, необхідність покладення яких встановлена з наведеного прокурором обґрунтування клопотання.

Європейський суд з прав людини в рішенні по справі «Белчев проти Болгарії» наголосив, що обґрунтування будь-якого періоду позбавлення свободи повинно бути переконливо доведено державними органами.

Кримінальний процесуальний закон покладає аналогічний обов`язок на сторону обвинувачення, зазначаючи, що остання має довести суду, крім обґрунтованості обвинувачення та наявності ризиків не процесуальної поведінки особи, ще й неможливість застосування більш м`якого запобіжного заходу.

Апеляційний суд вважає обґрунтованим висновок слідчого судді, що є підстави для застосування до ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту, оскільки жоден із більш м`яких запобіжних заходів щодо підозрюваного не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України.

Тому посилання апелянта в апеляційній скарзі щодо врахування слідчим суддею ризику, передбаченого п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України, хоча не допускається застосування одного із найбільш суворих запобіжних заходів з мотиву тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, на думку колегії суддів не заслуговує на увагу.

Апеляційний суд прийшов до переконання, що слідчим суддею при обранні запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту правильно враховано поведінку підозрюваного під час розгляду указаного клопотання, а саме неявку в судове завдання 30 травня 2023 року, у зв`язку з чим було застосовано привід підозрюваного на 31 травня 2023 року, що свідчить про його недобросовісну поведінку та ухилення від явки до слідчого судді.

На думку колегії суддів, запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту із покладенням на підозрювану обов`язків, передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України є пропорційним тим завданням, які має досягти орган досудового розслідування, співрозмірним із тяжкістю інкримінованого підозрюваному кримінального правопорушення, у повній мірі зможе забезпечити належну процесуальну поведінку ОСОБА_7 та запобігти встановленим в ході апеляційного розгляду ризикам, передбаченим ч. 1 ст. 177 КПК України.

Твердження в апеляційній скарзі про те, що підозрюваний має юридичну освіту та усвідомлював, що з 05 лютого 2023 року відбувається досудове розслідування, протягом лютого-травня 2023 року з`являвся до слідчих, надавав їм пояснення та виконував всі процесуальні обов`язки, а також що за вказаний період потерпілі та свідки не звертались до слідчого, прокурора, суду із заявами про здійснення на них тиску з боку ОСОБА_7 чи з наміром змінити покази, апеляційний суд не бере до уваги, оскільки вказані обставини не спростовують правильності висновків суду та були предметом розгляду в суді першої інстанції.

Доводи, наведені в обґрунтування апеляційної скарги захисника ОСОБА_7 адвоката ОСОБА_8 , на думку колегії суддів суттєвими не являються та не можуть бути підставами для відмови в задоволенні клопотання слідчого про застосування підозрюваному запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту.

Колегія суддів вважає, що судом першої інстанції помилково визначено строком дії запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту до 31 липня 2023 року.

Так, відповідно до частини 4 статті 196 КПК України слідчий суддя, суд зобов`язаний визначити в ухвалі про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою або домашнього арешту дату закінчення її дії у межах строку, передбаченого цим Кодексом, крім випадків, передбачених частиною четвертою статті 197 цього Кодексу.

Відповідно до п. 4 ч. 3 ст. 219 КПК України досудове розслідування повинно бути закінчене протягом двох місяців з дня повідомлення особи про підозру у вчиненні злочину.

Строк дії оскаржуваної ухвали слідчого судді про застосування запобіжного заходу відносно ОСОБА_7 визначено до 31 липня 2023 року, однак строк застосування запобіжного заходу не може перевищувати строк досудового розслідування, та має бути застосований до 29 липня 2023 року, а тому в цій частині висновки слідчого судді є помилковими.

Враховуючи положення ч. 4 ст. 196, ч. 6 ст. 181, ст. 219 КПК України, колегія суддів вважає за необхідне визначити строк дії ухвали про застосування запобіжного заходу ОСОБА_7 у вигляді цілодобового домашнього арешту в межах строку досудового розслідування до 29 липня 2023 року.

Згідно з частиною 3 статті 407 КПК України за наслідками апеляційного розгляду за скаргою на ухвалу слідчого судді суд апеляційної інстанції має право залишити ухвалу без змін або скасувати ухвалу і постановити нову.

З урахуванням викладеного, оскільки слідчий суддя дійшов обґрунтованого висновку про наявність підстав для застосування щодо ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту, належним чином мотивував своє рішення, однак помилково визначив строк дії такого запобіжного заходу до 31 липня 2023 року, колегія суддів апеляційну скаргу захисника ОСОБА_7 адвоката ОСОБА_8 задовольняє часткового, рішення слідчого судді скасовує в частині строку дії ухвали, визначивши його до 29 липня 2023 року.

Керуючись статтями 181, 309, 404, 405, 407, 419, 422 КПК України, колегія суддів

у х в а л и л а:

Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_7 адвоката ОСОБА_8 задовольнити частково.

Ухвалу слідчого судді Соснівського районного суду м. Черкаси від 31 травня 2023 року про застосування відносно ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту скасувати в частині строку дії ухвали та постановити в цій частині нову ухвалу.

Визначити строк дії ухвали про застосування запобіжного заходу відносно ОСОБА_7 , в межах строку досудового розслідування до 29 липня 2023 року.

В іншій частині ухвалу залишити без змін.

Ухвала суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту її проголошення і оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді