Справа №601/226/23
Провадження № 1-кп/601/94/2023
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

02 серпня 2023 року Кременецький районний суд Тернопільської області

в складі: головуючого судді ОСОБА_1 ,

з участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши в порядку спрощеного провадження обвинувальний акт у кримінальному провадженні внесеному в Єдиний реєстр досудових розслідувань за №0000011 від 13 січня 2023 року по обвинуваченню

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та жителя АДРЕСА_1 , громадянина України, з незакінченою вищою освітою, не працюючого, не одруженого, на утриманні малолітніх дітей не має, не депутата, адвокатом не являється, раніше не судимого,-

у вчиненні кримінального проступку, передбаченого частиною 2 статті 125 КК України,

за участю інших учасників кримінального провадження:

-прокурора ОСОБА_4 ,

-обвинуваченого ОСОБА_3 ,

-захисника адвоката ОСОБА_5 ,

-потерпілого ОСОБА_6 ,

-представника потерпілого адвоката ОСОБА_7 ,

встановив:

11.01.2023 близько 01:00 год. між ОСОБА_3 та ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , жителем АДРЕСА_2 , котрі перебували в кімнаті квартири АДРЕСА_3 , та належить ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , на ґрунті раніше сформованих неприязних відносин розпочався словесний конфлікт. Під час вказаного конфлікту у ОСОБА_3 виник протиправний умисел на заподіяння ОСОБА_6 тілесних ушкоджень.

Реалізовуючи свій протиправний умисел, 11.01.2023 близько 01:00 год. ОСОБА_3 , перебуваючи в кімнаті квартири АДРЕСА_3 , діючи умисно, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, підійшов до ОСОБА_6 , та умисно завдав останньому декілька ударів (точної кількості досудовим розслідуванням не встановлено) кулаками обох рук в область обличчя, вух та шиї.

В подальшому, перебуваючи в коридорі квартири АДРЕСА_4 , за вище вказаною адресою, ОСОБА_3 поваливши ОСОБА_6 на підлогу сів на останнього зверху та завдав йому один удар головою в область обличчя.

Своїми умисними діями ОСОБА_3 спричинив потерпілому ОСОБА_6 тілесні ушкодження у вигляді садна на чолі зліва, синця лобової ділянки зліва, що поширюється на її волосисту частину, крововиливи у білкові оболонки обох очей та синці повік, що частково поширюються на виличні ділянки, садно носа, синці правої щічної ділянки та синець лівої щічної ділянки, що поширюється на підщелепну ділянку, синці обох вушних раковин, синці лівої та правої завушних ділянок, що поширюються на бокові поверхні шиї, і ще один синець правої бокової поверхні шиї, та тілесні ушкодження у вигляді ушкодження ротової ділянки (червоної облямівки та слизової оболонки губ), що за ступенем тяжкості належать до легких із короткочасним розладом здоров`я - п.2.3.3. Правил судово-медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень» (МОЗ України, Київ 1995).

Допитаний у судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 свою вину у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 125 КК України визнав та пояснив, що вечері 11.01.2023 до нього зателефонувала його дівчина та попросила її захистити від ОСОБА_6 . Він прийшов за місцем проживання ОСОБА_9 , де потерпілий вживав щодо нього ненормативну лексику та в них почалась бійка, внаслідок якої було завдано тілесні ушкодження потерпілому. Про вчинене шкодує. Цивільний позов не визнає, оскільки потерпілий йому теж завдав тілесні ушкодження.

Також винуватість у скоєнні кримінального правопорушення передбаченого ч.2 ст. 125 КК України обвинуваченим ОСОБА_3 , підтверджується показаннями допитаного у судовому засіданні потерпілого.

Допитаний в судовому засіданні потерпілий ОСОБА_6 повідомив суд, що 11 січня 2023 обвинувачений ОСОБА_3 , перебуваючи за місцем його проживання, спричинив йому тілесні ушкодження. Обвинувачений почав умисно наносити йому удари. Внаслідок яких він зазнав фізичного болю та короткочасний розлад здоров`я.

Допитана в судовому засіданні свідок ОСОБА_10 пояснила суду, що 11 січня 2023 року в її мами ОСОБА_11 з цивільним чоловіком ОСОБА_6 був конфлікт. ОСОБА_6 перебував в стані алкогольного сп`яніння. Вона захищала матір, внаслідок чого ОСОБА_6 взяв її за волосся та наніс удар. ОСОБА_10 спочатку зателефонувала батьку, але від відмовився приїхати. Потім вона зателефонувала ОСОБА_3 та попросила його прийти та захистити від ОСОБА_6 . ОСОБА_12 прийшов до неї додому, після чого ОСОБА_6 вживав нецензурні слова відносно ОСОБА_3 та вдарив його після чого почалась бійка. Вона з своєю матір`ю просили їх зупинити бійку. Потім прийшли хлопці, які чекали ОСОБА_3 в коридорі.

Свідок ОСОБА_13 вказав, що 11 січня 2023 разом з ОСОБА_14 зустріли ОСОБА_3 . Йому зателефонувала його дівчина та сказала, що ОСОБА_6 простягає руки. ОСОБА_3 пішов до неї на квартиру, а він разом з ОСОБА_14 чекали його на вулиці. Після того як почули крики, зайшли у під`їзд. Бачив як ОСОБА_6 з ОСОБА_3 б`ються. Діма говорив Василю щоб той вийшов з квартири, після чого ОСОБА_15 виштовхнув Василя у під`їзд. Тілесні ушкодження ОСОБА_6 були трохи більші за тілесні ушкодження ОСОБА_3 .

Свідок ОСОБА_14 вказав, що разом з ОСОБА_13 були на вулиці, чекали на ОСОБА_3 .. Почули крики зайшли в під`їзд та побачили як ОСОБА_6 з ОСОБА_3 б`ються. Діма виганяв його з квартири. Потім ОСОБА_16 винесла речі ОСОБА_6 . Бачив тілесні ушкодження у ОСОБА_6 та ОСОБА_3 .

Винуватість обвинуваченого ОСОБА_3 доводиться дослідженими під час судового розгляду матеріалами кримінального провадження, наданими стороною обвинувачення, а саме:

Висновком експерта №34, відповідно до якого при судово-медичній експертизі у ОСОБА_6 виявлені наступні ушкодження: садно на чолі зліва; синець лобової ділянки голови зліва, що поширюється на її волосисту частину; крововиливи у білкові оболонки обох очей та синці повік, що частково поширюються на виличні ділянки; садно носа; синці правої щічної ділянки та синець лівої щічної ділянки, що поширюється на підщелепну ділянку; садно (справа) на тлі крововиливу червоної облямівки верхньої губи, який поширюється на слизову оболонку, де на його тлі рана і садно справа та рана зліва; крововилив червоної облямівки нижньої губи справа та крововилив червоної облямівки нижньої губи зліва, що поширюється на її слизову оболонку; синці обох вушних раковин; синці лівої та правої завушних ділянок, що поширюються на бокові поверхні шиї, і ще один синець правої бокової поверхні шиї; синці ділянки лівого плечового суглоба і лівого плеча; синці правого передпліччя; синці лівого передпліччя із садном на тлі одного із них; синці задньої поверхні грудей, поперекової ділянки справа та лівої бокової поверхні живота. Виявлені у ОСОБА_6 ушкодження, зважаючи на їх вид та морфологічні властивості (стан м`яких тканин та поверхні саден, форма та стан країв і кінців ран, забарвлення синців тощо), утворились від дії тупих предметів близько за 2-3 доби до його експертного огляду, не виключено у вказаний в постанові термін. Виявлені у ОСОБА_6 тілесні ушкодження ротової ділянки (червоної облямівки та слизової оболонки губ) за ступенем тяжкості належать до легких із короткочасним розладом здоров`я - п. 2.3.3. "Правил судово-медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень" (МОЗ України, Київ, 1995). Всі інші тілесні ушкодження за ступенем тяжкості належать до легких - п. 2.3.5. цих "Правил".

Суд враховує те, що наявні письмові докази, а саме отримання потерпілим тілесних ушкоджень легкого ступеню тяжкості із короткочасним розладом здоров`я в комплексі з іншими доказами, показаннями самого потерпілого та обвинуваченого, показами свідків складають логічну та змістовну послідовність дій, які виразились у нанесенні обвинуваченим декількох ударів потерпілому та причинно-наслідкового зв`язку між діянням та наслідками, надані докази є належними, допустимими та достатніми.

У своїх рішеннях «Ірландія проти Сполученого Королівства» від 18.01.1978 та «Коробов проти України» від 21.10.2011, Європейський суд з прав людини повторює, що при оцінці доказів, суд як правило застосовує критерій доведення «поза розумним сумнівом» і така доведеність може випливати із співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків.

Оцінивши у сукупності досліджені в судовому засіданні докази в їх сукупності, суд прийшов до висновку, що події злочину мали місце, вина обвинуваченого повністю доказана, а скоєний ОСОБА_3 злочин слід кваліфікувати за ч.2 ст. 125 КК України як умисне заподіяння легких тілесних ушкоджень, що спричинили короткочасний розлад здоров`я.

Аналізуючи зібрані по справі докази, які характеризують особистість обвинуваченого, суд вбачає наступне:

ОСОБА_3 не працює, за місцем проживання скарги відсутні, раніше не судимий, про що свідчать: характеристика з місця проживання, вимога щодо судимості та його свідчення.

При призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_3 суд, у відповідності до вимог ст.ст. 50, 65 КК України враховує ступінь тяжкості вчиненого ним кримінального правопорушення, яке, відповідно до статті 12 КК України, є кримінальним проступком, думку потерпілого.

Крім того суд бере до уваги те, що обвинувачений розкаявся у вчиненні кримінального правопорушення, що свідчить про усвідомлення ним своїх протиправних дій, активно сприяв розкриттю злочину та вважає, що наведене є обставинами, які пом`якшують покарання ОСОБА_3 .. При призначенні міри покарання обвинуваченому ОСОБА_3 у відповідності до вимог ст. ст. 65, 66, 67 КК України, суд враховує тяжкість вчиненого правопорушення, особу обвинуваченого, те, що він вперше притягується до кримінальної відповідальності, вину у вчиненому визнав повністю, щиро розкаявся, та вважає, що йому слід призначити покарання у вигляді штрафу.

В кримінальному провадженні потерпілим ОСОБА_6 заявлено цивільний позов до обвинуваченого ОСОБА_3 про відшкодування моральної шкоди, завданої скоєнням кримінального правопорушення в розмірі 20 000 грн.

Свої вимоги обґрунтовує тим, що неправомірними суспільно-небезпечними діями обвинуваченого ОСОБА_3 йому завдано немайнових втрат, спричинених моральними стражданнями, які позначили негативні зміни у його житті, а саме, щоденні думки та спогади про наслідки психотравмуючої події; страх можливого повторення подій, негативні переживання, насторога і тривога; переживання постійних фізичних незручностей - гострий біль у спині і шиї; відірваність від активного соціального і побутового життя - позбавлення можливості святкувати традиційні зимові свята (Старий Новий рік, Василів день, Водохреща) в колі близьких і рідних.

В судовому засіданні потерпілий та його представник цивільний позов підтримали та просили задовольнити.

Обвинувачений та його захисник в судовому засіданні цивільний позов не визнали, оскільки вважають, що він не містить доказів, що підтверджують обставини такого позову. Зазначає, що суттєвим у розгляді даного позову є те, що саме цивільний позивач є провокатором та ініціатором конфлікту в зв`язку з чим є підстави для відмови у відшкодуванні.

Відповідно до ч.1 ст.129 КПК України ухвалюючи обвинувальний вирок, суд залежно від доведеності підстав і розміру позову задовольняє цивільний позов повністю або частково чи відмовляє в ньому.

Згідно ч.2 ст.127 КПК України шкода, завдана кримінальним правопорушенням або іншим суспільно небезпечним діянням, може бути стягнута судовим рішенням за результатами розгляду цивільного позову в кримінальному провадженні.

Відповідно до ч.1 ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

У відповідності до ч.1 ст. 1177 Цивільного кодексу України шкода, завдана фізичній особі, яка потерпіла від кримінального правопорушення, відшкодовується відповідно до закону.

У відповідності до ст. 23 ЦК України, особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості.

При цьому, за змістом ст. 1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала.

Відповідно до п. 3 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року № 4 "Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди" визначено, що під моральною шкодою, слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань або інших негативних явищ, заподіяних фізичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб.

Суд погоджується з доводами потерпілого, що протиправна винна поведінка ОСОБА_3 , внаслідок якої ОСОБА_6 було спричинено легкі тілесні ушкодження, що спричинили короткочасний розлад здоров`я перебуває у безпосередньому причинно-наслідковому зв`язку з істотними негативними змінами в його житті, що в розумінні ст. 23 ЦК України є моральною шкодою.

За таких обставин, при визначенні розміру моральної шкоди, завданої потерпілому, суд враховує характер правопорушення, ступінь вини обвинуваченого, характер, обсяг і тривалість фізичних, душевних та моральних страждань потерпілого, пережитий стрес, виходячи із засад розумності та справедливості, суд приходить до переконання про необхідність стягнення з обвинуваченого ОСОБА_3 в користь потерпілого 15 000 гривень завданої моральної шкоди.

Таким чином, цивільний позов потерпілого ОСОБА_6 про відшкодування моральної шкоди підлягає частковому задоволенню.

Витрати, речові докази у кримінальному провадженні відсутні.

Керуючись статтями 368, 370, 374, 376 КПК України, статтею 65-69,75-76, ч.1 ст.122 КК України, суд,-

ухвалив:

ОСОБА_3 визнати винуватим у пред`явленому йому обвинуваченні за ч.2 ст. 125 КК України та призначити йому покарання у вигляді штрафу в розмірі п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 (вісімсот п`ятдесят) гривень.

Цивільний позов ОСОБА_6 до ОСОБА_3 задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_3 (проживаючого по АДРЕСА_1 ) на користь ОСОБА_6 , проживаючого по АДРЕСА_2 , моральну шкоду в розмірі 15 000 (п`ятнадцять тисяч) грн.

В іншій частині в задоволенні позову - відмовити.

Судові витрати - відсутні.

Речові докази - відсутні.

Апеляційна скарга на вирок може бути подана до Тернопільського апеляційного суду через Кременецький районний суд Тернопільської області протягом 30 днів з дня його проголошення. Особою, яка перебуває під вартою, апеляційна скарга подається протягом 30 днів з моменту вручення копії вироку.

Вирок, якщо інше не передбачено цим Кодексом, набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого цим Кодексом, якщо таку скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку чи ухвали суду. Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому, представнику юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, та прокурору.

Копія вироку не пізніше наступного дня після ухвалення надсилається учаснику судового провадження, який не був присутнім у судовому засіданні.

Головуючий: