Справа № 502/590/18
УХВАЛА

21 серпня 2023 року м. Кілія

Суддя Кілійського районного суду Одеської області ОСОБА_1

розглянувши клопотання захисника ОСОБА_2

про проведення судового засідання в режимі відеоконференції

у кримінальному провадженні,

внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань

за № 0000071 від 04.02.2017 р. відносно

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ,

який обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення,

передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України,

В С Т А Н О В И В :

У провадженні Кілійського районного суду Одеської області перебуває кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000071 від 04.02.2017 р. відносно ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України, судове засідання з розгляду якого, призначено на 23.08.2023 року о 10:00 годині.

17.08.2023 року за вх. № ЕП-1741/23 від захисника обвинуваченого - ОСОБА_2 надійшло клопотання про участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду з використанням власних технічних засобів. Обґрунтовуючи своє клопотання захисник зазначає, що 23.08.2023 р. з 12:00 запланована його участь у проведенні ряду слідчих дій у сільській місцевості при відсутності суду.

Дослідивши клопотання захисника, проаналізувавши відповідні положення законодавства, суддею встановлено наступне.

Відповідно до ч. 1 ст. 336 КПК України судове провадження може здійснюватися у режимі відеоконференції під час трансляції з іншого приміщення, у тому числі яке знаходиться поза межами приміщення суду (дистанційне судове провадження), у разі: 1) неможливості безпосередньої участі учасника кримінального провадження в судовому провадженні за станом здоров`я або з інших поважних причин; 2) необхідності забезпечення безпеки осіб; 3) проведення допиту малолітнього або неповнолітнього свідка, потерпілого; 4) необхідності вжиття таких заходів для забезпечення оперативності судового провадження; 5) наявності інших підстав, визначених судом достатніми.

Згідно з ч. 2 ст. 336 КПК України суд ухвалює рішення про здійснення дистанційного судового провадження за власною ініціативою або за клопотанням сторони чи інших учасників кримінального провадження.

Ч. 3 ст. 336 КПК України передбачено, що застосовувані в дистанційному судовому провадженні технічні засоби і технології мають забезпечувати належну якість зображення і звуку, дотримання принципу гласності та відкритості судового провадження, а також інформаційну безпеку. Учасникам кримінального провадження має бути забезпечена можливість чути та бачити хід судового провадження, ставити запитання і отримувати відповіді, реалізовувати інші надані їм процесуальні права та виконувати процесуальні обов`язки, передбачені цим Кодексом.

Згідно вимог ч. 7 ст. 11 Закону України «Про судоустрій та статус суддів» учасникам судового процесу на підставі судового рішення забезпечується можливість брати участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції у порядку, встановленому законом.

Разом із тим, кримінальне провадження здійснюється на основі змагальності, що передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами, передбаченими КПК. Сторони кримінального провадження мають рівні права на збирання та подання до суду речей, документів, інших доказів, клопотань, скарг, а також на реалізацію інших процесуальних прав, передбачених КПК. Суд, зберігаючи об`єктивність та неупередженість, створює необхідні умови для реалізації сторонами їхніх процесуальних прав та виконання процесуальних обов`язків (ч.1, 2, 6 ст.22 КПК).

Вищевказане у поєднанні із положеннями ч.1 ст. 336 КПК свідчить про те, що клопотання стосовно проведення судового засідання у режимі відеоконференції має містити не лише наведення фактів, наявність яких обумовлює потребу в дистанційному судовому провадженні, але й до нього повинні бути долучені докази, на підтвердження існування підстав, передбачених ч.1 ст.336 КПК. Тобто сама по собі наявність клопотання про проведення судового засідання в режимі відеоконференції не покладає на суд обов`язку його задоволення, а тому рішення про проведення судового засідання в режимі відеоконференції може бути прийнято виключно за умови доведеності наявності однієї із зазначених у ч.1 ст.336 КПК підстав.

У поданому клопотанні захисник посилається на неможливість взяти особисту участь в судовому засіданні через заплановану участь у проведенні слідчих дій у сільській місцевості.

Як зазначено в п. 10 Рекомендацій Ради суддів України щодо роботи судів в умовах воєнного стану: якщо за об`єктивних обставин учасник провадження не може брати участь в судовому засіданні в режимі ВКЗ за допомогою технічних засобів, визначених КПК, як виняток допускати участь такого учасника в режимі ВКЗ за допомогою будь-яких інших технічних засобів, в тому числі і власних.

Між тим, як вбачається з відповідного клопотання захисника, в ньому не зазначені об`єктивні, виняткові обставини, які свідчать про неможливість з`явитися безпосередньо в судове засідання а також відповідні докази на підтвердження цих обставин, тому враховуючи, що проведення відеоконференції у кримінальному судочинстві з використанням власних технічних засобів є винятковою процесуальною дією, встановлені підстави для відмови в задоволенні клопотання представника захисника.

Керуючись ст. 336 КПК України, суддя

У Х В А Л И В:

У задоволенні клопотання захисника - відмовити.

Копію ухвали направити захиснику ОСОБА_2 .

Ухвала набирає законної сили з моменту підписання суддею та оскарженню не підлягає.

Суддя Кілійського районного суду ОСОБА_1