У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 червня 2023 року м. Миколаїв

Миколаївський апеляційний суд у складі колегії суддів:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3

за участю секретаря ОСОБА_4 ,

розглянув у відкритому судовому засіданні апеляційні скарги підозрюваного ОСОБА_5 та його захисника ОСОБА_6 на ухвалу слідчого судді Заводського районного суду м. Миколаєва від 05 червня 2023 року про зміну запобіжного заходу на тримання під вартою відносно

ОСОБА_5 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 в с. Гречанівка Снігурівського району Миколаївської області, мешкає в АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

підозрюваного у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 111-2, ч. 4 ст. 185 КК України у кримінальному провадженні, внесеному до ЄРДР за № 0000203.

Учасники судового провадження:

прокурор ОСОБА_7 ,

захисник ОСОБА_6 .

Короткий зміст рішення слідчого судді.

Ухвалою слідчого судді Заводського районного суду м. Миколаєва від 05 червня 2023 року відносно підозрюваного ОСОБА_5 застосований запобіжний захід у вигляді тримання під вартою до 18.06.2023 р. без права внесення застави.

Короткий зміст вимог апеляційних скарг.

В апеляційних скаргах захисник ОСОБА_6 та підозрюваний ОСОБА_5 просять скасувати ухвалу слідчого судді та відмовити у задоволенні клопотання слідчого про зміну ОСОБА_5 запобіжного заходу.

Узагальнені доводи апелянтів.

В апеляційній скарзі захисник ОСОБА_6 зазначає, що ухвала слідчого судді є необґрунтованою, незаконною та такою, що підлягає скасуванню з наступних підстав.

Вважає, що слідчим суддею не перевірено обґрунтованість підозри ОСОБА_5 у вчиненні інкримінованих йому кримінальних правопорушень.

На думку захисника, слідчим не доведено наявності ризиків переховування підозрюваного від слідства та суду, вчинення інших кримінальних правопорушень чи перешкоджання кримінальному провадженню іншим чином.

Апелянт звертає увагу на те, що слідчий суддя безпідставно прийняв рішення про застосування відносно ОСОБА_5 запобіжного заходу, в той час, як вирішувалось клопотання слідчого про зміну запобіжного заходу, що свідчить про незаконність прийнятого слідчим суддею рішення. Крім того, слідчим суддею не роз`яснено ОСОБА_5 право на оскарження ухвали після отримання ним повного тексту судового рішення, в судовому засіданні вручено лише резолютивну частину ухвали.

На думку захисника, висновки слідчого судді про порушення підозрюваним ОСОБА_5 обов`язку «не спілкуватись зі свідками у даному кримінальному провадженні» є хибними та нічим не підтвердженими.

Доводи апеляційної скарги підозрюваного ОСОБА_5 аналогічні тим, що зазначені захисником ОСОБА_6 , крім того підозрюваний звертає увагу на те, що слідчим суддею не прийнято до уваги того, що він має постійне місце мешкання, міцні соціальні зв`язки, позитивно характеризується за місцем мешкання, не має закордонних паспортів, переніс інсульт, намірів переховуватись від слідства та суду не має, з`являвся до органу досудового розслідування, він є потерпілим в іншому кримінальному провадженні за фактом його викрадення та застосування тортур військовими РФ.

Обставини, встановлені слідчим суддею.

Слідчим СУ ГУНП в Херсонській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні, внесеному до ЄРДР за № 0000203 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 185, ч. 1 ст. 111-2 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що у червні місяці 2022 року (точного часу не встановлено) ОСОБА_5 , перебуваючи на посаді начальника охорони ТОВ «Механічний завод», усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій, передбачаючи суспільно-небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, з корисливих мотивів, умисно, шляхом вільного доступу проник до приміщення цеху, розташованого на території ТОВ «Механічний завод» () за адресою: м. Херсон, вул. Миколаївське шосе, 5 кілометр, звідки таємно, в умовах воєнного стану, викрав 206 алюмінієвих чушок сплаву марки «DIN 226 D» з маркуваннями «MZ», загальною вагою 1 030 кг., які не перебували у його віддані та не були йому ввірені.

Відповідно до висновку судово-товарознавчої експертизи № 23-442 від 23.01.2023 р. ринкова вартість алюмінієвого сплаву марки «DIN 226 D» за один кілограм станом на червень місяць 2022 року складала 78,46 грн. Тобто, потерпілій юридичній особі ТОВ «Механічний завод» () в особі представника ОСОБА_8 завдано майнової шкоди на суму 80 813,80 грн.

18.04.2023 р. ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України, а саме у таємному викраденні чужого майна (крадіжка), вчиненого в умовах воєнного стану.

09.05.2023 р. ухвалою слідчого судді Центрального районного суду м. Миколаєва відносно ОСОБА_5 застосований запобіжний захід у вигляді домашнього арешту у вечірній час доби.

29.05.2023 р. ОСОБА_5 , на підставі додатково зібраних доказів, повідомлено про нову підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 185, ч. 1 ст. 111-2 КК України.

Окрім раніше пред`явленої підозри, за ч. 4 ст. 185 КК України, досудовим розслідуванням встановлено, що ОСОБА_5 будучи громадянином України, до 04.07.2022 р. працював начальником охорони ТОВ «Механічний завод, в момент повномасштабного вторгнення РФ на територію України, перебував у м. Херсон, достовірно знав про окупацію території Херсонської області, під час дії на всій території України воєнного стану, не маючи намірів дотримуватись вимог чинного законодавства України, діючи з прямим умислом, з метою завдання шкоди Україні з корисливих мотивів, переслідуючи мету отримання прибутків при співпраці з представниками РФ, розуміючи, що суверенітет України поширюється на всю територію, Україна є унітарною державою, а її територія в межах існуючого кордону є цілісною і недоторканною, будучи обізнаним про те, що Херсонська область є невід`ємною складовою частиною України, сповідуючи проросійські погляди, заручившись підтримкою невстановлених представників держави-агресора (РФ) та окупаційної адміністрації, діючи у співпраці з ними, вчинив наступні протиправні дії.

У червні 2022 року (точного часу не встановлено), ОСОБА_5 , знаходячись у м. Херсон, діючи умисно, на шкоду суверенітету та територіальній цілісності України, заручившись підтримкою невставлених досудовим розслідуванням представників окупаційної адміністрації держави-агресора РФ, був у співпраці з ними, приймав активну участь під час збору колективу ТОВ «Механічний завод» за адресою: м. Херсон, Миколаївське шосе, п`ятий кілометр, при вирішенні питань щодо заробітної плати та подальшої охорони підприємства під час окупації міста, публічно закликав працівників заводу (громадян України) отримувати паспорти РФ, створити так звану «Профспілку працівників ТОВ «Механічний завод» при окупаційній владі, перереєструвати підприємство та відновити його роботу за законодавством РФ, обіцяючи колективу отримання високої заробітної плати від інвесторів РФ та співпрацювати з окупаційною владою.

Цього ж дня, ОСОБА_5 з метою підтримки та допомоги незаконним діям окупаційної адміністрації на території Херсонської області, задля демонстрації висвітлення та популяризації інформації про початок роботи ТОВ «Механічний завод» при окупаційній владі, особисто пропонував працівникам підприємства виходити на роботу вказуючи на те, що представники засобів масової інформації держави-агресора, приїдуть знімати сюжет з метою подальшого висвітлення на інформаційних ресурсах та телеканалах РФ запуску роботи підприємства.

Крім того, ОСОБА_5 , у кінці червня на початку липня 2022 року (точного часу не встановлено) з метою завдання шкоди Україні, діючи на підтримку рішення окупаційної адміністрації РФ так званої «ВГА Херсонской области» шляхом здійснення телефонних дзвінків та відправлення смс-повідомлень особисто запрошував працівників ТОВ «Механічний завод» прибути 02.07.2022 р. на збори колективу до Будинку Профспілок, за адресою: м. Херсон, пр. Ушакова, 25 та прийняти участь у голосуванні з питань створення так званої «Профсоюзной организации «Профсоюз работников ООО «Механический завод» та її входження до складу так званої «Федерации профсоюзов Херсонской области» для запуску роботи підприємства на користь держави агресора РФ.

02.07.2023 р. ОСОБА_5 організував у приміщенні Будинку Профспілок, за адресою: м. Херсон, пр. Ушакова, 25 збори працівників підприємства ТОВ «Механічний завод». Ці збори проводились за участю восьми осіб та невстановлених представників окупаційної адміністрації РФ, де він брав активну участь у допомозі державі-агресору, окупаційній адміністрації, агітував колектив прийняти участь у голосуванні щодо створення так званої «Профсоюзной организации «Профсоюз работников ООО «Механический завод» та її входження до складу так званої «Федерации профсоюзов Херсонской области».

За результатами вказаних зборів 02.07.2023 р. складено «Протокол № 1 «Учредительной конференции профсоюзной организации ООО «Механический завод», на підставі якого 12.07.2022 р. окупаційною адміністрацією Військово-цивільною адміністрацією Херсонської області внесено відомості до так званого «Реестра юридических лиц осуществляющих деятельность в Херсонской области», «Профсоюзной организации «Профсоюз работников ООО «Механический завод» та її входження до складу так званої «Федерации профсоюзов Херсонской области».

Продовжуючи свою злочину діяльність, ОСОБА_5 , у серпні місяці 2022 року (точного часу не встановлено) знову запросив та організував зустріч працівників ТОВ «Механічний завод» в Будинку Профспілок за адресою: м. Херсон, пр. Ушакова, 25, на якій невстановлені представники РФ, пропонували працівникам цього товариства працювати на підприємстві за законодавством РФ, після чого вказали присутнім, що біля приміщення Херсонської міської ради за адресою: м. Херсон, пр. Ушакова, 37, їх чекатиме ОСОБА_5 та супроводить на черговий збір підприємства, який буде проходити в міській раді з представниками окупаційної адміністрації для вирішення питань про подальшу роботу ТОВ «Механічний завод».

Після чого, в залі засідань Херсонської міської ради на другому поверсі, ОСОБА_5 з невстановленими представниками окупаційної ТОВ «Механічний завод» за законодавством РФ, закликав працівників підприємства до співпраці з представниками країни-агресора, підтримки у встановленні на окупованій військами РФ території області незаконних органів влади та установ, підконтрольних співробітникам спецслужб та командного складу збройних сил РФ, а також брав активну участь в організації складання невстановлених документів разом з представниками РФ, які, в подальшому, надавав на підпис присутнім з числа колективу ТОВ «Механічний завод», при цьому, збираючи особисті дані вказаних осіб, які в подальшому передавав невстановленим представникам РФ.

Отже, ОСОБА_5 , виконуючи та підтримуючи дії та рішення окупаційної адміністрації держави-агресора з метою завдання шкоди Україні, своїми умисними діями сприяв створенню «Учредительной конференции профсоюзной организации ООО «Механический завод», яка в подальшому зареєстрована у складі незаконно створеної невстановленими особами окупаційної влади РФ так званої «Федерации профсоюзов Херсонской области» з метою встановлення контролю на тимчасово окупованій території м. Херсон.

За цих обставин, ОСОБА_5 , підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 111-2 КК України умисні дії, спрямовані на допомогу державі-агресору (пособництво), збройним формуванням та окупаційній адміністрації держави агресора, вчинені громадянином України з метою завдання шкоди Україні шляхом реалізації та підтримки рішень та дій держави-агресора, збройних формувань та окупаційної адміністрації держави-агресора.

Слідчий звернувся до суду з клопотанням про зміну відносно ОСОБА_5 запобіжного заходу з домашнього арешту на тримання під вартою. Своє клопотання слідчий мотивував тим, що ОСОБА_5 29.05.2023 р. повідомлено про нову підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 111-2 КК України, санкція якої передбачає позбавлення волі на строк від 10 до 12 років з позбавленням права обіймати певні посади або займатися певною діяльністю на строк від 10 до 15 років та з конфіскацією майна або без такої, що є особливо тяжким злочином, оскільки під час дії військового стану, перебуваючи на тимчасово окупованій території Херсонської області підозрюваний пішов на співпрацю з окупаційною владою, що становило небезпеку для суверенітету країни, конституційного ладу, територіальної цілісності України та населення. Крім того, ОСОБА_5 свідомо порушив покладений на нього ухвалою слідчого судді Центрального районного суду м. Миколаєва обов`язок, а саме «утримуватися від спілкування зі свідками у даному кримінальному провадженні», що обґрунтовано свідчить про існування ризику, передбаченого п. 3 ч. 1 ст. 177 КПК України, та ставить під сумнів продовження належного виконання підозрюваним покладених на нього обов`язків під час досудового розслідування, вчинення останнім умисних дій, спрямованих на уникнення відповідальності, перешкоджання кримінальному провадженню, та як наслідок вказує на недостатність застосування до нього запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту або іншого менш суворого запобіжного заходу.

Врахувавши, що виникли нові обставини після прийняття попереднього рішення про застосування запобіжного заходу, а саме згідно пред`явленої нової підозри ОСОБА_5 обґрунтовано підозрюється у вчиненні особливо тяжкого злочину, що підтверджується долученими до клопотання матеріалами, під час дії покладеного на нього обов`язку «утримуватися від спілкування зі свідками у даному кримінальному провадженні» зустрічався зі свідком, якому розповідав про обставини кримінального провадження відносно нього, телефонував свідку ОСОБА_9 , якого прохав розповісти про результату допиту слідчим, тобто порушив покладені на нього обов`язки, наявність ризиків, передбачених п. п. 1, 2, 3, 4 ч. 1 ст. 177 КПК України, зважаючи на початкову стадію досудового розслідування, слідчий суддя дійшов висновку, що застосування іншого, більш м`якого запобіжного заходу, ніж тримання під вартою, не забезпечить належної процесуальної поведінки підозрюваного.

Заслухавши доповідь судді, пояснення захисника на підтримку апеляційної скарги, думку прокурора, який вважав ухвалу законною та обґрунтованою, вивчивши матеріали надані судом, обговоривши доводи апеляційної скарги, апеляційний суд дійшов наступного.

Обставини, встановлені судом апеляційної інстанції. Мотиви, з яких суд апеляційної інстанції виходить при постановленні ухвали, і положення закону, яким керується.

При вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, слідчий суддя відповідно до вимог ст. 178 КПК України, перевіряє вагомість доказів про вчинення підозрюваним кримінального правопорушення, тяжкість покарання, міцність соціальних зв`язків підозрюваного в місці його постійного проживання, його репутацію, майновий стан, наявність судимостей та інші обставини, які забезпечать належну процесуальну поведінку особи під час досудового розслідування та судового розгляду.

Відповідно до вимог ст. 194 КПК України, під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу, слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

За змістом вимог ч. ч. 1, 2 ст. 200 КПК України прокурор, слідчий за погодженням з прокурором має право звернутися в порядку, передбаченому статтею 184 цього Кодексу, до слідчого судді, суду з клопотанням про зміну запобіжного заходу. У клопотанні про зміну запобіжного заходу обов`язково зазначаються обставини, які: виникли після прийняття попереднього рішення про застосування запобіжного заходу; існували під час прийняття попереднього рішення про застосування запобіжного заходу, але про які слідчий, прокурор на той час не знав і не міг знати.

Вказані вимоги закону слідчим суддею дотримані, а також оцінені у сукупності всі обставини, які відповідно до ст. 178 КПК України, враховуються при обранні запобіжного заходу.

Приймаючи рішення про застосування відносно ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою слідчим суддею враховано отримання слідством достатніх доказів для повідомлення ОСОБА_5 про нову підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 185 та ч. 1 ст. 111-2 КК України, встановлено, що матеріали провадження містять достатні дані, які підтверджують наявність ризиків, передбачених ч. 1 ст.177 КПК України та порушення підозрюваним покладених на нього обов`язків покладених попередньої ухвалою слідчого судді про застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту.

Так, наявні докази, які містяться в матеріалах клопотання слідчого, зокрема, дані протоколів огляду місця події від 09.12.2023 р., 15.03.2023 р., додаткового огляду місця події від 28.03.2023 р., обшуку квартири АДРЕСА_2 , за місцем мешкання ОСОБА_5 , огляду від 12.05.2023 р. вилучених під час обшуку документів, допиту представника потерпілого ОСОБА_8 , свідків ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , ОСОБА_16 , ОСОБА_17 , ОСОБА_18 , ОСОБА_19 , ОСОБА_20 , ОСОБА_21 , ОСОБА_22 , ОСОБА_23 , ОСОБА_24 , ОСОБА_25 , ОСОБА_26 , ОСОБА_27 , ОСОБА_28 , ОСОБА_9 , ОСОБА_29 , ОСОБА_30 , ОСОБА_31 та інші матеріали кримінального провадження, свідчать про наявність обґрунтованої підозри ОСОБА_5 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 185 та ч. 1 ст. 111-2 КК України.

Необхідно зазначити, що на даному етапі провадження суд не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати під час розгляду кримінального провадження по суті, зокрема, оцінювати докази з точки зору їх допустимості і достатності для визнання особи винуватою чи невинуватою у вчинені кримінальних правопорушень. Суд на підставі сукупності отриманих доказів повинен визначити лише, чи є причетність особи до вчинення кримінального правопорушення вірогідною та достатньою для обрання запобіжного заходу, у зв`язку з чим, доводи захисника стосовно недостатньої обґрунтованості підозри ОСОБА_5 апеляційний суд оцінює як безпідставні.

Вирішуючи питання про необхідність застосування виключного запобіжного заходу у вигляді тримання ОСОБА_5 під вартою, апеляційний суд приходить до висновку про існування процесуальних ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України, які виправдовують прийняття такого рішення.

Так, ризики, які дають достатні підстави вважати, що підозрюваний може здійснити спробу протидії кримінальному провадженню у формах, що передбачені частиною 1 статті 177 КПК, слід вважати наявними за умови встановлення обґрунтованої ймовірності можливості здійснення підозрюваним зазначених дій. При цьому КПК України не вимагає доказів того, що підозрюваний обов`язково (поза всяким сумнівом) здійснюватиме відповідні дії, однак вимагає доказів того, що він має реальну можливість їх здійснити у конкретному кримінальному провадженні в майбутньому.

Зокрема, ризик переховування від органів досудового розслідування та суду з метою уникнення кримінальної відповідальності підтверджується тим, що ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні особливо тяжкого злочину, вчиненого у співпраці з окупаційною владою РФ та її представниками, які можуть сприяти підозрюваному у втечі та незаконному перетині кордону.

Зважаючи на велику кількість свідків у кримінальному провадженні, які є працівниками підприємства ТОВ «Механічний завод», на якому працював підозрюваний та обіймав посаду начальник охорони, обізнаний про свідків, тому ризик незаконного впливу на свідків є доведеним. При цьому, під час допиту свідка ОСОБА_9 , встановлені обставини, які свідчать про наявність підстав вважати, що підозрюваним здійснювались заходи незаконного впливу на цього свідка, які полягали у випитуванні обставин допиту свідка слідчим та консультація свідка з приводу обставин кримінального провадження.

Апеляційний суд вважає, що встановлені слідчим суддею ризики знищення, спотворення речей і документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального провадження та перешкоджання кримінальному провадженню іншим чином не доведені, оскільки в клопотанні слідчого про зміну запобіжного заходу з домашнього арешту на тримання під вартою таких ризиків не зазначено, тобто, в цій частині слідчий суддя встановлюючи наявність ризиків вийшов за межі клопотання слідчого.

За наведеного, доводи захисника про відсутність ризиків, передбачених п. п. 1, 3 ч. 1 ст. 177 КПК України є безпідставними, в цій частині, рішення слідчим суддею прийнято на основі об`єктивно з`ясованих обставин, з якими закон пов`язує можливість застосування виключного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, при цьому досліджені всі матеріали провадження та наведені в ухвалі мотиви, з яких прийняв відповідне рішення.

На переконання апеляційного суду, такий запобіжний захід, як тримання під вартою є пропорційним тим завданням, які має досягти орган досудового розслідування, співмірним з тяжкістю інкримінованих підозрюваному кримінальних правопорушень, у повній мірі зможе забезпечити належну процесуальну поведінку ОСОБА_5 та запобігти встановленим в ході апеляційного розгляду ризикам, передбаченим ч. 1 ст.177 КПК України.

Крім того, апеляційним судом враховуються й імперативні вимоги ч. 6 ст. 176 КПК України, за змістом яких, під час дії воєнного стану, до особи, яка підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 111-2 КК України, за наявністю ризиків, визначених ст. 177 КПК України, застосовуванню підлягає лише запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

Доводи підозрюваного про те, що він має постійне місце мешкання, міцні соціальні зв`язки та позитивно характеризується, не свідчать про зменшення існування ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України, та не виключають необхідності застосування відносно нього запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Посилання апелянтів на те, що слідчий суддя безпідставно прийняв рішення про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, в той час, як слідчим заявлено клопотання про зміну запобіжного заходу, дійсно мають місце, проте зі змісту мотивувальної частини оскаржуваної ухвали вбачається, що слідчим суддею, по суті, розглянуто клопотання слідчого про зміну запобіжного заходу, з урахуванням вимог ст. 200 КПК України.

Постановлення слідчим суддею в резолютивній частині ухвали рішення про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, а не про зміну запобіжного заходу з домашнього арешту на тримання під вартою, на переконання апеляційного суду істотно не впливає на обсяг прав підозрюваного ОСОБА_5 та не є істотним порушенням його права на захист.

Отже, за встановлених апеляційним судом обставин вбачається достатньо підстав для зміни підозрюваному ОСОБА_5 запобіжного заходу з домашнього арешту на тримання під вартою, і, формальне скасування оскаржуваної ухвали слідчого судді, з метою зміни в резолютивної частини лише порядку застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою, замість застосування, про зміну є недоцільним.

Істотних порушень вимог кримінального процесуального закону, які перешкодили чи могли перешкодити слідчому судді постановити законне та обґрунтоване рішення, апеляційним судом не встановлено, рішення слідчого судді є законним, обґрунтованим та вмотивованим, відповідає вимогам кримінального процесуального закону, підстав для його скасування апеляційний суд не вбачає, тому апеляційні скарги підозрюваного ОСОБА_5 та захисника ОСОБА_6 задоволенню не підлягають.

Керуючись ст. ст. 376, 404, 405, 407, 419, 422, 424, 532 КПК України, апеляційний суд,

п о с т а н о в и в :

ухвалу слідчого судді Заводського районного суду м. Миколаєва від 05 червня 2023 року про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_5 залишити без змін, апеляційні скарги підозрюваного ОСОБА_5 та його захисника ОСОБА_6 без задоволення.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення і оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3