ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 11-кп/803/2380/23 Справа № 214/5200/21 Суддя у 1-й інстанції - ОСОБА_1 Суддя у 2-й інстанції - ОСОБА_2
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 червня 2023 року м.Кривий Ріг

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Дніпровського апеляційного суду у складі:

головуючого ОСОБА_2

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4

при секретарі ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали контрольного провадження за апеляційною скаргою обвинуваченого на ухвалу Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 30 травня 2023 року, якою продовжено запобіжний захід у виді тримання під вартою ОСОБА_6 ,обвинуваченому за ч.2 ст.186, ч.2 ст.185 КК України,-

ВСТАНОВИЛА:

Ухвалою Саксаганського районного суду Донецької області від 30 травня 2023 року продовжений ОСОБА_6 строк тримання під вартою до 28.07.2023 р. за обвинуваченням останнього у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.186, ч.2 ст.185 КК України.

Мотивуючи вказане рішення, суд зазначив, що ОСОБА_6 обвинувачується у вчиненні злочинів, передбачених ч.2 ст.186, ч.2 ст.185 КК України, за якими законом України про кримінальну відповідальність передбачене покарання від чотирьох до шести років позбавлення волі, а також, що ризики, які були підставою для обрання запобіжного заходу, не зникли та не змінились під час розгляду клопотання. Вік та стан здоров`я дозволяють застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою.

В апеляційній скарзі обвинувачений просить ухвалу суду скасувати, оскільки рішення суду не відповідає вимогам ст.370 КПК України. Зазначає, що йому не було надано копію клопотання та матеріалів, якими обґрунтовується необхідність застосування запобіжного заходу за три години до початку судового засідання, що є порушенням вимог ч.2 ст.184 КПК України.

Заслухавши суддю доповідача, дослідивши матеріали контрольного провадження, колегія суддів доходить наступного.

Відповідно до ч. 5 ст. 394 КПК України ухвала суду про обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою, про зміну іншого запобіжного заходу на запобіжний захід у виді тримання під вартою, а також про продовження строку тримання під вартою, постановлена під час судового провадження в суді першої інстанції до ухвалення судового рішення по суті, може бути оскаржена в апеляційному порядку обвинуваченим, його захисником, законним представником, прокурором.

Згідно вимог ст. 12 КПК України кожен, кого затримано через підозру або обвинувачення у вчиненні кримінального правопорушення або інакше позбавлено свободи, повинен бути в найкоротший строк доставлений до слідчого судді для вирішення питання про законність та обґрунтованість його затримання, іншого позбавлення свободи та подальшого тримання. Таким чином, законність та обґрунтованість обмеження права на свободу та особисту недоторканність має бути перевірена судом у найкоротший строк.

Згідно з практикою Європейського Суду, зокрема рішенням у складі Великої палати у справі «Labitav.Italy» від 06.04.2000 р., тримання під вартою є виправданим у певному випадку, лише якщо конкретні ознаки розкривають наявність публічного інтересу, що переважає, попри презумпцію невинуватості, над повагою до особистої свободи.

Як встановлено з наданих судом першої інстанції матеріалів, запобіжний захід у виді тримання під вартою відносно ОСОБА_6 продовжений під час судового провадження в суді першої інстанції на 60 днів до 28.07.2023 року включно.

Вирішуючи питання щодо обґрунтованості та законності застосованого до ОСОБА_6 запобіжного заходу у виді тримання під вартою, колегія суддів враховує, що він обвинувачується у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.186, ч.2 ст.185 КК України, які відповідно до вимог ст. 12 КК України відносяться до категорії тяжкого та нетяжкого злочину, з санкцією від чотирьох до шести років позбавлення волі, обвинувачений офіційно не працевлаштований, не одружений, зможе переховуватися від суду тим самим перешкоджати об`єктивному розслідуванню та встановленню істини у кримінальному провадженні. Також у останнього відсутнє постійне джерело доходів та це може спонукати продовжити злочинну діяльність, може незаконно впливати на свідків та потерпілих.

З урахуванням цього, колегія суддів зазначає, що застосування більш м`якого запобіжного заходу не буде гарантувати виконання обвинуваченим своїх процесуальних обов`язків.

Можливість застосування до обвинуваченого запобіжного заходу у виді тримання під вартою передбачають вимоги 183 КПК України. Вік та стан здоров`я обвинуваченого дозволяє застосувати до нього запобіжний захід у виді тримання під вартою.

Відповідно до вимог п. «е» ч. 1 ст. 5 Європейської конвенції з прав людини та основоположних свобод (Рим, 1950 року) міра запобіжного заходу у вигляді взяття під варту обирається підозрюваному, обвинуваченому судом при наявності обґрунтованої підозри у вчиненні ним правопорушення або якщо обґрунтовано вважається необхідним запобігти вчиненню ним правопорушення чи його втечі після його вчинення, що вказана особа може переховуватися від органів досудового розслідування та суду, незаконно впливати на потерпілого, свідків та інших учасників кримінального провадження, перешкоджати провадженню іншим чином, а також вчиняти інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому обвинувачується.

Тяжкість, характер та обставини інкримінованих злочинів свідчать про вагомість заявлених ризиків, які дійсно на теперішній час не зменшились, і яким не здатні запобігти більш м`які запобіжні заходи ніж тримання під вартою.

Щодо доводів обвинуваченого про несвоєчасне надання йому стороною обвинувачення копії клопотання та матеріалів, якими обґрунтовується необхідність застосування запобіжного заходу, колегія суддів зазначає наступне.

Відповідно до ч. 2 ст. 184 КПК України, копія клопотання та матеріалів, якими обґрунтовується необхідність застосування запобіжного заходу, надається підозрюваному, обвинуваченому не пізніше ніж за три години до початку розгляду клопотання.

З журналу судового засідання вбачається, що під час розгляду клопотання про продовження запобіжного заходу обвинувачений та його захисник будь-яких заперечень з приводу несвоєчасного надання матеріалів не заявляли.

Обвинувачений не був позбавлений можливості заявити клопотання про надання додаткового часу для ознайомлення з письмовим клопотанням прокурора про продовження строку тримання під вартою.

Таким чином, доводи обвинуваченого не є слушними, а тому не можуть бути підставою для зміни або скасування оскаржуваної ухвали.

Судова колегія не вбачає в діях суду першої інстанції порушень кримінального процесуального законодавства, які б вплинули на законність прийнятого рішення про продовження запобіжного заходу обвинуваченому ОСОБА_6 .

Враховуючи викладене, колегія суддів вважає, що суд дійшов законного та обґрунтованого висновку про продовження застосування до ОСОБА_6 запобіжного заходу у виді тримання під вартою, оскільки обмеження його права на свободу в даному випадку є виправданим та необхідним через неможливість в жодний інший спосіб запобігти його втечі та забезпечити належне виконання ним своїх процесуальних обов`язків.

Таким чином, перевіривши ухвалу суду в межах апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що підстави для її скасування відсутні.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 404 - 407, 422-1 КПК України, колегія суддів,-

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу обвинуваченого залишити без задоволення.

Ухвалу Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 30 травня 2023 року про продовження застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою відносно ОСОБА_6 залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення і касаційному оскарженню не підлягає.

Судді