Справа № 559/2843/23
Провадження № 1-кс/559/685/2023
УХВАЛА

про арешт майна

22 серпня 2023 року місто Дубно Рівненська область

Дубенський міськрайонний суд Рівненської області в складі

слідчий суддя ОСОБА_1

секретаря судового засідання ОСОБА_2

за участі прокурора ОСОБА_3

розглянувши в судовому засіданні в м. Дубно клопотання прокурора Рівненської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Західного регіону ОСОБА_4 за матеріалами кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000543 від 19.08.2023, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ст.286 ч. 1 КК України, про арешт майна, -

ВСТАНОВИВ:

Прокурор звернувся 21.08.2023 до суду з клопотанням, у якому просить накласти арешт на майно, а саме, на автомобіль марки "Ford", моделі «Focus», д.н.з НОМЕР_1 , з номером кузова НОМЕР_2 , який належить ОСОБА_5 , що проживає за адресою АДРЕСА_1 , залишивши його зберігати на території спеціального майданчика, що за адресою с.Привільне, Дубенського району Рівненської області, встановивши заборону власнику автомобіля, чи будь-якій іншій особі розпоряджатися чи вчиняти будь-які інші дії із ним, до прийняття кінцевого рішення у кримінальному провадженні..

З клопотання вбачається, що19.08.2023, близько 09 год. 45 хв. військовослужбовець в/ч НОМЕР_3 ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , керуючи автомобілем марки "Ford", моделі «Focus», д.н.з НОМЕР_1 , рухаючись по вул.Грушевського, 134 м.Дубно, зі сторони вул. Сурмичі в напрямку вул.Залізнична, здійснив наїзд на пішохода ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , яка переходила проїзну частину дороги по нерегульованому пішохідному переході з права на ліво по ходу руху автомобіля. Внаслідок ДТП ОСОБА_6 отримала тілесні ушкодження.

19.08.2023 старшим слідчим слідчого відділення Дубенського РВП ГУНП в Рівненській області ОСОБА_7 зареєстровано за даним фактом кримінальне провадження в Єдиному реєстрі досудових розслідувань за №0000543 та попередньо кваліфіковано за ч. 1 ст. 286 КК України.

Під час огляду місця дорожньо-транспортної пригоди 19 серпня 2023 року було вилучено автомобіль марки "Ford", моделі «Focus», д.н.з НОМЕР_1 , який після огляду був поміщений на територію спеціального майданчика, що за адресою с.Привільне, Дубенського району Рівненської області.

Так встановлено, що автомобіль марки "Ford", моделі «Focus», д.н.з НОМЕР_1 , належить ОСОБА_5 , що проживає за адресою АДРЕСА_1 .

Враховуючи, що автомобіль марки "Ford", моделі «Focus», д.н.з НОМЕР_1 , являється речовим доказом у кримінальному провадженні, про що слідчим винесена постанова про визнання його речовим доказом, тому є необхідність у встановленні заборони власнику автомобіля будь-яким чином розпоряджатися та використовувати дані автомобілі з метою уникнення ризиків продажу чи вчинення будь-яких інших дій із даними автомобілями (ремонт, переобладнання, вивіз за межі території України), які можуть призвести до втрати чи пошкодження даних автомобілів та знищення слідів вчинення даного кримінального правопорушення.

Так як на автомобілі наявні сліди вчинення кримінального правопорушення, а також даний автомобіль є знаряддям вчинення даного кримінального правопорушення, відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 167 КПК України це є підставою тимчасового його вилучення.

В матеріалах кримінального провадження вбачається наявність достатніх підстав вважати, що вилучений в ході проведення огляду автомобіль марки "Ford", моделі «Focus», д.н.з НОМЕР_1 , має суттєве значення у кримінальному провадженні як речовий доказ, оскільки він відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 КПК України, а також вилучений транспортний засіб є доказом злочину, що свідчить про те, що він може бути прихований, пошкоджений, зіпсований, знищений, перетворений або відчужений, а тому з метою запобігання цього, виникає необхідність у накладенні арешту на зазначений транспортний засіб.

Повернення автомобіля на якому залишені сліди дорожньо-транспортної пригоди власнику, позбавить орган досудового розслідування можливості повного, всебічного та неупередженого проведення даних слідчих (розшукових) дій, що у свою чергу позбавить можливості встановлення істини у провадженні та взагалі прийняття будь-якого кінцевого процесуального рішення у кримінальному провадженні.

Таким чином, з метою збереження речових доказів, відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення, з метою запобігання можливості приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження вилученого майна, яке є доказом злочину, на думку прокурора, є необхідність у накладенні арешту на зазначене у клопотання майно.

В судовому засіданні прокурор підтримав клопотання із викладених у ньому підстав, просив його задоволити.

В судовому засіданні ОСОБА_5 пояснив, що не заперечує проти накладення арешту на автомобіль.

Оглянувши та перевіривши надані матеріали клопотання, дослідивши докази по даних матеріалах, заслухавши доводи прокурора, пояснення ОСОБА_5 вважаю, що клопотання підлягає до часткового задоволення з наступних підстав.

Відповідно до п.1 ч.2 ст. 170 КПК України, арешт майна допускається з метою збереження речових доказів.

Згідно ч.3 ст. 170 КПК України, у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Відповідно до ч.1 ст. 98 КПК України, речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

У відповідності до ч.10 ст. 170 КПК України, арешт може бути накладений у встановленому цим Кодексом порядку на рухоме чи нерухоме майно, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковій формі, в тому числі кошти та цінності, що знаходяться на банківських рахунках чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах, видаткові операції, цінні папери, майнові, корпоративні права, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна. Не може бути арештовано майно, якщо воно перебуває у власності добросовісного набувача, крім арешту майна з метою забезпечення збереження речових доказів.

У провадженні слідчого відділення Дубенського районного відділу поліції Головного управління Національної поліції в Рівненській області перебувають матеріали кримінального провадження внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань 19.08.2023 за №0000543, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України (а.с.5).

Під час огляду місця ДТП 19 серпня 2023 року було вилучено автомобіль марки "Ford", моделі «Focus», д.н.з НОМЕР_1 , який після огляду був поміщений на територію території спеціального майданчика, що за адресою с.Привільне, Дубенського району Рівненської області (а.с.6-9).

Також, згідно встановлених даних автомобіль марки "Ford", моделі «Focus», д.н.з НОМЕР_1 , належить ОСОБА_5 , що проживає за адресою АДРЕСА_1 (а.с.11).

Постановою слідчого від 19.08.2023 автомобіль марки "Ford", моделі «Focus», д.н.з НОМЕР_1 , визнано речовим доказом у кримінальному провадженні(а.с.10).

Одним із процесуальних джерел доказів відповідно до ч. 2 ст. 84 КПК України є речові докази.

Стаття 167 КПК України встановлює підстави для тимчасового вилучення майна, яке може вилучатися до вирішення питання про арешт такого майна або його повернення.

Тимчасово вилученим може бути майно у вигляді речей, документів, грошей тощо, щодо яких є достатні підстави вважати що вони використані як засоби кримінального правопорушення та (або) зберегли його сліди (п.1 ч.2 ст. 167 КПК України).

Згідно ч. 5 ст. 171 КПК України клопотання слідчого, прокурора про арешт тимчасово вилученого майна повинно бути подано не пізніше наступного робочого дня після вилучення майна, інакше майно має бути негайно повернуто особі, у якої його було вилучено.

Порушення строків подання клопотання до суду не встановлено.

Згідно ст. 170 КПК України - арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.

Арешт майна допускається з метою забезпечення, зокрема збереження речових доказів.

Відповідно до ст.173 КПК України слідчий суддя прийшов до висновку, що прокурором доведено необхідність арешту майна, а також наявність ризиків, передбачених абзацом другим частини першої статті 170 цього Кодексу.

Зазначене у клопотанні вилучене майно, а саме автомобіль марки "Ford", моделі «Focus», д.н.з НОМЕР_1 ,, є матеріальним об`єктом, на думку слідчого судді, він може бути використаний як докази у кримінальному провадженню, оскільки міг зберегти на собі сліди злочину, у кримінальному правопорушенні, передбаченому ч. 1 ст. 286 КК України. З метою забезпечення виконання завдань кримінального провадження, проведення експертиз та інших слідчих дій у кримінальному провадженні, збереження від втрати, знищення чи перетворення вилученого майна, задля використання його у доказових цілях, слідчий суддя приходить до висновку, що, в даному випадку, розумним та співрозмірним обмеженню права власності, буде накладення арешту на вилучене майно, а тому клопотання прокурора є обґрунтованим.

Враховуючи, що прокурором доведено необхідність застосування арешту, з метою всебічного, повного і неупередженого дослідження всіх обставин кримінального правопорушення, а також, з урахуванням того, що зазначене у клопотанні майно відповідає критеріям визначеним ст. 98 КПК України, а саме зберегло на собі сліди злочину та містить інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, а не накладення арешту може призвести до його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення або відчуження, слідчий суддя прийшов до висновку, про наявність достатніх підстав для арешту майна, а відтак клопотання в цій частині підлягає до задоволення.

Щодо строку дії арешту, рахую за доцільне зазначити наступне.

На даному етапі досудового розслідування, в межах вказаного кримінального провадження повідомлення про підозру не оголошено .

Тому, хоча б теоретично передбачити строк, на якій накладається арешт, вказавши «до прийняття остаточного рішення по справі» - не можливо.

Обмеження в одній із складових права власності на необмежений час (права розпорядження річчю), порушує за думкою суду принцип правової визначеності та право власності володільця майна, яке гарантується ЦК України, Конституцією України, ст.1 Протокола № 1 до Европейської Корнвенції з прав людини.

На необхідність дотримання принципу правової визначеності вказував Европейський Суд у справі Кавка проти Польщі, рішення суду від 9 січня 2001 р. п.49, зазначивши, що : «важливим є чітке визначення умов обмеження свободи відповідно до внутрішнього права, та щоб право як таке було передбачуваним у своєму застосуванні….»).

У справі Раймондо проти Італії, рішення 24.01.1994), в яких заявники скаржилася на контроль за використанням власності в зв`язку з провадженням кримінального розслідування, не знайшовши у цьому випадку порушення ст.1 протоколу № 1, Суд відзначив порушення в тому, що уряд не вжив швидких заходів для того, щоб знову надати в повноправне користування власність після закінчення відповідних розслідувань ( п.35).

Виходячи з розумності та співмірності обмеження права власності завданням кримінального провадження, з урахуванням права суду у відповідності до 173 КПК України повторно вирішити питання про накладення арешту на майно (за необхідності та при наявності підстав), враховуючи позицію сторін, рахую оптимальним визначити строк накладення арешту на майно до отримання висновків за результатами проведення судових експертиз та досліджень із даним майном та завершення процесуальних дій із даним майном, після спливу вказаного строку, майно підлягає поверненню його володільцю або власнику.

Не підлягає задоволенню клопотання в частині вимог залишення зберігання майна на території спеціального майданчика, що за адресою: с.Привільне, Дубенського району, Рівненської області, оскільки визначення місця знаходження речового доказу є повноваженням слідчого, а не слідчого судді.

Керуючись ст.ст. 107, 170, 171,175 КПК України, слідчий суддя, -

УХВАЛИВ :

Клопотання задоволити частково.

Накласти арешт на майно, встановивши заборону відчуження, розпорядження та користування майном його власнику та користувачам, яке було вилучене 19.08.2023 під час огляду місця дорожньо-транспортної пригоди, а саме на автомобіль марки "Ford", моделі «Focus», д.н.з НОМЕР_1 , з номером кузова НОМЕР_2 , який належить ОСОБА_5 , що проживає за адресою АДРЕСА_1 , з можливістю переміщення вказаного майна для проведення судових експертиз та процесуальних дій.

Строк дії арешту встановити до завершення усіх процесуальних дій та проведення експертиз із даним майном у кримінальному провадженні внесеному до ЄРДР за №0000543.

В решті вимог клопотання відмовити.

Ухвала про арешт майна виконується негайно слідчим.

Відповідно до ч.1ст. 174 КПК України, особи, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження - судом.

Арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

Підозрюваний, обвинувачений, треті особи мають право на захисника, право оскаржити судове рішення щодо арешту майна.

Ухвала може бути оскаржена до Рівненського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Подання апеляційної скарги на ухвалу слідчого судді зупиняє набрання нею законної сили, але не зупиняє її виконання.

Слідчий суддя Дубенського міськрайонного суду

Рівненської області ОСОБА_1