14.09.2023 Справа № 940/974/23
Провадження по справі № 1-кп/940/125/23
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 вересня 2023 року Тетіївський районний суд Київської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1

за участю секретаря судових засідань ОСОБА_2

прокурора ОСОБА_3

обвинуваченого ОСОБА_4

потерпілого ОСОБА_5

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду в м. Тетієві обвинувальний акт в кримінальному провадженні № 0003527 від 21.07.2023 року за обвинуваченням ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, уродженця м. Семенівка Чернігівської області, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , не одруженого, із середньою спеціальною освітою, не працюючого, раніше не судимого,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 186 КК України,

встановив:

23 серпня 2023 року до Тетіївського районного суду Київської області надійшов обвинувальний акт у кримінальному провадженні № 0003527 від 21.07.2023 року за обвинуваченням ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 186 КК України,

Ухвалою Тетіївського районного суду Київської області від 23 серпня 2023 року в кримінальному провадженні призначено підготовче судове засідання.

У підготовчому судовому засіданні прокурор, обвинувачений та потерпілий не заперечували проти призначення кримінального провадження до судового розгляду.

Заслухавши думку учасників судового провадження, дослідивши обвинувальний акт, суд дійшов наступного.

Кримінальне провадження за підсудністю підлягає розгляду Тетіївським районним судом Київської області.

Обвинувальний акт складено у відповідності до вимог ст. 291 КПК України.

Підстав для прийняття рішень, передбачених пунктами 1-4 ч. 3 ст. 314 КПК України не встановлено.

Судовий розгляд необхідно здійснювати у відкритому судовому засіданні.

Визначено склад осіб, які братимуть участь у судовому розгляді кримінального провадження.

Разом з тим, у підготовчому судовому засіданні прокурор заявила клопотання про продовження строку застосування до обвинуваченого ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів, яке мотивовано тим, що ОСОБА_4 обґрунтовано обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 186 КК України, та продовжують існувати ризики, передбачені п. п. 1, 3, 5 ч. 1 статті 177 КПК України, які вказують на те, що обвинувачений може переховуватись від суду, незаконно впливати на свідків у кримінальному провадженні та вчинити інше кримінальне правопорушення. Зазначені ризики ґрунтуються на тому, що за вчинення кримінального правопорушення, інкримінованого ОСОБА_4 за ч. 4 ст. 186 КК України, обвинуваченому може загрожувати покарання у виді позбавлення волі на строк від семи до десяти років, а тому, усвідомлюючи невідворотність покарання, яке може йому загрожувати, обвинувачений може вживати заходів, спрямованих на переховування від суду чи іншим чином перешкоджати кримінальному провадженню. Обвинувачений не має постійного місця проживання, протягом останніх трьох років проживав у приятеля, іншого постійного місця проживання обвинувачений не має. Також обвинувачений не має стійких соціальних зв`язків, має негативну репутацію, підтримує зв`язки з особами, які схильні до вчинення злочинів, вчинив злочин у стані алкогольного сп`яніння та під час комендантської години та вчинення якого супроводжувалося заподіянням потерпілому тілесних ушкоджень. Зазначене у своїй сукупності, на переконання прокурора, вказує на неможливість запобігти існуючим ризикам шляхом застосування до обвинуваченого більш м`якого запобіжного заходу, аніж тримання під вартою.

Обвинувачений ОСОБА_4 у підготовчому судовому засіданні не заперечував проти задоволення клопотання прокурора про продовження строку застосування до нього запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

У підготовчому судовому засіданні прокурором до матеріалів кримінального провадження було надано копію ухвали слідчого судді Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 22 липня 2023 року щодо застосування до обвинуваченого ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів по 18 вересня 2023 року включно.

Відповідно до ч. 3 ст. 315 КПК України під час підготовчого судового засідання суд за клопотанням учасників судового провадження має право обрати, змінити, продовжити чи скасувати заходи забезпечення кримінального провадження, в тому числі запобіжний захід, обраний щодо обвинуваченого. При розгляді таких клопотань суд додержується правил, передбачених розділом II цього Кодексу.

Відповідно до ч. 1 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частинами шостою та восьмою статті 176 цього Кодексу.

Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті. Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності для цього підстав, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до ч. 1 ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Враховуючи, що суд на цьому етапі розгляду кримінального провадження не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати під час розгляду кримінального провадження по суті, зокрема, не вправі оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для визнання особи винуватою чи невинуватою у вчиненні інкримінованого їй кримінального правопорушення, а лише зобов`язаний на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів визначити, що причетність особи до вчинення кримінального правопорушення є вірогідною та достатньою для застосування щодо неї обмежувального заходу, таким чином, з огляду на наведені у клопотанні прокурора доводи, суд приходить до висновку про наявність обґрунтованої підозри щодо вчинення ОСОБА_4 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 186 КК України.

Суд наголошує на тому, що поняття «обґрунтована підозра» наведено в п. 175 рішення Європейського суду з прав людини від 21 квітня 2011 року у справі «Нечипорук і Йонкало проти України», відповідно до якого обґрунтована підозра означає, що існують факти і інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення. Вимога розумної підозри передбачає наявність доказів, які об`єктивно зв`язують підозрюваного з певним злочином і вони не повинні бути достатніми, щоб забезпечити засудження, але мають бути достатніми, щоб виправдати подальше розслідування або висунення звинувачення (рішення у справі «Джон Мюррей проти Сполученого Королівства» від 28.10.1994, «Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства» від 30.09.1990).

При оцінці ризику переховування від правосуддя може братися до уваги (поряд з іншими обставинами) і загроза відносно суворого покарання. Так, у рішення ЄСПЛ «Пунцельт проти Чехії» («Punzelt v. Czech Republic») 31315/96 від 25.04.2000, Страсбурзький суд визнав достатнім мотивування чеських судів, що прийняли рішення про тримання під вартою з огляду в тому числі на те, що заявникові загрожувало відносно суворе покарання.

Згідно з положеннями рішення Конституційного суду України від 08.07.2003 року за № 14-рп/2003, при вирішенні питання про застосування запобіжного заходу разом з іншими обставинами враховується тяжкість злочину, у вчиненні якого підозрюється, обвинувачується особа.

У ході судового розгляду клопотання прокурора знайшли своє підтвердження обставини продовження існування ризиків, передбачених п. п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, на які вказує прокурор у поданому клопотанні.

Зокрема, продовжують існувати ризики того, що обвинувачений ОСОБА_4 може переховуватися від суду, незаконно впливати на свідків у цьому кримінальному провадженні, вчинити інше кримінальне правопорушення.

Зазначені висновки суду ґрунтуються на тому, що ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні тяжкого злочину, передбаченого ч. 4 ст. 186 КК України, за вчинення якого обвинуваченому може загрожувати покарання у виді позбавлення волі на строк від семи до десяти років, а тому, усвідомлюючи невідворотність покарання, яке може бути призначено судом у випадку визнання його винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, обвинувачений може вживати заходів, спрямованих на переховування від суду. Обвинувачений не має постійного місця проживання, офіційно не працевлаштований, не має жодного джерела доходу, не одружений, що у своїй сукупності вказує на відсутність в обвинуваченого стійких соціальних зв`язків та свідчить про наявність ризику, що ОСОБА_4 може вчинити інше кримінальне правопорушення. Крім того, має місце ризик того, що обвинувачений може незаконно впливати на свідка ОСОБА_6 у цьому кримінальному провадженні, що зможе призвести до зміни його показань або відмови від давання показань.

При встановленні наявності ризику впливу на свідків слід враховувати встановлену Кримінальним процесуальним кодексом України процедуру отримання показань від осіб, які є свідками, у кримінальному провадженні, відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 23, ст. 224, ч. 4 ст. 95 КПК України.

З огляду на зазначені положення закону, ризик впливу на свідків існує не лише на початковому етапі кримінального провадження при зібранні доказів, а й продовжує існувати на стадії судового розгляду до моменту безпосереднього отримання судом показань від свідків та потерпілих та дослідження їх судом.

Водночас, суд звертає увагу на те, що ризиком у контексті кримінального провадження є певна ступінь можливості, що особа вдасться до вчинків, які будуть перешкоджати судовому розгляду або ж створить загрозу суспільству. При цьому КПК України не вимагає доказів того, що обвинувачений обов`язково (поза всяким сумнівом) здійснюватиме відповідні дії, однак вимагає доказів того, що він має реальну можливість їх здійснити у конкретному кримінальному провадженні в майбутньому.

Будь-яких обставин, які би свідчили про те, що застосований захід забезпечення кримінального провадження у вигляді тримання під вартою не виправдовує такий ступінь втручання у права і свободи обвинуваченого судом на цьому етапі розгляду кримінального провадження не встановлено та не доведено обвинуваченим.

Крім того, будь-яких обставин, які б унеможливлювали подальше утримування ОСОБА_4 під вартою суду не надано, скарг та заперечень щодо перебування саме під цим запобіжним заходом від обвинуваченого не надходило.

Відповідно до п. 4 ч. 2 ст. 183 КПК України запобіжний захід у виді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як, до раніше не судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років.

Відповідно до п. 1 ч. 4 ст. 183 КПК України суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, враховуючи підстави та обставини, передбачені статтями 177 та 178 цього Кодексу, має право не визначати розмір застави у кримінальному провадженні щодо злочину, вчиненого із застосуванням насильства або погрозою його застосування.

З огляду на викладене та доведеність прокурором наявності підстав вважати, що на час розгляду клопотання продовжують існувати ризики вчинення дій, передбачених п. п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе забезпечити належну процесуальну поведінку обвинуваченого, суд дійшов висновку про задоволення клопотання прокурора щодо продовження строку застосування до обвинуваченого ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів без визначення розміру застави.

Відповідно до ст. 316 КПК України після завершення підготовки до судового розгляду суд постановляє ухвалу про призначення судового розгляду.

Керуючись статтями 2, 177, 183, 194, 314- 316 КПК України, суд

постановив:

Призначити судовий розгляд на підставі обвинувального акта в кримінальному провадженні за обвинуваченням ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 186 КК України, на 14 годину 15 хвилин 27 вересня 2023 року в приміщенні Тетіївського районного суду Київської області.

Кримінальне провадження розглядати суддею одноособово у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань Тетіївського районного суду Київської області.

Клопотання прокурора Тетіївського відділу Білоцерківської окружної прокуратури Київської області ОСОБА_3 про продовження строку застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_4 - задовольнити.

Продовжити обвинуваченому ОСОБА_4 застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою в Державній установі «Київський СІЗО» Міністерство юстиції України строком на 60 (шістдесят) днів, тобто до 12 листопада 2023 року включно без визначення розміру застави.

Викликати для участі в судовому засіданні прокурора, потерпілого, доставити конвоєм обвинуваченого.

Визначити строк дії ухвали до 12 листопада 2023 року включно.

Ухвала суду підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Ухвала суду в частині продовження строку запобіжного заходу може бути оскаржена до Київського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Повний текст ухвали суду буде виготовлено та оголошено о 12 год. 00 хв. 18 вересня 2023 року.

Суддя ОСОБА_1