Справа638/5252/23
Провадження № 1-кп/638/1253/23
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 червня 2023 року м. Харків

Дзержинський районний суд м. Харкова у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

захисника ОСОБА_4 ,

обвинуваченого ОСОБА_5 ,

розглянувши у підготовчому судовому засіданні кримінальне провадження № 0001077 від 05 травня 2023 року з обвинувальним актом у відношенні

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, уродженця м. Краматорськ Донецької області, розлученого, із середньо-технічною освітою, до арешту не працюючого, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , на даний час відбуває покарання у ДУ «Олексіївська виправна колонія (№25)», раніше судимого: 20.12.1996 Краматорським міським судом Донецької області за ч. 2 ст. 206, ч. 1 ст. 215-3, ч. 1 ст. 82, ст. 42 КК України до 4 років 6 місяців позбавлення волі. Звільнений 16.09.1999 згідно Закону України «Про амністію»; 17.10.1997 Волноваським районним судом Донецької області за ст.ст. 103, 43 КК України до 4 років 6 місяців позбавлення волі. Звільнений 16.03.2001 умовно-достроково на невідбутий строк 11 місяців 12 днів за ухвалою Микитівського районного суду м. Горлівки Донецької області від 16.03.2001, відповідно до вимог ст.52 КК України; 04.04.2002 Краматорським міським судом Донецької області за ч. 4 ст. 185, ст. 71 КК України до 6 років позбавлення волі. Звільнений 05.05.2006 умовно-достроково на невідбутий строк 1 рік 4 місяці 14 днів за ухвалою Калінінського районного суду м. Горлівки Донецької області від 28.04.2006 відповідно до вимог ст. 81 КК України; 02.08.2006 Краматорським міським судом Донецької області за ч. 1 ст. 187, ст. 71 КК України до 4 років 4 місяців 14 днів позбавлення волі. Звільнений 29.05.2009 за ухвалою Кіровського районного суду м. Донецька від 21.05.2009 відповідно до вимог ст. 82 КК України невідбуту частину покарання у виді 1 року 5 місяців 11 днів замінено на виправні роботи з утриманням в прибуток держави 20 % заробітної плати; 10.03.2010 Артемівським міським судом Донецької області за ч. 2 ст. 190, ст. 71 КК України до 2 років 2 місяців позбавлення волі. Звільнений 12.05.2011 умовно-достроково згідно ст. 81 КК України на невідбутий строк 8 місяців 1 день за ухвалою Калінінського районного суду м. Горлівки Донецької області від 04.05.2011; 04.02.2014 Слов`янським міським судом Донецької області за ч. 3 ст. 187 КК України до 8 років позбавлення волі з конфіскацією майна; 16.04.2014 Деснянським районним судом м. Чернігова за ч. 2 ст. 186, ч. 4 cт. 70 КК України до 8 років позбавлення волі з конфіскацією майна; 07.08.2014 Артемівським міським судом Донецької області за ч. 2 ст. 187, ч. 2 ст. 190, ч. 1 ст. 70, ч. 4 ст. 70 КК України до 8 років 7 місяців позбавлення волі з конфіскацією майна; 17.09.2014 Краснолиманським міським судом Донецької області за ч. 2 ст. 185, ч. 4 ст. 70 КК України до 8 років 8 місяців позбавлення волі з конфіскацією особистого майна. Ухвалою від 09.03.2016 Ладижинського міського суду Вінницької області, керуючись ч. 5 ст. 72 КК України, прикінцевими положеннями Закону України «Про внесення змін до КК України щодо удосконалення порядку зарахування судом строку попереднього ув`язнення у строк покарання» від 26.11.2015 № 838-VIII, зараховано у строк відбування за вироком від 17.09.2014 покарання у виді позбавлення волі строк попереднього ув`язнення у межах данного провадження за період з 17.12.2013 по 20.10.2014 строком 10 місяців 3 дні. Звільнений 13.10.2021 за відбуттям строку покарання. Засуджений 10.05.2022 Амур-Нижньодніпровським районним судом міста Дніпропетровська за ч. 2 ст. 186 КК України до 4 років 1 місяць позбавлення волі.

за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ст. 391 КК України,-

встановив:

ОСОБА_5 в місцях позбавлення волі знаходиться з 06 лютого 2022 року, на цей час кінець строку відбуття ним покарання становить 06 березня 2026 року.

Засуджений ОСОБА_5 в державній установі «Харківський слідчий ізолятор» перебував з 10 лютого 2022 року. Рішенням міжрегіональної комісії з питань визначення засудженим до позбавлення волі установи виконання покарань, місця відбування покарання особам, засудженим до позбавлення волі на певний строк, довічного позбавлення волі, арешту та обмеження волі, їх направлення і переведення для відбування покарання Північно-Східного міжрегіонального управління з питань виконання кримінальних покарань Міністерства юстиції (витяг № 1.3/24-2022 з протоколу засідання № 24 від 06.07.2022), засудженому ОСОБА_5 , 1977 року народження (далі за текстом - р.н.), визначено відбувати покарання у виправній колонії середнього рівня безпеки для чоловіків, які раніше відбували покарання у вигляді позбавлення волі, а саме у державній установі «Олексіївська виправна колонія (№25)» - (далі за текстом Установа).

29 грудня 2022 року при прибутті до держаної установи «Олексіївської виправної колонії (№25)» засудженому ОСОБА_5 , 1977 р.н., начальником відділення соціально-психологічної служби цієї Установи (далі за текстом СПС Установи) старшим лейтенантом внутрішньої служби ОСОБА_6 , були роз`яснені права, обов`язки та вимоги режиму відбування покарання.

З моменту прибуття до зазначеної колонії, засуджений ОСОБА_5 , 1977 р.н., діючи умисно, з метою порушення режиму відбуття покарання, став на шлях злісної непокори законним вимогам адміністрації установи виконання покарань та станом на 27 квітня 2023 року мав 32 (тридцять два) дисциплінарних стягнення за різні порушення режиму відбуття покарання, а саме 3 рази поміщувався до дисциплінарного ізолятору, 1 раз до приміщення камерного типу (застосоване ухвалою Дзержинського районного суду міста Харкова від 23.09.2022 у виді переведення до приміщення камерного типу та на цей час зазначене стягнення відбуте), 4 рази до карцеру, мав 13 суворих доган та 11 доган, за час відбування покарання не заохочувався взагалі.

Так, о 09 годині 17 хвилин 01 травня 2023 року у приміщенні дільниці посиленого контролю (далі за текстом - ДПК) перший заступник начальника установи заступник начальника установи з нагляду і безпеки, охорони та оперативної роботи державної установи «Олексіївська виправна колонія (№25)» ОСОБА_7 , в присутності начальника відділення СПС Установи ОСОБА_6 , чергового помічника начальника Установи (далі за текстом ЧПНУ) капітана внутрішньої служби ОСОБА_8 , молодшого інспектора відділу нагляду і безпеки приміщення дисциплінарного ізолятору приміщення камерного типу, дільниці посиленого контролю Установи (далі за текстом - ВНіБ приміщення ДІЗО-ПКТ-ДПК) старшого прапорщика внутрішньої служби ОСОБА_9 , пред`явив засудженому ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , законну вимогу приступити до чергування у камері дільниці посиленого контролю №2 (далі за текстом - ДПК) згідно графіку чергувань.

Однак, в присутності першого заступника начальника установи заступника начальника установи з нагляду і безпеки, охорони та оперативної роботи державної установи «Олексіївська виправна колонія (№25)» ОСОБА_7 , начальника відділення СПС Установи ОСОБА_6 , ЧПНУ капітана внутрішньої служби ОСОБА_8 , молодшого інспектора ВНіБ приміщення ДІЗО-ПКТ-ДПК старшого прапорщика внутрішньої служби ОСОБА_9 , засуджених ОСОБА_10 та ОСОБА_11 , засуджений ОСОБА_5 , 1977 р.н., відкрито, демонстративно, в категоричній формі, вживаючи жаргонні слова, звертаючись до представників адміністрації на «ТИ», відмовився від виконання законних вимог виконувати обов`язки чергового у камері ДПК №2, згідно графіку чергувань, з яким він був ознайомлений під власноручний підпис.

При цьому засуджений ОСОБА_5 , 1977 р.н., був вдягнений та взутий за сезоном, мав безперервний 8-ми годинний сон, скарг на стан свого здоров`я не висловлював, всім необхідним інвентарем для прибиранням був забезпечений у повному обсязі.

Свою відмову засуджений ОСОБА_5 , 1977 р.н., мотивував особистими переконаннями, незгодою з режимом відбування покарання в Установі, небажанням знаходитись в загальній масі засуджених, а також тим, що вважає розпорядок дня встановлений в Установі та правила відбування покарання, для себе неприйнятними.

Першим заступником начальника установи - заступником начальника установи з нагляду і безпеки, охорони та оперативної роботи підполковником внутрішньої служби ОСОБА_7 засудженому ОСОБА_5 , 1977 р.н., були роз`яснені положення ст.ст. 9, 94, 107, 133 Кримінально-виконавчого кодексу України, п. 3 розділу 2 Правил внутрішнього розпорядку установ виконання покарань та ст. 391 Кримінального кодексу України про те, що його відмова від виконання законних вимог адміністрації Установи, передбачає згідно чинного законодавства України кримінальну відповідальність. При цьому, в разі відмови від виконання законних вимог адміністрації Установи, згідно ст. 103 Кримінально-виконавчого кодексу України, адміністрація цієї установи виконання покарань має право здійснювати аудіо та відео фіксацію. В подальшому, перший заступник начальника установи - заступник начальника установи з нагляду і безпеки, охорони та оперативної роботи, підполковник внутрішньої служби ОСОБА_7 , пред`явив засудженому ОСОБА_5 , 1977 р.н., повторну законну вимогу, а саме приступити до виконання обов`язків чергового у житловому приміщенні ДПК, однак і після цього, в присутності вище вказаних осіб, останній в категоричній формі відмовився виконувати зазначені дії.

Засуджений ОСОБА_5 , 1977 р.н., оглядався черговим фельдшером медичної частини №25 філії державної установи «Центр охорони здоров`я Державної кримінально-виконавчої служби України» у Харківській та Луганських областях ОСОБА_12 , яким проведено огляд останнього, виміряно йому тиск, температуру тіла та видана відповідна довідка, у якій зазначено, що виконувати обов`язки чергового у камері ДПК засуджений ОСОБА_5 , 1977 р.н., може і стан його здоров`я задовільний.

О 09 годині 29 хвилин 02 травня 2023 року першим заступником начальника установи - заступником начальника установи з нагляду і безпеки, охорони та оперативної роботи підполковником внутрішньої служби ОСОБА_7 , в присутності ЧПНУ майора внутрішньої служби ОСОБА_13 , чергового офіцера приміщень ДІЗО-ПКТ-ДПК лейтенанта внутрішньої служби ОСОБА_14 та молодшого інспектора ВНіБ приміщення ДІЗО-ПКТ-ДПК прапорщика внутрішньої служби ОСОБА_15 , пред`явив засудженому ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , законну вимогу приступити до чергування у камері ДПК №2 згідно графіку чергувань.

Однак, в присутності першого заступника начальника установи заступника начальника установи з нагляду і безпеки, охорони та оперативної роботи державної установи «Олексіївська виправна колонія (№25)» ОСОБА_7 , ЧПНУ майора внутрішньої служби ОСОБА_13 , чергового офіцера приміщень ДІЗО-ПКТ-ДПК лейтенанта внутрішньої служби ОСОБА_14 та молодшого інспектора ВНіБ приміщень ДІЗО-ПКТ-ДПК прапорщика внутрішньої служби ОСОБА_15 , засуджених ОСОБА_10 та ОСОБА_11 , засуджений ОСОБА_5 , відкрито, демонстративно, в категоричній формі, вживаючи жаргонні слова, звертаючись до представників адміністрації на «ТИ», відмовився від законних вимог виконувати обов`язки чергового у камері ДПК №2, згідно графіку чергувань, з яким він був ознайомлений під власноручний підпис.

При цьому, засуджений ОСОБА_5 був вдягнений та взутий за сезоном, мав безперервний 8-ми годинний сон, скарг на стан свого здоров`я не висловлював, всім необхідним інвентарем для прибиранням був забезпечений.

Свою відмову засуджений ОСОБА_5 мотивував особистими переконаннями, незгодою з режимом відбування покарання в Установі, небажанням знаходитись в загальній масі засуджених, а також тим, що вважає розпорядок дня встановлений в Установі та правила відбування покарання, для себе неприйнятними. При цьому, він вів себе зухвало, демонстративно, відмовлявся від виконання обов`язків чергового у камері ДПК №2.

Першим заступником начальника установи - заступником начальника установи з нагляду і безпеки, охорони та оперативної роботи підполковником внутрішньої служби ОСОБА_7 , засудженому ОСОБА_5 , 1977 р.н., були роз`яснені положення ст.ст. 9, 94, 107, 133 Кримінально-виконавчого кодексу України, п. 3 розділу 2 Правил внутрішнього розпорядку установ виконання покарань та ст. 391 Кримінального кодексу України про те, що його відмова від виконання законних вимог адміністрації Установи, передбачає згідно чинного законодавства України кримінальну відповідальність. При цьому, в разі відмови від виконання законних вимог адміністрації Установи, згідно ст. 103 Кримінально-виконавчого кодексу України, адміністрація цієї установи виконання покарань має право здійснювати аудіо та відео фіксацію. В подальшому засудженому ОСОБА_5 , 1977 р.н., пред`явлено, повторну законну вимогу приступити до виконання обов`язків чергового у житловому приміщенні ДПК № 2, однак і після цього, в присутності вищевказаних осіб, останній в категоричній формі відмовився виконати зазначені дії.

Першим заступником начальника установи - заступником начальника установи з нагляду і безпеки, охорони та оперативної роботи підполковником внутрішньої служби ОСОБА_7 , засудженому ОСОБА_5 , 1977 р.н., був викликаний черговий фельдшер медичної частини №25 філії державної установи «центр охорони здоров`я Державної кримінально-виконавчої служби України» у Харківській та Луганських областях ОСОБА_16 , яким проведено його огляд, виміряно йому тиск, температуру тіла та видана довідку, у якій зазначено інформацію, що виконувати обов`язки чергового у камері ДПК засуджений ОСОБА_5 , 1977 р.н., може та стан його здоров`я задовільний.

О 09 годині 31 хвилині 03 травня 2023 року перший заступник начальника установи - заступник начальника установи з нагляду і безпеки, охорони та оперативної роботи підполковник внутрішньої служби ОСОБА_7 , в присутності ЧПНУ майора внутрішньої служби ОСОБА_17 , чергового офіцера приміщень ДІЗО-ПКТ-ДПК майора внутрішньої служби ОСОБА_18 та молодшого інспектора ВНіБ приміщення ДІЗО-ПКТ-ДПК старшого прапорщика внутрішньої служби ОСОБА_19 , пред`явив засудженому ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , законну вимогу, а саме приступити до чергування у камері ДПК №2 згідно графіку чергувань.

Однак, в присутності першого заступника начальника установи заступника начальника установи з нагляду і безпеки, охорони та оперативної роботи державної установи «Олексіївська виправна колонія (№25)» ОСОБА_7 , ЧПНУ майора внутрішньої служби ОСОБА_17 , чергового офіцера ДІЗО-ПКТ-ДПК майора внутрішньої служби ОСОБА_18 та молодшого інспектора ВНіБ приміщення ДІЗО-ПКТ-ДПК старшого прапорщика внутрішньої служби ОСОБА_19 , засуджених ОСОБА_10 та ОСОБА_11 , засуджений ОСОБА_5 , 1977 р.н., відкрито, демонстративно, в категоричній формі, вживаючи жаргонні слова, звертаючись до представників адміністрації на «ТИ», відмовився від виконання законних вимог адміністрації Установи виконати обов`язки чергового у камері ДПК №2 згідно графіку чергувань, з яким він був ознайомлений під власноручний підпис.

При цьому, засуджений ОСОБА_5 , 1977 р.н., був вдягнений та взутий за сезоном, мав безперервний 8-ми годинний сон, скарг на стан свого здоров`я не висловлював, всім необхідним інвентарем був забезпечений.

Свою відмову засуджений ОСОБА_5 , 1977 р.н., мотивував особистим переконанням, незгодою з режимом відбування покарання в Установі, небажанням знаходитись в загальній масі засуджених, а також тим, що вважає розпорядок дня встановлений в Установі та правила відбування покарання, для себе неприйнятними. При цьому ОСОБА_5 , 1977 р.н., вів себе зухвало, демонстративно, відмовлявся від виконання обов`язків чергового у камері ДПК №2.

Першим заступником начальника установи - заступником начальника установи з нагляду і безпеки, охорони та оперативної роботи підполковником внутрішньої служби ОСОБА_7 засудженому ОСОБА_5 , 1977 р.н., були роз`яснені положення ст.ст. 9, 94, 107, 133 Кримінально-виконавчого кодексу України, п. 3 розділу 2 Правил внутрішнього розпорядку установ виконання покарань та ст. 391 Кримінального кодексу України про те, що його відмова від виконання законних вимог адміністрації Установи, передбачає згідно чинного законодавства України кримінальну відповідальність. При цьому, в разі відмови від виконання законних вимог адміністрації Установи, згідно ст. 103 Кримінально-виконавчого кодексу України, адміністрація цієї установи виконання покарань має право здійснювати аудіо та відео фіксацію. В подальшому засудженому ОСОБА_5 , 1977 р.н., пред`явлено повторну законну вимогу приступити до виконання обов`язків чергового у житловому приміщенні ДПК, однак і після цього, в присутності вищевказаних осіб, останній в категоричній формі відмовився виконати зазначені дії.

В той же час, засуджений ОСОБА_5 , 1977 р.н., оглядався черговим фельдшером медичної частини №25 філії державної установи «Центр охорони здоров`я Державної кримінально-виконавчої служби України» у Харківській та Луганських областях ОСОБА_20 , яким проведено його огляд, виміряно йому тиск, температуру тіла, про що свідчить відповідна довідка, у якій зазначено інформацію про те, що виконувати обов`язки чергового у камері ДПК засуджений ОСОБА_5 , може та стан його здоров`я задовільний.

08 червня 2022 року між прокурором Шевченківської окружної прокуратури м. Харкова ОСОБА_3 та обвинуваченим ОСОБА_5 за участі захисника обвинуваченого адвоката ОСОБА_4 укладено угоду про визнання винуватості, відповідно до якої міра покарання обвинуваченому визначена за ст. 391 КК України у виді 1 року позбавлення волі та за ст. 71 КК України частково приєднати невідбуту частину покарання за вироком Амур-Нижньодніпровського районного суду міста Дніпропетровська від 10 травня 2022 року і остаточно призначити до відбуття покарання у виді 3 років 8 місяців позбавлення волі.

Обвинувачений свою вину у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 391 КК України, визнав.

Як вбачається з наданих матеріалів, дії обвинуваченого ОСОБА_5 обґрунтовано кваліфіковані як кримінальне правопорушення - злочину, передбачене ст. 391 КК України злісна непокора законним вимогам адміністрації установи виконання покарань або інша протидія адміністрації у законному здійсненні її функцій особою, яка відбуває покарання у виді обмеження волі або у виді позбавлення волі, якщо ця особа за порушення вимог режиму відбування покарання була піддана протягом року стягненню у виді переведення до приміщення камерного типу (одиночної камери) або переводилась на більш суворий режим відбування покарання, яке згідно з положеннями ст. 12 КК України, відноситься до категорії кримінальних правопорушень нетяжких злочинів.

Під час проведення підготовчого судового засідання судом роз`яснено обвинуваченому ОСОБА_5 , положення ч. 4 ст. 474 КПК України щодо його права на судовий розгляд, під час якого сторона обвинувачення зобов`язана довести кожну обставину щодо кримінального правопорушення, у вчиненні якого його обвинувачують, а він має при цьому певні права, визначені цією ж статтею; наслідки укладення та затвердження угоди, передбачені ст. 473 КПК України; характер обвинувачення, щодо якого він визнає себе винним; вид покарання, а також інші заходи, які будуть застосовані до нього у разі затвердження угоди судом.

Також судом роз`яснені прокурору наслідки затвердження угоди, передбачені ст. 473 КПК України.

Заслухавши прокурора, обвинуваченого та його захисника, які підтвердили суду, що їм зрозумілий зміст роз`яснених судом наведених вище норм та вони просять суд затвердити укладену між ними угоду про визнання винуватості, перевіривши матеріали провадження, угоду, що укладена з дотриманням вимог ст.ст. 468 - 470, 472 КПК України, суд дійшов висновку про необхідність її затвердження.

Встановлено, що укладення угоди між прокурором та обвинуваченим є добровільним. Зміст та порядок укладення угоди відповідає вимогам ст.ст. 469, 472 КПК України.

Умови угоди про визнання винуватості не суперечать вимогам кримінального процесуального закону, міра покарання, узгоджена прокурором та обвинуваченим, визначена в межах санкції ст. 391 КК України у виді 1 року позбавлення волі та за ст. 71 КК України частково приєднати невідбуту частину покарання за вироком Амур-Нижньодніпровського районного суду міста Дніпропетровська від 10 травня 2022 року і остаточно призначити до відбуття покарання у виді 3 років 8 місяців позбавлення волі.

Підстав для відмови в затвердженні угоди про визнання винуватості, передбачених ч.7 ст. 474 КПК України, не встановлено.

За таких обставин, суд дійшов висновку про наявність підстав для затвердження угоди про визнання винуватості.

Запобіжний захід у відношенні ОСОБА_5 не обирався.

Керуючись ст.ст. 374-376, 475 КПК України, суд,-

постановив:

Затвердити угоду від 08 червня 2023 року між прокурором Шевченківської окружної прокуратури м. Харкова ОСОБА_3 та ОСОБА_5 про визнання винуватості.

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення-злочину, передбаченого, ст. 391 КК України та призначити йому узгоджене сторонами угоди про визнання винуватості від 08 червня 2023 року покарання у виді 1 року позбавлення волі.

На підставі ст. 71 КК України, частково приєднати невідбуту частину покарання за вироком Амур-Нижньодніпровського районного суду міста Дніпропетровська від 10 травня 2022 року за ч. 2 ст. 186 КК України та остаточно призначити покарання у виді 3 (трьох) років 8 (восьми) місяців позбавлення волі.

Строк відбуття покарання ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , рахувати з 08 червня 2023 року.

Запобіжний захід відносно ОСОБА_5 за даним кримінальним провадженням не обирався.

Вирок може бути оскаржений з підстав, передбачених ст.394 КПК України, до Харківського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок суду першої інстанції на підставі угоди між прокурором та обвинуваченим про визнання винуватості може бути оскаржений:

1) обвинуваченим, його захисником, законним представником виключно з підстав: призначення судом покарання, суворішого, ніж узгоджене сторонами угоди; ухвалення вироку без його згоди на призначення покарання; невиконання судом вимог, встановлених частинами четвертою, шостою, сьомою статті 474 цього Кодексу, в тому числі не роз`яснення йому наслідків укладення угоди;

2) прокурором виключно з підстав: призначення судом покарання, менш суворого, ніж узгоджене сторонами угоди; затвердження судом угоди у провадженні, в якому згідно з частиною четвертою статті 469 цього Кодексу угода не може бути укладена.

У разі невиконання угоди між прокурором та підозрюваним, обвинуваченим про визнання винуватості прокурор має право звернутися до суду, який затвердив таку угоду, з клопотанням про скасування вироку протягом встановленого законом строку давності притягнення до кримінальної відповідальності за вчинення відповідного кримінального правопорушення.

Умисне невиконання угоди є підставою для притягнення особи до відповідальності, встановленої законом.

Вирок, якщо інше не передбачено КПК України, набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.

Головуючий суддя ОСОБА_1