Справа № 459/2552/22
Провадження № 1-кс/459/1088/2023
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 червня 2023 року слідчий суддя Червоноградського міського суду Львівської області ОСОБА_1 , з участю секретаря ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Червонограді клопотання ОСОБА_3 про скасування арешту майна, накладеного ухвалою слідчого судді Червоноградського міського суду Львівської області від 13.10.2022 у кримінальному провадженні, внесеному до ЄРДР за №0000593 від 27.09.2022 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 301 КК України

УСТАНОВИВ:

19.06.2023 заявникзвернувся до слідчого судді з вищевказаним клопотанням, в якому просить скасувати арешт майна, накладений ухвалою слідчого судді Червоноградського міського суду Львівської області від 13.10.2022 на мобільний телефон марки «VIVO», модель «V 2036» з відтінком зеленого кольору ІМЕІ 1: НОМЕР_1 , ІМЕІ 2: НОМЕР_2 та сім-карту мобільного оператора «Lifecell» із № НОМЕР_3 , яка знаходиться у даному мобільному телефоні, користувачем якого являється неповнолітній ОСОБА_4 , який був вилучений в ході проведення обшуку в приміщенні квартири АДРЕСА_1 .

В обґрунтування клопотання зазначив, що 13.10.2022 слідчим суддею Червоноградського міського суду Львівської області було накладено арешт на вищевказане майно. Вилучення даного телефону було здійснено під час обшуку 11.10.2022 по місцю проживання заявника. Даний мобільний телефон належить сину заявника, тобто заявник є законним представником свого сина. Заявник зазначає, що вирішення питання про арешт, вищезазначеного вилученого мобільного телефону здійснювалося без повідомлення та участі його як законного представника тайого сина, як власника майна. Вважає, що необхідності в забезпеченні кримінального провадження, а саме в арешті мобільного телефону не має. Дане кримінальне провадження розслідується вже 9 місяців. Даний телефон був об`єктом дослідження комплексної комп`ютерно-технічної мистецтвознавчої експертизи, за результатами якої нічого виявлено не було. Заявник вважає, що слідчий, вилучивши мобільний телефон, повинен був оглянути вказати телефон для виявлення відомостей, які б мали відношення до правової кваліфікації ч. 2 ст. 301 КК України. В подальшому слідчий повинен був призначити експертизу та надати даний телефон на експертне дослідження. Разом з тим, даний телефон досконало ніхто не оглядав, не зрозуміло, які були об`єктивні обставини для направлення даного телефону на експертизу. Жодних обставин за яких можливо було стверджувати, що даний телефон є знаряддям злочину, зберіг на собі якісь сліди злочину, був об`єктом злочину або ж набутий злочинним шляхом немає. Таким чином, заявник ставить під сумнів висновки органу досудового розслідування, що вилучений мобільний телефон може перебувати в статусі речового доказу. Статусу підозрюваного/обвинуваченого/засудженого в межах даного кримінального провадження у сина заявника не має. Цивільним відповідачем в межах даного провадження останній не визнавався, а відтак не може відшкодовувати шкоду завдану кримінальним правопорушенням. Заявник зазначає, що в даному випадку буде неспівмірним застосування накладеного арешту та подальше застосування такого виду забезпечення кримінального провадження знаходиться поза розумною межею, яка повинна виправдовувати саме такий спосіб втручання у права власника майна. Вважає, що на разі арешт виконав основну мету, а саме забезпечив проведення необхідних слідчих дій та складення відповідних процесуальних рішень. Тому просить накладений арешт скасувати.

Заявник в судове засідання не з`явився, подав письмову заяву про розгляд клопотання у його відсутності, у якій зазначив, що таке підтримує у повному обсязі та просить його задовольнити.

Слідча в судове засідання не з`явилася, подала письмову заяву, у якій зазначила, що проти задоволення даного клопотання не заперечує та просить розглядати таке у її відсутності.

За таких обставин, з огляду на положення ч. 2 ст. 174 КПК України, слідчий суддя прийшов до висновку про розгляд клопотання у відсутності зазначених осіб.

Згідно з ч. 4 ст. 107 КПК України у разі неприбуття в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у судовому провадженні, чи в разі, якщо відповідно до положень цього Кодексу судове провадження здійснюється судом за відсутності осіб, фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження в суді не здійснюється.

Дослідивши матеріали клопотання, оглянувши матеріали кримінального провадження, слідчий суддя встановив наступне.

Ухвалою слідчого судді Червоноградського міського суду Львівської області від 13.10.2022 у кримінальному провадженні, внесеному до ЄРДР за №0000593 від 27.09.2022 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 301 КК України накладено арешт на мобільний телефон марки «VIVO», модель «V 2036» з відтінком зеленого кольору ІМЕІ 1: НОМЕР_1 , ІМЕІ 2: НОМЕР_2 та сім-карту мобільного оператора «Lifecell» із № НОМЕР_3 , яка знаходиться у даному мобільному телефоні, користувачем якого являється неповнолітній ОСОБА_4 , який був вилучений в ході проведення обшуку в приміщенні квартири АДРЕСА_1 .

25.05.2023 заявник ОСОБА_3 , який діє в інтересах малолітнього ОСОБА_4 звертався до слідчого Червоноградського РВП ГУ НП у Львівській області з клопотанням про скасування арешту на вказаний мобільний телефон.

Постановою слідчої ОСОБА_5 від 26.05.2023 було відмовлено заявнику у задоволенні такого клопотання, оскільки арешт було накладено з метою уникнення ризиків можливості приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження майна, збереження характеристик та властивостей об`єктів, а також, враховуючи необхідність проведення додаткових експертиз у кримінальному провадженні.

Оскільки накладення арешту на мобільний телефон обмежує право власності сина заявника на такий, заявник просить таке клопотання задовольнити.

Статтею 41 Конституції України передбачено, що кожен має право вільно володіти, користуватись та розпоряджатись своїм майном і ніхто не може бути протизаконно обмежений в реалізації свого законного права власності.

Відповідно до ч.1 ст.9 КПК України, під час кримінального провадження суд, слідчий суддя, прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий, інші службові особи органів державної влади зобов`язані неухильно додержуватися вимог Конституції України, цього Кодексу, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, вимог інших актів законодавства.

За положеннями ст. 170 КПК України та арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Згідно ч. 1 ст. 174 КПК України арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

Згідно ч. 1, 2 ст. 22 КПК України кримінальне провадження здійснюється на основі змагальності, що передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами, передбаченими цим Кодексом. Сторони кримінального провадження мають рівні права на збирання та подання до суду речей, документів, інших доказів, клопотань, скарг, а також на реалізацію інших процесуальних прав, передбачених цим Кодексом.

У світлі викладених норма права, враховуючи також те, що слідча не заперечувала проти скасування такого арешту, слідчий суддя приходить до висновку, що у подальшому застосуванні арешту у виді позбавлення права, зокрема, на користування майном немає потреби.

Поряд з цим, завдання кримінального провадження вимагають збереження цього майна як речового доказу, відтак слідчий суддя вважає, що є доцільним та обґрунтованим подальше позбавлення володільця права на відчуження даного майна, оскільки розслідування кримінального провадження триває. Разом із цим, слідча у постанові про відмову у скасуванні арешту повідомила про те, що проведення експертиз ще планується.

За таких обставин і міркувань клопотання про скасування арешту майна є обґрунтованим, однак фактичні обставини справи свідчать про те, що подальший арешт майна у частині позбавлення права володільця відчужувати дане майно є пропорційним обмеженням права власності, а тому арешт майна підлягає частковому скасуванню.

Керуючись ст. ст. 170-174 КПК України, слідчий суддя

УХВАЛИВ:

Клопотання задовольнити частково.

Скасувати арешт, накладений ухвалою слідчого судді Червоноградського міського суду Львівської області від 13.10.2022 на мобільний телефон марки «VIVO», модель «V 2036» з відтінком зеленого кольору ІМЕІ 1: НОМЕР_1 , ІМЕІ 2: НОМЕР_2 та сім-карту мобільного оператора «Lifecell» із № НОМЕР_3 , яка знаходиться у даному мобільному телефоні, користувачем якого являється неповнолітній ОСОБА_4 , який був вилучений в ході проведення обшуку в приміщенні квартири АДРЕСА_1 .

Повернути заявнику ОСОБА_3 вищевказане майно, яке належить його неповнолітньому сину ОСОБА_4 та роз`яснити заборону відчуження даного майна до закінчення кримінального провадження.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя: ОСОБА_1