Провадження № 1-кс/742/1266/23
Єдиний унікальний № 742/2654/21
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 серпня 2023 року м.Прилуки

Слідча суддя Прилуцького міськрайонного суду Чернігівської області ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання ОСОБА_3 про скасування арешту майна, накладеного в межах кримінального провадження №0000065 від 09.07.2021 року, -

В С Т А Н О В И Л А :

27.07.2023 року ОСОБА_3 звернувся до Прилуцького міськрайонного суду Чернігівської області з клопотанням про скасування арешту, накладеного на його майно ухвалою слідчого судді Прилуцького міськрайонного суду Чернігівської області від 10.09.2021 року (провадження №1-кс/742/1034/21, єдиний унікальний № 742/2654/21) у кримінальному провадженні, №0000065 від 09.07.2021 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.190 КК України, а саме: на земельну ділянку з кадастровим №:03:000:0502, площею 2 га, яка знаходиться на землях Ладанської територіальної громади Прилуцького району Чернігівської області, а також просив скасувати запис про обтяження №44993202 у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, внесений 11.11.2021 року.

Клопотання мотивовано тим, що підставою накладення арешту було клопотання слідчого про арешт майна в досудовому розслідуванні кримінального провадження внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000065 від 09.07.2021 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.190 КК України.

На підставі ухвали слідчого судді в Державний реєстр речових прав на нерухоме майно 11.11.2021 року було внесено запис про реєстрацію обтяження. Номер запису про обтяження - 44993202.

Також ОСОБА_3 в своєму клопотанні посилається на те, що обмежень щодо стадії процесу, на якій може бути заявлено відповідне клопотання, норми кримінального процесуального закону не містять. Способів захисту права власника або іншого володільця, порушеного внаслідок неприйняття обов`язкового процесуального рішення про скасування арешту майна одночасно з ухваленням вироку, винесеного за нормами КПК України, прямо не передбачено.

Водночас у разі коли будь-які законні підстави для арешту майна відпали, продовження дії цього заходу з причин не вирішення судом питання про його скасування є свавільним втручанням у право власності особи, яке є об`єктом охорони за статтею 1 Першого протоколу до Конвенції.

В означеній ситуації в силу положень статті 13 Конвенції держава зобов`язана забезпечити особі можливість ефективного юридичного захисту порушеного права. Оскільки арешт майна було накладено у межах кримінальної справи за процедурою, визначеною кримінальним процесуальним законом, спір про право власності на майно між суб`єктами цивільних правовідносин відсутній, питання про скасування арешту підлягає вирішенню в порядку кримінального судочинства.

Суд скасовує арешт майна, зокрема, у випадку виправдання обвинуваченого, закриття кримінального провадження судом, якщо майно не підлягає спеціальній конфіскації, не призначення судом покарання у виді конфіскації майна та/або незастосування спеціальної конфіскації, залишення цивільного позову без розгляду або відмови в цивільному позові (частинна 4 статті 174 КПК України 2012 року). Зазначені вимоги співпадають з положеннями ч.4 ст.21 КПК України, згідно з якою здійснення кримінального провадження не може бути перешкодою для доступу особи до інших засобів правового захисту, якщо під час його здійснення порушуються права і свободи людини, гарантовані Конституцією і міжнародними договорами України, та стаття 13 Конвенції, яка передбачає право особи на ефективний засіб правового захисту на національному рівні віл поршень прав і свобод, гарантованих цією Конвенцією.

На даний час арешт майна не скасований, а ОСОБА_3 вказує, що він не є учасником даного кримінального провадження, проте через обтяження його земельної ділянки він позбавлений права користуватися та розпоряджатися своїм майном на власний розсуд, тому і змушений звернутися до суду з відповідним клопотанням.

У судове засідання власник майна ОСОБА_3 не з`явився, проте завчасно подав до суду письмову заяву, в якій заявлене клопотання підтримав та просив провести розгляд справи без його участі (а.п.18).

Слідчий Прилуцького РВП ГУНП в Чернігівській області ОСОБА_4 в судове засідання не з`явився також, хоча про час, день та місце розгляду клопотання повідомлявся належним чином та вчасно, проте подав до суду заяву, в якій просив провести розгляд клопотання без його участі та категорично заперечував проти задоволення поданого клопотання, надавши суду письмове пояснення, в яком роз`яснив, що у провадженні СВ Прилуцького РВП ГУНП в Чернігівській області перебуває кримінальне провадження №0000065 від 09.07.2021 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.190 КК України, яке розпочате за фактом заволодіння невстановленими особами шляхом шахрайства земельними ділянками ДП ДГ «Івківці» МІП ім.В.М.Ремесла НААН України, загальною площею 128,1321 га, чим завдано шкоди державному підприємству у великому розмірі.

Під час досудового розслідування було встановлено, що наказом в.о. голови Головного управління Держгеокадастру у Чернігівській області ОСОБА_5 №25-8405/14-17-05 від 26.05.2017 року, припинено право постійного користування земельною ділянкою сільськогосподарського призначення державної власності площею 128,1321 гектарів ріллі, розташованого на території Івковецької сільської ради Прилуцького району Чернігівської області, яка перебувала у постійному користуванні Державного підприємства «Дослідне господарство «Івківці» Національної академії аграрних наук України», що посвідчене державним актом на право постійного користування землею, серія I-ЧН №000017, який зареєстровано в Книзі записів державних актів на право постійного користування землею від 07.07.2003 року.

Після цього, за рахунок припиненого права користування земельною ділянкою ДП ДГ «Івківці», сформовані земельні ділянки, які згідно Державного реєстру речових прав на нерухоме майно були передані у власність громадянам України, що також підтверджується листом Міськрайонного управління у Прилуцькому районі та м.Прилуки Головного управління Держгеокадастру у Чернігівській області від 12.07.2021 року.

Зокрема земельна ділянка з кадастровим №:03:000:0502, площею 2 га, була передана у власність ОСОБА_3 , жителю АДРЕСА_1 , що підтверджується інформаційною довідкою з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно. Право власності на вказану земельну ділянку 01.11.2017 року було зареєстровано в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно (номер запису про інше речове право - 23162483).

Згідно з інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, цільове призначення земельної ділянки з кадастровим №:03:000:0502 - для ведення особистого селянського господарства.

Також встановлено, що постановою Північного апеляційного господарського суду від 24.06.2021 року у справі №927/468/20, яка набрала законної сили у день її прийняття, було задоволено позов заступника керівника Чернігівської обласної прокуратури та визнано недійсним наказ Головного управління Держгеокадастру у Чернігівській області від 26.05.2017 року №25-8405/14-17-сг «Про припинення права постійного користування земельною ділянкою», яким припинено Державному підприємству «Дослідне господарство «Івківці» Національної академії аграрних наук право постійного користування земельною ділянкою сільськогосподарського призначення площею 128,1321 га рілля та передано їх до земель запасу Івковецької сільської ради Прилуцького району Чернігівської області. Також даним рішеннням було встановлено, що Головне управління Держгеокадастру у Чернігівській області при прийнятті вищезгаданого наказу, вийшло за межі наданих йому повноважень, перейнявши на себе повноваження Кабінету Міністрів України щодо розпорядження (у тому числі припинення права постійного користування) особливо цінними землями сільськогосподарського призначення державної власності, які перебували на праві постійного користування у ДП «ДГ «Івківці» НААН України.

Так, постановою слідчого від 05.08.2021 року земельну ділянку з кадастровим №:03:000:0502, площею 2 га, яка перебуває у власності ОСОБА_3 було визнано речовим доказом у кримінальному провадженні, оскільки вона є об`єктом кримінально протиправних дій.

Слідчий зазначив, що у даному випадку, земельна ділянка з кадастровим №:03:000:0502, площею 2 га, яка перебуває у власності ОСОБА_3 , повністю відповідає критеріям, зазначеним у ст.98 КПК України, оскільки вона є об`єктом кримінально протиправних дій, внаслідок яких вона незаконно вибула із володіння державного підприємства.

У зв`язку з чим, були наявні підстави для накладення арешту на дану земельну ділянку, в частині позбавлення права її відчуження з метою забезпечення збереження речового доказу у кримінальному провадженні, яке на сьогоднішній день не завершене, тому слідчий і просить суд відмовити ОСОБА_3 в задоволення даного клопотання про зняття арешту (а.п.23-26).

У разі неприбуття в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у судовому провадженні, чи в разі, якщо відповідно до положень КПК України судове провадження здійснюється судом за відсутності осіб, фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження в суді не здійснюється (ч.4 ст.107 КПК України).

Вивчивши клопотання та докази на його обґрунтування, письмові пояснення слідчого та додані документи, слідча суддя дійшла висновку, що в задоволенні такого необхідно відмовити, виходячи з наступного.

Відповідно до копії ухвали слідчої судді Прилуцького міськрайонного суду Чернігівської області ОСОБА_1 від 10.09.2021 року, постановленої у досудовому розслідуванні, внесеному до Єдиного реєстру досудового розслідування за №0000065 від 09.07.2021 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.190 КК України, був накладений арешт на земельну ділянку з кадастровим №:03:000:0502, площею 2 га, яка перебуває у власності ОСОБА_3 , заборонивши її відчуження (а.п.10-13).

Як вбачається з копії постанови слідчого про визнання речових доказів від 05.08.2021 року, земельна ділянка з кадастровим №:03:000:0502, площею 2 га, яка перебуває у власності ОСОБА_3 була визнана речовим доказом у кримінальному провадженні №0000065 (а.п.38-44).

З копії постанови Північного апеляційного господарського суду від 24.06.2021 у справі №927/468/20, яка набрала законної сили у день її прийняття, вбачається, що позов заступника керівника Чернігівської обласної прокуратури було задоволена та визнано недійсним наказ Головного управління Держгеокадастру у Чернігівській області від 26.05.2017 №25-8405/14-17-сг «Про припинення права постійного користування земельною ділянкою», яким припинено Державному підприємству «Дослідне господарство «Івківці» Національної академії аграрних наук право постійного користування земельною ділянкою сільськогосподарського призначення площею 128,1321 га рілля та передано їх до земель запасу Івковецької сільської ради Прилуцького району Чернігівської області (а.п.47-63).

Згідно з ч.1 ст.170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому КПК України порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження (ч.1 ст.170 КПК України).

Відповідно до ч.2 ст.170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення, в тому числі й збереження речових доказів.

При цьому, у відповідності до ст.174 КПК України підозрюваний, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

Відповідно до ч.2, 3 ст.170 КПК України з метою забезпечення збереження речових доказів арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у ст.98 КПК України .

Речовим доказом у розумінні ст.98 КПК України є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінальних протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Згідно з п.1 ч.9 ст.100 КПК України питання про долю речових доказів вирішується під час ухвалення судового рішення: гроші, цінності та інше майно, які підшукані, виготовлені, пристосовані або використані як засоби чи знаряддя вчинення кримінального правопорушення та/або зберегли на собі його сліди, конфіскуються, крім випадків, коли власник (законний володілець) не знав і не міг знати про їх незаконне використання. У такому разі зазначені гроші цінності та інше майно повертається власнику (законному володільцю).

З урахуванням викладеного вважаю, що слідчою суддею було встановлено належні правові підстави, передбачені ч.1, 2, 3 ст.170 КПК України, для задоволення клопотання слідчого та накладення арешту на вказане майно, оскільки воно повною мірою відповідає критеріям ст.98 КПК України.

Тож, зважаючи на те, що в провадженні Прилуцького ВП ГУНП в Чернігівській області досі перебуває кримінальне провадження, внесене до ЄРДР за №0000065 від 09.07.2021 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.190 КК України, яке розпочате за фактом заволодіння невстановленими особами шляхом шахрайства земельними ділянками ДП ДГ «Івківці» МІП ім.В.М.Ремесла НААН України, загальною площею 128,1321 га, чим завдано шкоди державному підприємству у великому розмірі, до складу якої входить земельна ділянка з кадастровим №:03:000:0502, площею 2 га, яка перебуває у власності ОСОБА_3 та яку було визнано речовим доказом, оскільки вона є об`єктом кримінально протиправних дій та на яку накладено арешт, то зважаючи на те, що слідчий у своїй заяві категорично заперечував проти задоволення даного клопотання, заявником не було доведено ні факту необґрунтованого накладення арешту на дану земельну ділянку, ані того факту, що наразі вже відпала потреба у існуванні такого арешту, а вказана земельна ділянка і досі є речовим доказом у зазначеному кримінальному провадженні, то її долю буде вирішено вже під час ухвалення судового рішення після з`ясування всіх обставин справи, у зв`язку з чим з метою запобігання ризиків приховування, перетворення або відчуження даної земельної ділянки, слідча суддя вважає її перебування під арештом цілком доцільним, а клопотання передчасним.

Керуючись ст.98, 100, 170, 174, 309, 369-372, 376 КПК України, слідча суддя

П О С Т А Н О В И Л А :

У задоволенні клопотання ОСОБА_3 про скасування арешту майна, накладеного в межах кримінального провадження №0000065 від 09.07.2021 року, - відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Повний текст ухвали складено та підписано 08.08.2023 року.

Слідча суддя Анна КОРОТКА