Житомирський апеляційний суд
Справа №296/3767/23 Головуючий у 1-й інст. ОСОБА_1
Категорія ст. 422 КПК України Доповідач ОСОБА_2
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 травня 2023 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Житомирського апеляційного суду у складі:

головуючого судді: ОСОБА_2

суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4

з участю секретаря: ОСОБА_5

підозрюваного: ОСОБА_6

захисника: ОСОБА_7

прокурора: ОСОБА_8

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Житомирі апеляційну скаргу прокурора Житомирської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Центрального регіону ОСОБА_8 на ухвалу слідчого судді Корольовського районного суду м. Житомира від 27 квітня 2023 року, якою відмовлено в задоволенні клопотання слідчого про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо підозрюваного ОСОБА_9 та обрано йому запобіжний захід у вигляді домашнього арешту,

встановила:

ОСОБА_9 підозрюється у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 28, ч.1 ст. 317, ч.3 ст. 311, ч.3 ст. 307 КК України.

11.11.2023 року ОСОБА_9 повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 307 КК, ч.1 ст. 311, ч.2 ст. 311, ч.1 ст.317 КК України.

24.04.2023 року повідомлено про зміну раніше повідомленої підозри у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 307, ч.3 ст. 311, ч.3 ст. 28, ч.2 ст. 317 КК України.

Ухвалою слідчого судді Корольовського районного суду м. Житомира від 27 квітня 2023 року було відмовлено у задоволенні клопотання слідчого про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо підозрюваного ОСОБА_9 та обрано йому запобіжний захід у вигляді домашнього арешту строком до 04.05.2023 р. за адресою: АДРЕСА_1 з забороною залишати житло цілодобово із покладенням на нього процесуальних обов`язків передбачених ст. 194 КПК України.

Слідчий суддя дійшов висновку, що прокурором не надано доказів про недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризикам, зазначеним у клопотанні та передбачених статтею 177 цього КПК України. Оцінюючи в сукупності тяжкість та обставини вчинення інкримінованого ОСОБА_9 кримінального правопорушення, дані про особу підозрюваного, який є раніше несудимою особою, офіційно працевлаштований, має постійне місце проживання та реєстрацію, застосування відносно ОСОБА_9 запобіжного заходу у виді тримання під вартою не викликано об`єктивною необхідністю і не виправдовує такий ступінь втручання у права і свободи підозрюваного.

В апеляційній скарзі прокурор просить скасувати ухвалу слідчого судді та постановити нову ухвалу, якою обрати запобіжний захід у вигляді тримання під вартою щодо підозрюваного ОСОБА_9 .

Вважає, що ухвала слідчого судді є незаконною, підлягає скасуванню у зв`язку з невідповідністю висновків суду фактичним обставинам кримінального провадження.

Вказує, що суд при вирішенні клопотання про обрання запобіжного заходу не взяв до уваги наявність ризиків, передбачених п. п. 1,2,3,4 ч.1 ст. 177 КПК, про які наголошувала сторона обвинувачення.

На його думку, поза увагою суду залишилось те, що на даний час ОСОБА_9 повідомлено про підозру у вчиненні особливо тяжкого кримінального правопорушення, вчиненого за попередньою змовою групою осіб за яке передбачене покарання у виді позбавлення волі на строк до дванадцяти років з конфіскацією майна.

Зазначає, що запобіжний захід у вигляді тримання під вартою є співмірним з існуючими ризикам, відповідає особі підозрюваного та тяжкості кримінального правопорушення.

Заслухавши доповідача, пояснення прокурора, який підтримав апеляційну скаргу, пояснення захисника та підозрюваного, які заперечили щодо задоволення скарги прокурора, перевіривши матеріали провадження відповідно до вимог ст. 404 КПК України, колегія суддів прийшла до такого висновку.

Відповідно до положень ст. 181 КПК України домашній арешт полягає в забороні підозрюваному, обвинуваченому залишати житло цілодобово або у певний період доби.

Домашній арешт може бути застосовано до особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за вчинення якого законом передбачено покарання у виді позбавлення волі.

Відповідно до ч. 1 ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Слідчий суддя обираючи підозрюваному ОСОБА_9 запобіжний захід у вигляді домашнього арешту з забороною цілодобово залишати місце проживання, врахував усі обставини на які посилається прокурор.

Слідчий суддя врахував, що ОСОБА_9 , обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінальних правопорушень, одне з яких є особливо тяжким, офіційно працює, раніше до кримінальної відповідальності не притягався, має зареєстроване місце проживання, де постійно проживає, а також і те, що ОСОБА_9 умови обраного йому раніше запобіжного заходу домашнього арешту не порушував.

На переконання колегії суддів, у клопотанні слідчого та прокурором не доведено недостатність застосування до підозрюваного ОСОБА_9 більш м`яких запобіжних заходів, ніж тримання під вартою, з метою запобігання наведеним у клопотанні ризикам та вважає, що висновок слідчого судді щодо можливості обрання підозрюваному ОСОБА_9 запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту є обґрунтованим та законним.

Вирішуючи питання про достатність чи недостатність застосування запобіжного заходу у виді домашнього арешту апеляційний суд враховує те, що на час розгляду апеляційної скарги прокурора, ОСОБА_9 перебуваючи під домашнім арештом, умови його не порушував, що додатково дає підстави для висновку, що обраний ОСОБА_9 запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту може забезпечити виконання ним процесуальних обов`язків та запобігти наведеним у клопотанні ризикам.

Орган досудового розслідування не позбавлений права, в разі недотримання ОСОБА_9 умов домашнього арешту звернутися до слідчого судді з клопотанням про зміну запобіжного заходу на більш суворий.

Також, слідчим суддею при застосуванні запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту з визначенням цілодобового знаходження за місцем проживання було враховано серйозність підозри.

Вирішувати питання про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою виходячи лише з санкції статті за якою підозрюється ОСОБА_9 неприпустимо.

Крім того, апеляційний суд враховує, що досудове розслідування вже закінчено, як і строк обраного за оскаржуваною ухвалою слідчого судді запобіжного заходу ОСОБА_9 і на даний час стосовно нього діє запобіжний захід на підставі іншого судового рішення.

Істотних порушень кримінального процесуального закону, які б давали підстави для скасування ухвали слідчого судді, колегія суддів не знаходить.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст. 376, 404, 405, 407, 422 КПК України, колегія суддів,

постановила:

Апеляційну скаргу прокурора Житомирської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Центрального регіону ОСОБА_8 залишити без задоволення, а ухвалу слідчого судді Корольовського районного суду м. Житомира від 27 квітня 2023 року, якою відмовлено в задоволенні клопотання слідчого про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо підозрюваного ОСОБА_9 та обрано йому запобіжний захід у вигляді домашнього арешту без змін.

Ухвала набирає законної сили після її проголошення та оскарженню не підлягає.

Судді: