Справа № 386/1343/22
Провадження № 1-кп/386/29/23
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

31 травня 2023 року смт. Голованівськ

Голованівський районний суд Кіровоградської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1

з участю: секретаря судового засідання ОСОБА_2

прокурора ОСОБА_3

обвинуваченого ОСОБА_4

захисника ОСОБА_5

потерпілого ОСОБА_6

представника потерпілого ОСОБА_7

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду смт. Головапнівськ обвинувальний акт у кримінальному провадженні, дані про яке внесені до ЄРДР 14 вересня 2022 за № 0000493 відносно: ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Липовеньке, Голованівського району, Кіровоградської області, українця, громадянина України, освіта професійно-технічна, одруженого, на утриманні має малолітню доньку ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , стан здоровя задовільний, військовозобов`язаного, працюючого ТОВ «Побужський феронікелевий комбінат» на посаді плавильника металургійного цеху, пільг не має, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого:

обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 Кримінального кодексу України

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_4 вчинив умисне тяжке тілесне ушкодження, тобто умисне тілесне ушкодження, небезпечне для життя в момент заподіяння, при таких обставинах:

07.09.2022 близько 23 год. 30 хв. ОСОБА_4 та ОСОБА_6 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння знаходились на АДРЕСА_1 .

В цей час між ОСОБА_4 та ОСОБА_6 на грунті раптово виниклих неприязних відносин виник конфлікт, в ході якого у ОСОБА_4 виник єдиний злочинний умисел направлений на заподіяння тілесних ушкоджень ОСОБА_6 .

Діючи умисно ОСОБА_4 , маючи умиселнаправлений на умисне заподіяння тілесних ушкоджень ОСОБА_6 , усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачаючи настання суспільно небезпечних наслідків і бажаючи їх настання підійшов до ОСОБА_6 , схопив його руками за верхній одяг повалив на землю та наніс йому два удари кулаком руки в область обличчя. В подальшому ОСОБА_4 продовжуючи свої протиправні дії направлені на заподіяння тілесних ушкоджень ОСОБА_6 в той час коли ОСОБА_6 лежав на земл, наніс йому один удар ногою, яка була взута в черевик в область голови з лівого боку, внаслідок чого спричинив ОСОБА_6 тілесні ушкодження, у вигляді: важкої закритої черепно-мозкової травми, гострої субдуральної гематоми великого об`єму під лівою гемісферою головного мозку, вираженого дислокаційного синдрому та крововиливів м`яких тканин обох орбіт, які згідно висновку експерта № 131 від 26.10.2022 відносяться до категорії тяжких тілесних ушкоджень, як небезпечних для життя в момент заподіяння.

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 свою вину у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 121 КК України визнав повністю, погодився з кваліфікацією вчиненого ним діяння, надав показання та підтвердив фактичні обставини вчиненого ним кримінального правопорушення, які вказані у обвинувальному акті.

Цивільний позов потерпілого, визнав частково, а саме погодився на відшкодування матеріальних збитків пов`язаних з лікуванням протерпілого, як такі, що підтверджені документально, а розмір моральної шкоду не визнав.

У вчиненому щиро кається, просив не позбавляти його волі.

Потерпілий ОСОБА_6 в судовому засіданні показав, що 07 вересня 2022 року він разом зі найомими ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 . ОСОБА_13 , та ОСОБА_14 , пребували на ставку в с. Липовеньке Голованівського району. Там він вживав алкогольні напої. Приблизно о 23 годині він поїхав від ставка додому до своєї знайомої ОСОБА_15 в с. Липовеньке. Через деякий час туди приїхали ОСОБА_11 та ОСОБА_16 . Він разом з ОСОБА_17 стояли розмовляли , в цей час ОСОБА_18 схопив його та повалив на землю, після чого почав бити руками по обличчю. В подальшому ударив його ногою обутою у взуття в голову, від чого він втратив свідомість. На другий день він прокинувся від сильної головної болі З данного приводу він звертався до медичного закладу в м. Умань Черкаської області, де перебував на лікуванні. Йому проводились хірургічні операції з приводу отриманих травм. За наслідками спаичинених травм йому визначено третю группу інвалідності загального захворювання.

Заявлений до обвинуваченого цивільний позов підтримує в повному обсязі.

З приводу заявленного цивільного позову про відшкодування матеріальних збитків до обвинуваченого на суму 41330 грн. 72 коп. зазначив, що після подання позову до суду обвинувачений перерахував йому 10000 грн.

Щодо заявлених вимог, про відшкодування моральної шкоди вказав, що у звязку з отриманою травмою йому не можна займатися важкою працею, яка йому противопоказана. Вказав також що за рахунок відшкодування моральної шкоде хоче повернути борги за кредит, який брався в банку в у валютті долорах США, та у людей, для свого лікування, оскільки йому було проведено дві операції, за першу заплатив 70 тис. грн. та за другу 90 тис. грн., крім того купував пластини та ліки. Зазначив, що вказані гроші за операції він перераховував на рахунок, який вказав йому лікар, однак підтверджуючих документиів у нього з цього приводу немає.

Враховуючи те, що обвинувачений ОСОБА_4 в повному обсязі визнав свою вину в інкримінованому йому досудовим слідством кримінальному правопорушенні при обставинах, викладених в обвинувальному акті, прокурор фактичні обставини провадження не оспорював, учасники судового провадження, в тому числі обвинувачений, правильно розуміють зміст цих обставин, сумніви щодо добровільності їх позицій відсутні , положення ч. 3 ст. 349 КПК України про те, що в разі не дослідження доказів щодо фактичних обставин провадження вони будуть позбавлені права оспорювати фактичні обставини провадження в апеляційному порядку їм роз`яснені, вислухавши думку учасників судового провадження, які пропонували здійснювати розгляд кримінального провадження в порядку , передбаченому ч. 3 ст. 349 КПК України, суд визнає недоцільним дослідження доказів стосовно тих фактичних обставин справи, які ніким не оспорюються.

По місцю проживання та за місцем роботи обвинувачений ОСОБА_4 характеризується позитивно (а/с.143,147), стан його здоров`я задовільний - не перебуває на «Д» обліку у лікаря психіатра та лікаря-нарколога (а/с.148-149), , раніш до кримінальної відповідальності не притягувався (а/с.152-153) ,на утриманні має неповнолітню дитину (а/с.146).

У відповідності до наданої суду досудової доповіді Голованівського районного сектору філії ДУ «Центр пробації» слідує, що ризик вчинення ОСОБА_4 повторного кримінального правопорушення та ризик небезпеки для суспільства, у тому числі для окремих осіб є середнім. З підстав чого можливе виправлення без ізоляції від суспільства.

Суд, заслухавши обвинуваченого, його захисника, потерпілого, його представника та прокурора, вивчивши матеріали справи, дійшов до висновку, що вина ОСОБА_4 доведена повністю у вчинені умисного тяжкого тілесного ушкодження, тобто умисному тяжкому тілесному ушкодженні, небезпечному для життя в момент заподіяння, та кваліфікує його дії по ч.1 ст.121 КК України.

Пом`якшуючими покарання обставин відповідно до ст. 66 КК України для обвинуваченого суд, рахує щире каяття.

Обставин, які обтяжують покарання обвинуваченого у відповідності зі ст. 67 КК України, суд рахує вчинення кримінального правопорушення особою, що перебуває у стані алкогольного сп`яніння

Відповідно до ст. 12 КК України, вчинений ОСОБА_4 злочин, передбачений ч. 1 ст. 121 КК України, віднесено законом до категорії тяжких злочинів. Санкцією ч. 1 ст. 121 КК України передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від пяти до восьми років.

Вирішуючи питання про призначення обвинуваченому покарання, його вид і розмір, суд враховує відповідно до ст.ст. 65-67 КК України, ступінь тяжкості вчиненого злочину, дані про особу винного, його задовільний стан здоровя, наявність на утриманні малолітньої дитини, обставини, що пом`якшують та обтяжують його покарання.

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 65 КК України особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів, а згідно з ч. 2 ст. 50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засудженого.

Вимоги дотримання справедливості при призначенні кримінального покарання закріплені у ст. 10 Загальної декларації прав людини 1948 року, ст. 14 Міжнародного пакту про цивільні та політичні права 1966 року, ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року.

Відповідно до ст. 6 Європейської конвенції з прав людини, кожен при встановленні обґрунтованості будь-якого кримінального обвинувачення, висунутого проти нього, має право на справедливий і відкритий розгляд упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом.

У відповідності до ст. 8 ч. 1 Конституції України в Україні діє принцип верховенства права. Статтею 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" передбачено, що суди при розгляді справ застосовують Конвенцію та практику суду як джерело права.

У справі «Бакланов проти Росії» (рішення від 09 червня 2005 року), та в справі «Фрізен проти Росії» (рішення від 24 березня 2005 року) Європейський суд з прав людини зазначив, що "досягнення справедливого балансу між загальними інтересами суспільства та вимогами захисту основоположних прав особи лише тоді стає значимим, якщо встановлено, що під час відповідного втручання було дотримано принципу «законності» і воно не було свавільним». У справі «Ізмайлов проти Росії» (п. 38 рішення від 16 жовтня 2008 року) Європейський суд з прав людини вказав, що «для того, щоб втручання вважалося пропорційним, воно має відповідати тяжкості правопорушення і не становити «особистий надмірний тягар для особи».

Суд враховує також позицію викладену в Рішенні Європейського суду з прав людини по справі «Бемер проти Німеччини» від 03.10.2002 року в якому зазначено , що виконання вироку , який передбачає позбавлення свободи, призупиняють, якщо можна розраховувати, що вирок служитиме засудженому як попередження і що він не здійснюватиме нові злочини в майбутньому навіть без впливу, спричиненого відбуванням покарання .

Кримінальний суд має враховувати особу засудженого, його стаж злочинної діяльності , обставини скоєного ним злочину, його поведінку після злочину , умови його життя та наслідки , яких можна очікувати в зв`язку з відстрочкою.

За глибоким переконанням, враховуючи національні та Європейські закони, суд дійшов висновку, що виправлення та перевиховання обвинуваченого можливе без впливу, спричиненого відбуванням ним реального покарання, тобто без ізоляції від суспільства, що служитиме засудженому попередженням і він не здійснюватиме нових злочинів, йому доцільно призначити покарання в межах санкції ч.1 ст.121 КК України, та застосувати вимоги ст. 75 КК України, від відбування покарання звільнити з випробуванням.

Підстав для застосування вимог ст. 69 КК України при призначенні покарання обвинуваченим судом не встановлено.

Потерпілим ОСОБА_6 до обвинуваченого ОСОБА_4 заявлено цивільний позов про відшкодування матеріальної шкоди в сумі 41330 грн. 72 коп. та моральної шкоди в розмірі 500000 грн.

Суд дійшов до висновку, що цивільний позов потерпілого до обвинуваченого про стягнення матеріальної шкоди підлягає задоволенню частково, а саме в розмірі 31330 грн. 72 коп. так як заявлена початкова сума позовних вимог складала 41330 грн. 72 коп., однак в ході розгляду справи обвинувачений перерахував потерпілому 10000 грн.

Що стосується позовних вимог потерпілого до обвинуваченого щодо відшкодування моральної шкоди то суд вважає, що його слід задовольнити частково.

Згідно ст.1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовуються особою, яка її завдала, за наявності її вини.

Згідно ст. 23 Цивільного кодексу України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає:1) у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я; 2) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої. Моральна шкода відшкодовується грішми, іншим майном або в інший спосіб. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості. Моральна шкода відшкодовується незалежно від майнової шкоди, яка підлягає відшкодуванню, та не пов`язана з розміром цього відшкодування.

При цьому суд бере до уваги, що в судовому засіданні встановлено та доведено доказами, дослідженими судом, що обвинувачений своїми протиправними діями заподіяв потерпілому моральну шкоду, яка виразилася в тому, що останній, переносить душевні страждання у зв`язку із ушкодженням його здоров`я, визнаний особою з інвалідністю третьої групи загального захворювання, що підтверджується довідкою до акта огляду медико-соціальною експертною комісією серії 12 ААВ №183440 від 18.01.2023 року, проходить індивідуальну програму реабілітації інваліда.

Враховуючи наявність вини обвинуваченого, глибину душевних страждань потерпілого, вимоги розумності і справедливості суд визначає розмір компенсації за заподіяну моральну шкоду в розмірі 200000 грн.

Запобіжний захід відповідно до видів, передбачених ст. 131 КПК України та процесуальні витрати у кримінальному провадженні відсутні.

Долю речових доказів у кримінальному провадженні вирішити у відповідності до вимог ст.100 КПК України.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст.100, 124, 368-371 373, 374, 376, 395 КПК України, суд -

У Х В А Л И В:

ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 121 КК України та призначити ОСОБА_4 покарання по ч.1 ст. 121 КК України у виді 5 (п`ять) років позбавлення волі.

На підставі ст. 75, КК України, звільнити ОСОБА_4 , від відбування покарання з випробуванням.

Встановити ОСОБА_4 іспитовий строк тривалістю 3 (три) роки.

Згідно зі ст. 76 КК України протягом іспитового строку покласти на ОСОБА_4 обов`язки: повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, навчання, роботи та періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації.

Цивільний позов потерпілого ОСОБА_6 до обвинуваченого ОСОБА_4 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , зареєстрованого та проживаючого АДРЕСА_1 на користь потерпілого ОСОБА_6 ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП НОМЕР_2 , зареєстрованого та проживаючого АДРЕСА_1 , матеріальну шкоду у розмірі 31330 (тридцять одну тисячу триста тридцять) грн. 72 коп. та 200000 (двісті тисяч) грн. моральної шкоди, а всього 231330 ( двісті тридцять одну тисячу триста тридцять) грн. 72 коп.

Речові докази у кримінальному провадженні:

Медичну карту стаціонарного хворого № 5262/356, на імя ОСОБА_6 , яка передана на зберігання КНП «Уманська міська центральна лікаря» - залишити в даній лікувальній установі.

На вирок може бути подана апеляція до Кропивницького апеляційного суду протягом 30 днів з моменту його проголошення через Голованівський районний суд Кіровоградської області.

Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції

Суддя: ОСОБА_1 .