Справа № 569/4223/21
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31 травня 2023 року м.Рівне

Рівненський міський суд Рівненської області

в складі головуючої судді ОСОБА_1 ,

з участю секретаря ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

захисника ОСОБА_5 ,

представника потерпілих ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Рівне кримінальне провадження №0002656 від 25.05.2020 року по обвинуваченню:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженка с.Могиляни Острозького району Рівненської області, громадянка України, з середньою спеціальною освітою, незаміжня, має на утриманні двох малолітніх дітей, зареєстрована та фактично проживаюча за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судима,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.286 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_4 24 травня 2020 року, близько 13 год. 45 хв., у світлу пору доби, керуючи тролейбусом Skoda 14TP, бортовий номер НОМЕР_1 , рухаючись за маршрутом №10, по проїзній частині вул.Соборної зі сторони вул.Кн.Острозького у напрямку вул.Млинівської, під час проїзду регульованого перехрестя вулиць Соборної та Корольова у м. Рівне, в порушення вимог підпункту б) пункту 2.3, пунктів 10.1, 16.6 Правил дорожнього руху України, що затверджені постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 № 1306 (далі Правила дорожнього руху) проявила неуважність до дорожньої обстановки, перед зміною напрямку руху не переконалася, що це буде безпечним і не створить перешкод чи небезпеки іншим учасникам дорожнього руху, під час повороту ліворуч не надала дорогу транспортному засобу, що рухався у зустрічному напрямку прямо, у результаті чого допустила зіткнення з автомобілем Deawoo Sens, реєстраційний номер НОМЕР_2 , під керуванням водія ОСОБА_7 , який рухався проїзною частиною вул.Соборної, зі сторони вул.Млинівської в напрямку вул.Кн.Острозького.

У результаті дорожньо-транспортної пригоди пасажири автомобіля Deawoo Sens, реєстраційний номер НОМЕР_2 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , отримали тілесні ушкодження.

ОСОБА_8 , отримала тілесні ушкодження у вигляді: черепно мозкової травми у вигляді забою головного мозку середнього ступеня, з наявністю перелому склепіння черепа (лінійного перелому лобної кістки справа), перелому кісток лицевого скелету (лінійного перелому латеральної стінки правого гайморового синусу), та зовнішніх ушкоджень м`яких тканин у вигляді забоїв, осаднень голови та обличчя, які в сукупності відносяться до тяжких тілесних ушкоджень по критерію небезпеки для життя.

ОСОБА_10 , отримав тілесні ушкодження у вигляді: забою попереково-крижового відділу хребта у вигляді кураєвого компресійного перелому 2 поперекового хребця (L2), переломів 1, 2 крижових хребців (S1, S2), контузії 3 крижового хребця (S3), контузії суставних відростків 3, 4, 5 поперекових хребців (L3-L5) з обох сторін, які в сукупності відносяться до середнього ступеня тяжкості тілесних ушкоджень по критерію довготривалості розладу здоров`я.

ОСОБА_9 , отримала тілесне ушкодження у вигляді: закритого багато уламкового перелому верхньої третини лівої плечової кістки зі зміщенням, яке відноситься до середнього ступеня тяжкості по критерію довго тривалості розладу здоров`я.

Транспортні засоби тролейбус Skoda 14TP, бортовий номер НОМЕР_1 , та автомобіль Deawoo Sens, реєстраційний номер НОМЕР_2 , на момент дорожньо-транспортної пригоди перебували у технічно справному стані, у результаті дорожньо-транспортної пригоди зазнали механічних пошкоджень.

Порушення ОСОБА_4 , пунктів 10.1, 16.6 Правил дорожнього руху, які передбачають, що перед початком руху, перестроюванням та будь-якою зміною напрямку руху водій повинен переконатися, що це буде безпечним і не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам руху та повертаючи ліворуч або розвертаючись при зеленому сигналі основного світлофора, водій нерейкового транспортного засобу зобов`язаний дати дорогу трамваю попутного напрямку, а також транспортним засобам, що рухаються в зустрічному напрямку прямо або повертають праворуч, перебувають у прямому безпосередньому причинному зв`язку з виникненням дорожньо-транспортної пригоди та суспільно-небезпечними наслідками, що настали.

Так дії, ОСОБА_4 органом досудового розслідування кваліфіковано ч.2 ст.286 КК України, як порушення правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що заподіяло потерпілому тяжке тілесне ушкодження.

В судовому засіданні обвинувачена ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопрушення, передбаченого ч.2 ст.286 КК України виню себе визнала повністю, у вчиненому щиро розкаюється, просить суд її суворо не карати та не позбавляти волі і права керування, оскільки позбавлення права керування може залишити її та її двох неповнолітніх дітей без засобів для існування.

Потерпілі ОСОБА_7 , ОСОБА_9 , ОСОБА_8 , ОСОБА_10 в судове засідання не з`явились, подали до суду заяви в якій просив розгляд проводити без їхньої участі, вказали, що претензій матеріального та морального характеру до обвинуваченої ОСОБА_4 не мають. При призначенні покарання покладається на розсуд суду.

Представник потерпілих в судовому засіданні заяви підтримав, при призначенні покарання для ОСОБА_4 покладається на розсуд суду.

Відповідно до ч.3 ст.349 КПК України, суд має право, якщо проти цього не заперечують учасники судового провадження, визнати недоцільним дослідження доказів щодо обставин, які ніким не оспорюються.

Враховуючи, що учасниками процесу не оспорюються фактичні обставини кримінального правопорушення, доведеність вини обвинуваченої та кваліфікацію її дій, обвинувачена повністю визнала вину в інкримінованому їй кримінальному правопорушенні, погодилась з усіма обставинами та кваліфікацією вчиненого діяння, прокурор, потерпілі, обвинувачена, вважають недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються та при цьому, судом з`ясовано правильне розуміння обвинуваченою та іншими учасниками судового розгляду змісту цих обставин та за відсутності сумнівів у добровільності та істинності їх позицій, роз`яснивши їм, що в такому разі вони будуть позбавлені права оспорювати ці фактичні обставини в апеляційному порядку, суд вважає недоцільним дослідження інших доказів, окрім тих, які просить дослідити прокурор і з чим погодились інші учасники судового провадження та кваліфікує дії ОСОБА_4 за ч.2 ст.286 КК України, тобто порушення правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що заподіяло потерпілому тяжкі тілесні ушкодження.

Відповідно до ст.50 КК України, покарання є заходом примусу, полягає в передбаченому законом обмеженні прав і свобод засудженого і має на меті не тільки кару, а й виправлення засудженого, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженим, так і іншими особами.

Відповідно до ст.65 КК України, при призначенні покарання суд враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Виходячи з засади співмірності, призначене покарання за своїм видом і розміром має бути адекватним (відповідним) характеру вчинених дій, їх небезпечності та даним про особу винного. При виборі заходу примусу мають значення й повинні братися до уваги обставини, які його пом`якшують і обтяжують.

При призначені покарання обвинуваченому суд враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.286 КК України, який відповідно до статті 12 КК України є тяжким злочином санкція якого передбачає визначений вид покарання - позбавлення волі.

Відповідно до статті 66 КК України, суд враховує, що обставинами, які пом`якшують покарання ОСОБА_4 є щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину.

Обставин, що обтяжують покарання ОСОБА_4 , відповідно дост.67 КК України, не встановлено.

Визначені у статті 65 КК України загальні засади призначення покарання наділяють суд правом вибору однієї з форм реалізації кримінальної відповідальності призначити покарання або звільнити від покарання чи від його відбування, завданням якої є виправлення особи та попередження нових кримінальних правопорушень.

Зідно з вимогами ст.75 КК України, якщо суд, крім випадків засудження за корупційне кримінальне правопорушення, при призначенні покарання у виді виправних робіт, службового обмеження для військовослужбовців, обмеження волі, а також позбавлення волі на строк не більше п`яти років, враховуючи тяжкість кримінального правопорушення, особу винного та інші обставини справи, дійде висновку про можливість виправлення засудженого без відбування покарання, він може прийняти рішення про звільнення від відбування покарання з випробуванням.

Суд, зваживши всі обставини кримінального провадження, враховує, що ОСОБА_4 вчинила тяжкий злочин з необережності, порушила вимоги Правил дорожнього руху, що стало причиною дорожньо-транспортної пригоди.

Разом з тим, з огляду на обставини, які пом`якшують покарання обвинуваченої, врахувавши дані про особу винної, яка раніше не судима, визнала свою вину, її щире каяття, суд дійшов висновку про можливість виправлення ОСОБА_4 без ізоляції від суспільства та на підставі ст.75 КК України вважає доцільним звільнити його від відбування покарання у виді позбавлення волі з випробуванням, встановивши іспитовий строк тривалістю 1 рік, який є достатнім для того, щоб засуджена в умовах здійснення контролю за її поведінкою довела своє виправлення.

Дане покарання відповідає вимогам ст.50,65 КК України є необхідним і достатнім для його виправлення та попередження вчинення ним нових кримінальних правопорушень.

При вирішенні питання про доцільність позбавлення ОСОБА_4 права керувати транспортними засобами суд виходить з наступного.

Згідно п.20, 21 Постанови №14 Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» від 23 грудня 2005 року зазначено, що при призначенні покарання за відповідною частиною статті 286 КК України, суди мають враховувати не тільки наслідки, що настали, але й мотиви допущених особою порушень правил дорожнього руху або експлуатації транспорту, її ставлення до цих порушень та поведінку після вчинення злочину, і з огляду на ці обставини визначати доцільність застосування до обвинуваченого додаткового покарання, зокрема позбавлення права керувати транспортними засобами.

Суд враховує, що ОСОБА_4 допустила порушення положень ПДР України, що знаходиться в причинному зв`язку з виникненням дорожньо-транспортної пригоди та наслідками, що настали.

Одночасно, враховуючи відсутність у даному кримінальному провадженні обставин, що обтяжують покарання обвинуваченої, суд вважає не доцільним призначити ОСОБА_4 додаткове покарання у виді позбавлення права керувати транспортними засобами.

Запобіжний захід щодо обвинуваченої не обирався та суд не вбачає підстав для його обрання.

Розмір процесуальних витрат у зв?язку із підготовкою та розглядом даного кримінального провадження становить 14 383,60 грн.

У відповідності до ч.1 ст.119 КПК України суд, враховуючи майновий стан особи (обвинуваченого, потерпілого), за власною ініціативою або за ї клопотанням має право своєю ухвалою зменшити розмір належних до оплати процесуальних витрат чи звільнити від їх оплати повністю або частково, чи відстрочити або розстрочити сплату процесуальних витрат на визначений строк.

Наразі у обвинуваченої на утриманні знаходяться двох неповнолітніх дітей, а саме: ОСОБА_11 ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_12 ІНФОРМАЦІЯ_3 , що підтверджується відповідними свідоцтвами про народження.

Біологічний батько дітей - ОСОБА_13 не бере участі у їх вихованні та матеріальному забезпеченні, тому у нього станом на квітень 2023 року сформувалась заборгованість зі сплати аліментів у розмірі 150 744 грн., що підтверджується розрахунком заборгованості із сплати аліментів від 17.05.2023 року №127713.

Обвинувачена, зважаючи на свій матеріальний стан та необхідності у самостійному матеріальному забезпеченні двох дітей, не має можливості оплатити процесуальні витрати, що були сформовані в ході даного кримінального провадження.

Долю речових доказів вирішити у відповідності до ч.9 ст.100 КПК України.

Керуючись статтями 118,124, 349, 368, 369, 370, 374 КПК України, суд-

УХВАЛИВ:

ОСОБА_4 визнати винною у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.286 КК України та призначити їй покарання у виді позбавлення волі строком на 3 роки, без позбавлення права керувати транспортними засобами.

На підставі ст.75 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування покарання з випробуванням, встановивши іспитовий строк 1 рік.

Покласти на ОСОБА_4 , відповідно до п.1, 2 ч.1 ст.76 КК України обов`язки періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Процесуальні витрати у зв?язку із підготовкою та розглядом даного кримінального провадження у розмірі 14 383,60 грн. віднести на рахунок держави.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого КПК України, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції. Якщо строк апеляційного оскарження буде поновлено, вважається, що вирок не набрав законної сили.

Вирок може бути оскаржений до Рівненського апеляційного суду через Рівненський міський суд Рівненської області протягом 30 днів з дня його проголошення.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Учасники судового провадження мають право отримати копію вироку в суді.

Суддя Рівненського міського суду Оксана КРИЖОВА