Справа № 559/3027/23
Провадження № 1-кп/559/251/2023
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 вересня 2023 року місто Дубно Рівненська область

Дубенський міськрайонний суд Рівненської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

секретаря судового засідання ОСОБА_2

за участю:

прокурора ОСОБА_3

обвинуваченого ОСОБА_4

захисника обвинуваченого адвоката ОСОБА_5

представника третьої особи адвоката ОСОБА_6

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні клопотання прокурора Дубенської окружної прокуратури ОСОБА_3 про арешт майна у кримінальному провадженні внесеному до ЄРДР за № 0000212 від 04.08.2023 по обвинуваченню ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 307 КК України,

ВСТАНОВИВ:

В провадженні Дубенського міськрайонного суду Рівненської області знаходяться кримінальне провадження внесене до ЄРДР за № 0000212 від 04.08.2023 по обвинуваченню ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 307 КК України.

22.09.2023 прокурором подано клопотання про арешт майна, яке обґрунтоване наступним. ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.307 КК України, а саме у незаконному придбанні, перевезенні, зберіганні, з метою збуту психотропних речовин, якщо предметом таких дій були психотропні речовини у великих розмірах та особливо небезпечні психотропні речовини в особливо великих розмірах. В ході досудового розслідування було встановлено, що у ОСОБА_4 перебуває у власності нерухоме майно. Так, згідно інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна у підозрюваного ОСОБА_4 на праві приватної власності перебуває квартира за адресою: АДРЕСА_1 ; нежитлове приміщення, за адресою: АДРЕСА_1 ; квартира, двокімнатна, за адресою: АДРЕСА_2 , на яку накладено арешт ухвалою суду, серія та номер: 640/7702/17, виданий 12.06.2017, видавник: Київський районний суд м. Харкова, крім того відповідно до договору оренди нежитлового приміщення від 01.09.2023, наданим захисником ОСОБА_4 в ході розгляду клопотання про зміну запобіжного заходу, ОСОБА_4 є власником нежитлового приміщення площею 48,4 кв.м, за адресою АДРЕСА_3 , а тому з метою конфіскації майна, як виду покарання, прокурор просить накласти на вище перелічене майно ОСОБА_4 арешт.

Прокурор в підготовчому судовому засіданні підтримав подане ним клопотання, просив його задоволити..

В підготовчому судовому засіданні захисник обвинуваченого пояснив, що заперечує проти задоволення клопотання.

В підготовчому судовому засіданні обвинувачений підтримав позицію свого захисника.

Вислухавши доводи сторін у кримінальному провадженні щодо поданого клопотання про арешт майна суд дійшов наступного висновку.

Відповідно до п.7 ч.2 ст.131 КПК України, одним із заходів забезпечення кримінального провадження є арешт майна.

Відповідно до ч.1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому КПК України порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом кримінального правопорушення, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна.

Згідно п.3 ч.2 ст.170 КПК України арешт на майно накладається з метою конфіскації майна, як виду покарання.

Відповідно до ч.5 ст.170 КПК України у випадку, передбаченому пунктом 3 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно підозрюваного, обвинуваченого, засудженого або юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, за наявності достатніх підстав вважати, що суд у випадках, передбачених Кримінальним кодексом України, може призначити покарання у виді конфіскації майна або застосувати до юридичної особи захід кримінально-правового характеру у виді конфіскації майна.

Відповідно до ч.10 ст.170 КПК України, арешт може бути накладений у встановленому цим Кодексом порядку на рухоме чи нерухоме майно, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковій формі, в тому числі кошти та цінності, що знаходяться на банківських рахунках чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах, видаткові операції, цінні папери, майнові, корпоративні права, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна.

Заборона або обмеження користування, розпорядження майном можуть бути застосовані лише у разі, коли існують обставини, які підтверджують, що їх незастосування призведе до приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі майна ч.11 ст.170 КПК України.

Згідно ст.170 ч.1 КПК України, завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.

ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.307 КК України, а саме у незаконному придбанні, перевезенні, зберіганні, з метою збуту психотропних речовин, якщо предметом таких дій були психотропні речовини у великих розмірах та особливо небезпечні психотропні речовини в особливо великих розмірах, за вчинення якого передбачено покарання у виді позбавленням волі на строк від дев`яти до дванадцяти років з конфіскацією майна.

Таким чином, накладення арешту на майно, яке належить ОСОБА_4 , обвинуваченому у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 3 ст. 307 КК України має легітимну мету, передбачену п.3 ч.2 ст.170 КПК України, а саме конфіскація майна, як виду покарання.

Суд при вирішення клопотання про арешт майна враховує розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження, наслідки арешту майна для власника.

У клопотанні прокурора доведено, а долученими до нього доказами підтверджено, що у приватній власності обвинуваченого ОСОБА_4 перебуває наступне майно, і щодо нього необхідно застосувати такий захід забезпечення кримінального провадження, як арешт:

-квартира за адресою: АДРЕСА_1 , підтверджено Інформацією з Державного реєстру речових прав та нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек,

-Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо суб`єкта, довідка №338502728 від 10.07.2023;

-нежитлове приміщення, за адресою: АДРЕСА_1 , підтверджено Інформацією з Державного реєстру речових прав та нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо суб`єкта, довідка №338502905 від 10.07.2023

-квартири за адресою: АДРЕСА_2 , підтверджено Інформацією з Державного реєстру речових прав та нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо суб`єкта, довідка №338502966 від 10.07.2023 та витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності ЕКІ №754528;

Таким чином, відповідно до ст.173 КПК України, прокурором доведено та надано достатньо даних про вищезазначене майно та належну обґрунтованість підстав для арешту цього майна, а також наявність ризиків, передбачених абзацом другим частини першої статті 170 цього Кодексу.

Щодо підтвердження належності на праві власності обвинуваченому ОСОБА_4 нежитлового приміщення площею 48,4 кв.м, за адресою АДРЕСА_3 , доказів суду надано не було, тому суд не вправі застосовувати щодо даного майна такий вид обтяження як арешт.

Виходячи з розумності та співмірності обмеження права власності завданням кримінального провадження, клопотання підлягає до часткового задоволення.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст.167, 170-173 КПК України,суд

У Х В А Л И В :

Клопотання прокурора Дубенської окружної прокуратури ОСОБА_3 про арешт майна у кримінальному провадженні внесеному до ЄРДР за № 0000212 від 04.08.2023 по обвинуваченню ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 307 КК України - задоволити частково.

Накласти арешт на майно, яке на праві власності належать ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженецю м. Шіофок Угорщина, зареєстрованому за адресою: АДРЕСА_4 , метою забезпечення конфіскації майна як виду покарання, а саме на:

-квартиру за адресою: АДРЕСА_1 ;

-нежитлове приміщення, за адресою: АДРЕСА_1 ;

-квартири за адресою: АДРЕСА_2 .

Строк дії арешту встановити до прийняття кінцевого рішення у кримінальному провадженні внесеному до ЄРДР за №0000212.

Ухвала про арешт майна виконується негайно прокурором.

Відповідно до ч.1ст. 174 КПК України, особи, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження - судом.

Арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

Підозрюваний, обвинувачений, треті особи мають право на захисника, право оскаржити судове рішення щодо арешту майна.

Ухвала може бути оскаржена до Рівненського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Подання апеляційної скарги на ухвалу зупиняє набрання нею законної сили, але не зупиняє її виконання.

Головуючий суддя ОСОБА_1