ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
Справа №: 646/ 3637 /23 Головуючий 1 інстанції: ОСОБА_1
Провадження №: 11-сс/818/ 1125 /23 Головуючий апеляційної інстанції: ОСОБА_2
Категорія: арешт майна
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

22 серпня 2023 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Харківського апеляційного суду у складі: головуючого судді ОСОБА_2 , суддів ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , при секретареві ОСОБА_5 , з участю прокурора ОСОБА_6 , з участю представників власників майна - ОСОБА_7 та ОСОБА_8 , без участі всіх інших учасників по даній справі, а саме самих власників майна, належним чином повідомлених про розгляд справи, за умови, що заяв про відкладення розгляду справи ні від кого не надходило, розглянувши у відкритому судовому засіданні, в режимі відеоконференції, в залі суду в м. Харкові справу за апеляційною скаргою представника власника майна на ухвалу Червонозаводського районного суду м. Харкова від 03.08.2023 року, -

ВСТАНОВИЛА:

Короткий зміст рішення суду першої інстанції.

Вказаною ухвалою слідчого судді частково задоволено клопотання прокурора про арешт майна у кримінальному провадженні №0000461 від 04.07.2022, за ознаками ч.2 ст.364, ч.ч.1,2 ст.204, ч.1 ст.199 КК України.

Накладено арешт з забороною відчуження на наступне майно:

- вантажний автомобіль спеціалізований тягач синього кольору марки MAN, р.н. НОМЕР_1 ,

- причіп зеленого кольору, р.н. НОМЕР_2 ,

- вантажний автомобіль спеціалізований тягач марки VOLVO, р.н. НОМЕР_3 ,

- причіп білого кольору, р.н. НОМЕР_4 ,

- вантажний автомобіль спеціалізований тягач синього кольору марки MAN, р.н. НОМЕР_5 ,

- причіп білого кольору, р.н. НОМЕР_6 ,

- спеціалізований тягач з маніпулятором, р.н. НОМЕР_7 ,

- причіп платформу, р.н. НОМЕР_8 ,

з визначенням місцем їх зберігання спеціальні майданчики та стоянки територіальних органів Національної поліції для зберігання тимчасово затриманих транспортних засобів у Харківській області.

Накладено арешт на наступне майно:

- свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу на ім`я ОСОБА_9 на транспортний засіб марки MAN, р.н. НОМЕР_5 ,

- свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу на ім`я ОСОБА_9 на напівпричіп, р.н. НОМЕР_6 ,

- свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу на ім`я ОСОБА_9 на транспортний засіб марки VOLVO, р.н. НОМЕР_3 ,

- свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу ОСОБА_9 на причіп білого кольору, р.н. НОМЕР_4 ,

- свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу на ім`я ОСОБА_10 на вантажний автомобіль спеціалізований тягач синього кольору марки MAN, р.н. НОМЕР_1 ,

- свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу на ім`я ОСОБА_11 на спеціалізований тягач з маніпулятором, р.н. НОМЕР_7 ,

- свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу на ім`я ОСОБА_11 на причіп платформу, р.н. НОМЕР_8 ,

- свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу на ім`я ОСОБА_10 на півпричеп Krone, р.н. НОМЕР_2 ,

з визначенням місця їх зберігання в матеріалах кримінального провадження.

Накладено арешт на Біг-Беги з мінеральними добривами у кількості 71 шт., з визначенням місця їх зберігання Товариство з обмеженою відповідальністю «Полесадсервіс» (ідентифікаційний код 37298595) за адресою: Харківська область, м. Куп`янськ, вул .Сватівська, 81В, якому визначено передати на відповідальне зберігання майно, попередивши про кримінальну відповідальність за ст.388 КК України.

В решті клопотання відмовлено.

Вимоги апеляційних скарг та узагальнені доводи осіб, які їх подали.

Не погодившись із вказаним рішенням слідчого судді, представник ТОВ «Полесадсервіс» - адвокат ОСОБА_7 подав апеляційну скаргу, в якій просив скасувати ухвалу слідчого судді, якою накладено арешт на майно та постановити нову ухвалу, якою відмовити в задоволенні клопотання прокурора про накладення арешту.

В обґрунтування апеляційних вимог захисник посилається на невідповідність висновків суду доказам, дослідженим під час судового засідання, оскільки, на думку захисника, вони вказували на відсутність необхідності в арешті майна, як і на відсутність ознак злочину, передбаченого ч.2 ст.15 ч.4 ст.185 КК України у кримінальному провадженні №0001895 від 15.07.2023 .

Захисник вважає, що підстав для накладення арешту не було, оскільки у даному кримінальному провадженні нікому не було повідомлено про підозру. Накладеним арештом було обмежено право власності ОСОБА_12 , а також спричинений надмірний тягар правомірної діяльності власника майна ОСОБА_12 , яка ним користується відповідно до норм чинного законодавства, оскільки судом застосовано найбільш обтяжливий спосіб арешту майна.

Тому, вважає ухвалу незаконною і просить її скасувати та відмовити в задоволенні клопотання про накладення арешту.

Позиції учасників апеляційного провадження.

Захисник підтримав доводи апеляційної скарги та просив її задовольнити в повному обсязі.

Прокурор заперечував проти задоволення апеляційної скарги.

Власники майна, будучи належним чином повідомленими про розгляд справи, в судове засідання не з`явилися, будь-яких заяв щодо неможливості розгляду справи за їх відсутністю, від них не надходило.

Мотиви прийняття рішення судом апеляційної інстанції.

Заслухавши доповідь судді, доводи представника власників майна, думку прокурора, перевіривши представлені матеріали судового провадження, колегія суддів дійшла наступних висновків.

З матеріалів кримінального провадження вбачається, що в провадженні слідчого відділу Куп`янського РВП ГУНП в Харківській області перебуває кримінальне провадження №0001895 від 15.07.2023 року з попередньою правовою кваліфікацією за ч.2 ст.15 ч.4 ст.185 КК України, внесене на підставі заяви ОСОБА_13 , переданою оператору служби 102, про те, що 15.07.2023р. приблизно о 13.30 год. невстановлені особи проникли на територію підприємства «Полісад-Сервіс», звідки намагалися вкрасти селітру, однак довести свій злочинний умисел до кінця не змогли, через незалежні від них обставини..

Як вбачається з копії протоколу прийняття заяви про кримінальне правопорушення та іншу подію від 15.07.2023р., гр. ОСОБА_14 повідомила слідчому про те, що 15.07.2023р. незнайомі їй 3 чоловіка надали незрозумілі документи, після чого вилучили зі складу за адресою: АДРЕСА_1 добрива та селітру.

15.07.2023р. було проведено огляд місцевості за адресою: АДРЕСА_1 , під час якого вилучено 4 автомобілі з причепами, у тому числі, 1 зі встановленим маніпулятором та 1 спецпричіп, 8 техпаспортів на ім`я ОСОБА_11 , ОСОБА_10 та ОСОБА_9 , а також 71шт. Біг-Бегів з мінеральними добривами.

Постановою старшого слідчого СВ Куп`янського РВП ГУНП в Харківській області ОСОБА_15 було визнано речовими доказами у кримінальному провадженні №0001895 наступне майно:

- вантажний автомобіль спеціалізований тягач синього кольору марки «MAN» р.н. НОМЕР_1 , ;

- причіп зеленого кольору р.н. НОМЕР_2 ;

- вантажний автомобіль спеціалізований тягач маки «VOLVO» р.н. НОМЕР_3 ;

- причіп білого кольору з р.н. НОМЕР_9 ;

- вантажний автомобіль спеціалізований тягач синього кольору марки «MAN» р.н. НОМЕР_5 ;

- причеп білого кольору з р.н. НОМЕР_10 ;

- спеціалізований тягач «DAF»з маніпулятором з р.н. НОМЕР_7 ;

- причіп платформа з р.н. НОМЕР_11 ;

-свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу на ім`я ОСОБА_9 на транспортний засіб марки «MAN» р.н. НОМЕР_5 та свідоцтво про реєстрацію напівпричепу з р.н. НОМЕР_10 ;

- свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу на ім`я ОСОБА_9 на вантажний автомобіль спеціалізований тягач маки «VOLVO» р.н. НОМЕР_3 та свідоцтво про реєстрацію на причіп білого кольору з р.н. НОМЕР_9 ;

- свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу на ім`я ОСОБА_10 на вантажний автомобіль спеціалізований тягач синього кольору марки «MAN» р.н. НОМЕР_1 , а також свідоцтво про реєстрацію на причіп р.н. НОМЕР_12 ;

- свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу на ім`я ОСОБА_11 на спеціалізований тягач з маніпулятором з р.н. НОМЕР_7 та свідоцтво на реєстрацію на причіп платформа з р.н. НОМЕР_11 ;

-Біг-Беги з мінеральними добривами у кількості 71 шт.

Крім того, постановою старшого слідчого СВ Куп`янського РВП ГУНП в Харківській області ОСОБА_15 було визнано речовим доказом у кримінальному провадженні №0001895 свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу на напівпричіп Krone, д.н.з. НОМЕР_2 .

Як вбачається з копії протоколу допиту ОСОБА_9 та його заяви від 24.07.2023р., він добровільно надав вищевказане свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу на напівпричіп Krone, д.н.з. НОМЕР_2 , замість раніше помилково наданого ним слідчому свідоцтва на причіп Kogel, р.н. НОМЕР_12 . Під час допиту в якості свідка ОСОБА_9 пояснив, що він є фізичною особою-підприємцем та займається перевезеннями. 15.07.2023р. на замовлення, яке надійшло 14.07.2023р. з раніше незнайомого телефонного номеру, про перевезення мінеральних добрив по Харківській області він надав належні йому транспортні засоби, які прибули на територію підприємства у м.Куп`янську по вул.Сватівська, 81. Серед них були автомобіль марки MAN, р.н. НОМЕР_5 , з напівпричепом Stas, р.н. НОМЕР_6 , вантажний автомобіль спеціалізоваого тягача марки VOLVO, р.н. НОМЕР_3 , з причепом білого кольору, р.н. НОМЕР_9 , власником яких він є, а також спеціалізований тягач синього кольору марки MAN, р.н. НОМЕР_1 , власником якого є ОСОБА_10 та на який у нього є довіреність. За вказівкою раніше незнайомого йому чоловіка у вищевказані транспортні засоби за допомогою маніпулятора завантажувався товар, про походження якого йому не відомо. Під час загрузки третьої автівки на територію підприємства приїхали співробітники поліції.

В матеріалах клопотання містяться копії наступних свідоцтв про реєстрацію транспортного засобу:

- НОМЕР_13 , видане на ім`я ОСОБА_10 на транспортний засіб MAN (спеціалізований вантажний тягач), реєстраційний номер НОМЕР_1 ,

- НОМЕР_14 , видане на ім`я ОСОБА_10 на транспортний засіб Kogel (спеціалізований вантажний тягач), реєстраційний номер НОМЕР_12 ,

- НОМЕР_15 , видане на ім`я ОСОБА_9 на транспортний засіб VOLVO, реєстраційний номер НОМЕР_3 ,

- НОМЕР_16 , виданий на ім`я ОСОБА_12 на транспортний засіб SCHMITZ спеціалізований напівпричіп самоскид, реєстраційний номер НОМЕР_9 ,

- НОМЕР_17 , видане на ім`я ОСОБА_9 на транспортний засіб MAN вантажний спеціалізований сідловий тягач, реєстраційний номер НОМЕР_5 ,

- НОМЕР_18 , видане на ім`я ОСОБА_9 на транспортний засіб STAS напівпричіп - спеціалізований / semi-trailer н/пр самоскид-Е, реєстраційний номер НОМЕР_6 ,

- НОМЕР_19 , видане на ім`я ОСОБА_11 на транспортний засіб SAMRO спеціалізований причіп пр-платформа, реєстраційний номер НОМЕР_8 ,

- НОМЕР_20 , видане на ім`я ОСОБА_11 на транспортний засіб DAF спеціалізований вантажний, платформа з краном маніпулятором переобладнаний, реєстраційний номер НОМЕР_7 ,

- НОМЕР_21 , видане на ім`я ОСОБА_10 на транспортний засіб Krone, реєстраційний номер НОМЕР_2 ; з правом розпорядження на цей транспортний засіб за довіреністю від 19.07.2023р. на ім`я ОСОБА_12 .

Звертаючись з клопотанням про накладення арешту на вилучене під час огляду місця події майно, прокурор обґрунтовував його тим, що 15.07.2023 року приблизно о 13.30 год. невстановлені особи проникли на територію підприємства "Полісад-сервіс", звідки намагались викрасти селітру, однак довести свій злочинний умисел до кінця не змогли, через незалежні від них обставини. Відповідні відомості про вищевказане правопорушення внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0001895 від 15.07.2023 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ст.15 ч.2, ст.185 ч.4 КК України. За результатами проведеного 15.07.2023р. огляду закритої ділянки місцевості за адресою: АДРЕСА_1 , було вилучено:

Враховуючи вищевикладене, просив накласти арешт на вказане в клопотанні майно, оскільки воно відповідає критеріям, зазначеним в ст.98 КПК України і є доказами у кримінальному провадженні.

Як зазначив прокурор, допитаний 26.07.2023р. свідок ОСОБА_9 пояснив, що під час використання вищезазначених автомобілів вийшла помилка з причепами, оскільки у рейс поїхав напівпричеп «Krone», д.н.з. НОМЕР_2 , а свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу на напівпричеп «Kogel» д.н.з. НОМЕР_12 було вилучено помилково. В ході допиту свідок ОСОБА_9 добровільно видави свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу на тимчасово вилучений напівпричеп «Krone» д.н.з. НОМЕР_2 .

Як вказав прокурор, ОСОБА_9 є володільцем напівпричепу «Krone», д.н.з. НОМЕР_2 , з правом розпорядження відповідно до довіреності від 19.07.2023р., а також власником транспортного засобу марки «MAN», р.н. НОМЕР_5 , з напівпричіпом «Stas», р.н. НОМЕР_10 , вантажного автомобіля спеціалізованого тягача марки «VOLVO», р.н. НОМЕР_3 , з причіпом білого кольору, р.н. НОМЕР_9 .

Власником вантажного автомобіля спеціалізованого тягача синього кольору марки «MAN», р.н. НОМЕР_1 , є ОСОБА_10 .

Власником спеціалізованого тягача з маніпулятором, р.н. НОМЕР_7 , причіпа платформи, р.н. НОМЕР_11 , ОСОБА_11 .

Власником Біг-Бегів з мінеральними добривами у кількості 71 ш. є ТОВ «Торгова компанія «Оптхім». Це майно за умовами договору № 03/01-1 передано на зберігання до ТОВ «НН-Транс».

17.07.2023 вилучене майно визнано речовим доказом по кримінальному провадженню.

26.07.2023 добровільно видане ОСОБА_9 свідоцтво про реєстрацію напівпричепу «Krone» д.н.з. НОМЕР_2 було визнано речовим доказом по кримінальному провадженню.

Таким чином, як вказано прокурором, вищевказані транспортні засоби та свідоцтва про реєстрацію транспортних засобів є знаряддям вчинення кримінального правопорушення, а Біг-Беги з мінеральними добривами у кількості 71 шт. - об`єктом кримінально протиправних дій.

Приймаючи рішення про накладення арешту на майно, виявлене та вилучене під час огляду місця події, слідчий суддя зазначив, що під час розгляду клопотання було з`ясовано, що добрива, на яке прокурор просить накласти арешт, є об`єктом кримінально протиправних дій, щодо яких внесено відповідні відомості до ЄРДР, а питання належності цього майна (тобто права власності на нього) входить до предмету доказування у кримінальному провадженні, що відповідно до п.1 ч.2 ст.170 КПК України є підставою для його арешту, як і підставою для арешту транспортних засобів та свідоцтва про їх реєстрацію, які також є речовими доказами у кримінальному провадженні, оскільки за їх допомогою відбувалося вчинення кримінально протиправних дій, відомості щодо яких внесено до ЄРДР (окрім свідоцтва про реєстрацію на транспортний засіб Kogel, яке було помилково надано слідчому свідком ОСОБА_9 ).

Визначаючи місце зберігання майна, на яке накладається арешт, слідчий суддя керувався нормами, встановленими Порядком зберігання речових доказів стороною обвинувачення, їх реалізації, технологічної переробки, знищення, здійснення витрат, пов`язаних з їх зберіганням і пересиланням, схоронності тимчасово вилученого майна під час кримінального провадження, який затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 19.11.2012р. №1104.

Колегія суддів погоджується з вказаним висновком слідчого судді, оскільки рішення щодо задоволення клопотання ґрунтується на нормах чинного КПК України.

Відповідно до положень статті 170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна.

Згідно ч.2 ст.170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Як зазначено в ч.3 ст.170 КПК України, у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Матеріали клопотання про арешт майна свідчать про відповідність вилучених під час огляду місцевості транспортних засобів із свідоцтвом на їх реєстрацію та добрив ознакам речових доказів, оскільки вони можуть містити на собі сліди скоєння кримінального правопорушення або інформацію щодо обставин вчинення злочину, яка має значення для даного кримінального провадження і ці обставини стануть предметом перевірки під час досудового розслідування в тому числі для проведення експертних досліджень. Тому, не застосування такого заходу забезпечення кримінального провадження як арешт майна може в подальшому перешкодити кримінальному провадженню, оскільки існує ризик того, що у разі не накладення арешту існує можливість відчужити, змінити, переробити, зіпсувати, передати вказане майно іншим особам до закінчення досудового розслідування. Вимоги клопотання, на цій стадії досудового розслідування, виправдовують втручання у права і інтереси власника майна з метою забезпечення кримінального провадження, що чітко узгоджується з нормами ст. 170 КПК України.

Згідно положень ст. 41 Конституції України, кожен має право володіти, користуватись і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним.

Як зазначено в рішенні Європейського суду з прав людини від 23 січня 2014 року у справі "East/West Alliance Limited" проти України" судом наголошено на тому, що перша та найбільш важлива вимога статті 1 Першого протоколу до Конвенції полягає у тому, що будь-яке втручання державного органу у право на мирне володіння майном повинно бути законним (див.також рішення у справі "Іатрідіс проти Греції"). Вимога щодо законності у розумінні Конвенції вимагає дотримання відповідних положень національного законодавства та відповідності принципові верховенства права, що включає свободу від свавілля (див.рішення у справі " Лемуан проти Франції", від 22 вересня 1994 року та "Кушоглу проти Болгарії" від 10 травня 2007 року). Будь-яке втручання державного органу у право на мирне володіння майном повинно забезпечити "справедливий баланс" між загальним інтересом суспільства та вимогами захисту основоположних прав конкретної особи. Необхідність досягнення такого балансу відображена в цілому в структурі статті 1 Першого протоколу.

З урахуванням вказаних обставин та з метою уникнення негативних наслідків, які можуть перешкодити проведенню всебічного та повного досудового розслідування, з метою запобігання можливості приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення чи відчуження майна в даному кримінальному провадженні, суд дійшов вірного висновку про наявність правових підстав до арешту майна, враховуючи можливість використання його як доказу у даному кримінальному провадженні, наслідки арешту майна, розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження.

Посилання представника власників майна на відсутність правових підстав для арешту майна і невідповідність майна критеріям ст. 98 КПК України не ґрунтуються на матеріалах справи. Вилучене майно, враховуючи обставини даного кримінального провадження, відповідає критеріям, зазначеним в ст. 98 КПК України, як майно, що було знаряддям вчинення кримінального правопорушення або зберегло на собі його сліди або містить інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, а також, як об`єкт кримінального правопорушення. Слідчий суддя на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів визначає лише, чи може майно бути предметом, доказом злочину, засобом чи знаряддям його вчинення, або воно набуте злочинним шляхом чи є доходом від вчиненого злочину або за рахунок доходів від вчиненого злочину та чи містить інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження. Майно, на яке спрямоване кримінальне правопорушення підлягає арешту незалежно від того, хто є його власником, де знаходиться і незалежно від того, чи належить воно підозрюваному чи іншій зацікавленій особі, оскільки в протилежному випадку не будуть досягнуті цілі застосування запобіжного заходу, а саме: запобігання можливості протиправного впливу (відчуження, знищення, приховування) на певне майно, що перешкодить встановленню істини у кримінальному провадженні. Арешт майна, з підстав, передбачених п. 1 ч. 2 ст. 170 КПК України по суті являє собою форму забезпечення доказів, є самостійною правовою підставою для арешту, поряд з забезпеченням цивільного позову та конфіскацією майна та, на відміну від дій останніх правових підстав, не вимагає оголошення підозри у кримінальному провадженні і пов`язує особу підозрюваного з можливістю арешту такого майна.

Вилучені, під час огляду місцевості транспортні засоби, свідоцтва на їх реєстрацію та добрива, підлягають арешту, оскільки не застосування такого заходу забезпечення кримінального провадження, як арешт майна, може в подальшому перешкодити кримінальному провадженню, оскільки існує можливість відчужити, змінити, переробити, зіпсувати, передати вказане майно іншим особам до закінчення досудового розслідування. Вимоги клопотання, на даному етапі досудового розслідування, виправдовують втручання у права і інтереси власника майна з метою забезпечення кримінального провадження.

Досудове розслідування ще не завершено, а тому, посилання представника власників майна на невідповідність вилученого майна критеріям, зазначеним в ст.98 КПК України, є передчасними, оскільки питання щодо належності майна до вчиненого злочину, а також підстави його набуття, будуть вирішуватись під час досудового розслідування.

Отже, слідчий суддя на цій стадії не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд при розгляді кримінального провадження по суті і не вправі оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для встановлення вини чи її відсутності у фізичної або юридичної особи за вчинення кримінального правопорушення, а лише зобов`язаний на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів визначити, що причетність тієї чи іншої особи до вчинення кримінального правопорушення є вірогідною та достатньою для застосування щодо неї заходів забезпечення кримінального провадження, одним із яких є накладення арешту на майно.

Судова колегія враховує, що вказаний захід забезпечення майна є тимчасовим заходом, а тому у подальшому власник майна мають право звернутися із клопотанням про скасування даного арешту і вилучене майно буде їм повернуто згідно положень ст. 174 КПК України.

Тому вказані доводи апелянта не можуть бути підставою для задоволення апеляційної скарги.

За таких обставин ухвалу слідчого судді слід вважати такою, що відповідає вимогам ч.1 ст.173 КПК України і підстав для її скасування з мотивів вказаних в апеляційній скарзі апелянта, на думку колегії суддів, немає.

Керуючись ст. ст. 98, 170, 171, 172, 404, 422 КПК України, колегія суддів, -

П О С Т А Н О В И Л А :

Ухвалу Червонозаводського районного суду м. Харкова від 03 08 2023 року у кримінальному провадженні №0001895 від 15.07.2023 року за ч.2 ст.15 ч.4 ст.185 КК України про задоволення клопотання слідчого та про накладення арешту, шляхом заборони відчуження на майно, яке було виявлено та вилучено 15 07 2023 року під час проведення огляду закритої ділянки місцевості за адресою: АДРЕСА_1 , перелік якого докладно зазначений у клопотанні слідчого та в ухвалі суду першої інстанції, - залишити без змін.

Апеляційну скаргу - залишити без задоволення.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення.

Оскарження даної ухвали, у відповідності до ч.2 ст.424 КПК України, в касаційному порядку не передбачено, оскільки така ухвала не перешкоджає подальшому кримінальному провадженню.

Судді:

___________ ____________ ____________

ОСОБА_2 ОСОБА_16 ОСОБА_4