Єдиний унікальний номер 317/2388/23
Номер провадження 1-в/317/79/2023
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

02 червня 2023 року м. Запоріжжя

Запорізький районний суд Запорізької області

у складі: головуючого ОСОБА_1 ,

при секретарі судового засідання ОСОБА_2 ,

за участю:

прокурора ОСОБА_3 ,

представника адміністрації БВК № 99 ОСОБА_4 ,

засудженого ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Запоріжжі в режимі відеоконференції подання Державної установи «Біленьківська виправна колонія (№ 99)» про умовно-дострокове звільнення засудженого ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Новоолександрівка Приазовського району Запорізької області, громадянина України, не одруженого, до арешту офіційно не працевлаштованого, який до арешту проживав за адресою: АДРЕСА_1 ,

раніше судимого: 02.11.2020 Приазовським районним судом Запорізької області за ч. 1 ст. 185 КК України до 100 годин громадських робіт,

по даній справі засуджений: 25.02.2021 Приазовським районним судом Запорізької області за ч. 3 ст. 185 КК України до 3 років позбавлення волі,

В С Т А Н О В И В:

До Запорізького районного суду Запорізької області надійшло подання адміністрації ДУ «Біленьківська виправна колонія (№ 99)» про умовно-дострокове звільнення засудженого ОСОБА_5 .

Подання мотивоване тим, що засуджений ОСОБА_5 в місцях позбавлення волі знаходиться з 17.04.2021. Під час тримання у ДУ «Запорізький слідчий ізолятор» порушень вимог режиму тримання не допускав, працював у господарській обслузі, стягнень та заохочень не мав.

У Біленьківській виправній колонії № 99 відбуває покарання з 23.07.2021, характеризується позитивно, має 4 заохочення.

На виробництві установи працевлаштований на дільниці «Швейна дільниця», залучається у разі необхідності та за наявності замовлення на виготовлення відповідної продукції.

У взаємовідносинах з іншими засудженими не конфліктний, відносини підтримує із засудженими позитивної спрямованості. Приймає участь у суспільному житті відділення, роботі самодіяльної організації засуджених, програмах диференційованого - виховного впливу, на профілактично - виховні заходи реагує позитивно, робить відповідні висновки. Дотримується вимог особистої санітарії та гігієни. Провину у скоєному злочині визнає. За вироком суду позову не має.

Адміністрація Біленьківської виправної колонії № 99 вважає, що засуджений ОСОБА_5 довів своє виправлення.

У судовому засіданні представник адміністрації ДУ «БВК (№ 99)» подання підтримав та просив його задовольнити.

Засуджений ОСОБА_5 також подання підтримав та просив суд його задовольнити.

Прокурор у судовому засіданні висловив думку про відсутність підстав для задоволення подання.

Суд, вивчивши особову справу засудженого, вислухавши думку представника ДУ «БВК (№ 99)», засудженого ОСОБА_5 та прокурора, прийшов до наступних висновків.

Згідно зі ст. 81 КК України, умовно-дострокове звільнення від покарання можливо при обов`язковій та одночасній наявності в їх сукупності підстав та умов. При цьому головним та вирішальним є не факт відбування певної частини покарання, а виправлення засудженого.

Водночас, суд звертає увагу на те, що під виправленням розуміється процес позитивних змін, які відбуваються в особистості засудженого та створюють у нього готовність до самокерованої правослухняної поведінки. Виправлення полягає в тому, щоб шляхом примусового впливу на засудженого внести корективи в його соціально-психологічні властивості, нейтралізувати негативні настанови, змусити додержуватися положень закону про кримінальну відповідальність, а ще краще, нехай навіть під страхом покарання, прищепити повагу до закону. Досягнення такого результату визнається юридичним виправленням, що само по собі важливий результат застосування покарання, суттєвий показник його ефективності.

Згідно з ч. 2 ст. 81 КК України, умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване, якщо засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення.

Згідно з роз`ясненнями, які містяться в постанові Пленуму Верховного Суду України від 26 квітня 2002 року № 2 «Про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміну невідбутої частини покарання більш м`яким», умовно-дострокове звільнення від відбування покарання можливо лише після повного та всебічного вивчення даних про особу засудженого. При цьому головною умовою прийняття такого рішення є доведеність того, що засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення.

Одним з найважливіших засобів виправлення засуджених виступає суспільно корисна праця. Залучення до праці спрямоване, насамперед, на приучення засуджених ставитися до праці, як до позитивної та необхідної складової їх життя, у тому числі й подальшого життя на волі. Висновок суду про виправлення засудженого повинен базуватися на врахуванні даних про його поведінку в цілому та відношенню до праці за весь період знаходження у виправних установах, а не за час, що безпосередньо передує розгляду клопотання. Суд не може не врахувати, що примірна поведінка це не тільки пасивна форма поводження засудженого, що полягає в утриманні від порушення режиму відбування покарання, а й активна форма поведінки, котра за своєю суттю є намаганням своєю діяльністю виправити вину за скоєне кримінальне правопорушення.

Судом досліджені характеризуючи матеріали на засудженого, висновок щодо ступеня виправлення засудженого та особова справа.

Так, засуджений ОСОБА_5 в місцях позбавлення волі знаходиться з 17.04.2021. Під час тримання у Державній установі «Запорізький слідчий ізолятор» порушень вимог режиму тримання не допускав, працював у господарській обслузі, стягнень та заохочень не мав.

У Державній установі «Біленьківська виправна колонія (№ 99)» відбуває покарання з 23.07.2021, характеризується позитивно, має 4 заохочення.

На виробництві установи працевлаштований на дільниці «Швейна дільниця», залучається у разі необхідності та за наявності замовлення на виготовлення відповідної продукції.

У взаємовідносинах з іншими засудженими не конфліктний, відносини підтримує із засудженими позитивної спрямованості. Приймає участь у суспільному житті відділення, роботі самодіяльної організації засуджених, програмах диференційованого - виховного впливу, на профілактично - виховні заходи реагує позитивно, робить відповідні висновки. Дотримується вимог особистої санітарії та гігієни. Провину у скоєному злочині визнає. За вироком суду позову не має.

Відповідно до Висновку щодо ступеня виправлення засудженого, із урахуванням аналізу критеріїв оцінки виправлення засудженого, характеристики під час відбування покарання, психологічної характеристики засудженого, підсумкової оцінки ризику вчинення повторного кримінального правопорушення та результатів індивідуальної програми соціально-виховної роботи (за підсумком (загальним балом) розділів IІ - VI): засуджений ОСОБА_5 став на шлях виправлення (довів своє виправлення) та має бути представлений до заміни покарання у виді умовно-дострокового звільнення від відбування покарання, оскільки набрав більше 61 балу, а саме - 97 балів.

Вказане передбачено Методикою визначення ступеня виправлення засудженого, затвердженою Наказом Міністерства юстиції України 19 січня 2023 року № 294/5 та зареєстрованою в Міністерстві юстиції України 19 січня 2023 року за № 117/39173.

Як вбачається з матеріалів справи, а також особової справи засудженого ОСОБА_5 , зміст особової справи не відповідає Висновку щодо ступеня виправлення засудженого та доданим до нього документам, які були долучені до подання про умовно-дострокове звільнення засудженого ОСОБА_5 .

Суд звертає увагу на те, що до арешту засуджений ОСОБА_5 проживав разом зі своєю мамою за адресою: АДРЕСА_1 , що наразі є тимчасово окупованою територією.

Згідно з інформацією, яка була долучена до матеріалів справи, засуджений ОСОБА_5 має право проживати за адресою: АДРЕСА_2 , де і планує проживати після звільнення.

Разом з тим, жодних підтверджуючих документів щодо наявності прав на проживання за вказаною адресою суду надано не було, що ставить під сумнів достовірність вказаної інформації, а відтак у суду немає даних щодо місця проживання засудженого після звільнення.

Крім того, під час розгляду клопотання засуджений не надав відомостей щодо майбутнього його працевлаштування та інформації щодо того, з ким саме він планує проживати після звільнення.

Так, суд констатує, що засуджений ОСОБА_5 не у повній мірі виконує обов`язки, визначені у ч. 3 ст. 107, ст. 118 КВК України та розділі ІІІ Правил внутрішнього розпорядку установи виконання покарань, а його поведінка протягом часу відбування покарання не була стабільно позитивною та активною.

Наразі суд вважає, що необхідні корективи як у поведінку засудженого, так і у його соціально-психологічні властивості у достатній мірі ще не внесені, готовності до самокерованої правослухняної поведінки на теперішній час суд не вбачає, натомість вбачає необхідність у подальшому виховному впливі на засудженого ОСОБА_5 в умовах ізоляції від суспільства.

Керуючись ст.ст. 153, 154 КВК України, ст. 81 КК України, ст.ст. 336, 369-372, 376, 392-393, 395, 537, 539 КПК України, суд

У Х В А Л И В:

У задоволенні подання Державної установи «Біленьківська виправна колонія (№ 99)» про умовно-дострокове звільнення засудженого ОСОБА_5 - відмовити.

Ухвала суду може бути оскаржена до Запорізького апеляційного суду через суд першої інстанції шляхом подання апеляційної скарги протягом семи днів з дня її оголошення.

У разі подання апеляції прокурором, виконання зупиняється.

Повний текст ухвали складений і оголошений учасникам судового провадження 07.06.2023 об 09-15 год.

Суддя ОСОБА_1