н/п 1-кс/490/5774/2023
Центральний районний суд м. Миколаєва
Справа № 490/6521/23
У Х В А Л А

26 липня 2023 року слідчий суддя Центрального районного суду м. Миколаєва ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , за участі скаржника ОСОБА_3 , розглянувши скаргу ОСОБА_3 на бездіяльність уповноважених осіб відділення поліції №1 Миколаївського РУП ГУНП в Миколаївській області та слідчого управління ГУНП в Миколаївській області щодо невнесення відомостей до ЄРДР за її заявою від 06.01.2023 та 23.02.2023,-

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_3 звернулася до слідчого судді зі скаргою на бездіяльність уповноважених осіб відділення поліції №1 Миколаївського РУП ГУНП в Миколаївській області та слідчого управління ГУНП в Миколаївській області щодо невнесення відомостей до ЄРДР за її заявами від 06.01.2023 та 23.02.2023.

Зазначає, що зверталася 06.01.2023 до поліції у зв`язку з заподіянням їй тілесних ушкоджень під час проходження лікування, а 23.02.2023 зверталася до поліції у зв`язку з пограбуванням.

В судовому засіданні скаржник ОСОБА_3 просила скаргу задовольнити. Повідомила, що під час проходження лікування в Миколаївській обласній лікарні відновного лікування, 06.01.2023 брат керівника лікарні ОСОБА_4 через неприязні відносини схопив її за волосся та побив, чим спричинив фізичний біль, після чого вона викликала поліцію. Однак, поліцію лікарі до неї не пустили, утримували в палаті, надавали неналежне лікування. При цьому, 23.02.2023 керівник лікарні ОСОБА_4 застосовуючи фізичну силу, відібрала у неї грошові кошті в сумі 3875 доларів США, які вона зберігала при собі. У зв`язку з цим, вона подала заяву до відділу поліції. Також надала медичні документи.

Представник відділення поліції №1 Миколаївського РУП ГУНП в Миколаївській області в судове засідання не з`явився, надав відповідь на скаргу.

Представник слідчого управління ГУНП в Миколаївській області в судове засідання не з`явився.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 22 КПК України кримінальне провадження здійснюється на основі змагальності, що передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами, передбаченими цим Кодексом.

Згідно з ч. 1, 3 ст. 26 КПК України сторони кримінального провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та у спосіб, передбачений цим Кодексом. Слідчий суддя, суд у кримінальному провадженні вирішують лише ті питання, що винесені на їх розгляд сторонами та віднесені до їх повноважень цим Кодексом.

Європейський суд з прав людини дотримується позиції, що проявляти ініціативу щодо своєчасного розгляду справи повинен саме заявник.

Так, Європейський суд з права людини в рішенні від 7 липня 1989 року у справі «Юніон Аліментаріа проти Іспанії» зазначив, що заявник зобов`язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосуються безпосередньо його, утримуватися від використання прийомів, які пов`язані із зволіканням у розгляді справи, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухання.

Крім того, як наголошує в своїх рішеннях Європейський суд, заявник як сторона, яка задіяна в ході судового розгляду, зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитися провадженням у її справі, добросовісно користуватися належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки.

Заслухавши скаржника, дослідивши матеріали скарги, слідчий суддя дійшов до наступних висновків.

Вичерпний перелік рішень, дій чи бездіяльності слідчого або прокурора, які можуть бути оскаржені під час досудового розслідування, визначений ч. 1 ст. 303 КПК України. Зокрема, у відповідності до п. 1 ч. 1 ст. 303 КПК України, на досудовому провадженні можуть бути оскаржені бездіяльність слідчого, прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань.

Підставою кримінальної відповідальності є вчинення особою суспільно небезпечного діяння, яке містить склад злочину, передбаченого КК України. В свою чергу КК України визначає вичерпний перелік суспільно небезпечних діянь, які є злочинами та характеризує, у чому саме полягає об`єктивна та суб`єктивна його сторона, кваліфікуючі ознаки та інше.

Підставами вважати заяву чи повідомлення саме про вчинення злочину є наявність в таких заявах або повідомленнях об`єктивних даних, які дійсно свідчать про ознаки злочину, що підтверджують реальність конкретної події злочину (час, місце, спосіб та інші обставини вчинення злочину).

Якщо у заявах чи повідомленнях таких даних немає, - вони не можуть вважатися такими, які мають бути обов`язково внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань і щодо них не повинно проводитися досудове розслідування.

Аналіз положень статей 214, 303 КПК України, свідчить про те, що предметом судового контролю слідчого судді може бути лише бездіяльність слідчого чи прокурора щодо невнесення відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення, тобто саме заява чи повідомлення про кримінальне правопорушення є передумовою для внесення відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань та для початку досудового розслідування в кримінальному провадженні та вказана заява чи повідомлення повинна містити достатні дані про наявність ознак кримінально-караного діяння.

У пункті 36 постанови Великої Палати Верховного Суду від 30 січня 2019 року у справі № 818/1526/18 зазначено, що у межах процедури оскарження бездіяльності слідчого щодо невнесення відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР після отримання заяви, слідчий суддя з`ясовує обставини та мотиви, з яких слідчий або прокурор дійшов висновку про відсутність підстав для внесення відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР, чим саме обґрунтоване невнесення відповідних відомостей до ЄРДР, та вирішує питання про наявність або відсутність правових підстав для зобов`язання слідчого або прокурора внести інформацію про кримінальне правопорушення до ЄРДР.

Як вбачається з матеріалів провадження, ОСОБА_3 06.01.2023 викликала поліцію на номер «102» у зв`язку з побиттям її у Миколаївській обласній лікарні відновного лікування.

23.02.2023 ОСОБА_3 звернулася до поліції та написала заяву до відділення поліції №1 Миколаївського РУП ГУНП в Миколаївській області у зв`язку з викраденням в неї у Миколаївській обласній лікарні відновного лікування, грошових коштів у сумі 3875 доларів США.

Після цього, ОСОБА_3 звернулася до слідчого судді зі скаргою на бездіяльність уповноважених осіб відділення поліції №1 Миколаївського РУП ГУНП в Миколаївській області та слідчого управління ГУНП в Миколаївській області щодо невнесення відомостей до ЄРДР за її заявами від 06.01.2023 та 23.02.2023

У поданій скарзі до суду взагалі не зазначено об`єктивних даних та обставин, які б свідчили про бездіяльність уповноважених осіб відділення поліції №1 Миколаївського РУП ГУНП в Миколаївській області та слідчого управління ГУНП в Миколаївській області.

Навпаки, з рапорту від 06.01.2023 слідує, що на виклик до Миколаївській обласній лікарні відновного лікування прибули працівники поліції, які не виявили обставин побиття ОСОБА_3 , факт тілесних ушкоджень не підтвердився, встановлено, що заявниця має психічні розлади. З заявами та скаргами не зверталась.

Після цього, старший фельдшер лікарні ОСОБА_5 повідомив по телефону «102», у випадку повторних викликів ОСОБА_3 працівників поліції, виїжджати не потрібно, бо вона має вади здоров`я психічного характеру.

Згідно рапорту від 23.02.2023, на виклик ОСОБА_3 до Миколаївській обласній лікарні відновного лікування прибули працівники поліції, у зв`язку з викраденням у неї 3875 доларів США. Виїздом за місцем мешкання заявниці було прийнято заяву та нею повідомлено, що перебуваючи за місцем свого мешкання : АДРЕСА_1 , вона виявила нестачу грошових коштів, де вони могли дітися не знає, можливо втратила.

З довідки №2338/51/10 від 24.02.2023 слідує, що лікар ОСОБА_4 надала пояснення, що ОСОБА_3 мала конфлікти з медперсоналом, поводила себе агресивно, їй був встановлений діагноз шизофренічний розлад та рекомендована госпіталізація до психіатричного стаціонару. Грошові кошті ніхто не бачив, вона з таким питанням не зверталася (пояснення ОСОБА_4 додаються).

В заяві від 23.02.2023 року ОСОБА_3 лише просить прийняти міри на розшук її грошових кошів в розмірі 3875 доларів США.

Тобто, звертаючись до поліції ОСОБА_3 повідомляла, що 06.01.2023 невідома особа застосувала стосовно неї фізичну силу, а 23.02.2023 виявила зникнення грошей.

Проте, в судовому засіданні стверджувала, що 06.01.2023 брат керівника Миколаївській обласній лікарні відновного лікування ОСОБА_4 , який живе в лікарні, застосував стосовно неї фізичну силу, а потім 23.02.2023 особисто керівник Миколаївській обласній лікарні відновного лікування ОСОБА_4 застосовуючи силу відібрала у неї вказані грошові кошті в розмірі 3875 доларів США.

З повідомлення заступника слідчого управління ГУНП в Миколаївській області від 06.07.2023 (яке долучила скаржник) слідує, що звернення та заяви, які надходили від ОСОБА_3 06.01.2023 та 23.02.2023 розглянуті та по них проведено перевірку. Так, при опрацюванні інформації не встановлено підстав, які б свідчили про вчинення кримінальних правопорушень.

Також, в судовому засіданні було встановлено, що з письмовою заявою від 06.01.2023 ОСОБА_3 до відділення поліції №1 Миколаївського РУП ГУНП в Миколаївській області та слідчого управління ГУНП в Миколаївській області, не зверталася.

Слід зазначити, що положення статті 214 КПК України, перебуває у взаємозв`язку з ч.1 ст. 2 КК України, згідно з якою підставою кримінальної відповідальності є вчинення особою суспільно небезпеченого діяння, яке містить склад злочину, передбаченого цим Кодексом, і саме тому фактичні дані, які вказують на ознаки складу злочину кримінального правопорушення, мають бути критерієм внесення його до Єдиного реєстру досудових розслідувань.

Крім того, згідно п. 2 Глави 1 Розділу ІІ Положення про порядок ведення Єдиного реєстру досудових розслідувань, затвердженого наказом Генеральної прокуратури України від 06.04.2016 № 139, відомості про кримінальне правопорушення, викладені у заяві, повідомленні чи виявлені з іншого джерела, повинні відповідати вимогам пункту 4 частини п`ятої статті 214 КПК України, зокрема мати короткий виклад обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення.

Відтак, не будь-яка заява є підставою для внесення відомостей до ЄРДР, а лише та заява, яка містить фактичні дані, які підтверджують факт вчинення кримінального правопорушення. Всі інші заяви після їх надходження підлягають розгляду згідно із Законом, яким не є Закон про кримінальну відповідальність.

Разом з тим, необхідно також враховувати, що основним складовим елементом об`єктивної сторони будь-якого злочину є його суспільна небезпечність. Злочин серед інших правопорушень характеризується найвищим ступенем суспільної небезпечності і саме це дозволяє відмежовувати його від близьких за об`єктивними і суб`єктивними ознаками інших правопорушень (адміністративних, дисциплінарних та інших).

Слідчий суддя звертає увагу, що норми чинного КПК України не передбачають жодної гарантії для захисту своїх прав особою, щодо якої кримінальне провадження може бути розпочате безпідставно.

Наявність в чинному КПК України спрощеного порядку прийняття та реєстрації всіх без винятку заяв та повідомлень про кримінальні правопорушення (дійсних чи надуманих) може зробити можливим внесення будь-якої інформації до ЄРДР і відкриття, іноді безпідставного, кримінального провадження.

Таким чином, суд вважає, що уповноважені особи відділення поліції №1 Миколаївського РУП ГУНП в Миколаївській області та слідчого управління ГУНП в Миколаївській області, отримавши заяву (повідомлення) ОСОБА_3 дотрималися вимог чинного законодавства України, перевірили їх, надали обґрунтовану відповідь, тому в задоволенні скарги слід відмовити.

Керуючись вимогами статей 214, 303, 306, 307, 372 КПК України, -

ПОСТАНОВИВ:

В задоволенні скарги ОСОБА_3 на бездіяльність уповноважених осіб відділення поліції №1 Миколаївського РУП ГУНП в Миколаївській області та слідчого управління ГУНП в Миколаївській області щодо невнесення відомостей до ЄРДР за її заявою від 06.01.2023 та 23.02.2023 - відмовити.

Ухвали слідчого судді, які можуть бути оскаржені під час досудового розслідування визначені в ст.309 КПК України.

Слідчий суддя ОСОБА_1