ЖОВТНЕВИЙ РАЙОННИЙ СУД
Миколаївської області
Справа №477/1356/23
Провадження №1-кп/477/299/23
УХВАЛА

про продовження дії запобіжного заходу та

призначення кримінального провадження до судового розгляду

14 серпня 2023 року Жовтневий районний суд Миколаївської області

у складі: головуючого у справі судді ОСОБА_1 ,

з участю секретаря судових засідань ОСОБА_2 ,

розглянувши в м. Миколаєві у підготовчому судовому засіданні кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000322 відносно обвинуваченого

ОСОБА_3 у вчиненні злочину, передбаченого частиною першою статті 115 КК України,

за участю сторін кримінального провадження: прокурора ОСОБА_4 ,

потерпілої ОСОБА_5 ,

захисника ОСОБА_6 ,

обвинуваченого ОСОБА_7

ВСТАНОВИВ:

14 червня 2023 року з Миколаївської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Південного регіону надійшли матеріали кримінального провадження відносно ОСОБА_7 , який обвинувачується у вчиненні злочину, передбаченого частиною першою статті 115 КК України.

Ухвалою Жовтневого районного суду Миколаївської області від 14 червня 2023 року по указаному кримінальному провадженню призначено підготовче судове засідання.

У підготовчому судовому засіданні 14 серпня 2023 року прокурором ОСОБА_4 висловлена думка про можливість призначення судового розгляду.

Потерпіла ОСОБА_5 , захисник обвинуваченого адвокат ОСОБА_6 та обвинувачений ОСОБА_7 не заперечували щодо призначення справи до судового розгляду.

Судом установлено, що перешкоди для призначення судового розгляду за результатами підготовчого судового засідання відсутні.

Підстав для прийняття рішень, передбачених пунктами 1-4 частини другої статті 314 КПК України не вбачається.

Санкцією частини першої статті 115 КК України передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк до п`ятнадцяти років.

Відповідно до частини другої статті 31 КПК України кримінальне провадження в суді першої інстанції щодо злочинів, за вчинення яких передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк більше десяти років, здійснюється колегіально судом у складі трьох суддів лише за клопотанням обвинуваченого.

На виконання приписів частини четвертої статті 315 КПК України судом роз`яснено обвинуваченому його право заявити клопотання про розгляд кримінального провадження відносно нього колегіально судом у складі трьох суддів.

Обвинуваченим ОСОБА_7 під час підготовчого судового засідання клопотання про розгляд кримінального провадження колегіально судом у складі трьох суддів не заявлено.

У підготовчому судовому засіданні потерпіла ОСОБА_5 подала цивільний позов до обвинуваченого ОСОБА_7 .

Згідно частини першої статті 128 КПК України особа, якій кримінальним правопорушенням або іншим суспільно небезпечним діянням завдано майнової та/або моральної шкоди, має право під час кримінального провадження до початку судового розгляду пред`явити цивільний позов до підозрюваного, обвинуваченого або до фізичної чи юридичної особи, яка за законом несе цивільну відповідальність за шкоду, завдану діяннями підозрюваного, обвинуваченого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння.

Цивільний позов у кримінальному провадженні розглядається судом за правилами, встановленими цим Кодексом. Якщо процесуальні відносини, що виникли у зв`язку з цивільним позовом, цим Кодексом не врегульовані, до них застосовуються норми Цивільного процесуального кодексу України за умови, що вони не суперечать засадам кримінального судочинства (частина п`ята статті 128 КПК України).

Згідно приписів частини першої статті 62 КПК України цивільним відповідачем у кримінальному провадженні може бути фізична або юридична особа, яка в силу закону несе цивільну відповідальність за шкоду, завдану злочинними діями (бездіяльністю) підозрюваного, обвинуваченого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння, та до якої пред`явлено цивільний позов у порядку, встановленому цим Кодексом.

Цивільний позов ОСОБА_5 поданий до початку судового розгляду, форма і зміст якого відповідає приписам ЦПК України, а тому його необхідно прийняти до спільного розгляду з кримінальним провадженням.

Під час підготовчого судового засідання прокурором подано клопотання про продовження обвинуваченому дії раніше обраного запобіжного заходу у виді тримання під вартою, яке прокурор просив задовольнити.

Клопотання обґрунтовано наявністю ризиків, передбачених пунктами 1, 3 та 5 частини першої статті 177 КПК України, зокрема ризику переховування від суду, незаконного впливу на свідків та вчинення іншого кримінального правопорушення чи продовження кримінального правопорушення, у якому обвинувачується ОСОБА_7 .

Потерпіла ОСОБА_5 підтримала клопотання прокурора та просила його задовольнити.

Обвинувачений ОСОБА_7 у задоволенні клопотання прокурора просили відмовити, оскільки клопотання містить такі ж посилання, що й в попередньому клопотанні, прокурор маніпулює думкою суду, посилаючись на наявність інших кримінальних проваджень відносно нього, вказував на міцні соціальні зв`язки, наявність дружини, що має статус особи з інвалідністю та трьох неповнолітніх дітей, непрацездатних батьків. Зазначив також, що ризики не доведені, а позиція прокурора є надуманою. Просив застосувати більш м`який запобіжний захід не пов`язаний з триманням під вартою.

Захисник адвокат ОСОБА_6 у задоволенні клопотання прокурора просила відмовити, оскільки прокурором не доведені заявлені ризики. Вказувала, що міцні соціальні зв`язки обвинуваченого, наявність у нього на утриманні неповнолітніх дітей, непрацездатних батьків, позитивні характеристики та наявність захворювань, є підставою для застосування запобіжного заходу у виді домашнього арешту за місцем реєстрації обвинуваченого.

Заслухавши позиції учасників судового провадження в межах клопотання щодо застосування заходу забезпечення кримінального провадження, дослідивши докази, суд установив наступне.

Ухвалою слідчого судді Центрального районного суду міста Миколаєва від 19 грудня 2022 року до обвинуваченого ОСОБА_7 застосовано запобіжний захід у виді тримання під вартою строком на 60 днів до 14 лютого 2022 року без права внесення застави.

Підставою для застосування вказаного запобіжного заходу стало наявність ризиків, передбачених пунктами 1, 3, 5 частини першої статті 177 КПК України, зокрема ризиків переховування від суду, незаконного впливу на свідків та вчинення іншого кримінального правопорушення.

Ризик перешкоджання кримінальному провадженню іншим чином, передбачений пунктом 4 частини першої статті 177 КПК України слідчим суддею визнаний недоведеним та відхилений.

Слідчим суддею також враховано, що ОСОБА_7 є військовослужбовцем, обґрунтовано підозрюється у вчиненні особливо тяжкого злочину під час дії воєнного стану, відносно нього Дніпровським районним судом міста Києва у 2021 році ухвалено вирок, яким ОСОБА_7 визнаний винуватим за частиною першою статті 263 та частиною четвертою статті 296 КК України, однак вирок законної сили не набрав.

Ухвалами слідчого судді Центрального районного суду міста Миколаєва від 13 лютого 2023 року, 15 березня 2023 року, 10 травня 2023 року (залишена без змін ухвалою Миколаївського апеляційного суду від 31 травня 2023 року) продовжено строк дії запобіжного заходу ОСОБА_7 у виді тримання під вартою, в тому числі, до 17 червня 2023 року включно.

Ухвалою суду від 16 червня 2023 року обвинуваченому ОСОБА_7 раніше застосований запобіжний захід у виді тримання під вартою продовжено до 14 серпня 2023 року.

Відповідно до частини третьої статті 315 КПК України під час підготовчого судового засідання суд за клопотанням учасників судового провадження має право обрати, змінити, продовжити чи скасувати заходи забезпечення кримінального провадження, в тому числі запобіжний захід, обраний щодо обвинуваченого.

У пункті 4 мотивувальної частини Рішення Конституційного Суду України від 23 листопада 2017 року №1-р/2017, Конституційний Суд України вказав, що продовження дії заходів забезпечення кримінального провадження, а саме запобіжних заходів у виді домашнього арешту та тримання під вартою, обраних під час досудового розслідування, без перевірки судом обґрунтованості підстав для їх застосування, суперечить вимогам обов`язкового періодичного судового контролю за застосуванням запобіжних заходів, пов`язаних з обмеженням права особи на свободу та особисту недоторканність, закріпленого у частині другій статті 29 Конституції України, згідно з якою «ніхто не може бути заарештований або триматися під вартою інакше як за вмотивованим рішенням суду і тільки на підставах та в порядку, встановлених законом». Висновки слідчого судді щодо будь-яких обставин, які стосувалися суті підозри, обвинувачення та були взяті до уваги при обґрунтуванні запобіжного заходу, обраного під час досудового розслідування, для суду на стадії судового провадження не є преюдиційними. У підготовчому провадженні суд має перевірити обґрунтованість застосування запобіжного заходу щодо обвинуваченого, пов`язаного з обмеженням його права на свободу та особисту недоторканність, та прийняти вмотивоване рішення, незважаючи на те, чи закінчився строк дії ухвали слідчого судді, постановленої на стадії досудового розслідування про обрання такого запобіжного заходу.

Згідно з частиною першою статті 131 КПК України заходи забезпечення кримінального провадження застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження.

Частиною першою статті 183 КПК України передбачено, що тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частиною п`ятою статті 176 цього Кодексу.

З огляду на частину 8 пункту 3 мотивувальної частини Рішення Конституційного Суду України від 08 липня 2003 року у справі №14-рп/2003, тяжкість злочину законом не визначається як підстава для застосування будь-якого виду запобіжного заходу, а не тільки взяття під варту.

Згідно пункту 36 Рішення Європейського Суду з прав людини у справі Адам`як проти Польщі (Adamiak v Poland), 20758/03,19 грудня 2006 року) в світлі вже встановленої практики Європейського суду наявність серйозних підозр щодо участі у вчиненні тяжкого правопорушення та перспективи ухвалення вироку про значну міру покарання самі по собі не можуть служити виправданням тривалого попереднього ув`язнення.

Системний аналіз норм КПК України вказує на те, що факт скоєння обвинуваченим тяжкого кримінального правопорушення без наявності інших істотних підстав в сукупності, не може бути беззаперечною підставою для обрання найбільш суворого запобіжного заходу у виді тримання під вартою.

Відповідно до статті 177 КПК України підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті, а саме переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Згідно частини першої статті 178 КПК України при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, слідчий суддя, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі:

1) вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення;

2) тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного, обвинуваченого винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється, обвинувачується;

3) вік та стан здоров`я підозрюваного, обвинуваченого;

4) міцність соціальних зв`язків підозрюваного, обвинуваченого в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини й утриманців;

5) наявність у підозрюваного, обвинуваченого постійного місця роботи або навчання;

6) репутацію підозрюваного, обвинуваченого;

7) майновий стан підозрюваного, обвинуваченого;

8) наявність судимостей у підозрюваного, обвинуваченого;

9) дотримання підозрюваним, обвинуваченим умов застосованих запобіжних заходів, якщо вони застосовувалися до нього раніше;

10) наявність повідомлення особі про підозру у вчиненні іншого кримінального правопорушення;

11) розмір майнової шкоди, у завданні якої підозрюється, обвинувачується особа, або розмір доходу, в отриманні якого внаслідок вчинення кримінального правопорушення підозрюється, обвинувачується особа, а також вагомість наявних доказів, якими обґрунтовуються відповідні обставини;

12) ризик продовження чи повторення протиправної поведінки, зокрема ризик летальності, що його створює підозрюваний, обвинувачений, у тому числі у зв`язку з його доступом до зброї.

Суд уважає доведеними обставини, які свідчать про продовження існування ризиків у даному кримінальному провадженні, а саме можливість переховування обвинуваченого від суду, незаконного впливу на свідків та вчинення іншого кримінального правопорушення, що передбачені пунктами 1, 3, 5 частини першої статті 177 КПК України.

В разі доведеності винуватості обвинуваченого, покарання за такий злочин передбачає позбавлення волі на строк до п`ятнадцяти років, отже, усвідомлюючи можливість ухвалення обвинувального вироку, ОСОБА_7 може переховуватись від суду.

Злочин, у вчиненні якого обвинувачується ОСОБА_8 , вчинений ним під час дії воєнного стану, наявність факту ухвалення Дніпровським районним судом міста Києва у 2021 році вироку, за яким ОСОБА_7 визнаний винуватим за частиною першою статті 263 та частиною четвертою статті 296 КК України, однак вирок законної сили не набрав, можуть свідчити про продовження існування ризику вчинення іншого кримінального правопорушення та переховування від суду.

Обвинувачений ОСОБА_8 є військовослужбовцем, не відсторонений від служби, свідки у даному кримінальному провадженні на стадії досудового розслідування допитані, ОСОБА_8 відкриті матеріали досудового розслідування, в тому числі протоколи допиту свідків, тому він може вживати заходи впливу на свідків, з метою зміни ними показань на його користь.

Доказів, що спростовують зазначений висновок суду матеріали судового провадження не містять, отже підстав вважати їх не об`єктивними не має.

Посилання обвинуваченого та його захисника про відсутність доказів існування зазначених вище ризиків спростовується вищезазначеним.

Судом відхиляється позиція сторони захисту про можливість застосування альтернативного запобіжного заходу у виді домашнього арешту, оскільки, перебування обвинуваченого у шлюбі, наявність на утриманні дітей, з урахуванням наведеного вище не зможе забезпечити належну процесуальну поведінку обвинуваченого на даному етапі судового провадження.

На думку суду, застосування більш м`яких запобіжних заходів, ніж той, який запропоновано прокурором, є недоцільним, більш м`які запобіжні заходи не зможуть запобігти визначеним ризикам, оскільки обвинувачений ОСОБА_7 зможе ухилитися від суду, незаконно впливати на свідків та вчинити інше кримінальне правопорушення, а тому клопотання прокурора підлягає задоволенню, з одночасним відхиленням клопотання сторони захисту.

Суд також установив, що обвинувачений ОСОБА_7 не є особою, відносно якої, в силу частини другої статті 183 КПК України, не може бути застосований запобіжний захід у виді тримання під вартою.

Керуючись статтями 128, 177, 183, 194, 314, 315, 316 КПК України,

ПОСТАНОВИВ:

Призначити судовий розгляд у кримінальному провадженні по обвинуваченню ОСОБА_7 у вчиненні злочину, передбаченого частиною першою статті 115 КК України,на 14 серпня 2023 року о 15.30 годині в приміщенні Жовтневого районного суду Миколаївської області (м. Миколаїв, вул. Ольшанців, 77).

Судовий розгляд кримінального провадження проводити одноособово у відкритому судовому засіданні, в яке викликати учасників судового провадження: прокурора, потерпілу, захисника та обвинуваченого.

Цивільний позов ОСОБА_5 до ОСОБА_7 про відшкодування моральної шкоди прийняти до спільного розгляду з кримінальним провадженням відносно ОСОБА_7 .

Клопотання прокурора про продовження дії раніше обраного запобіжного заходу задовольнити.

Продовжити ОСОБА_7 ,ІНФОРМАЦІЯ_1 , дію раніше обраного запобіжного заходу у виді тримання під вартою стоком на 60 днів, який діє з 14 серпня 2023 року до 12 жовтня 2023 року включно.

У задоволенні клопотання обвинуваченого та його захисника щодо зміни запобіжного заходу відмовити.

Ухвала в частині продовження дії запобіжного заходу може бути оскаржена до Миколаївського апеляційного суду через Жовтневий районний суд Миколаївської області протягом п`яти днів з дня її проголошення.

СУДДЯ ОСОБА_9

Повний текст ухвали оголошено

о 08.15 год. 17 серпня 2023 року.