В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

26 липня 2023 року м. Ужгород

Ужгородський міськрайонний суд Закарпатської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря ОСОБА_2 ,

розглянувши у спрощеному провадженні, без проведення судового розгляду в судовому засіданні за відсутності учасників судового провадження, обвинувальний акт у кримінальному провадженні відомості про яке внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань №0000560 від 01.07.2023 року за обвинуваченням

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Ужгород, громадянина України, українця, з середньою освітою, не одружений, тимчасово не працюючого, зареєстрованого та фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого

- Ужгородським міськрайонним судом 21.03.2023 року за ч.1 ст. 190 КК України до громадських робіт на строк 200 годин.

у вчиненні ним кримінального правопорушення (проступку), передбаченого ч. 2 ст. 389 КК України,-

ВСТАНОВИВ:

Під час досудового розслідування встановлено, що 27.04.2023 року до Ужгородського районного відділу надійшли розпорядження № 308/3988/23 від 25.04.2023 року та вирок Ужгородського міськрайонного суду від 21.03.2023 року (вирок набрав законної сили 21.04.2023 року, кп № 0000190) відносно громадянина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , мешканця АДРЕСА_1 .Того ж дня вказаний вирок суду був прийнятий до виконання,16.05.2023 року працівниками персоналу органу пробації даного громадянина було ознайомлено із вироком Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 21.03.2023 року, роз`яснено права та обов`язки, умови відбування покарання у вигляді громадських робіт та в результаті чого від нього була відібрана підписка, анкета, із засудженим було проведено профілактичну бесіду про недопущення ним вчинення нового злочину, порушень громадського порядку та про притягнення до кримінальної відповідальності у разі ухилення від виконання громадських робіт в яких засуджений власноруч розписався. Того ж дня, вказаному громадянину було видано направлення за вих. № 39/12/4720-23 до Комунального підприємства Ужгородської міської ради "Ужгородський комбінат комунальних підприємств" в якому зазначалось, що він повинен приступити до відбування покарання не пізніше 17.05.2023року.

17.05.2023 року підрозділом пробації було отримано наказ про прийняття ОСОБА_3 , на громадські роботи та відповідний графік в якому зазначалось, що вказаний громадянин повинен працювати із 17.05.2023 року по 31.05.2023 року кожен день крім вихідних із 13.00 по 17.00.

Також, 05.06.2023 року підрозділом пробації було отримано табель виходу на роботу засудженого за травень місяць, згідно якого вказаний громадянин фактично відпрацював 52 (п`ятдесят дві) години відповідно до попередньо узгодженого.

Того ж дня, було отримано графік виходу на роботу засудженого до громадських робіт складеного на червень 2023 року, в якому зазначалось, що вказаний громадянин повинен працювати із 01.06.2023 року по 30.06.2023 року кожен день крім вихідних із 13.00 по 17.00 години.

Однак, 06.06.2023 року підрозділом пробації було отримано повідомлення із Комунального підприємства «УККП» Ужгородської міської ради за вих. № 114 від 02.06.2023 року про те, що вказаний громадянин не з`явився та не приступив до відпрацювання громадських робіт починаючи із 01.06.2023 року.

За фактом ухилення від відбування призначеного судом покарання у виді 200 (двісті) годин громадських робіт, 13.06.2023 року засуджений ОСОБА_3 , надав письмове пояснення працівникам підрозділу пробації, про те, що дійсно не з`являвся до КП «УККП» для відпрацювання, оскільки працював неофіційно.

Того ж дня вказаному громадянину було винесено попередження про притягнення до кримінальної відповідальності та проведено бесіду про відповідальність за ухилення від відбування покарання у виді громадських робіт, а також за вих. № 39/12/6025-23 від 13.06.2023 року вказаному громадянину було видано повторно направлення до Комунального підприємства Ужгородської міської ради "Ужгородський комбінат комунальних підприємств" в якому зазначалось, що він повинен приступити до відбування покарання не пізніше 14.06.2023року.

Однак, 22.06.2023 року підрозділом пробації було отримано повідомлення від Комунального підприємства «УККП» Ужгородської міської ради за вих. № 129 від 22.06.2023 року про те, що вказаний громадянин не з`явився та не приступив до відпрацювання громадських робіт починаючи із 15.06.2023.року.

Наступного дня, 23.06.2023 року громадянин ОСОБА_3 , надав працівникам підрозділу пробації пояснення про те, що повторно отримував (під підпис) направлення до КП «УККП», однак повторно не з`явився до відпрацювання призначеного покарання, оскільки хворів, однак до лікаря не звертався та не може підтвердити даний факт, про наслідки ухилення від відбування покарання повідомлений.

На підставі викладеного, ОСОБА_3 , не виконує вирок Ужгородського міськрайонного суду від 21.03.2023 року (вирок набрав законної сили 21.04.2023 року, кп № 0000190), а саме неодноразово отримав попередження за неявку до Комунального підприємства Ужгородської міської ради "Ужгородський комбінат комунальних підприємств" з 17.05.2023 року по 31.05.2023 року, допустив більше двох разів порушень трудової дисципліни протягом місяця та більше двох разів не вийшов протягом місяця на громадські роботи (загалом не відбув 200 призначених йому годин громадських робіт).

Таким чином, ОСОБА_3 своїми умисними діями вчинив кримінальне правопорушення (проступок), передбачений ч. 2 ст. 389 КК України ухилення засудженого від відбування покарання у виді громадських робіт

Вказані обставини встановлені органом досудового розслідування та не оспорюються учасниками судового провадження.

Судом встановлено, що відповідно до положень ч. 2 ст. 302 КПК України обвинуваченому ОСОБА_3 в присутності його захисника ОСОБА_4 , прокурором роз`яснено зміст встановлених досудовим розслідуванням обставин, а також те, що у разі надання згоди на розгляд обвинувального акта у спрощеному порядку він буде позбавлений права оскаржувати вирок в апеляційному порядку з підстав розгляду кримінального провадження за відсутності учасників судового провадження, не дослідження доказів у судовому засіданні або з метою оспорити встановлені досудовим розслідуванням обставини, після чого ОСОБА_3 , у заяві підтвердив роз`яснення йому вказаних положень та надав добровільну згоду на розгляд обвинувального акта у спрощеному провадженні.

При цьому до суду разом із обвинувальним актом подано заяву щодо визнання винуватості, згоди із встановленими досудовим розслідуванням обставинами, ознайомлення з обмеженням права на апеляційне оскарження та згоди на розгляд обвинувального акта у спрощеному провадженні, складена в присутності захисника .

У вказаній заяві ОСОБА_3 та його захисником підтверджено добровільність беззаперечного визнання винуватості ОСОБА_3 , його згоду із встановленими в результаті досудового розслідування обставинами і згоду на розгляд обвинувального акта за його відсутності.

В обвинувальному акті прокурором зазначено клопотання, в якому він просить розглянути обвинувальний акт у спрощеному провадженні без проведення судового розгляду в судовому засіданні.

На підставі ч. 2 ст. 382 КПК України вирок суду за результатами спрощеного провадження ухвалюється в порядку, визначеному КПК України, та повинен відповідати загальним вимогам до вироку суду. У вироку суду за результатами спрощеного провадження замість доказів на підтвердження встановлених судом обставин зазначаються встановлені органом досудового розслідування обставини, які не оспорюються учасниками судового провадження.

Враховуючи викладене, а також те, що ОСОБА_3 обвинувачується у вчиненні кримінального проступку, заяву ОСОБА_3 , в якій він зазначає, що не оспорює встановлені під час дізнання обставини і згідний з розглядом обвинувального акта у спрощеному провадженні без його участі, відсутність сумнівів в добровільності такої позиції обвинуваченого, суд дійшов висновку, що обвинувальний акт має бути розглянутий в порядку, визначеному статтями 381-382 КПК України.

При цьому, у відповідності до частини 4 статті 107 КПК України в разі, якщо відповідно до положень цього Кодексу судове провадження здійснюється судом за відсутності осіб, фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження в суді не здійснюється.

Суд вивчивши обвинувальний акт та додані до нього матеріали, прийшов до висновку, що винуватість ОСОБА_3 у вчиненні інкримінованого йому кримінального проступку, передбаченого ч. 2 ст. 389 КК України, при обставинах, викладених в обвинувальному акті, доведена повністю.

Дії ОСОБА_3 суд кваліфікує, як ухилення засудженого від відбування покарання у виді громадських робіт, тобто вчинення кримінального проступку, передбаченого ч. 2 ст. 389 КК України.

При призначенні ОСОБА_3 виду та міри покарання суд враховує загальні засади призначення покарання, тобто призначає покарання в межах, установлених у санкції частини статті Особливої частини КК України, що передбачає відповідальність за вчинений кримінальний проступок та відповідно до положень Загальної частини КК України, враховуючи ступінь тяжкості вчиненого кримінального проступку, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Обставиною, яка пом`якшує покарання обвинуваченого ОСОБА_3 , згідно статті 66 КК України є щире каяття.

Обставин, які обтяжують покарання обвинуваченого ОСОБА_3 , згідно статті 67 КК України судом не встановлено.

Відповідно до ст. 65 КК України, особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначене покарання, необхідне і достатнє для її виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень.

При призначенні покарання ОСОБА_3 суд враховує характер та ступінь тяжкості вчиненого кримінального проступку, особу обвинуваченого, який раніше не судимий.

Призначаючи міру покарання ОСОБА_3 , суд враховує, що вчинене, відповідно до ст. 12 КК України, є кримінальним проступком, характер та ступінь суспільної небезпечності вчиненого, особу обвинуваченого, а також обставини, що пом`якшують покарання та відсутність обтяжуючих покарання обставин, суд приходить до висновку, що для досягнення мети покарання, передбаченої ст. 50 КК України, якою встановлено, що «покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженими, так і іншими особами», суд,реалізуючи принцип законності, справедливості та індивідуалізації покарання, приходить до висновку про необхідність призначення обвинуваченому покарання у вигляді арешту в межах санкції ч.2 ст. 389 КК України.

Поряд з цим, враховуючи те, що обвинувачений ОСОБА_3 вчинив нове кримінальне правопорушення до повного відбуття покарання призначеного вироком Ужгородського міськрайонного суду від 21.03.2023 року у виді громадських робіт на строк 200 годин, при призначенні остаточного покарання обвинуваченому ОСОБА_3 слід застосувати положення ч. 1 ст. 71 КК України, визначивши остаточне покарання за сукупністю вироків шляхом часткового складання покарань за цим вироком та невідбутого покарання за попереднім вироком, перевівши невідбуті години громадських робіт в дні арешту за правилами п.4 ч.1 ст.72 КК України, з співвідношення: одному дню арешту відповідають вісім годин громадських робіт, тобто 200 години громадських робіт відповідають 25 дням арешту.

Підстав для застосування до ОСОБА_3 статтей 69, 75 КК України суд не вбачає.

На переконання суду, захід примусу визначений судом, є співмірним тяжкості і характеру вчиненого діяння та його наслідкам, забезпечить виконання завдань кримінального судочинства, слугуватиме цілям його застосування, встановленим ст.2КПК України,та буде відповідати одному із основних принципів Європейської конвенції про захист прав людини і основоположних свобод - пропорційності обмеження прав людини і легітимної мети покарання та невідворотності покарання, тобто необхідним, справедливим та достатнім для виправлення ОСОБА_3 та попередження вчинення нових кримінальних правопорушень.

Саме таке покарання на думку суду буде необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження нових кримінальних правопорушень.

Цивільний позов по справі не заявлено.

Речові докази та судові витрати по справі відсутні.

Запобіжний захід обвинуваченому ОСОБА_3 органом досудового розслідування в даному кримінальному провадженні не обирався. Відсутні підстави для обрання запобіжного заходу судом.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 373, 374, 375, 376, 381-382 КПК України суд, -

УХВАЛИВ:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винним у скоєнні кримінального проступку, передбаченого ч.2ст. 389 КК України та призначити покарання у виді арешту на строк три місяці.

На підставі ч. 1 ст. 71 КК України до покарання призначеного за цим вироком, частково приєднати невідбуте покарання за вироком Ужгородського міськрайонного суду від 21.03.2023 року- двадцять днів арешту, та призначити ОСОБА_3 остаточне покарання у виді трьох місяців двадцяти днів арешту.

Міру запобіжного заходу ОСОБА_3 - не обирати.

До набрання вироком суду законної сили запобіжний захід засудженому ОСОБА_3 не застосовувати.

Початок строку відбування ОСОБА_3 покарання обчислювати з дня його затримання на виконання цього вироку суду.

Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Вирок може бути оскаржений до Закарпатського апеляційного суду через Ужгородський міськрайонний суд Закарпатської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення, однак відповідно до ч. 1 ст. 394 КПК України вирок суду першої інстанції, ухвалений за результатами спрощеного провадження в порядку, передбаченому статтями 381 та 382 цього Кодексу, не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав розгляду провадження за відсутності учасників судового провадження, недослідження доказів у судовому засіданні або з метою оспорити встановлені досудовим розслідуванням обставини.

Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не було скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.

Відповідно до ч. ст. 382 КПК України, копія вироку за результатами розгляду обвинувального акта щодо вчинення кримінального проступку не пізніше дня, наступного за днем його ухвалення, надсилається учасникам судового провадження.

Суддя Ужгородського

міськрайонного суду ОСОБА_1