Справа № 589/3956/22
Провадження № 1-кс/589/1226/22
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 листопада 2022 року

Слідчий суддя Шосткинського міськрайонного суду Сумської області ОСОБА_1 ,

з участю:

секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

слідчого ОСОБА_4 ,

захисника ОСОБА_5 ,

підозрюваної ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Шостка клопотання слідчого СВ Шосткинського РУП ГУНП в Сумській області ОСОБА_4 , погоджене прокурором Шосткинської окружної прокуратури ОСОБА_3 , про застосування до підозрюваної

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ,

- запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою,-

ВСТАНОВИВ:

11 листопада 2022 року до провадження слідчого судді надійшло клопотання слідчого про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_6 , підозрюваної у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України.

В обґрунтування клопотання зазначив, що у провадженні Шосткинського РУП ГУНП в Сумській області перебуває кримінальне провадження, внесене до реєстру Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000910 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України. Вказав, що у вчиненні вказаного кримінального правопорушення обґрунтовано підозрюється ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Також слідчий вказав на наявність ризиків, передбачених п. 1, 3, 4, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, посилаючись на те, що ОСОБА_6 раніше судима, підозрюється у вчиненні особливо тяжкого злочину, за який їй загрожує покарання у вигляді позбавлення волі строком до п`ятнадцяти років, на даний час не має постійного джерела доходу та сталих соціальних зв`язків.

В судовому засіданні слідчий та прокурор клопотання підтримали з підстав, викладених у ньому.

Захисник та підозрювана заперечували проти задоволення клопотання з мотивів недоведеності наявності ризиків неналежної процесуальної поведінки у кримінальному провадженні. Просили застосувати запобіжний захід у вигляді домашнього арешту, зазначивши, що підозрювана має власне житло та доньку, про яку забов`язана піклуватись. Також підозрювана додала , що хоч і не має інших близьких родичів, але в неї є подруги, які будуть допомагати, у разі її перебування під арештом.

Підозрювана додатково пояснила, що не мала наміру вбивати співмешканця, а лише захищалась він нього. Зазначила, що того вечора вона повернулась додому, а співмешканець був в стані алкогольного сп"яніння, поводив себе агресивно, побив її та погрожував зарізати. ОСОБА_6 стверджує, що вдарила ОСОБА_7 ножем, який вихопила у нього ж з рук, коли він гнався за нею, щоб вдарити ножем. Після завдання ударів, після того, як він впав, вона намагалась надати допомогу потерпілому, звернулась до сусідів з проханням викликати карету екстреної медичної допомоги та поліцію, при цьому обстановку в квартирі вона не порушувала, доказів не знищувала.

Заслухавши прокурора, слідчого, захисника, підозрювану, вивчивши матеріали за клопотанням слідчого, перевіривши його доводи, суд приходить до наступного висновку.

В провадженні Шосткинського РУП ГУНП в Сумській області перебувають матеріали кримінального провадження № 0000910 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України.

Вирішуючи питання про наявність правових підстав та доцільність застосування щодо ОСОБА_6 найсуворішого запобіжного заходу, слідчий суддя бере до уваги наступне.

Конвенція про захист прав людини та основоположних свобод (ст. 5) втілює основоположне право людини на захист від свавільного втручання держави у її право на свободу. Тому, у кожному випадку, коли вирішується питання щодо тримання під вартою або звільнення, діє презумпція на користь звільнення.

З цього правила випливають два природних наслідки: тягар доведення обставин, що свідчать на користь утримання під вартою, завжди несе сторона обвинувачення, а будь-які обставини, щодо доведеності яких або значення яких для вирішення питання про тримання під вартою або звільнення, залишається сумнів, мають тлумачитися на користь звільнення особи.

Роль слідчого судді при оцінці вказаних обставин полягає в перевірці істинних намірів та цілей, що стоять за позбавленням особи свободи, відповідності цих цілей та намірів вимогам закону, та, у випадку встановлення відсутності законних підстав для тримання особи під вартою, - прийняття рішення про звільнення особи з-під варти.

Така перевірка відбувається за правилами національного законодавства, які міститься в положеннях ст.ст. 177, 178, 183 КПК України.

Так, виходячи з вищенаведених норм закону, насамперед слідчий суддя, вирішуючи питання про законність тримання особи під вартою, має вирішити питання, чи існують підстави для "розумної підозри" щодо причетності підозрюваного до вчинення злочину. А згідно ст. 177, 178 КПК України наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою злочину повинна бути підтверджена вагомими доказами.

При цьому слід зазначити, що у випадку, якщо відносно особи ставиться питання про застосування винятково суворого запобіжного заходу, то слідчий суддя повинен приділити особливу увагу оцінці вагомості доказів вчинення нею кримінального правопорушення.

09.11.2022 ОСОБА_6 повідомлено про підозру у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України.

Згідно змісту підозри, 08.11.2022 близько 22:30 год ОСОБА_6 , перебуваючи в приміщенні квартири АДРЕСА_1 ., в ході словесної сварки, на ґрунті раптово виниклих неприязних стосунків, спричинила ОСОБА_7 близько трьох ударів ножем в передню частину грудної клітини, внаслідок чого спричинила останньому тілесні ушкодження у вигляді колото-різаного проникаючого поранення грудної клітини зліва, з пошкодженням передньої поверхні серця, від яких останній помер на місці події.

Обґрунтованість підозри ОСОБА_6 у вчиненні вказаного злочину підтверджується зібраними у кримінальному провадженні доказами: протоколом огляду місця події від 09.11.2022; протоколом затримання особи, підозрюваної у вчиненні злочину від 09.11.2022; протоколом проведення слідчого експерименту від 10.11.2022; протоколом огляду трупа від 09.11.2022; іншими матеріалами кримінального провадження в повній їх сукупності.

Зазначені докази дають слідчому судді достатні підстави вважати імовірною причетність ОСОБА_6 до вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України, що є підставою для обрання до підозрюваної відповідних заходів забезпечення кримінального провадження.

Встановлено, що підозрювана раніше судима - в 2017 році за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України, наразі підозрюється у вчиненні особливо тяжкого злочину, за який їй загрожує покарання у виді позбавлення волі строком до 15 років. ОСОБА_6 не має стабільного джерела прибутку, не перебуває на обліку у лікаря нарколога та психіатра, дані про її негативну характеристику за місцем мешкання відсутні, має власне житло, у якому зареєстрована, виховує 9-річну доньку, яка після затримання підозрюваної перебуває у бабусі (матері колишнього чоловіка).

Обов`язковими, передбаченими ст. 177, 183 КПК України, підставами застосування щодо особи запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою є наявність ризиків неналежної процесуальної поведінки, яким не може запобігти більш м`який запобіжний захід.

Виходячи зі змісту вказаних норм закону, а також практики Європейського суду з прав людини, зокрема рішення «Клішин проти України», наявність кожного ризику повинна носити не абстрактний, а конкретний характер та доводитися відповідними доказами.

Висновки сторони обвинувачення у клопотанні щодо наявності ризиків мають бути належно обґрунтовані, зроблені за результатами сукупного аналізу характеру кримінального правопорушення та особистості підозрюваного (його характеру, моральних якостей, способу життя, сімейних зв`язків, постійного місця роботи, утриманців, стану здоров`я, матеріального стану), поведінки під час розслідування кримінального правопорушення (наявність або відсутність спроб ухиляння від органів влади), способу життя взагалі, способу самозабезпечення.

Обґрунтування неможливості запобігти ризикам, шляхом застосування більш м`яких запобіжних заходів, також повинна бути обумовлена достатніми даними. Достатні дані при цьому повинні бути не уявними або ж припустимими, а конкретними, визначеними, необхідними, підтвердженими відповідними доказами.

Проте, вказані вимоги закону залишилися поза увагою слідчого та прокурора.

Як зазначив прокурор у судовому засіданні, а слідчий у клопотанні, у даному кримінальному провадженні наявні ризики, передбачені п. 1, 3, 4, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, і цим ризикам, на переконання слідчого і прокурора, не зможуть запобігти більш м`які запобіжні заходи.

Разом з тим, такі висновки залишись належним чином не обґрунтовані, а тому слідчий суддя не може у повному обсязі з ними погодитися.

Так, наявність ризику, що підозрювана може впливати на свідків у кримінальному провадженні завжди повинна бути підтверджена даними, що чітко вказують на психологічний чи то фізичний тиск і джерело такого доказу повинно бути безумовним. Це випливає з висновку, який міститься у рішенні «Москаленко проти України», в якому Європейський суд з прав людини вказав, що ризик того, що заявник примушуватиме свідків, потерпілих давати неправдиві показання, має вимірюватися наявністю достатніх підтверджуючих даних.

Твердження ж у клопотанні щодо можливого впливу підозрюваної на свідків або інших осіб у даному кримінальному провадженні жодним чином не вмотивовані. Крім того, як вбачається з матеріалів до клопотання, очевидців події злочину не було.

Не є мотивованими посилання слідчого і прокурора на те, що у кримінальному провадженні існує ризик можливого переховування від органів досудового розслідування та/або суду, якому не зможе запобігти жодний запобіжний захід, крім як тримання під вартою.

При цьому, слідчий суддя бере до уваги те, що ознаками наявності такого ризику можуть бути: неявка за викликами до органів досудового розслідування; відсутність постійного місця проживання; підбурювання співучасників до втечі; висловлювання самого підозрюваного про намір втечі; факти втечі від органів досудового розслідування та суду в минулому у справах про раніше вчинені злочини тощо.

В свою чергу під час судового засідання прокурором не було наведено даних, які б свідчили про існування таких обставин.

Крім того, при оцінці критеріїв ризику втечі, слідчий суддя бере до уваги дані про особу підозрюваної, які встановлені матеріалами справи, а саме: те, що підозрювана має власне житло, постійне місце проживання у місці здійснення досудового розслідування, дані про її негативну характеристику відсутні, вона має малолітню дитину, яка перебуває на її утриманні. Крім того, підозрювана намагалась надати допомогу потерпілому, звернулась до сусідів з проханням викликати поліцію та екстрену медичну допомогу, що підтвержується змістом електроного рапорту від 08.11.2022 /а.с.7/ та підтвердила в судовому засіданні прокурор. Таким чином, ризик ухилення підозрюваної від слідства та суду є недоведеним.

Також в судовому засіданні встановлено, що у потерпілої навіть візуально на обличчі наявні тілесні ушкодження.

При цьому, тяжкість злочину, на яку посилається прокурор, не є достатньою підставою, яка б свідчила про наміри підозрюваної переховування від органів досудового розслідування та/або суду і давала б підстави вважати наявними виключні підстави для обмеження свободи підозрюваної.

Також залишився недоведеним ризик перешкоджання кримінальному провадженню іншим чином, з огляду на посткримінальну поведінку підозрюваної.

Слідчий суддя погоджується з доводами сторони обвинувачення (слідчого та прокурора), що у кримінальному провадженні існує певного ступеню ризик можливого вчинення підозрюваною нового кримінального правопорушення, з огляду на відсутність у неї стабільного джерела доходу та наявність судимості, покарання за якою, за словами прокурора, досі не виконано. Однак, викладені обставини в повному обсязі свідчать про те, що у цьому кримінальному провадженні застосування більш м`якого, ніж тримання під вартою, запобіжного заходу, а саме цілодобового домашнього арешту, буде достатнім для запобігання доведеному ризику, окільки наведені обставини не дозволяють стверджувати про наявність у поведінці і особі підозрюваної того рівня суспільної небезпеки, який би виправдовував її тримання під вартою.

З урахуванням викладеного, слідчий суддя доходить висновку, що до підозрюваної необхідно застосувати запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту та покласти на неї певні обов`язки, передбачені ч. 5 ст. 194 КПК України.

Керуючись ст.ст. 177-179, 181, 183, 184, 193, 194, 196, 197, 376 КПК України, слідчий суддя,

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання - задовольнити частково.

В задоволенні клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо підозрюваної ОСОБА_6 відмовити.

Застосувати щодо підозрюваної ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у виді цілодобового домашнього арешту, заборонивши залишати житло, а саме: квартиру АДРЕСА_2 , без дозволу слідчого, прокурора, слідчого судді, суду, крім випадків невідкладної медичної допомоги.

Покласти на підозрювану ОСОБА_6 наступні обов`язки:

1) з`являтися за кожною вимогою слідчого, прокурора, слідчого судді, суду протягом дії запобіжного заходу.

2 ) повідомляти слідчого, прокурора, слідчого суддю, суд про зміну свого місця проживання.

ОСОБА_6 негайно доставити до місця проживання і звільнити з під варти.

Роз`яснити підозрюваній, що відповідно до ст. 181 КПК України працівники органу поліції з метою контролю за її поведінкою мають право з`являтися в житло, під арештом в якому вона перебуває, вимагати надання усних чи письмових пояснень з питань, пов`язаних із виконанням покладених на неї обов`язків.

Строк дії ухвали визначити до 09 січня 2023 року включно.

Копію ухвали для виконання передати до органу поліції за місцем проживання підозрюваної ОСОБА_6 .

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Сумського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя Шосткинського міськрайонного суду

Сумської області ОСОБА_1