Єдиний унікальний № 500/4327/17
Провадження № 1-кп/946/61/23
ІЗМАЇЛЬСЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
______________________________________________________________________________________________________
УХВАЛА

Іменем України

про звільнення особи від кримінальної відповідальності

та про закриття кримінального провадження

12 травня 2023 року м. Ізмаїл

Ізмаїльський міськрайонний суд Одеської області

у складі: головуючого - судді ОСОБА_1 ,

за участю: секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянув у м. Ізмаїлі Одеської області у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0001254, за обвинуваченням

ОСОБА_3 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 в м. Ізмаїл Одеської області, громадянина України, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 296, ч. 1 ст. 309 Кримінального кодексу України (далі - КК),

сторона обвинувачення: прокурор ОСОБА_4 ,

сторона захисту: обвинувачений ОСОБА_3 , захисник ОСОБА_5 ,

інші учасники судового провадження: потерпілі ОСОБА_6 , ОСОБА_7 .

Потерпілі ОСОБА_6 та ОСОБА_7 у судове засідання не з`явилися, про час та місце його проведення були повідомлені належним чином, що підтверджується довідками про доставку судових повісток про виклик до суду в електронній формі через SMS-повідомлення. Суд, з урахуванням думок учасників судового провадження, відповідно до ст. 325 Кримінального процесуального кодексу України (далі - КПК), дійшов висновку про проведення судового засідання без їх участі.

Суть питання, що вирішується

1.Під час судового розгляду захисник ОСОБА_5 звернувся до суду з клопотанням про звільнення обвинуваченого ОСОБА_3 від кримінальної відповідальності у кримінальному провадженні за його обвинуваченням у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 296, ч. 1 ст. 309 КК, на підставі ст. 49 КК, у зв`язку із закінченням строків давності, та про закриття кримінального провадження відносно нього.

Встановлені судом обставини

2.Згідно обвинувальному акту, ОСОБА_3 обвинувачується в тому, що 10.05.2017 близько 06:00 години, знаходячись біля ресторану «Зейтун», розташованого по вул.Транспортників, 35-а в м. Ізмаїл Одеської області (далі - м. Ізмаїл), спільно та за попередньою змовою з іншими особами, матеріали відносно яких виділені в окреме провадження, безпричинно, з хуліганських мотивів, грубо порушуючи громадський порядок, з мотивів явної неповаги до суспільства, до загальноприйнятих норм моралі та правил поведінки в суспільстві, порушуючи нормальний спокій і відпочинок громадян, проявляючи особливу зухвалість, обвинувачується у скоєнні хуліганських дій при наступних обставинах.

Так, ОСОБА_3 обвинувачується у тому, що він спільно та за попередньою змовою з іншими особами, матеріали відносно яких виділені в окреме провадження, виходячи з приміщення вищевказаного розважального закладу, безпричинно почали наносити удари руками в обличчя ОСОБА_7 та ОСОБА_6 , які знаходилися біля входу в ресторан «Зейтун».

ОСОБА_6 , побоюючись за своє життя і здоров`я, дістав належний йому пістолет травматичної дії марки ПМР УОС калібру 9 мм та здійснив декілька попереджувальних пострілів вгору. Побачивши, що до нього наближається натовп чоловіків, почав від них тікати. Опинившись у дворі будинку АДРЕСА_2 , ОСОБА_6 наздогнав ОСОБА_3 , який обвинувачується у тому, що повалив останнього на землю, та спільно з іншими особами, матеріали відносно яких виділені в окреме провадження, почав наносити удари руками та ногами по різним частинам тіла, чим спричинив ОСОБА_6 тілесні ушкодження. Далі, згідно обвинуваченню, ОСОБА_3 , продовжуючи свої хуліганські дії, вихопив у ОСОБА_6 пістолет, з якого здійснив декілька пострілів у бік останнього, погрожував пістолетом спричинити йому тілесні ушкодження та принижував його.

Внаслідок протиправних дій, у вчиненні яких обвинувачується ОСОБА_3 , спільно та за попередньою змовою з іншими особами, матеріали відносно яких виділені в окреме провадження, потерпілому ОСОБА_6 спричинено тілесні ушкодження у вигляді закритої черепно-лицьової травми (струс головного мозку; багатоуламковий перелом кісток носа; лінійний перелом передньої стінки верхньощелепової пазухи; забійні рани на волосистій частини голови в тім`яній області з права, на волосистій частини голови в тім`яній області зліва, синці на верхній та нижній повіці лівого ока, на спинці носа в середній третині, в лобній області зліва, над дугою лівої брові, на верхній та нижній губі в проекції лівого кута роту, на нижній повіці правого ока; садно в лівій величній області біля зовнішнього кута лівого ока; крововилив у білочко оболонку лівого ока на зовнішній та на внутрішній ділянці), яка відноситься до категорії тілесних ушкоджень середньої тяжкості по критерію тривалості (строк загоєння більше 21 дня) розладу здоров`я, а також синці на тильній поверхні нігтьової фаланги першого пальця лівої кисті, на грудній клітки зліва в нижній третині, між середньою ключичною та середньо пахвовій лінії, на грудній клітки зліва в нижній третині, між середньою ключичною та середньо пахвовій лінії, на грудній клітки в центрі, на межі верхньої та середньої третини; садна на передній поверхні правої гомілки у верхній третині, на зовнішній поверхні правої гомілки у верхній третині, які відносяться до категорії легких тілесних ушкоджень. А потерпілому ОСОБА_7 спричинено тілесні ушкодження у вигляді забою м`яких тканин виличної ділянки і садна верхньої губи, які відносяться до категорії легких тілесних ушкоджень.

Таким чином, ОСОБА_3 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 296 КК, а саме у хуліганстві, тобто у грубому порушенні громадського порядку з мотивів явної неповаги до суспільства, що супроводжується особливою зухвалістю, вчинене групою осіб.

3.Крім того, ОСОБА_3 також обвинувачується у тому, що він, не маючи на те спеціального дозволу, маючи умисел на незаконне придбання та зберігання наркотичних засобів без мети збуту, придбав у невстановленому місці, час та в невстановлений спосіб наркотичний засіб - канабіс, який зберігав при собі до 10.05.2017, коли працівниками Ізмаїльського ВП ГУНП в Одеській області в період часу з 10:30 години по 11:30 годину в ході огляду місця події в приміщенні приймального відділення КУ «Ізмаїльська міська центральна лікарня», яке розташоване за адресою: пр. Суворова № 68 в м. Ізмаїл, в лівій кишені куртки коричневого кольору, що належить ОСОБА_3 , виявлено та вилучено поліетиленовий пакет з речовиною рослинного походження в сухому та подрібненому стані, зелено-коричневого кольору, яка є особливо небезпечним наркотичним засобом, обіг якого заборонено - канабісом - масою у висушеному стані 14,30 г, який він незаконно придбав та зберігав без мети збуту.

Таким чином, ОСОБА_3 також обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 309 КК, а саме у незаконному придбанні та зберіганні наркотичних засобів без мети збуту.

4.У судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 хоча і не визнав вину у висунутому обвинуваченні, але клопотання захисника ОСОБА_5 підтримав та просив звільнити його від кримінальної відповідальності на підставі ст. 49 КК, у зв`язку із закінченням строків давності притягнення до кримінальної відповідальності, при цьому надав суду свою згоду на закриття кримінального провадження з вказаної нереабілітуючої підстави.

5.Прокурор ОСОБА_4 у судовому засіданні висловив думку про можливість закриття кримінального провадження відносно ОСОБА_3 за нереабілітуючими підставами - на підставі ст. 49 КК, у зв`язку із закінченням строків давності, зазначивши, що підстав для зупинення та переривання строків давності немає.

6.З довідки про судимість від 26.04.2023 вбачається, що ОСОБА_3 раніше не судимий, обвинувальні вироки відносно нього не ухвалювалися, після 10.05.2017 кримінальних правопорушень не вчиняв та до кримінальної відповідальності не притягувався. З матеріалів кримінального провадження також вбачається, що ОСОБА_3 від органів досудового розслідування та від суду не ухилявся, у розшук не оголошувався.

Мотиви, з яких суд виходив при постановлені ухвали

7.Суд, заслухавши думки учасників судового провадження, дослідив надані документи, дійшов висновку про звільнення ОСОБА_3 від кримінальної відповідальності та про закриття кримінального провадження відносно нього з таких підстав.

8.Пунктом 1 ч. 2 ст. 284 КПК встановлено, що кримінальне провадження закривається судом у зв`язку зі звільненням особи від кримінальної відповідальності.

9.Крім того, відповідно до ч. 3 ст. 288 КПК, суд своєю ухвалою закриває кримінальне провадження та звільняє підозрюваного, обвинуваченого від кримінальної відповідальності у випадку встановлення підстав, передбачених законом України про кримінальну відповідальність.

10.Частиною 8 ст. 284 КПК встановлено, що закриття кримінального провадження у зв`язку зі звільненням особи від кримінальної відповідальності не допускається, якщо обвинувачений проти цього заперечує, в цьому разі кримінальне провадження продовжується в загальному порядку, передбаченому цим Кодексом.

11.Як було встановлено, ОСОБА_3 обвинувачується у вчиненні 10.05.2017 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 296 КК, яке в силу ст. 12 КК на час його вчинення відносилося до категорії злочинів середньої тяжкості, а на даний час відноситься до категорії нетяжких злочинів, за яке передбачене покарання у виді позбавлення волі на строк більше двох років, та кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 309 КК, яке в силу ст. 12 КК на час його вчинення відносилося до категорії злочинів середньої тяжкості, а на даний час відносяться до категорії проступків, за яке передбачене покарання у виді обмеження волі.

12.Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 49 КК у редакції чинної на час вчинення ОСОБА_3 діяння, особа звільняється від кримінальної відповідальності, якщо з дня вчинення нею злочину і до дня набрання вироком законної сили минули п`ять років у разі вчинення злочину середньої тяжкості.

13.Відповідно ж до п.п. 2, 3 ч. 1 ст. 49 КК чинної редакції особа звільняється від кримінальної відповідальності, якщо з дня вчинення нею кримінального правопорушення і до дня набрання вироком законної сили минули три роки у разі вчинення кримінального проступку, за який передбачено покарання у виді обмеження волі, а також минули п`ять років у разі вчинення нетяжкого злочину, за який передбачене покарання у виді позбавлення волі на строк більше двох років.

14.Крім того, ч. 2 ст. 49 КК встановлений граничний строк давності за вчинення кримінального проступку - п`ять років.

15.Враховуючи, що Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо спрощення досудового розслідування окремих категорій кримінальних правопорушень» від 22.11.2018 № 2617-VIII (далі - Закон №2617-VIII), що набирав чинності з 01.07.2020, до ст. 12 КК були внесені зміни щодо класифікації кримінальних правопорушень, покарання за ч. 1 ст. 309 КК було пом`якшено, а також дещо по-іншому визначено обчислення строків давності відповідно до ст. 49 КК з урахуванням нової класифікації кримінальних правопорушень, то в силу ч. 1 ст. 5 КК суд вважає за необхідне керуватися положеннями КК у редакції вказаного Закону №2617-VIII, оскільки він пом`якшує кримінальну відповідальність та поліпшує становище обвинуваченого ОСОБА_3 .

16.Будь-яких даних, які би свідчили про ухилення обвинуваченого ОСОБА_3 від досудового розслідування чи суду, не встановлено, у зв`язку з чим строки давності відповідно до ч. 2 ст. 49 КК не зупинялись.

17.Отже, саме формулювання вказаних положень ст. 49 КК, п. 1 ч. 2, ч. 8 ст. 284, ч. 3 ст. 288 КПК, свідчить про те, що вони є імперативними та не залежить як від думок учасників судового провадження, так і від розсуду суду. Тому у випадку встановлення усіх обставин, які є підставою для звільнення обвинуваченого від кримінальної відповідальності з цих підстав, та при наявності його згоди на це, незалежно від визнання ним своєї вини, то суд зобов`язаний прийняти рішення про звільнення його від кримінальної відповідальності та про закриття кримінального провадження, незалежно від думок учасників судового провадження.

18.Крім того, чинним законодавством не заборонено звільняти особу від кримінальної відповідальності та закривати кримінальне провадження у зв`язку з тим, що особа не визнає свою винуватість. З наведеної ч. 8 ст.284 КПК випливає, що єдиною умовою для закриття кримінального провадження у зв`язку зі звільненням особи від кримінальної відповідальності є лише згода обвинуваченого на це. У даному ж випадку обвинувачений ОСОБА_3 надав суду свою згоду на звільнення його від кримінальної відповідальності з нереабілітуючих підстав, згідно ст. 49 КК, у зв`язку із закінченням строку давності, та на закриття кримінального провадження відносно нього у зв`язку з цим.

19.При цьому суд також враховує правову позицію Верховного Суду, викладену в постанові від 29.07.2021 № 552/5595/18, згідно якій за змістом статей 284 - 288 КПК підставами для звільнення особи від кримінальної відповідальності при розгляді справи в суді є наявність відповідної норми кримінального закону, яка передбачає таке звільнення, клопотання сторони кримінального провадження про звільнення обвинуваченого від кримінальної відповідальності та згода обвинуваченого на закриття кримінального провадження на цих підставах. Отже, наявність таких умов є правовою підставою для прийняття судом рішення про звільнення підозрюваного, обвинуваченого від кримінальної відповідальності. Визнання підозрюваним, обвинуваченим своєї вини у вчиненні кримінального правопорушення як обов`язкової умови такого звільнення кримінальним процесуальним законом не передбачено. Передбачений законом інститут звільнення підозрюваного, обвинуваченого від кримінальної відповідальності не пов`язує такого звільнення з визнанням ними своєї вини у вчиненні злочину.

20.Таким чином, враховуючи, те, що ОСОБА_3 обвинувачується у вчиненні 10.05.2017 нетяжкого злочину, за який передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк більше двох років (на час його вчинення - злочин середньої тяжкості), кримінального проступку, за який передбачене покарання у виді обмеження волі (на час його вчинення - злочин середньої тяжкості), після чого він нових злочинів не вчиняв, то на день вирішення питання про його звільнення від кримінальної відповідальності минули строки більш ніж п`ять років з 10.05.2017 (обвинувачення за ч. 2 ст. 296 КК) та більш ніж три роки з 10.05.2017 (обвинувачення за ч.1 ст. 309 КК), тому, а також з урахуванням згоди обвинуваченого ОСОБА_3 , на підставі імперативних положень ст. 49 КК він має бути звільнений від кримінальної відповідальності як за ч. 2 ст.296 КК, так і за ч.1 ст.309 КК.

21.Оскільки суд дійшов висновку про звільнення ОСОБА_3 від кримінальної відповідальності, то кримінальне провадження відносно нього за ч. 2 ст. 296, ч. 1 ст. 309 КК має бути закрите на підставі п. 1 ч.2 ст.284 КПК.

22.Суд вважає, що процесуальні витрати на залучення експертів на проведення судових експертиз у сумі 989,60 грн та 2 968,80 грн, у загальному розмірі 3 958,40 грн, не можуть бути стягнуті з обвинуваченого ОСОБА_3 , оскільки за правилами ч. 2 ст. 124 КПК суд стягує з обвинуваченого на користь держави документально підтверджені витрати на залучення експерта тільки у разі ухвалення обвинувального вироку, а в даному випадку, у зв`язку зі звільненням обвинуваченого від кримінальної відповідальності та закриттям кримінального провадження, обвинувальний вирок відносно нього не ухвалюється. При цьому при вирішенні цього питання суд враховує висновок щодо застосування відповідних норм права, викладений в постанові Великої Палати Верховного Суду від 17.06.2020 у справі №598/1781/17, згідно якому суд повинен вирішити питання про розподіл процесуальних витрат у будь-якому рішенні, яким завершується розгляд кримінального провадження по суті, у тому числі й в ухвалі про закриття кримінального провадження у зв`язку зі звільненням особи від кримінальної відповідальності.

23.Але слід зазначити, що положення ч. 1 ст. 126 КПК про те, що суд вирішує питання щодо процесуальних витрат у вироку суду або ухвалою, також не можуть бути підставою для стягнення процесуальних витрат при закритті провадження на підставі п. 1 ч. 2 ст. 284 КПК у зв`язку зі звільненням особи від кримінальної відповідальності, оскільки вказана норма лише регулює порядок вирішення питання щодо процесуальних витрат та не встановлює в яких саме випадках ці процесуальні витрати можуть бути стягнуті з обвинуваченого, тобто не встановлює підстави для такого стягнення. Однією з підстав для стягнення витрат на залучення експерта, які встановлені у ч. 2 ст. 124 КПК, є ухвалення обвинувального вироку. Згадування у ч. 1 ст.126 КПК такого судового рішення як ухвала, пов`язане з можливістю вирішення питання щодо процесуальних витрат ухвалою вже після ухвалення обвинувального вироку, у якому це питання не було вирішено.

24.Вказаний висновок суду відповідає висновку Об`єднаної палати Касаційного кримінального суду Верховного Суду, що викладений у постанові від 12.09.2022 у справі №203/241/17, згідно якому якщо особа звільняється від кримінальної відповідальності на підставі ст. 49 КК у зв`язку із закінченням строків давності, процесуальні витрати, понесені органом досудового розслідування та пов`язані зі здійсненням кримінального провадження, в тому числі й витрати на проведення експертизи, не стягуються з особи, кримінальне провадження щодо якої закрито на цій підставі, а відносяться на рахунок держави, окрім витрат, пов`язаних, зокрема, із залученням експерта стороною захисту. У вказаній постанові Верховний Суд також зазначив, що у постанові Великої Палати Верховного Суду від 17.06.2020 (справа № 598/1781/17), вказано на необхідність вирішення питання щодо процесуальних витрат у різних за процесуальною формою судових рішеннях, однак не визначено які саме витрати необхідно стягувати з особи, кримінальне провадження відносно якої закрито у зв`язку зі звільненням її від кримінальної відповідальності, а які відносити на рахунок держави.

Керуючись ст. ст. 284, 370 - 372, ч. 2 ст. 376 КПК, суд -

постановив:

1.Клопотання захисника ОСОБА_5 задовольнити.

2.Звільнити ОСОБА_3 , обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 296, ч. 1 ст. 309 КК, від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності на підставі ст. 49 КК.

3.Кримінальне провадження, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 10.05.2017 за № 0001254, відносно ОСОБА_3 за ч. 2 ст. 296, ч. 1 ст. 309 КК закрити на підставі п. 1 ч. 2 ст. 284 КПК, у зв`язку з його звільненням від кримінальної відповідальності.

4.З набранням ухвалою законної сили скасувати накладені на підставі ухвал слідчого судді Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області від 12.05.2017 арешти, та:

- поліетиленовий пакет з речовиною рослинного походження в сухому та подрібленому стані, 1 змив рідини темно-бурого кольору, ззовні схожий на кров, взятий на марлевий тампон з травми, мобільний телефон «Nokia 8800» імеі НОМЕР_1 з сім-картою «Київстар», шість металевих предметів, ззовні схожих на гільзи без маркування, металевий предмет, ззовні схожий на магазин від пістолета з маркуванням «0112», одну гільзу з написом «Geco223 Rem», - знищити;

- особисті речі ОСОБА_3 , а саме: мобільний телефон марки «САТ» з сім-картою оператора «Київстар», куртку, майку, - повернути ОСОБА_3 ;

- футболку та спортивні штани - повернути ОСОБА_8 ;

- сорочку, штани з ременем та піджак, - повернути ОСОБА_6 .

5.Процесуальні витрати на залучення експертів на проведення судових експертиз у загальній сумі 3 958,40 грн, віднести на рахунок держави.

6.Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до Одеського апеляційного суду через Ізмаїльський міськрайонний суд Одеської області протягом семи днів з дня її оголошення.

7.Ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано, у разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не буде скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення Одеським апеляційним судом.

8.Повний текст ухвали оголошений 15 травня 2023 року.

СУДДЯ

Ізмаїльського міськрайонного суду ОСОБА_1