ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 11-сс/803/1857/23 Справа № 932/5062/23 Суддя у 1-й інстанції - ОСОБА_1 Суддя у 2-й інстанції - ОСОБА_2
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 вересня 2023 року м. Дніпро

Дніпровський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду кримінальних справ:

судді -доповідача ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

за участю:

секретаря судового засідання ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали за апеляційною скаргою заявника ОСОБА_6 на ухвалу слідчого судді Бабушкінського районного суду м.Дніпропетровська від 16 червня 2023 року,

ВСТАНОВИВ:

Ухвалою слідчого судді Бабушкінського районного суду м.Дніпропетровська від 16 червня 2023 року відмовлено у задоволенні скарги ОСОБА_6 на бездіяльність службових осіб ДРУП ГУНП в Дніпропетровській області стосовно невнесення відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР.

В обґрунтування постановленої ухвали слідчий суддя суду першої інстанції зазначив, що заява ОСОБА_6 не містить відомостей, які б вказували на вчинення конкретного злочину, заява не містить фактичних обставин вчинення злочину та жодних доказів на підтвердження неправомірних дій, а містить лише оціночні судження. Фактично заява за своїм змістом не є заявою про вчинення конкретного кримінального правопорушення, а є заявою, в якій заявник порушує питання, що не відноситься до компетенції слідчих органів та тим паче слідчого судді. Слідчий суддя не може виходити за межі свої повноважень, наданих чинним законодавством України.

В апеляційній скарзі заявник просить скасувати ухвалу слідчого судді та ухвалити нове судове рішення, яким зобов`язати уповноважену особу ДРУП ГУНП в Дніпропетровській області невідкладно внести відомості до ЄРДР за його заявою від 22 травня 2023 року про вчинення кримінальних правопорушень.

Обґрунтовуючи заявлені в апеляційній скарзі вимоги посилається на те, що слідчий суддя не вжив передбачені законом заходи для всебічного, повного і об`єктивного встановлення обставин, внаслідок чого надав хибну оцінку повідомлення про злочин, не здійснюючи вивчення доказів, долучених до неї. Вказує, що перевірка доводів заяви про злочин повинна проводитися в рамках кримінального провадження, внесеного до ЄРДР. Крім того, наявне несвоєчасне повідомлення про місце і час розгляду справи, у зв`язку з чим не встиг підготуватися та прибути у судове засідання.

В судове засідання ОСОБА_6 не з`явився, про дату, час та місце апеляційного розгляду повідомлений належним чином, надав заяву про розгляд справи без його участі.

Враховуючи вищенаведене апеляційний суд вважає можливим розглянути провадження за відсутності ОСОБА_6 .

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали провадження та обговоривши доводи апеляційної скарги, апеляційний суд приходить до таких висновків.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 303 КПК України на досудовому провадженні можуть бути оскаржені, зокрема, бездіяльність слідчого, прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення.

Рішенням Конституційного Суду України № 4-р(II)/2020 від 17 червня 2020 року визнано таким, що не відповідає Конституції України (є неконституційним), положення ч. 3 ст. 307 КПК України щодо заборони оскарження ухвали слідчого судді за результатами розгляду скарги на бездіяльність слідчого, прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви, повідомлення про кримінальне правопорушення.

Згідно із ст. 404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Відповідно до ст. 2 КПК України завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду.

Згідно до ч.ч. 1,2 ст. 22 КПК України кримінальне провадження здійснюється на основі змагальності, що передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами, передбаченими цим Кодексом. Сторони кримінального провадження мають рівні права на збирання та подання до суду речей, документів, інших доказів, клопотань, скарг, а також на реалізацію інших процесуальних прав, передбачених цим Кодексом.

Отже, предметом судового контролю слідчого судді може бути лише бездіяльність слідчого чи прокурора щодо невнесення відомостей до ЄРДР після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення, тобто така заява, як передумова для початку досудового розслідування в кримінальному провадженні має містити достатні дані про наявність в описаній заявником події ознак кримінально-караного діяння.

Відповідно до ч. 1 ст. 214 КПК України прокурор невідкладно, але не пізніше 24 годин після подання заяви, повідомлення про вчинене кримінальне правопорушення або самостійного виявлення ним з будь-якого джерела обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, зобов`язаний внести відповідні відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань та розпочати розслідування.

Згідно ч. 5 п. 4 ст. 214 КПК України до Єдиного реєстру досудових розслідувань вносяться відомості про короткий виклад обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, наведених потерпілим, заявником чи виявлених з іншого джерела. До ЄРДР також вносяться відомості про попередню правову кваліфікацію кримінального правопорушення з зазначенням статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність.

Пунктом 1.2 розділу ІІ Положення про порядок ведення Єдиного реєстру досудових розслідувань встановлено, що відомості про кримінальне правопорушення, викладені у заяві, повідомленні чи виявлені з іншого джерела, повинні відповідати вимогам п. 4 ч. 5 ст.214 КПК України, зокрема мати короткий виклад обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення. До Реєстру підлягають внесенню відомості, які характеризують кримінальне правопорушення (п. 2.2 розділу ІІ положення).

Системний аналіз положень кримінального процесуального закону дає підстави для висновку, що реєстрації в ЄРДР підлягають не будь-які заяви чи повідомлення, а лише ті з них, які містять відомості про кримінальне правопорушення. Якщо у заяві чи повідомленні таких даних немає, то вони не можуть вважатися такими, що повинні бути обов`язково внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань. До того ж законодавцем розмежовано поняття внесення відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР у відповідності до положень ч. 1 ст. 214 КПК України та прийняття і реєстрації відповідних заяв, про що йдеться у ч. 4 ст. 214 КПК України.

Відповідно до висновку, викладеного у постанові Великої Палати Верховного Суду від 30 січня 2019 року у справі № 818/1526/18, у межах процедури оскарження бездіяльності слідчого щодо невнесення відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР після отримання заяви слідчий суддя з`ясовує обставини та мотиви, з яких слідчий або прокурор дійшов висновку про відсутність підстав для внесення відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР, чим саме обґрунтоване невнесення відповідних відомостей до ЄРДР, та вирішує питання про наявність або відсутність правових підстав для зобов`язання слідчого або прокурора внести інформацію про кримінальне правопорушення до ЄРДР.

Як слідує з матеріалів провадження 30 травня 2023 року до Бабушкінського районного суду м.Дніпропетровська надійшла скарга ОСОБА_6 на бездіяльність службових осіб ДРУП ГУНП в Дніпропетровській області стосовно невнесення відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР на підставі його заяви від 22 травня 2023 року.

Ухвалою слідчого судді Бабушкінського районного суду м.Дніпропетровська від 16 червня 2023 року відмовлено у задоволенні скарги ОСОБА_6 на бездіяльність службових осіб ДРУП ГУНП в Дніпропетровській області стосовно невнесення відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР.

Під час розгляду провадження слідчим суддею було досліджено матеріали скарги, зі змісту якої вбачається очевидний правовий спір, розгляд якого належить здійснювати в порядку цивільного судочинства із зверненням з позовною заявою до місцевого суду, та вказані обставини не є підставою для реєстрації таких відомостей до ЄРДР.

На переконання апеляційного суду слідчий суддя, відмовляючи в задоволенні скарги ОСОБА_6 ,діяв у спосіб та у межах закону й дійшов обґрунтованого висновку, що заявником в порушення вимог ст. 214 КПК України не зазначені обставини, які могли б свідчити про вчинення кримінального правопорушення, та сама заява не містить даних про фактичне існування доказів, що підтверджують реальність конкретної події злочину та містить лише суб`єктивне ставлення заявника до дій приватного нотаріуса ОСОБА_7 .

Посилання ОСОБА_6 на те, що ч. 1 ст. 214 КПК України містить імперативний припис про зобов`язання слідчого та прокурора внести відомості до ЄРДР на підставі заяви протягом 24 годин, не можуть бути взяті судом до уваги з огляду на наступне.

Так, відповідно до пункту 29 рішення Європейського суду з прав людини в справі «Павлюлінець проти України» від 6 вересня 2005 року суд повторює, що право на порушення кримінальної справи проти третьої особи як таке не гарантується Конвенцією (Kubiszyn v. Poland, ухвала від 21 вересня 1999 року, заява № 37437/97). Таким чином, доводи скарги ОСОБА_8 є несумісними ratione materiae з положеннями Конвенції і підлягають відхиленню відповідно до пунктів 3 та 4 статті 35 Конвенції.

Отже заявнику не належить право на порушення кримінальної справи проти певної особи, в тому числі і внесення відомостей до ЄРДР щодо вчинення злочину певною особою, а також у нього відсутнє право на реєстрацію повідомлення про злочин за бажаною ним кваліфікацією дій особи за диспозицією КК України, оскільки право на кримінально-правове переслідування конкретної третьої особи із обраною самостійно кваліфікацією заявнику не гарантується положеннями Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод людини.

Нормами кримінального процесуального законодавства України передбачено, які саме діяння є правопорушеннями (злочинами), в чому полягає об`єктивна та суб`єктивна сторона того чи іншого злочину, кваліфікуючі ознаки та інше. У випадках, якщо в заяві чи повідомленні є ті чи інші об`єктивні дані, що свідчать про ознаки певного злочину, то є підстави вважати таку заяву чи повідомлення саме заявою чи повідомленням про злочин і тільки такі заяви і повідомлення повинні вноситись до ЄРДР за відповідною правовою кваліфікацією. Якщо ж у повідомленнях чи заявах таких ознак немає, то вони не можуть вважатись такими, які підлягають обов`язковому внесенню до Єдиного реєстру досудових розслідувань.

Норма ч. 1 ст. 214 КПК України містить два ключових положення: 1) строк, протягом якого мають бути внесені відомості - невідкладно, але не пізніше 24 годин після подання заяви, повідомлення про вчинене кримінальне правопорушення; 2) зміст заяви, повідомлення - вони мають свідчити про вчинене кримінальне правопорушення.

Разом з тим на підставі ст. 25 КПК України проголошено засаду публічності. Прокурор, слідчий зобов`язані в межах своєї компетенції розпочати досудове розслідування в разі надходження заяви (повідомлення) про вчинення кримінального правопорушення, а також вжити всіх передбачених законом заходів для встановлення події кримінального правопорушення та особи, яка його вчинила. З вказаною нормою кореспондується вимога п. 4 ч. 5 ст. 214 КПК України, відповідно до якої до Єдиного реєстру досудових розслідувань вноситься, зокрема, короткий виклад обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, наведених потерпілим, заявником.

За такого нормативного закріплення позиція щодо автоматичної реєстрації відомостей по всіх заявах і повідомленнях, які надходять до слідчого, прокурора, дізнавача для порушення кримінального провадження, є помилковою, адже сама норма опосередковано містить вимогу наявності відомостей про кримінальне правопорушення.

Відповідно до п. 1 ч. 3 ст. 407 КПК України за наслідками апеляційного розгляду за скаргою на ухвали слідчого судді суд апеляційної інстанції має право залишити ухвалу без змін.

Враховуючи наведене суд вважає, що апеляційна скарга ОСОБА_6 задоволенню не підлягає, ухвала є законною, обґрунтованою й належним чином вмотивованою та підстав, передбачених кримінальним процесуальним законом, для її скасування під час апеляційного розгляду не встановлено.

Керуючись ст.ст. 405, 407, 419, 422 КПК України, апеляційний суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу заявника ОСОБА_6 - залишити без задоволення.

Ухвалу слідчого судді Бабушкінського районного суду м.Дніпропетровська від 16 червня 2023 року про відмову у задоволенні скарги ОСОБА_6 на бездіяльність службових осіб ДРУП ГУНП в Дніпропетровській області стосовно невнесення відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР - залишити без зміни.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді:

______________ _________________ _______________

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_9