Справа № 477/732/23
Провадження № 1-в/477/26/23
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 квітня 2023 року м. Миколаїв

Жовтневий районний суд Миколаївської області у складі: головуючого у справі судді ОСОБА_1 , з секретарем ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні подання Миколаївського районного відділу №2 філії Державної установи «Центр пробації» в Миколаївській, Донецькій, Луганській та Херсонській областях про вирішення питання щодо застосування покарання за наявності кількох вироків щодо

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, уродженця с. Грейгове Жовтневого району Миколаївської області, мешканця: АДРЕСА_1 , засудженого 12 грудня 2022 року Суворовським районним судом м. Одеса за ч. 1 ст. 263 КК України до 3 років позбавлення волі, з іспитовим строком один рік, з покладенням обов`язків, передбачених ст. 76 КК України, а саме: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації, повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання,

В С Т А Н О В И В:

07 квітня 2023 року начальник Миколаївського районного відділу №2 філії Державної установи «Центр пробації» в Миколаївській, Донецькій, Луганській та Херсонській області (далі Відділ) звернулася до суду з поданням про вирішення питання щодо застосування покарання за наявності кількох вироків, посилаючись на те, що 01 березня 2023 року до Відділу на виконання надійшов вирок Суворовського районного суду м. Одеса від 12 грудня 2022 року щодо ОСОБА_3 , яким він засуджений за ч. 1 ст. 263 КК України до покарання у виді трьох років позбавлення волі, звільнений від відбування покарання з випробуванням, згідно зі ст. 75 КК України, з іспитовим строком 1 рік. Вирок набрав законної сили 12 січня 2023 року. Кримінальне правопорушення за вказаним вироком вчинене 23 серпня 2016 року.

Також, 03 квітня 2023 року до Відділу надійшов для виконання вирок Коростишівського районного суду Житомирської області від 12 січня 2023 року щодо ОСОБА_3 за яким його визнано винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 407 КК України, призначене покарання у виді п`яти років позбавлення волі, звільнений від відбування покарання з випробуванням, згідно зі ст. 75 КК України, з іспитовим строком 2 роки. Вирок набрав законної сили 14 лютого 2022 року. Кримінальне правопорушення вчинене 27 червня 2022 року.

В зв`язку з вказаним, просила вирішити питання про застосування покарання за наявності кількох вироків.

Представник Відділу в судове засідання не з`явилася, направила до суду заяву з проханням розглядати подання за її відсутності. Подання підтримує та просить його задовольнити.

Прокурор в судове засідання не з`явився, направив до суду заяву з проханням розглядати подання за його відсутності. Вважає можливим виконувати кожний із вироків, вказаних у поданні, самостійно.

Відповідно до ч. 4 ст. 539 КПК України неприбуття в судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про місце та час розгляду клопотання (подання), не перешкоджає проведенню судового розгляду.

Вивчивши матеріали справи та подання, суд дійшов наступного висновку.

Відповідно до п. 11 ч. 1 ст. 537, ч. 2 ст. 539 КПК України питання про застосування покарання за наявності кількох вироків під час виконання вироків вирішується судом, в межах територіальної юрисдикції якого виконується вирок.

За таких обставин суд вважає можливим подання Миколаївського районного відділу №2 філії Державної установи «Центр пробації» в Миколаївській, Донецькій, Луганській та Херсонській області про вирішення питання щодо застосування покарання за наявності кількох вироків задовольнити та призначити засудженому остаточне покарання.

Прокурор у своїй заяві висловив думку щодо виконання кожного із вироків самостійно.

Разом з тим суд не може погодитись з такою думкою. Пунктом 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 24.10.2003 року № 7 « Про практику призначення судами кримінального покарання» роз`яснено, що у разі визнання особи винною у вчиненні кількох злочинів рішення про її звільнення від відбування покарання з випробуванням приймається тільки після визначення на підставі частини 1 статті 70 КК остаточного покарання, виходячи з його виду й розміру.

Коли особа, щодо якої було застосоване таке звільнення, вчинила до постановлення вироку в першій справі інший злочин, за який вона засуджується до покарання, що належить відбувати реально, застосування принципів поглинення, часткового чи повного складання призначених покарань не допускається. За таких умов кожний вирок виконується самостійно.

Оскільки у обох вироках судами було застосоване звільнення від відбування покарання з випробуванням, то суд не вбачає перешкод для застосування правил ст. 70 КК України при призначенні остаточного покарання.

Вирішуючи питання щодо порядку застосування виконання вироків та призначаючи остаточне покарання засудженому ОСОБА_3 , застосувати правила частини 4 статті 70 КК України, оскільки після постановлення вироку у справі встановлено, що засуджений винен ще і в іншому злочині, вчиненому ним до постановлення попереднього вироку,

Частиною 4 статті 70 КК України визначено, що за правилами, передбаченими в частинах першій - третій цієї статті, призначається покарання, якщо після постановлення вироку в справі буде встановлено, що засуджений винен ще і в іншому кримінальному правопорушенні, вчиненому ним до постановлення попереднього вироку. У цьому випадку в строк покарання, остаточно призначеного за сукупністю кримінальних правопорушень, зараховується покарання, відбуте повністю або частково за попереднім вироком, за правилами, передбаченими в статті 72 цього Кодексу.

Відповідно до правил частин 1-3 статті 70 КК України при сукупності кримінальних правопорушень суд, призначивши покарання (основне і додаткове) за кожне кримінальне правопорушення окремо, визначає остаточне покарання шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим або шляхом повного чи часткового складання призначених покарань. При складанні покарань остаточне покарання за сукупністю кримінальних правопорушень визначається в межах, встановлених санкцією статті (санкцією частини статті) Особливої частини цього Кодексу, яка передбачає більш суворе покарання. Якщо хоча б одне із кримінальних правопорушень є умисним тяжким або особливо тяжким злочином, суд може призначити остаточне покарання за сукупністю кримінальних правопорушень у межах максимального строку, встановленого для даного виду покарання в Загальній частині цього Кодексу. Якщо хоча б за один із вчинених кримінальних правопорушень призначено довічне позбавлення волі, то остаточне покарання за сукупністю кримінальних правопорушень визначається шляхом поглинення будь-яких менш суворих покарань довічним позбавленням волі. До основного покарання, призначеного за сукупністю кримінальних правопорушень, можуть бути приєднані додаткові покарання, призначені судом за кримінальні правопорушення, у вчиненні яких особу було визнано винною.

Враховуючи вищевикладене, суд, застосувавши вищезазначені правила, вважає необхідним призначити остаточне покарання, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, у виді п`яти років позбавлення волі.

Оскільки при ухваленні обох вироків вирішено доцільним звільнити засудженого від відбування покарання з випробуванням, то суд, призначивши остаточне покарання, вважає можливим застосувати статтю 75 КК України та звільнити засудженого від призначеного покарання з випробуванням, поклавши на нього обов`язки, передбачені ст. 76 КК України.

На підставі ст. 70 КК України, керуючись п.11 ст. 537, ст. 539 КПК України,

У Х В А Л И В:

Подання про вирішення питання щодо застосування покарання за наявності кількох вироків задовольнити.

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , засудженому вироками Суворовського районного суду м. Одеси від 12 грудня 2022 року та Коростишівського районного суду Житомирської області від 12 січня 2023 року, за правилами ч. 4 ст. 70 КК України, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, призначити остаточне покарання у виді п`яти років позбавлення волі.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_4 від призначеного покарання, якщо він протягом іспитового строку два роки не вчинить нового злочину і виконає покладені на нього обов`язки.

Зобов`язати засудженого ОСОБА_4 , на підставі п. 3 ч. 1 ст. 76 КК України, а саме: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації, повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Ухвала може бути оскаржена до Миколаївського апеляційного суду через Жовтневий районний суд Миколаївської області протягом 7 днів з дня її оголошення.

Суддя ОСОБА_1