Справа №522/4233/23
Провадження №1-кп/522/1541/23
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 червня 2023 року м. Одеса

Приморський районний суд м. Одеси у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Одесі об`єднані обвинувальні акти №0000221 від 14.02.2023 року та №0000135 від 30.01.2023 року відносно

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, уродженця с. Дмитрівка Болградського району Одеської області, з середньою освітою, офіційно не працевлаштованого, не одруженого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого,

обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 185 КК України,

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , громадянина України, уродженця м. Котовськ Одеської області, з середньою освітою, офіційно не працевлаштованого, одруженого, маючого на утриманні двох неповнолітніх дітей, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_3 , фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_4 , раніше не судимого,

обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 185 КК України,

за участю сторін кримінального провадження:

прокурора ОСОБА_5 ,

захисника ОСОБА_3 ОСОБА_6 ,

захисника ОСОБА_4 ОСОБА_7 ,

обвинуваченого ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , достовірно знав, що на території України впроваджено з 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року строком на 30 діб воєнний стан відповідно до Указу Президента України від 24 лютого 2022 року №64/2022 "Про введення воєнного стану в Україні", затвердженого Законом України від 24 лютого 2022 року №2102-IX, який в подальшому продовжувався згідно з Указом Президента від 14 березня 2022 року № 133/2022, затвердженим Законом України від 15 березня 2022 року № 2119-IX, Указом Президента від 18 квітня 2022 року № 259/2022, затвердженим Законом України від 21 квітня 2022 року № 2212-IX, Указом Президента від 17 травня 2022 року № 341/2022, затвердженим Законом України від 22 травня 2022 року № 2263-IX, Указом Президента від 12 серпня 2022 року № 573/2022, затвердженим Законом України від 15 серпня 2022 року № 2500-IX, Указом Президента від 7 листопада 2022 року № 757/2022, затвердженим Законом України від 16 листопада 2022 року № 2738-IX, та Указом Президента від 6 лютого 2023 року № 58/2023, затвердженим Законом України від 7 лютого 2023 року № 2915-IX, та діє станом на теперішній час, а також, що відповідно до Закону України «Про внесення змін до Кримінального кодексу України щодо посилення відповідальності за мародерство» № 2117-ІХ від 03.03.2022 року, посилено кримінальну відповідальність, зокрема за скоєння крадіжки, вчинив кримінальні правопорушення за наступних обставин.

При цьому, ОСОБА_3 вступив у попередню змову з ОСОБА_4 та невстановленою особою, та у останніх виник протиправний умисел, спрямований на таємне викрадення чужого майна.

Предметом свого злочинного посягання останні визначили фари автомобілів, які знаходяться в м. Одеса. З цією метою, ОСОБА_3 разом із ОСОБА_4 та невстановленою особою заздалегідь підготовили інструменти, які мали намір використати для вчинення кримінального правопорушення.

29.01.2023 приблизно о 21:30 годині ОСОБА_3 ,ОСОБА_4 та невстановлена особа, використовуючи автомобіль марки «Hyundai IX35» у кузові білого кольору, який належить ОСОБА_4 під`їхали до будинку за адресою: АДРЕСА_5 , де залишили автомобіль та проходячи по парку ім. Тараса Шевченка у м. Одесівийшли на вул. Маразліївську, де побачили припаркований біля будинку № 6 автомобіль марки «Porsche», модель «Cayenne», в кузові білого кольору, д.н.з. НОМЕР_1 , власником якого є ОСОБА_8 .

Реалізовуючи свій протиправний умисел, спрямований на таємне викрадення чужого майна, а саме: фар з автомобіля, діючи умисно, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно небезпечні наслідки і свідомо бажаючи їх настання, користуючись вигідною для себе обстановкою, а саме тим, що за їх діями ніхто не спостерігає, ОСОБА_3 разом з ОСОБА_4 та невстановленою особою за допомогою заздалегідь заготовлених інструментів викрали дві передні фари з автомобіля марки «Porsche», модель «Cayenne», в кузові білого кольору, д.н.з. НОМЕР_1 .

Виконавши всі дії, спрямовані на викрадення чужого майна, ОСОБА_3 разом з ОСОБА_4 та невстановленою особою, з метою доведення свого злочинного наміру до кінця, місце вчинення кримінального правопорушення залишили, викраденим майном розпорядились на власний розсуд.

Своїми умисними злочинними діями ОСОБА_3 разом з ОСОБА_4 та невстановленою особою спричинили потерпілій ОСОБА_8 матеріальний збиток на суму 23630,00 гривень.

Таким чином, ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 4 ст. 185 КК України, за кваліфікуючими ознаками - таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене за попередньою змовою групою осіб, в умовах воєнного стану.

Також, знаходячись у попередній змові разом з ОСОБА_4 , з протиправним умислом, спрямованим на таємне викрадення чужого майна групою осіб, а саме: автомобільного каталізатора з автомобілів, які знаходяться в м. Одеса, ОСОБА_3 таОСОБА_4 заздалегідь підготували інструменти, а саме плоскогубці, які мали намір використати для вчинення кримінального правопорушення.

13.02.2023 приблизно о 22:50 годині, ОСОБА_3 іОСОБА_4 , проходячи по вул. Асташкіна у м. Одесі, побачили припаркований біля будинку № 29 автомобіль марки «Mitsubishi Outlander», д.н.з. НОМЕР_2 , власником якого є ОСОБА_9 .

Реалізовуючи свій протиправний умисел, спрямований на таємне викрадення чужого майна групою осіб, а саме - каталізатора з автомобіля, діючи умисно, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно небезпечні наслідки і свідомо бажаючи їх настання, користуючись вигідною для себе обстановкою, а саме тим, що за їх діями ніхто не спостерігає, ОСОБА_3 разом з ОСОБА_4 , за допомогою заздалегідь заготовлених плоскогубців перерізали трубу відводу вихлопних газів автомобіля, на якій кріпиться каталізатор, після чого від`єднали останній і з викраденим автомобільним каталізатором покинули місце події, тим самим спричинивши потерпілій ОСОБА_9 матеріальний збиток на суму 9800,00 гривень.

Таким чином, ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 4 ст. 185 КК України, тобто таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене повторно за попередньою змовою групою осіб, в умовах воєнного стану.

За сукупністю скоєного дії, у яких обвинувачується ОСОБА_3 , кваліфікуються за ч.4 ст. 185 КК України.

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , достовірно знав, що на території України впроваджено з 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року строком на 30 діб воєнний стан відповідно до Указу Президента України від 24 лютого 2022 року №64/2022 "Про введення воєнного стану в Україні", затвердженого Законом України від 24 лютого 2022 року № 2102-IX, який в подальшому продовжувався згідно з Указом Президента від 14 березня 2022 року № 133/2022, затвердженим Законом України від 15 березня 2022 року № 2119-IX, Указом Президента від 18 квітня 2022 року № 259/2022, затвердженим Законом України від 21 квітня 2022 року № 2212-IX, Указом Президента від 17 травня 2022 року № 341/2022, затвердженим Законом України від 22 травня 2022 року № 2263-IX, Указом Президента від 12 серпня 2022 року № 573/2022, затвердженим Законом України від 15 серпня 2022 року № 2500-IX, Указом Президента від 7 листопада 2022 року № 757/2022, затвердженим Законом України від 16 листопада 2022 року № 2738-IX, та Указом Президента від 6 лютого 2023 року № 58/2023, затвердженим Законом України від 7 лютого 2023 року № 2915-IX, та діє станом на теперішній час, а також, що відповідно до Закону України «Про внесення змін до Кримінального кодексу України щодо посилення відповідальності за мародерство» № 2117-ІХ від 03.03.2022 року, посилено кримінальну відповідальність, зокрема за скоєння крадіжки, вчинив кримінальні правопорушення за наступних обставин.

При цьому, ОСОБА_4 вступив у попередню змову разом з ОСОБА_3 та невстановленою особою, та у останніх виник протиправний умисел, спрямований на таємне викрадення чужого майна.

Предметом свого злочинного посягання останні визначили фари автомобілів, які знаходяться в м. Одеса. З цією метою, ОСОБА_4 разом з ОСОБА_3 та невстановленою особою заздалегідь підготовили інструменти, які мали намір використати для вчинення кримінального правопорушення.

29.01.2023 року приблизно о 21:30 годин ОСОБА_4 разом із ОСОБА_3 та невстановленою особою, використовуючи автомобіль марки «Hyundai IX35» в кузові білого кольору, який належить ОСОБА_4 під`їхали до будинку за адресою: АДРЕСА_5 , де залишили автомобіль та проходячи по парку ім. Тараса Шевченка у м. Одесівийшли на вул. Маразліївську, де побачили припаркований біля будинку № 6 автомобіль марки «Porsche», модель «Cayenne», в кузові білого кольору, д.н.з. НОМЕР_1 , власником якого є ОСОБА_8 .

Реалізовуючи свій протиправний умисел, спрямований на таємне викрадення чужого майна, а саме: фар з автомобіля, діючи умисно, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно небезпечні наслідки і свідомо бажаючи їх настання, користуючись вигідною для себе обстановкою, а саме тим, що за їх діями ніхто не спостерігає, ОСОБА_4 разом з ОСОБА_3 та невстановленою особою за допомогою заздалегідь заготовлених інструментів викрали дві передні фари з автомобіля марки «Porsche», модель «Cayenne», в кузові білого кольору, д.н.з. НОМЕР_1 .

Виконавши всі дії, спрямовані на викрадення чужого майна, ОСОБА_4 разом із ОСОБА_3 та невстановленою особою, з метою доведення свого злочинного наміру до кінця, місце вчинення кримінального правопорушення залишили, викраденим майном розпорядились на власний розсуд.

Своїми умисними злочинними діями ОСОБА_4 разом з ОСОБА_3 та невстановленою особою спричинили потерпілій ОСОБА_8 матеріальний збиток на суму 23630,00 гривень.

Таким чином, ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 4 ст. 185 КК України, за кваліфікуючими ознаками - таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене за попередньою змовою групою осіб, в умовах воєнного стану.

Також, знаходячись у попередній змові разом з ОСОБА_3 , з протиправним умислом, спрямованим на таємне викрадення чужого майна групою осіб, а саме: автомобільного каталізатора з автомобілів, які знаходяться в м. Одеса, ОСОБА_4 та ОСОБА_3 заздалегідь підготували інструменти, а саме плоскогубці, які мали намір використати для вчинення кримінального правопорушення.

13.02.2023 приблизно о 22:50 годині, ОСОБА_4 і ОСОБА_3 ,проходячи по вул. Асташкіна у м. Одесі побачили припаркований біля будинку № 29 автомобіль марки «Mitsubishi Outlander», д.н.з. НОМЕР_2 , власником якого є ОСОБА_9 .

Реалізовуючи свій протиправний умисел, спрямований на таємне викрадення чужого майна групою осіб, а саме - каталізатора з автомобіля, діючи умисно, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно небезпечні наслідки і свідомо бажаючи їх настання, користуючись вигідною для себе обстановкою, а саме тим, що за їх діями ніхто не спостерігає, ОСОБА_4 разом з ОСОБА_3 , за допомогою заздалегідь заготовлених плоскогубців перерізали трубу відводу вихлопних газів автомобіля, на якій кріпиться каталізатор, після чого від`єднали останній і з викраденим автомобільним каталізатором покинули місце події, тим самим спричинивши потерпілій ОСОБА_9 матеріальний збиток на суму 9800,00 гривень.

Таким чином, ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 4 ст. 185 КК України, тобто таємне викрадення чужого майна (крадіжка), повторно вчинене за попередньою змовою групою осіб, в умовах воєнного стану.

За сукупністю скоєного дії, у яких обвинувачується ОСОБА_4 , кваліфікуються за ч. 4 ст. 185 КК України.

У судовому засіданні ОСОБА_3 свою винуватість у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 185 КК України, визнав повністю, у вчиненому щиро розкаявся та підтвердив суду, що дійсно 29.01.2023 приблизно о 21:30 годині він,ОСОБА_4 та невстановлена особа, використовуючи автомобіль марки «Hyundai IX35», який належить ОСОБА_4 під`їхали до будинку за адресою: м. Одеса, вул. Маразліївська 1/1, де залишили автомобіль та проходячи по парку ім. Тараса Шевченка у м. Одесівийшли на вул. Маразліївську, де побачили припаркований біля будинку № 6 автомобіль марки «Porsche», потім за допомогою заздалегідь заготовлених інструментів викрали дві передні фари з автомобіля марки «Porsche», та покинули місце скоєння кримінального правопорушення. Крім того, знаходячись у попередній змові разом з ОСОБА_4 , з протиправним умислом, спрямованим на таємне викрадення чужого майна групою осіб, вони підготували інструменти, а саме плоскогубці, які мали намір використати для вчинення кримінального правопорушення. 13.02.2023 приблизно о 22:50 годині, він таОСОБА_4 , проходячи по вул. Асташкіна у м. Одесі, побачили припаркований біля будинку № 29 автомобіль марки «Mitsubishi Outlander», за допомогою заздалегідь заготовлених плоскогубців перерізали трубу відводу вихлопних газів автомобіля, на якій кріпиться каталізатор, після чого від`єднали останній і з викраденим автомобільним каталізатором покинули місце події. ОСОБА_3 просив суд призначити йому справедливе покарання.

Захисник просив суд призначити підзахисному покарання із застосуванням ст. 75 КК України.

Прокурор просив суд визнати ОСОБА_3 винуватим у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України, та призначити йому покарання у виді позбавлення волі строком на 5 років із застосуванням ст. 75 КК України, звільнивши обвинуваченого від відбування покарання з іспитовим строком на 2 роки.

У судовому засіданні ОСОБА_4 свою винуватість у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 185 КК України, визнав повністю, у вчиненому щиро розкаявся та підтвердив суду, що дійсно 29.01.2023 приблизно о 21:30 годині він,ОСОБА_3 та невстановлена особа, використовуючи автомобіль марки «Hyundai IX35», який належить йому, під`їхали до будинку за адресою: м. Одеса, вул. Маразліївська 1/1, де залишили автомобіль та проходячи по парку ім. Тараса Шевченка у м. Одесівийшли на вул. Маразліївську, де побачили припаркований біля будинку № 6 автомобіль марки «Porsche», потім за допомогою заздалегідь заготовлених інструментів викрали дві передні фари з автомобіля марки «Porsche», та покинули місце скоєння кримінального правопорушення. Крім того, знаходячись у попередній змові разом з ОСОБА_3 , з протиправним умислом, спрямованим на таємне викрадення чужого майна групою осіб, вони підготували інструменти, а саме плоскогубці, які мали намір використати для вчинення кримінального правопорушення. 13.02.2023 приблизно о 22:50 годині, він таОСОБА_3 , проходячи по вул. Асташкіна у м. Одесі, побачили припаркований біля будинку № 29 автомобіль марки «Mitsubishi Outlander», за допомогою заздалегідь заготовлених плоскогубців перерізали трубу відводу вихлопних газів автомобіля, на якій кріпиться каталізатор, після чого від`єднали останній і з викраденим автомобільним каталізатором покинули місце події. ОСОБА_4 просив суд призначити йому справедливе покарання.

Захисник просив суд призначити підзахисному покарання із застосуванням ст. 75 КК України.

Прокурор просив суд визнати ОСОБА_4 винуватим у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України, та призначити йому покарання у виді позбавлення волі строком на 5 років із застосуванням ст. 75 КК України, звільнивши обвинуваченого від відбування покарання з іспитовим строком на 2роки.

Потерпіла ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , у судове засідання не з`явилася, надала до суду заяву про слухання справи за її відсутності, підтвердила, що матеріальний збиток їй повністю відшкодовано на стадії досудового слідства, претензії до обвинувачених у неї відсутні, просила призначити обвинуваченим покарання з іспитовим строком.

Потерпіла ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , у судове засідання не з`явилася, надала до суду заяву про слухання справи за її відсутності, підтвердила, що матеріальний збиток їй повністю відшкодовано на стадії досудового слідства.

Під час судового засідання, встановлено, що обвинувачені ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , інші учасники кримінального провадження правильно розуміють зміст фактичних обставин справи, які ніким не оспорюються. Судом встановлено, що відсутні сумніви у добровільності позицій обвинувачених та інших учасників судового розгляду. З урахуванням думки прокурора, обвинувачених та їх захисників, суд відповідно до ч. 3 ст. 349 КПК України визнав недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються.

Враховуючи викладене, суд вважає, що дії обвинуваченого ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , правильно кваліфіковані за ч. 4 ст. 185 КК України, а саме: таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене за попередньою змовою групою осіб, в умовах воєнного стану, а також таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене повторно, за попередньою змовою групою осіб, в умовах воєнного стану, та його вина у вчиненні зазначених кримінальних правопорушень повністю доведена.

Обставини, які обтяжують покарання обвинуваченого, передбачені ст. 67 КК України, судом не встановлені.

Обставинами, що пом`якшують покарання обвинуваченого, передбаченими ст. 66 КК України, суд визнає щире каяття обвинуваченого, добровільне відшкодування завданого збитку.

Також суд вважає, що дії обвинуваченого ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , правильно кваліфіковані за ч. 4 ст. 185 КК України, а саме: таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене за попередньою змовою групою осіб, в умовах воєнного стану, а також таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене повторно, за попередньою змовою групою осіб, в умовах воєнного стану, та його вина у вчиненні зазначених кримінальних правопорушень повністю доведена.

Обставини, які обтяжують покарання обвинуваченого, передбачені ст. 67 КК України, судом не встановлені.

Обставинами, що пом`якшують покарання обвинуваченого, передбаченими ст. 66 КК України, суд визнає щире каяття обвинуваченого, добровільне відшкодування завданого збитку.

При визначенні мотивів призначення покарання обвинуваченим суд керується наступним.

Відповідність покарання ступеню тяжкості злочину та особі правопорушника визначена насамперед ст. 61 Конституції України, відповідно до якої юридична відповідальність особи має індивідуальний характер, а також з принципу правової держави, з суті конституційних прав та свобод людини і громадянина.

Відповідно до ст. 8 Конституції в Україні визнається і діє принцип верховенства права. Верховенство права вимагає від держави його втілення шляхом запровадження ідей соціальної справедливості, свободи, рівності тощо.

Правову позицію щодо дотримання справедливості Конституційний Суд України висловив у рішенні від 30 січня 2003 р. № 3-рп/2003 у справі «Про розгляд судом окремих постанов слідчого і прокурора»: «Правосуддя за своєю суттю визнається таким лише за умови, що воно відповідає вимогам справедливості і забезпечує ефективне поновлення в правах».

Вимога додержуватись справедливості під час застосування кримінального покарання закріплена і в міжнародних документах з прав людини, зокрема, у статті 10 Загальної декларації прав людини 1948 року (прийнята Генеральною Асамблеєю ООН 10 грудня 1948 р.), статті 14 Міжнародного пакту про громадські і політичні права 1966 року, статті 6 Конвенції про захист прав людини та основних свобод 1950 року, відповідно до яких кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

Відповідно до п. 1 постанови Пленуму Верховного Суду України №7 від 24.10.2003 року «Про практику призначення судами кримінального покарання» суди при призначенні покарання в кожному випадку і щодо кожного підсудного, який визнається винним у вчиненні злочину, мають суворо додержувати вимог ст. 65 КК стосовно загальних засад призначення покарання, оскільки саме через останні реалізуються принципи законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання. Призначаючи покарання, у кожному конкретному випадку суди мають дотримуватися вимог кримінального закону й зобов`язані враховувати ступінь тяжкості вчиненого злочину, дані про особу винного та обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання. Таке покарання має бути необхідним і достатнім для виправлення засудженого та попередження нових злочинів.

З наведених положень закону про кримінальну відповідальність і роз`яснень постанови Пленуму Верховного Суду України вбачається, що в усякому випадку призначення покарання суди повинні враховувати перелічені в законі обставини і керуватись лише загальними засадами призначення покарання (ст. 65 КК), призначати покарання конкретній особі за конкретне кримінальне правопорушення, максимально індивідуалізуючи покарання, а визначення міри покарання, що може бути призначене обвинуваченому, та потреби у його відбуванні, є важливою вимогою принципового характеру, якою передбачається, що кримінальна відповідальність персоніфікована: вона настає лише щодо певної особи, яка вчинила злочин.

Тому призначення покарання повинно максимально сприяти досягненню мети покарання, якою, як зазначено, є не лише кара, а й виправлення засудженого. З огляду на конкретні обставини кримінального провадження, зважаючи на необхідність та доцільність застосування покарання, враховуючи суспільну небезпечність обвинуваченого, суд може, а в деяких випадках, за наявності передбачених кримінальних законом обставин, зобов`язаний звільнити обвинуваченого від покарання та від його відбування.

Відповідно до ст. ст. 50 і 65 КК особі, яка вчинила злочин, має бути призначено покарання необхідне й достатнє для її виправлення і попередження нових злочинів. Виходячи з указаної мети й принципів справедливості, співмірності та індивідуалізації, покарання повинно бути адекватним характеру вчинених дій, їх небезпечності та даним про особу винного.

Визначені у ст. 65 КК загальні засади призначення покарання наділяють суд правом вибору однієї із форм реалізації кримінальної відповідальності - призначити покарання або звільнити від покарання чи від його відбування, завданням якої є виправлення та попередження нових злочинів. Ця функція за своєю правовою природою є дискреційною, оскільки потребує врахування та оцінки конкретних обставин справи, ступеня тяжкості вчиненого злочину, особи винного, обставин, що впливають на покарання.

Дискреційні повноваження суду визнаються і Європейським судом з прав людини, який у своїх рішеннях (зокрема й у справі «Довженко проти України») зазначає лише про необхідність визначення законності, обсягу, способів і меж застосування свободи оцінювання представниками судових органів, виходячи із відповідності таких повноважень суду принципу верховенства права. Це забезпечується, зокрема, відповідним обґрунтуванням обраного рішення в процесуальному документі суду тощо.

Питання звільнення від відбування покарання з випробуванням врегульоване статтею 75 КК України, відповідно до якої, якщо суд, крім випадків засудження за корупційний злочин, при призначенні покарання у виді виправних робіт, службового обмеження для військовослужбовців, обмеження волі, а також позбавлення волі на строк не більше п`яти років, враховуючи тяжкість злочину, особу винного та інші обставини справи, дійде висновку про можливість виправлення засудженого без відбування покарання, він може прийняти рішення про звільнення від відбування покарання з випробуванням.

Суд, при обранні покарання обвинуваченому ОСОБА_3 у відповідності до вимог ст. 65 КК України враховує ступінь тяжкості вчиненого, особу обвинуваченого, та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

З урахуванням наведених положень законодавства, при призначенні покарання суд враховує, що обвинувачений скоїв тяжкий злочин.

Також суд бере до уваги і зміст обвинувачення, яке складається з двох епізодів та те, шо обвинувачений ОСОБА_3 є раніше не судимою особою.

У вчиненому злочині обвинувачений ОСОБА_3 щиро покаявся, добровільно відшкодував матеріальний збиток на стадії досудового слідства.

Відповідно до досудової доповіді органу пробації існує середній рівень ризику вчинення ОСОБА_3 повторного кримінального правопорушення, звільнення правопорушника від відбування покарання з випробуванням можливе з покладенням обов`язків, передбачених ст. 76 КК України.

Згадані пом`якшуючі обставини, а також відомості про особу обвинуваченого ОСОБА_3 , відсутність обставин, що обтяжують покарання, в своїй сукупності та співвідношенні істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого ним злочину та дають суду підстави для призначення обвинуваченому покарання у вигляді позбавлення волі в межах санкції частини статті обвинувачення, а саме - строком на п`ять років, зі звільненням особи від відбування покарання з випробуванням строком на 2 роки.

Суд, при обранні покарання обвинуваченому ОСОБА_4 у відповідності до вимог ст. 65 КК України враховує ступінь тяжкості вчиненого, особу обвинуваченого, та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

З урахуванням наведених положень законодавства, при призначенні покарання суд враховує, що обвинувачений скоїв тяжкий злочин.

Також суд бере до уваги і зміст обвинувачення, яке складається з двох епізодів та те, шо обвинувачений ОСОБА_4 є раніше не судимою особою.

У вчиненому злочині обвинувачений ОСОБА_4 щиро покаявся, добровільно відшкодував матеріальний збиток на стадії досудового слідства.

Відповідно до досудової доповіді органу пробації існує середній рівень ризику вчинення ОСОБА_4 повторного кримінального правопорушення, звільнення правопорушника від відбування покарання з випробуванням можливе з покладенням обов`язків, передбачених ст. 76 КК України.

Згадані пом`якшуючі обставини, а також відомості про особу обвинуваченого ОСОБА_4 , який має позитивні характеристики з місця проживання, одружений, має на утриманні двох неповнолітніх дітей, відсутність обставин, що обтяжують покарання, в своїй сукупності та співвідношенні істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого ним злочину та дають суду підстави для призначення обвинуваченому покарання у вигляді позбавлення волі в межах санкції частини статті обвинувачення, а саме - строком на п`ять років, зі звільненням особи від відбування покарання з випробуванням строком на 2 роки.

Застосування інституту звільнення від відбування покарання, яке, як зазначено, має бути індивідуальним щодо кожної особи, на думку суду, не зашкодить реалізації цілей покарання, сприятиме виправленню обвинувачених без ізоляції від суспільства та попередженню скоєння ними нових злочинів.

У той же час, відповідно до вимог ст. 76 КК України, з метою контролю за поведінкою засуджених для встановлення факту його виправлення, суд вважає за необхідне покласти на засудженого ОСОБА_3 обов`язки: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Також відповідно до вимог ст. 76 КК України, з метою контролю за поведінкою засуджених для встановлення факту його виправлення, суд вважає за необхідне покласти на засудженого ОСОБА_4 обов`язки: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Крім того, суд вбачає за необхідне запобіжний захід, обраний відносно ОСОБА_3 у вигляді домашнього арешту у нічний час доби, скасувати та до вступу вироку в законну силу інший запобіжний захід не обирати.

Крім того, суд вбачає за необхідне запобіжний захід, обраний відносно ОСОБА_4 , у вигляді домашнього арешту у нічний час доби, скасувати та до вступу вироку в законну силу інший запобіжний захід не обирати.

Питання речових доказів суд вирішує відповідно до ст. 100 КПК України.

Цивільні позови у кримінальному проваджені не заявлялися.

Також суд вважає за необхідне стягнути з обвинувачених на користь держави процесуальні витрати на залученняспеціаліста КУ «ЦЕНТР ІНТРЕГРОВАНОЇ СИСТЕМИ ВІДЕОСПОСТЕРЕЖЕННЯ ТА ВІДЕОАНАЛІТИКИ МІСТА ОДЕСИ (ЦЕНТР - «077»)», а саме: у сумі 120 гривень 55 копійок з ОСОБА_3 та у сумі 120 гривень 55 копійок з ОСОБА_4 .

Крім того, скасуванню підлягають арешти, накладені в рамках кримінального провадження №0000221 від 14.02.2023 року, ухвалами слідчого судді Приморського районного суду м. Одеси від 22 лютого 2023 року по справі №522/2953/23.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 368- 371, 374 КПК України,

УХВАЛИВ:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винуватим у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України та призначити йому покарання у виді позбавлення волі строком на 5 (п`ять) років.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , від відбування покарання, встановивши йому іспитовий строк 2 (два) роки.

Відповідно до ч. 1 ст. 76 КК України зобов`язати ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ,:

- періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

- повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Строк відбування покарання ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , а саме строк випробування, рахувати з моменту ухвалення вироку, тобто з 28 червня 2023 року.

Запобіжний захід, обраний відносно ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вигляді домашнього арешту у нічний час доби, скасувати.

До вступу вироку в законну силу запобіжний захід відносно обвинуваченого ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , не обирати.

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , визнати винуватим у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України та призначити йому покарання у виді позбавлення волі строком на 5 (п`ять) років.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , від відбування покарання, встановивши йому іспитовий строк 2 (два) роки.

Відповідно до ч. 1 ст. 76 КК України зобов`язати ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 :

- періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

- повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Строк відбування покарання ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , а саме строк випробування, рахувати з моменту ухвалення вироку, тобто з 28 червня 2023 року.

Запобіжний захід, обраний відносно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у вигляді домашнього арешту у нічний час доби, скасувати.

До вступу вироку в законну силу запобіжний захід відносно обвинуваченого ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , не обирати.

Скасувати арешт, накладений в рамках кримінального провадження №0000221 від 14.02.2023 року, ухвалою слідчого судді Приморського районного суду м. Одеси від 22 лютого 2023 року по справі №522/2953/23 на мобільний телефон марки «Iphone» ІМЕІ: НОМЕР_3 , НОМЕР_4 з сім-карткою мобільного оператора «Київстар» з номером НОМЕР_5 у чохлі чорного кольору, який поміщено до спеціального пакету ВУМ 1008907; мобільний телефон марки «Iphone» модель 14 Pro Max ІМЕІ: НОМЕР_6 , НОМЕР_7 з сім-карткою мобільного оператора з номером НОМЕР_8 в корпусі сірого кольору, який поміщено до спеціального пакету ВУМ 1008908; кусачки (болторіз) чорного кольору, поміщені в спеціальний пакет SUD 2014008.

Скасувати арешт, накладений в рамках кримінального провадження №0000221 від 14.02.2023 року, ухвалою слідчого судді Приморського районного суду м. Одеси від 22 лютого 2023 року по справі №522/2953/23 на каталізатор транспортного засобу «MITSUBISHI Outlander» д.н.з. НОМЕР_2 із зрізаним дротом, який був поміщений до спеціального пакету SUD 4012695; балаклава чорного кольору, яка поміщена до паперового пакету; металевий предмет, зовні схожий на ланцюг, який складається з двох частин, а також гвинт сірого кольору до нього, поміщені до паперового конверту; металевий предмет, зовні схожий на гідравлічні ножиці із назвою YATQ із серійним номером YT-06169, поміщені в спеціальний пакет FPS 6009671.

Речові докази: мобільний телефон марки «Iphone» ІМЕІ: НОМЕР_3 , НОМЕР_4 з сім-карткою мобільного оператора «Київстар» з номером НОМЕР_5 у чохлі чорного кольору, який поміщено до спеціального пакету ВУМ 1008907; мобільний телефон марки «Iphone» модель 14 Pro Max ІМЕІ: НОМЕР_6 , НОМЕР_7 з сім-карткою мобільного оператора з номером НОМЕР_8 в корпусі сірого кольору, який поміщено до спеціального пакету ВУМ 1008908; каталізатор транспортного засобу «MITSUBISHI Outlander» д.н.з. НОМЕР_2 із зрізаним дротом, який був поміщений до спеціального пакету SUD 4012695 - повернути власникам майна.

Речові докази: кусачки (болторіз) чорного кольору, поміщені в спеціальний пакет SUD 2014008, балаклаву чорного кольору, яка поміщена до паперового пакету; металевий предмет, зовні схожий на ланцюг, який складається з двох частин, а також гвинт сірого кольору до нього, поміщені до паперового конверту; металевий предмет, зовні схожий на гідравлічні ножиці із назвою YATQ із серійним номером YT-06169, поміщені в спеціальний пакет FPS 6009671 - знищити.

Речові докази: «CD-R» золотого кольору з сірими написами, на якому наявні документи, що були отримані в ході тимчасового доступу у ПрАТ «Київстар», диск формату CD-R марки «Axent» об`ємом 700 МВ із рукописним текстом барвником чорного кольору, «CD-R» білого кольору з синіми написами та з рукописним текстом барвником чорного кольору, диск формату CD-R марки «Alerus» об`ємом 700 МВ із рукописним текстом барвником чорного кольору, копію протоколу затримання ОСОБА_4 , копію протоколу затримання ОСОБА_3 , копію протоколу огляду предмету на 13 арк., диск формату «DVD-R» білого кольору, на якому наявний файл відеозапису слідчого експерименту за участі ОСОБА_3 , диск формату «DVD-R» білого кольору, на якому наявний файл відеозапису слідчого експерименту за участі ОСОБА_4 , диск формату «DVD» білого кольору з написами синього кольору «Центр-077», диск формату «DVD» білого кольору з написами золотистого кольору з відеозаписом камер відеоспостереження - зберігати в матеріалах кримінального провадження.

Процесуальні витрати у розмірі 120,55 гривень (сто двадцять гривень 55 коп.), пов`язані із залученням спеціаліста, стягнути з обвинуваченого ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_9 , на користь держави.

Процесуальні витрати у розмірі 120,55 гривень (сто двадцять гривень 55 коп.), пов`язані із залученням спеціаліста, стягнути з обвинуваченого ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_10 , на користь держави.

Вирок не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним. З інших підстав вирок може бути оскаржений до Одеського апеляційного суду через Приморський районний суд м. Одеси протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції. Якщо строк апеляційного оскарження буде поновлено, вважається, що вирок суду не набрав законної сили.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору.

Вирок може бути оскаржений до Одеського апеляційного суду протягом 30 днів з дня його проголошення.

Суддя ОСОБА_1