Справа № 536/306/23
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 червня 2023 року Кременчуцький районний суд Полтавської області в складі головуючого судді ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , обвинуваченого ОСОБА_4 , потерпілої ОСОБА_5 , розглянувши у підготовчому судовому засіданні, в залі суду в місті Кременчуці матеріали кримінального провадження № 0000054, за обвинуваченням ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Кременчука Полтавської області, громадянина України, з середньою спеціальною освітою, не одруженого, не працюючого, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого:

- 25 листопада 2021 року вироком Кременчуцького районного суду Полтавської області за ст. 126-1 КК України з призначенням покарання у виді громадських робіт строком на 150 годин;

- 03 лютого 2023 року вироком Кременчуцького районного суду Полтавської області за ч. 1 ст. 125 КК України з призначенням покарання у виді штрафу в розмірі тридцяти неподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 510 грн., штраф сплачено;

- 27 лютого 2023 року вироком Кременчуцького районного суду Полтавської області за ч. 1 ст. 125 КК України з призначенням покарання у виді громадських робіт строком на 200 годин,

- 17 березня 2023 року вироком Кременчуцького районного суду Полтавської області за ч. 4 ст. 185 КК України з призначенням покарання у виді позбавлення волі строком на 5 років, звільнено від відбування покарання зі встановленням іспитового строку тривалістю 2 роки;

- 20 березня 2023 року вироком Кременчуцького районного суду Полтавської області за ч. 1 ст. 309, ч. 4 ст. 70 КК України з призначенням покарання у виді арешту на строк 1 місяць 25 днів,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого статтею 126-1 КК України,-

ВСТАНОВИВ:

22 грудня 2022 року о 18.30 годині ОСОБА_4 за місцем свого проживанні по АДРЕСА_1 вчинив домашнє насильство стосовно своєї матері ОСОБА_5 , виражався нецензурною лайкою, погрожував фізичною розправою, виганяв з помешкання, внаслідок чого була заподіяна шкода її психологічному здоров`ю, чим вчинив адміністративне правопорушення, передбачене частиною 1 статті 173-2 КУпАП.

Постановою Кременчуцького районного суду Полтавської області від 06 лютого 2023 року за вказане вище адміністративне правопорушення ОСОБА_4 було притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 173-2 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в сумі 340 грн.

Крім цього, ОСОБА_4 11 січня 2023 року о 21.23 години по АДРЕСА_1 вчинив домашнє насильство стосовно своєї матері ОСОБА_5 , а саме, виражався нецензурною лайкою, погрожував фізичною розправою, внаслідок чого було заподіяно шкоди її психічному здоров`ю, чим вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 173-2 КУпАП.

Постановою Кременчуцького районного суду Полтавської області від 03 лютого 2023 року за вказане вище адміністративне правопорушення ОСОБА_4 було притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 173-2 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в сумі 170 грн.

03 лютого 2023 року близько 18.00 години ОСОБА_4 за місцем свого мешкання по АДРЕСА_1 , діючи систематично, умисно вчинив психологічне насильство стосовно своєї матері ОСОБА_4 , яка також знаходилась за вказаною адресою, у виді словесних образ, приниженні, погроз заподіяння фізичного насильства, залякування, що викликало страх у потерпілої за свою безпеку, внаслідок чого остання зазнала психологічних страждань, що виразилось у формі втрати енергійності, втоми, фізичного дискомфорту, втрати повноцінного сну та відпочинку, у тому числі, втрати самооцінки, позитивних емоцій, посилення негативних переживань та емоційної залежності, погіршення якості життя.

Дії ОСОБА_4 кваліфіковані за статтею 126-1 КК України як домашнє насильство, тобто умисне систематичне вчинення психологічного насильства щодо особи, з якою винний перебуває у близьких відносинах, що призводить до психологічних страждань, емоційної залежності та погіршення емоційного стану.

21 лютого 2023 року між потерпілою ОСОБА_5 та обвинуваченим ОСОБА_4 , в порядку передбаченому ст.ст. 468, 469, 471 КПК України, укладено угоду про примирення.

Відповідно до угоди про примирення потерпіла та обвинувачений дійшли згоди щодо формулювання обвинувачення, кваліфікації дій останнього за статтею 126-1 КК України, щодо узгодженого покарання у виді 240 годин громадських робіт.

Сторони угоди дійшли згоди на його призначення, щодо наслідків укладення та затвердження угоди, передбачених ст. 473 КПК України та щодо наслідків невиконання угоди, передбачених ст. 476 КПК України та щодо умисного невиконання угоди про примирення.

В судовому засіданні обвинувачений зазначив, що він цілком розуміє характер обвинувачення яке йому пред`явлено. Визнав себе винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого статтею 126-1 КК України в повному обсязі, щиро розкаявся, визнав фактичні обставини справи встановлені слідством. Крім того зазначив, що він розуміє надані йому законом права, розуміє наслідки укладення та затвердження угоди про примирення, визначені ст. 473 КПК України, наслідки її не виконання, передбачені ст. 476 КПК України, дав згоду на застосування узгодженого виду та розміру покарання у разі затвердження угоди та пояснив, що здатний реально виконати взяті на себе відповідно до угоди зобов`язання. Просив угоду про примирення затвердити та призначити узгоджене покарання.

Потерпіла в судовому засіданні підтвердила, що їй зрозумілі наслідки затвердження угоди про примирення, визначені ст. 473 КПК України. Просила затвердити укладену угоду про примирення від 21 лютого 2023 року та призначити узгоджене сторонами покарання.

Прокурор в підготовчому судовому засіданні вважає, що при укладенні угоди про примирення дотримані вимоги та правила КПК України та КК України, просить угоду про примирення затвердити і призначити обвинуваченому узгоджене в угоді покарання.

В угоді передбачені наслідки її укладення, затвердження та невиконання, які роз`яснені обвинуваченому та потерпілій.

Заслухавши доводи сторін кримінального провадження, перевіривши умови укладання угоди про примирення, відповідність угоди за змістом вимогам процесуального законодавства, роз`яснивши та з`ясувавши в обвинувачуваного та потерпілого про повне розуміння ними їх процесуальних прав, добровільності та відсутності будь-яких обставин, які примусили потерпілу та обвинуваченого погодитися на підписання угоди про примирення, характеру висунутого ОСОБА_4 обвинувачення, виду і розміру покарання та наслідки постановлення вироку на підставі угоди про примирення, суд дійшов висновку про те, що у даному провадженні можливо затвердити надану угоду про примирення з наступних підстав.

Відповідно до правил ст.ст. 468, 469 КПК України, угода про примирення між потерпілим та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, кримінальних правопорушень невеликої чи середньої тяжкості та у кримінальному провадженні у формі приватного обвинувачення.

Згідно обвинувального акту, обвинуваченому ОСОБА_4 пред`явлено обвинувачення у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого статтею 126-1 КК України, яке враховуючи положення ст. 12 КК України відноситься до категорії злочинів невеликої тяжкості.

Аналізуючи та оцінюючи обставини справи в їх сукупності, пояснення обвинуваченого суд вважає, що дії обвинуваченого ОСОБА_4 слід кваліфікувати за статтею 126-1 КК України домашнє насильство, тобто умисне систематичне вчинення фізичного, психологічного або економічного насильства щодо подружжя чи колишнього подружжя або іншої особи, з якою винний перебуває (перебував) у сімейних або близьких відносинах, що призводить до фізичних або психологічних страждань, розладів здоров`я, втрати працездатності, емоційної залежності або погіршення якості життя потерпілої особи.

Обставиною, що пом`якшує покарання ОСОБА_4 є щире каяття.

Обставин, що обтяжують покарання судом не встановлено.

Суд в порядку ст. 474 КПК України шляхом проведення опитування сторін кримінального провадження переконався, що укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дій будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.

Умови угоди про примирення відповідають інтересам суспільства та не порушують права, свободи та інтереси сторін та інших осіб.

Судом встановлені обґрунтовані підстави вважати, що взяті обвинуваченим на себе за угодою про примирення зобов`язання очевидно можливі для виконання.

Враховуючи викладене, вивчивши надані матеріали, перевіривши угоду про примирення на відповідність вимогам КПК та КК України, суд дійшов до переконання про наявність всіх правових підстав для затвердження угоди про примирення, укладеної 21 лютого 2023 року між потерпілою ОСОБА_5 та обвинуваченим ОСОБА_4 .

За вчинене кримінальне правопорушення обвинувачений ОСОБА_4 підлягає покаранню, яке відповідає санкції статті 126-1 КК України, узгоджене сторонами в угоді про примирення, а саме у виді громадських робіт строком на 240 годин.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 368, 370, 371, 374, 394, 395, 468, 469, 471, 473, 474, 475 КПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Затвердити угоду про примирення від 21 лютого 2023 року, укладену між потерпілою ОСОБА_5 та обвинуваченим ОСОБА_4 у кримінальному провадженні № 0000054 по обвинуваченню ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого статтею 126-1 КК України.

ОСОБА_4 визнати винуватим у вчиненні злочину, передбаченого статтею 126-1 КК України та призначити узгоджене покарання у виді громадських робіт строком на 240 (двісті сорок) годин.

Вирок Кременчуцького районного суду Полтавської області від 17 березня 2023 року відносно ОСОБА_4 - виконувати самостійно.

На вирок суду може бути подана апеляційна скарга, з підстав передбачених ст. 394 КПК України, до Полтавського апеляційного суду протягом 30 днів з моменту його проголошення, через Кременчуцький районний суд Полтавської області.

Суддя ОСОБА_1