Справа № 352/1740/23
Провадження № 11-сс/4808/254/23
Категорія ст.303 КПК України
Головуючий у 1 інстанції ОСОБА_1
Суддя-доповідач ОСОБА_2
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 вересня 2023 року м. Івано-Франківськ

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Івано-Франківського апеляційного суду в складі:

головуючого судді ОСОБА_3

суддів ОСОБА_4 , ОСОБА_5 ,

за участю: секретаря судового засідання ОСОБА_6 ,

скаржника ОСОБА_7 ,

представника адвоката ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали кримінального провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_7 на ухвалу слідчого судді Тисменицького районного суду Івано-Франківської області від 02 серпня 2023 року,

в с т а н о в и л а :

Ухвалою слідчого судді Тисменицького районного суду Івано-Франківської області від 02 серпня 2023 року відмовлено у задоволенні скарги ОСОБА_7 на постанову дізнавача від 29 червня 2023 року про закриття кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000061 від 05 травня 2023 року.

В апеляційній скарзі ОСОБА_7 просить скасувати ухвалу слідчого судді Тисменицького районного суду Івано-Франківської області від 02.08.2023 року та постановити нову ухвалу, якою його скаргу задоволити, а постанову дізнавача СД ВП №1 (м. Тисмениця) Івано-Франківського РУП ГУНП в Івано-Франківській області старшим лейтенантом поліції ОСОБА_9 від 29 червня 2023 року про закриття кримінального провадження №0000061 скасувати.

Вважає, що ухвалу постановлено з неповним з`ясування судом обставин, що мають значення для справи, невідповідністю висновків, викладених у рішенні суду, обставинам справи та порушено норми процесуального права.

Зокрема зазначає про те, що висновки дізнавача та слідчого судді про відсутність ознак незаконності проникнення ОСОБА_10 до його домоволодіння, з посиланням на відсутність попереджувальних та розмежовувальних знаків, огорожі на території його домоволодіння, та те, що ніби-то ОСОБА_10 не вживав активних дій для проникнення (подолання перешкод) є припущеннями. Вказує на те, що він є власником житлового будинку та земельної ділянки в АДРЕСА_1 , яке належить на праві власності ОСОБА_10 18 квітня 2023 року ним було виявлено ринву, яка закріплена до піднавісу прибудови ОСОБА_10 , та яка фактично виступає на його ділянкою. Дану ринву ОСОБА_10 встановив щоб здійснити видимість належного облаштування водовідведення з цілком незаконної прибудови до свого домоволодіння. В ході досудового розслідування він особисто повідомляв дізнавачу про наявність між ним та ОСОБА_10 цивільних спорів (зокрема, про зобов`язання не чинити перешкод, знесення самочинного будівництва, визнання недійсним договору дарування будинку та земельної ділянки), а також про те, що його подвір`я є неогородженим, оскільки він має намір здійснити добудову до належного йому житлового будинку, чому перешкоджає ОСОБА_10 . В своїх поясненнях ОСОБА_10 вказував, що ним дійсно була встановлена ринва, але її встановлення він здійснював виключно зі сторони своєї території. На переконання ОСОБА_7 вказане не відповідає дійсності. Вважає, що ОСОБА_10 без його дозволу та відома і без законних на те підстав проник на територію його домоволодіння, що є кримінальним проступком, передбаченим ч. 1 ст. 162 КК України. Водночас, вважає безпідставними висновки слідчого судді про те, що його скарга не містить вказівок, які саме слідчі дії не були вчинені дізнавачем, оскільки чинне процесуальне законодавство не передбачає можливості заявника, потерпілого або свідка втручатися в хід досудового розслідування шляхом надання слідчому або дізнавачу вказівок, які саме слідчі дії мають бути вчинені. Вважає, що дізнавачем не вичерпано всі передбачені процесуальним законодавством можливості отримання фактичних даних, які б вказували на вчинення кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 162 КК України, а саме, є необхідним проведення слідчого експерименту.

До початку апеляційного розгляду прокурор Івано-Франківської окружної прокуратури Івано-Франківської області ОСОБА_11 подала заперечення на апеляційну скаргу ОСОБА_7 . Вважає ухвалу слідчого судді законною та вмотивованою, підстав до її скасування, не вбачає. Водночас, прокурор зазначила, що не бажає брати участь у судовому розгляді.

ОСОБА_7 та його представник адвокат ОСОБА_8 підтримали доводи апеляційної скарги і просили скасувати ухвалу слідчого судді Тисменицького районного суду Івано-Франківської області від 02.08.2023 року та ухвалити нове рішення, яким задоволити скаргу ОСОБА_7 та скасувати постанову від 29 червня 2023 року про закриття кримінального провадження.

Заслухавши доповідь судді, доводи учасників кримінального провадження, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу необхідно задовольнити частково з наступних підстав.

Відповідно до матеріалів кримінального провадження №0000061, відомості до ЄРДР були внесені 05.05.2023 року на підставі ухвали Тисменицького районного суду від 04.05.2023 року про зобов`язання внести відомості до ЄРДР про кримінальне правопорушення за заявою ОСОБА_7 .

Зокрема, ОСОБА_7 у своїй заяві від 18.04.2023 року просив притягнути ОСОБА_10 до кримінальної відповідальності за ст. 162 КК України, за незаконне проникнення на територію його домоволодіння.

Постановою дізнавача СД ВП №1 (м. Тисмениця) Івано-Франківського РУП ГУНП в Івано-Франківській області ОСОБА_9 від 29 червня 2023 року кримінальне провадження №0000061 від 05.05.2023 року за ознаками кримінального проступку, передбаченого ч.1 ст.162 КК України закрито у зв`язку з відсутністю складу кримінального правопорушення.

ОСОБА_7 оскаржив постанову слідчого про закриття кримінального провадження та ухвалою слідчого судді Тисменицького районного суду Івано-Франківської області від 02 серпня 2023 року відмовлено в задоволенні його скарги.

Слідчий погодився з висновками дізнавача про необхідність закриття кримінального провадження, оскільки ним проведено всі можливі слідчі дії з метою встановлення ознак кримінального правопорушення, проте

Відмовляючи у задоволенні скарги, слідчий суддя виходив з того, що в ході досудового розслідування не було здобуто жодних доказів наявності як суб`єктивної так і об`єктивної сторони кримінального правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 164 КК України, постанова від 29 червня 2023 року про закриття кримінального провадження прийнята дізнавачем з дотриманням вимог КПК, всебічного, повного та об`єктивного дослідження обставин, а тому не підлягає до скасування.

Проте, слідчим суддею не дотримано вимог процесуального закону і зроблений ним висновок про законність та обґрунтованість постанови слідчого є безпідставним.

Згідно зі ст. 2 КПК України завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду.

Відповідно до положень ч. 2 ст. 9 КПК України під час кримінального провадження слідчий зобов`язаний всебічно, повно і неупереджено дослідити обставини кримінального провадження, надати їм належну правову оцінку та забезпечити прийняття законного та неупередженого рішення.

Відповідно до п.2 ч.5 ст.110 КПК України в постанові про закриття кримінального провадження необхідно вказувати зміст обставин, які є підставами для прийняття постанови; мотиви прийняття постанови, їх обґрунтування та посилання на положення цього Кодексу.

Згідно положень ст. 94 КПК України слідчий, прокурор, слідчий суддя, суд за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінюють кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення. Жоден доказ не має наперед встановленої сили.

Слідчий суддя, на якого КПК України покладено обов`язок здійснювати судовий контроль за дотриманням прав, свобод та інтересів осіб у кримінальному провадженні під час досудового розслідування, зобов`язаний перевірити законність прийнятої слідчим постанови про закриття кримінального провадження, та чи дотримано слідчим вимоги щодо всебічного, повного, об`єктивного дослідження всіх обставин справи та належної оцінки доказів.

У п. 42 рішення Європейського суду з прав людини від 13.01.2011 року у справі "Михалкова та інші проти України" розтлумачено, що за статтею 1 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод держава зобов`язана "гарантувати кожному, хто перебуває під її юрисдикцією, права і свободи, визначені у Конвенції", що також опосередковано вимагає наявності будь-якої форми ефективного розслідування. Розслідування має бути ретельним, безстороннім і сумлінним. Розслідування повинне забезпечити встановлення винних осіб та їх покарання. Органи державної влади повинні вжити всіх заходів для отримання всіх наявних доказів, які мають відношення до події, показань очевидців, доказів експертиз. Будь-які недоліки у розслідуванні, які підривають його здатність встановити відповідальну особу, створюють ризик недодержання такого стандарту.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст.284 КПК України кримінальне провадження закривається в разі, якщо встановлена відсутність в діянні складу кримінального правопорушення.

У розумінні вимог кримінального процесуального законодавства закриття кримінального провадження за відсутністю в діянні складу злочину передбачає наявність самої події, у якої відсутні певні ознаки (обов`язкові елементи конкретного складу) злочину.

Закриваючи кримінальне провадження №0000061 слідчий виходив з того, що в даному випадку відсутні об`єктивна та суб`єктивна сторона кримінального проступку, передбаченого ч.1 ст. 162 КК України, а отже відсутній склад кримінального проступку та підстава притягнення до кримінальної відповідальності.

Таким чином, у постанові слідчого про закриття кримінального провадження не наведено належних і достатніх мотивів ухвалення процесуального рішення, а саме, не конкретизовано особу, стосовно якої прийнято рішення про закриття кримінального провадження, не встановлені обставини, які дозволяють прийти до висновку, що в діях вищевказаної особи відсутній склад правопорушення, не вказані підстави для прийняття такого рішення та не наведені фактичні дані, які підтверджують обґрунтованість таких висновків органу досудового розслідування.

Колегія суддів вважає, що у разі закриття кримінального провадження за відсутністю складу кримінального правопорушення, орган досудового розслідування, повинен встановити які саме дії вчинила особа, стосовно якої прийнято відповідне рішення та належним чином обґрунтувати свої висновки про відсутність у вказаних діях певної ознаки, яка дозволяє кваліфікувати їх як конкретне кримінальне правопорушення.

Відсутність в постанові про закриття кримінального провадження належної мотивації висновків про необхідність закриття кримінального провадження суду призводить до того, що сторона позбавляється можливості обґрунтувати свою позицію під час оскарження вказаної постанови до суду, а суд перевірити належним чином правильність таких висновків та наявність підстав для закриття кримінального провадження.

Разом з тим, колегія суддів вважає безпідставним посилання слідчого на те, що на території будинковолодіння ОСОБА_7 відсутні попереджувальні та розмежовувальні знаки; подвір`я необгороджене і вхід до нього здійснюється шляхом вільного доступу, а ОСОБА_10 не вживав активних дій для проникнення на подвір`я, оскільки такі доводи носять суперечливий характер та свідчать про те, що органом досудового розслідування повністю визнається факт проникнення останнього на територію будинковолодіння.

Зазначені недоліки залишились поза увагою слідчого судді при розгляді скарги ОСОБА_7 і зроблений ним висновок про правильність прийнятого слідчим рішення не відповідає фактичним обставинам.

Усунути вказані істотні порушення можливо лише шляхом скасування постанови про закриття кримінального провадження та належного виконання слідчим вимог кримінального процесуального закону щодо проведення повного та об`єктивного з`ясування усіх обставин провадження.

Враховуючи наведене, ухвала слідчого судді про відмову у задоволенні скарги ОСОБА_7 та постанова слідчого про закриття кримінального провадження підлягають скасуванню, а матеріали кримінального провадження направленню для досудового розслідування.

Керуючись ст. ст. 376, 404, 405, 407, 419, 422 КПК України, колегія суддів, -

п о с т а н о в и л а:

Апеляційну скаргу ОСОБА_7 задовольнити частково.

Ухвалу слідчого судді Тисменицького районного суду Івано-Франківської області від 02 серпня 2023 року скасувати та постановити нову ухвалу.

Задовольнити скаргу ОСОБА_7 на постанову дізнавача сектору дізнання відділення поліції №1 (м. Тисмениця) Івано-Франківського РУП ГУНП в Івано-Франківській області ОСОБА_9 від 29 червня 2023 року про закриття кримінального провадження №0000061.

Скасувати постанову дізнавача сектору дізнання відділення поліції №1 (м. Тисмениця) Івано-Франківського РУП ГУНП в Івано-Франківській області ОСОБА_9 від 29 червня 2023 року про закриття кримінального провадження №0000061, та направити матеріали провадження для досудового розслідування.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення, є остаточною й оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Головуючий суддя ОСОБА_3

Судді: ОСОБА_4

ОСОБА_5