єдиний унікальний номер справи 531/1142/23
номер провадження 1-кп/531/159/23
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 червня 2023 року м. Карлівка

Карлівський районний суд Полтавської області в складі:

головуючого - судді ОСОБА_1

за участю секретаря ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

потерпілого - ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Карлівка обвинувальний акт по кримінальному провадженню 0000116 від 17.04.2023 року за обвинуваченням ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Харків Харківської області, зареєстрований та фактично проживаючий за адресою АДРЕСА_1 , українець, громадянин України, із середньою освітою, не одружений, військовозобов`язаний, не працюючий, не депутат, в силу ст. 89 КК України не судимий,

у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 190 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

26 липня 2022 року, точного часу судом не встановлено, у ОСОБА_4 , який перебував вдома у свого товариша ОСОБА_5 , який на той час мешкав за адресою АДРЕСА_2 , виник злочинний умисел, направлений на заволодіння чужим майном шляхом зловживання довірою останнього.

В той час та в тому ж місці, реалізуючи вказаний протиправний прямий умисел ОСОБА_4 , зловживаючи довірою, звернувся до ОСОБА_5 з проханням позики грошових коштів, на що потерпілий, не підозрюючи про протиправні наміри ОСОБА_4 , повідомив, що грошових коштів немає, однак надав ОСОБА_4 золоті вироби для подальшої їх здачі останнім до ломбарду, з метою отримання грошових коштів, та попередив про обов`язок ОСОБА_6 щодо викупу та повернення, на що ОСОБА_4 погодився, не маючи реального наміру повертати вказане майно.

В подальшому, ОСОБА_4 , доводячи до кінця раніше виниклий протиправний умисел, направлений на заволодіння чужим майном, шляхом зловживання довірою, усвідомлюючи суспільну небезпеку свого діяння, передбачаючи настання суспільно небезпечних наслідків та бажаючи їх настання, не маючи на меті здійснити викуп золотих виробів належних ОСОБА_5 , 26 липня 2022 року, точного часу судом не встановлено, заклав золоті вироби надані потерпілим, а саме: браслети у вигляді ланцюга та підвісу 585 проби, загальною вагою 4,60 г, та каблучку зі вставками із білого каменю, і сережки 585- проби, загальною вагою 7,60 г до ломбардного відділення ПТ «КЛИМЧУК І КОМПАНІЯ» «ЛОМБАРД КАПИТАЛ», що по вул. Полтавський шлях 46, м. Карлівка, Полтавського (Карлівського) району, Полтавської області, таким чином розпорядився ними на власний розсуд та спричинив потерпілому матеріальної шкоди на загальну суму 14205 грн. 00 коп.

В судовому засіданні ОСОБА_4 свою вину у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 190 КК України, визнав в повному обсязі та повністю підтвердив час, обставини та спосіб вчинення кримінального правопорушення. У скоєному щиро розкаявся.

Прокурор просив визнати ОСОБА_4 винним у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.190 КК України та призначити покарання у виді обмеження волі строком на 3 років та, відповідно до ст. 75 КК України, просив звільнити ОСОБА_4 від відбування покарання з випробуванням, встановивши іспитовий строк 2 роки.

ОСОБА_4 не заперечував проти призначення йому покарання, зазначеного прокурором.

Потерпілий підтвердив обставини викладені в обвинувальному акті та не заперечував проти призначення йому покарання, зазначеного прокурором.

На підставі частини 3 статті 349 КПК України за згодою учасників судового провадження, судом визнано недоцільним дослідження доказів по справі, стосовно доказів, щодо тих обставин, які ніким з учасників процесу не оспорюються. Судом з`ясовано, що обвинувачений та прокурор правильно розуміють зміст цих обставин, немає сумнівів у добровільності їх позиції, їм роз`яснено, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.

Винуватість ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 190 КК України, визнаного судом доведеним, крім визнання ним своєї вини, підтверджується сукупністю зібраних та досліджених у судовому засіданні доказів.

Суд вважає, що пред`явлене обвинувачення повністю знайшло своє підтвердження в судовому засіданні в повному обсязі, а дії обвинуваченого органами досудового розслідування вірно кваліфіковане за ч. 1 ст. 190 КК України, як заволодіння чужим майном шляхом зловживання довірою (шахрайство).

Вирішуючи питання про призначення обвинуваченому покарання, суд керується вимогами ст. ст. 65-67 КК України та роз`ясненнями Постанови Пленуму Верховного Суду України від 24.10.2003 року «Про практику призначення судами кримінального покарання» з послідуючими змінами та виходить із принципів законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання.

Як обставини, що пом`якшують покарання, згідно ст. 66 КК України, суд враховує щире каяття та активне сприяння розкриттю кримінальних правопорушень.

Обставини, що обтяжують покарання, згідно 67 КК України, не встановлено.

Аналізуючи зібрані по справі докази, які характеризують особистість обвинуваченого, суд вбачає наступне:

ОСОБА_4 не є особою з інвалідністю, не працює, на обліку у лікаря-нарколога та лікаря-психіатра не перебуває, в силу статті 89 КК України не судимий. За місцем проживання характеризується нейтрально.

Згідно ч. 5 ст. 12 КК України кримінальне правопорушення, у вчинені якого обвинувачується ОСОБА_4 є проступком.

Вирішуючи питання про вид та міру покарання обвинуваченому, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу обвинуваченого: його вік, соціальне становище, відсутність даних перебування на диспансерному обліку у лікарів нарколога та психіатра, характеристику обвинуваченого.

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 65 КК України особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень, а згідно з ч. 2 ст. 50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених.

Під час судового розгляду, проаналізувавши поведінку обвинуваченого після вчинення кримінального правопорушення, його щире каяття, активне сприяння розкриттю кримінальних правопорушень, наслідки суспільно-небезпечних діянь, відсутність намірів уникнути кримінальної відповідальності, зваживши на всі обставини кримінального провадження в їх сукупності, суд приходить до переконання, що необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження вчинення нових кримінальних правопорушень буде призначення покарання в межах санкції: ч. 1 ст. 190 КК України.

Долю речових доказів вирішити відповідно до ст. 100 КПК України.

Судові витрати відсутні.

Цивільний позов по кримінальному провадженню відсутній.

Запобіжний захід обвинуваченому не обирався.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 369-371, 373-376 КПК України суд, -

УХВАЛИВ:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винними у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 190 КК України, та призначити йому покарання у виді обмеження волі строком на 3 роки.

Відповідно до ст. 75 КК України, звільнити ОСОБА_4 від відбування покарання з випробуванням, встановивши іспитовий строк 2 роки.

Згідно ст. 76 КК України, покласти на ОСОБА_7 обов`язки протягом іспитового строку: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання; не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Запобіжний захід не обирати.

Речові докази відсутні.

Апеляційна скарга на вирок може бути подана до Полтавського апеляційного суду через Карлівський районний суд, протягом 30 днів з моменту його проголошення.

Згідно ч. 6 ст. 376 КПК України, копія вироку, після його проголошення, негайно вручається обвинуваченому та прокурору.

Інші учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Суддя ОСОБА_1