Справа №705/151/23
1-кп/705/774/23
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

12 липня 2023 року Уманський міськрайонний суд Черкаської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2

з участю прокурора ОСОБА_3

особи, стосовно якої вирішується питання про застосування примусових

заходів медичного характеру ОСОБА_4

законного представника ОСОБА_5

захисника ОСОБА_6

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Умань кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000920 від 27.07.2022, щодо застосування примусових заходів медичного характеру відносно

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Новосілки Кагарлицького району Київської області, громадянина України, з середньою освітою, не одруженого, не працюючого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , без постійного місця проживання, раніше судимого: 1) 04.03.2014 Красноармійським міським судом Донецької області за ч. 1 ст. 289 КК України до 3 років позбавлення волі; 2) 25.05.2017 Миронівським районним судом Київської області за ч. 3 ст. 297 КК України до 4 років позбавлення волі, звільнений 02.10.2020 з ДУ «Старобабанівська виправна колонія №92» по відбуттю строку покарання,

за ознаками вчинення суспільно небезпечного діяння, передбаченого ч.3 ст. 297 КК України,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_4 27 липня 2022 близько 06.00 години, перебуваючи на території кладовища «Софіївська слобідка», що розташоване по вулиці Київській в м. Умань, Черкаської області, підійшов до алеї загиблих воїнів АТО/ООС, де застосувавши фізичну силу, з місця захоронення військовослужбовця ОСОБА_7 розкидав вінки, зламав дерев`яного хреста, розбив рамку з фотокарткою на хресті; з місця захоронення військовослужбовця ОСОБА_8 , порозкидав вінки, поваливши дерев`яного хреста, побив рамку з фотокарткою; з місця захоронення військовослужбовця ОСОБА_9 , порозкидав вінки та квіти з вази, розбив рамку з фотокарткою, похилив дерев`яного хреста; з місця захоронення військовослужбовця ОСОБА_10 , зламав дерев`яного хреста та пошкодив рамку з фотокарткою, чим потерпілим, які є родичами покійних і, які здійснюють догляд за вказаними могилами, спричинивши моральні страждання.

Він же, 31.08.2022 в обідній час, точного часу в ході досудового розслідування не встановлено, перебуваючи на території кладовища «Софіївська слобідка», що розташоване по вулиці Київській в м. Умань, Черкаської області, підійшов до алеї загиблих воїнів АТО/ООС, де, застосувавши фізичну силу, з місця захоронення військовослужбовця ОСОБА_7 порозкидав вінки, витягнув із землі вазу з квітами, порозривав ґрунт по поверхні могили; з місця захоронення військовослужбовця ОСОБА_11 порозкидав вінки, похилив дерев`яного хреста, витягнув із землі вазу для квітів та відкинув її, чим потерпілим, які є родичами покійних, і які здійснюють догляд за вказаними могилами, спричинив моральні страждання.

За результатом досудового розслідування у кримінальному провадженні до суду з Уманської окружної прокуратури надійшло клопотання про застосування примусових заходів медичного характеру відносно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

У клопотанні зазначається, що ОСОБА_4 підозрюється у вчиненні суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого ч. 3 ст. 297 КК України, а саме наруга над могилою, вчинена повторно, з хуліганських мотивів.

З урахуванням характеру психічного захворювання відповідно до висновку судово-психіатричної експертизи, проведеної щодо ОСОБА_4 , допит особи, стосовно якої вирішується питання про застосування примусових заходів медичного характеру, під час судового розгляду не здійснювався.

Обставини вчинення ОСОБА_4 суспільно небезпечного діяння підтверджуються наступними доказами, зібраними під час досудового розслідування та дослідженими безпосередньо судом під час судового розгляду, а саме:

- показаннями в судовому засіданні свідка ОСОБА_12 , який пояснив, що 27.07.2022 року близько 6 години ранку, проїжджаючи на своєму авто поруч з кладовищем на «Софіївській слобідці» в м. Умані, бачив на кладовищі серед могил ОСОБА_4 , відносно якого розглядається кримінальне провадження, який в той час щось розкидав серед могил та копирсався. Дану особу в подальшому він впізнав коли його викликали до поліції;

- показаннями в судовому засіданні свідка ОСОБА_13 , який пояснив, що 27.07.2022 року, в день коли були пошкоджені могили воїнів на кладовищі у місті Умані, близько 8-ї години ранку він, проїжджаючи на своєму авто поруч з кладовищем на «Софіївській слобідці» в м. Умані, бачив як на дорозі біля в`їзду на кладовище раніше не відомий йому ОСОБА_4 кидався на машини та поводив себе неадекватно;

- показаннями в судовому засіданні свідка ОСОБА_14 , який пояснив, що 31.08.2022 року, перебуваючи на кладовищі на «Софіївській слобідці» у м. Умані, бачив ОСОБА_4 , який ходив по кладовищу між могилами, розмовляв про щось сам із собою, хитав хрести, намагався їх витяти з землі, на зауваження реагував неадекватно, кидався на нього та поводився агресивно;

- рапортом помічника чергового ЧЧ сектору моніторингу Уманського РУП ГУНП в Черкаській області від 27.07.2022, згідно якого зі служби 102 надійшло повідомлення з мобільного телефону про те, що 27.07.2022 о 08.36 год. за адресою: район міста Умань, вулиця невідома, кладовище «Софіївська слобідка», невідомі порозбивали могили та хрести військовослужбовців;

- протоколом прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення від 27.07.2022 ОСОБА_15 , яка просила прийняти міри до невідомої особи, яка в період з 16.00 год. 26.07.2022 по 07.00 год. 27.07.2022, пошкодила хрест на могилі покійного чоловіка ОСОБА_8 , розкидала вінки, а саме на кладовищі «Софіївська Слобідка» по вул. Київській, м. Умані;

- протоколом прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення від 27.07.2022 ОСОБА_16 , яка просила прийняти міри до невідомої особи, яка 27.07.2022, пошкодила могилу її покійного чоловіка ОСОБА_7 на кладовищі «Софіївська Слобідка» по вул. Київській, м. Умані;

- протоколом прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення від 27.07.2022 ОСОБА_17 , яка просила прийняти міри до невідомої особи, яка 27.07.2022, пошкодила могилу її покійного сина ОСОБА_9 , який похований на кладовищі «Софіївська Слобідка» по вул. Київській, м. Умані;

- протоколом огляду місця події від 27.07.2022, який проведено з 09.15 год. до 11.55 год. на підставі повідомлення оперативного чергового на території кладовища «Софіївська Слобідка» по вулиці Київській в місті Умані Черкаської області, згідно якого зафіксовано пошкодження могил;

- протоколом огляду предметів від 27.07.2022, що вилучені під час огляду місця події за адресою: вул. Київська, м. Умань Черкаської області;

- протоколом пред`явлення особи для впізнання від 28.07.2022, згідно якого свідок ОСОБА_13 впізнав на фото № 3, на якому зображений ОСОБА_4 , чоловіка, який 27.07.2022 близько 08.00 год. перебував при в`їзді на кладовище в с. Родниківка Уманського району;

- протоколом пред`явлення особи для впізнання від 29.07.2022, згідно якого свідок ОСОБА_12 впізнав на фото чоловіка, який 27.07.2022 близько 06.00 год. перебував серед могил на території кладовища «Софіївська Слобідка» в місті Умань;

- протоколом пред`явлення особи для впізнання від 04.08.2022, згідно якого потерпіла ОСОБА_16 впізнала на фото, на якому зображений ОСОБА_4 , чоловіка, якого вона в червні 2022 бачила на кладовищі, що по вулиці Київській в м. Умань;

- рапортом інспектора СЮП Уманського РУП ГУНП в Черкаській області від 01.09.2022, згідно якого зі служби 102 надійшло повідомлення ОСОБА_18 про те, що на кладовищі Слобідське, алея Слави, на могилі її сина солдата ОСОБА_19 Всеволода вирваний хрест, вінки та ваза. Останній раз вона була на кладовищі 5 днів тому. Крім того, є пошкодження на могилі солдата ОСОБА_7 ;

- протоколами огляду місця події від 01.09.2022, а саме « ОСОБА_20 » на Слобідському кладовищі м. Умані Черкаської області;

- протоколом огляду предметів від 10.09.2022, вилучених під час ОМП за адресою: Черкаська область, м. Умань, вул. Київська;

- протоколом прийняття заяви про кримінальне правопорушення та іншу подію від 01.09.2022 ОСОБА_16 , про те, ще 01.09.2022 невстановлена особа за адресою м. Умань, вул. Київська, територія Слобідського кладовища, на «Алеї Героїв» здійснила наругу над могилою її сина ОСОБА_7 ;

- протоколом пред`явлення особи для впізнання від 17.10.2022, згідно якого свідок ОСОБА_14 впізнав на фото № 2, на якому зображений ОСОБА_4 , чоловіка, якого він бачив 31.08.2022 в обідню пору на кладовищі «Софіїська Слобідка»;

- протоколом пред`явлення особи для впізнання від 17.10.2022, згідно якого свідок ОСОБА_21 впізнав на фото № 3, на якому зображений ОСОБА_4 , чоловіка, якого бачив 31.08.202 в обідній час на кладовищі «Софіївська Слобідка» м. Умань;

- протоколом проведення слідчого експерименту від 17.11.2022, за участю свідка ОСОБА_14 , в ході якого встановлено, що в полі зору місця, де свідок та його знайомий прибирали могилу на кладовищі «Софіївська Слобідка», знаходиться «Алея Слави», де поховані учасники бойових дій, по якій 31.08.2022 в обідній час проходив безхатько, якого в подальшому було ідентифіковано і який виявився ОСОБА_4 , який підходив до фото на хрестах, розмовляв з ними про щось, розштовхував дерев`яні хрести, а на їх зауваження відреагував неадекватно;

- висновком судово-психіатричного експерта № 158 від 07.12.2022, у відповідності до якого ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на період часу, до якого відносяться скоєння інкримінованого йому правопорушення та на теперішній час виявляв і виявляє ознаки хронічного психічного захворювання на шизофренію параноїдну з епізодичним типом перебігу, актуальною галюцинаторно-маячною симптоматикою, проявами вираженого декомпенсованого шизофренічного дефекту особистості, що ускладнюється вживанням психоактивних речовин (алкоголь, канабіноїди), що позбавляло на вказаний період часу та позбавляє на теперішній час його здатності усвідомлювати свої дії та свідомо керувати ними, перешкоджає йому правильно сприймати обставини, що мають значення у справі та давати про них покази під час проведення з ним слідчих дій та в судовому засіданні. У ОСОБА_4 наявні клінічні ознаки пасивного типу суспільної небезпеки, відносно нього можуть бути застосовані примусові заходи медичного характеру, у вигляді госпіталізації до закладу з надання психіатричної допомоги зі звичайним наглядом. Останній має виражені зміни особистості у вигляді мотиваційної та вольової недостатності, порушень мислення, які визначаються рамками виявленого при проведенні теперішньої експертизи психічного розладу. У зв`язку з цим, характер його емоційного реагування в досліджуваній ситуації, поведінкові особливості та індивідуально-психологічні особливості повною мірою визначаються вказаним розладом.

Оцінюючи здобуті у справі та досліджені в судовому засіданні докази, суд визнає їх належними і допустимими для використання в процесі доказування, оскільки ці докази містять у собі фактичні дані, які логічно пов`язані з тими обставинами, які підлягають встановленню під час досудового розслідування у кримінальному провадженні щодо застосування примусових заходів медичного характеру, ці докази передбачені як джерела доказування у КПК України, зібрані у відповідності з чинним кримінально-процесуальним законодавством є узгодженими між собою та іншими доказами у справі та сумніву у своїй належності та допустимості не викликають.

Разом з цим суд, вирішуючи питання щодо належної кваліфікації суспільно небезпечного діяння, вчиненого ОСОБА_4 , з урахуванням встановлених часу, місця, способу та інші обставини вчинення суспільно небезпечного діяння, а також ступеню і характеру психічної хвороби особи на час вчинення суспільно небезпечного діяння, приходить до наступного.

Відповідно до ч.1 ст.512 КПК України судовий розгляд здійснюється одноособово суддею в судовому засіданні за участю прокурора, обов`язковою участю фізичної особи, стосовно якої вирішується питання про застосування примусових заходів медичного характеру, її законного представника та захисника згідно із загальними правилами цього Кодексу.

Згідно приписів частин 1 та 3 статті 337 КПК України судовий розгляд проводиться лише стосовно особи, якій висунуте обвинувачення, і лише в межах висунутого обвинувачення відповідно до обвинувального акта, крім випадків, передбачених цією статтею.

З метою ухвалення справедливого судового рішення та захисту прав людини і її основоположних свобод суд має право вийти за межі висунутого обвинувачення, зазначеного в обвинувальному акті, лише в частині зміни правової кваліфікації кримінального правопорушення, якщо це покращує становище особи, стосовно якої здійснюється кримінальне провадження.

В даному випадку дії ОСОБА_4 органом досудового розслідування були кваліфіковані як такі, що підпадають під ознаки суспільно небезпечного діяння, передбаченого ч.3 ст.297 КК України. При цьому кваліфікуючими ознаками вказано повторність та хуліганський мотив.

Суд звертає увагу, що відповідно до ч.3 ст.503 КПК України кримінально-правова оцінка суспільно небезпечного діяння, вчиненого у стані неосудності, повинна ґрунтуватися лише на відомостях, які характеризують суспільну небезпеку вчинених дій. При цьому не враховуються попередня судимість, факт вчинення раніше кримінального правопорушення, за який особу звільнено від відповідальності або покарання, факт застосування до неї примусових заходів медичного характеру.

Судом також враховується правова позиція, викладена в постанові Верховного Суду у справі № 206/5483/18 від 12.03.2020 р., згідно якої зазначено, що кримінальне провадження щодо застосування примусових заходів медичного характеру гарантує захист прав, свобод та законних інтересів осіб з психічними розладами, тому розгляд таких проваджень має спеціальну процедуру, яка урегульована спеціальними нормами закону.

Зокрема, статтею 505 КПК України передбачено, що обов`язковими обставинами, які підлягають доказуванню у такому кримінальному проваджені є: час, місце, спосіб вчинення суспільно небезпечного діяння та вчинення цього суспільно небезпечного діяння цією особою, при цьому враховуються й інші обставини (інформація про психічні розлади, поведінка, небезпечність особи, розмір завданої шкоди).

Тобто, предмет доказування у кримінальному проваджені щодо застосування примусових заходів медичного характеру має низку особливостей, де не ставиться питання про винуватість обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, а йдеться про вчинення певною особою суспільно небезпечного діяння, а умисел, мета і мотив є елементами суб`єктивної сторони саме злочину та встановлюються лише щодо осудної особи.

За встановлених обставин та з урахування зазначених приписів законодавства суд приходить до висновку, що в ході судового розгляду кримінального провадження щодо застосування примусових заходів медичного характеру не знайшли свого підтвердження обставини щодо повторності дій ОСОБА_4 , а також щодо наявності хуліганського мотиву в діях останнього, як складової суб`єктивної сторони вчиненого суспільно небезпечного діяння, оскільки ОСОБА_4 не усвідомлював своїх дій та не міг керувати ними.

Таким чином, суд вважає за необхідне, з метою ухвалення справедливого судового рішення та захисту прав людини і її основоположних свобод, вийти за межі обвинувачення, оскільки це покращує становище особи, стосовно якої здійснюється кримінальне провадження, та змінити правову кваліфікацію суспільно небезпечного діяння, вчиненого ОСОБА_4 , з ч.3 ст.297 на ч.1 ст.297 КК України в зв`язку з виключенням зазначеного в клопотанні посилання на повторність та ознаки суб`єктивної сторони вчиненого суспільно небезпечного діяння у виді хуліганського мотиву в діях ОСОБА_4 .

Згідно з ч.2 ст.19 КК України не підлягає кримінальній відповідальності особа, яка під час вчинення суспільно небезпечного діяння, передбаченого цим Кодексом, перебувала в стані неосудності, тобто не могла усвідомлювати свої дії (бездіяльність) або керувати ними внаслідок хронічного психічного захворювання, тимчасового розладу психічної діяльності, недоумства або іншого хворобливого стану психіки. До такої особи за рішенням суду можуть бути застосовані примусові заходи медичного характеру.

За встановлених обставин суд, керуючись законом, оцінюючи належність, допустимість та достовірність кожного доказу окремо, та сукупність зібраних доказів з точки зору достатності та взаємозв`язку, вважає доведеним поза будь-яким розумним сумнівом факт вчинення ОСОБА_4 суспільно небезпечного діяння, передбаченого ч.1 ст.297 КК України, а саме наруга над могилою, яке ОСОБА_4 вчинив у стані неосудності.

Захисник особи, стосовно якої вирішується питання про застосування примусових заходів медичного характеру адвокат ОСОБА_6 у судовому засіданні клопотання про застосування примусових заходів медичного характеру до ОСОБА_4 підтримав.

Законний представник особи, стосовно якої вирішується питання про застосування примусових заходів медичного характеру ОСОБА_5 в судовому засіданні підтримала клопотання про застосування примусових заходів медичного характеру до ОСОБА_4 .

Відповідно до ст. 19 Закону України «Про психіатричну допомогу», примусові заходи медичного характеру застосовуються за рішенням суду у випадках та в порядку встановлених Кримінальним та Кримінальним процесуальним кодексами України, цим законом та іншими законами за рішенням суду застосовуються примусові заходи медичного характеру.

За змістом статті 93 КК України, примусові заходи медичного характеру можуть бути застосовані судом до осіб, які вчинили у стані неосудності суспільно небезпечні діяння.

Відповідно п.2 ч.1 ст.94 КК України, залежно від характеру та тяжкості захворювання, тяжкості вчиненого діяння, з урахуванням ступеня небезпечності психічно хворого для себе або інших осіб, суд може застосувати, зокрема, примусовий захід медичного характеру у виді госпіталізації до закладу з надання психіатричної допомоги із звичайним наглядом.

У відповідності до ч. 3 ст. 94 КК України госпіталізація до закладу з надання психіатричної допомоги із звичайним наглядом може бути застосована судом щодо психічно хворого, який за своїм психічним станом і характером вчиненого суспільно небезпечного діяння потребує тримання у закладі з надання психіатричної допомоги і лікування у примусовому порядку.

Згідно ч. 3 та ч. 4 ст. 503 КПК України кримінально-правова оцінка суспільно небезпечного діяння, вчиненого у стані неосудності, повинна ґрунтуватися лише на відомостях, які характеризують суспільну небезпеку вчинених дій. При цьому не враховуються попередня судимість, факт вчинення раніше кримінального правопорушення, за який особу звільнено від відповідальності або покарання, факт застосування до неї примусових заходів медичного характеру.

Примусові заходи медичного характеру застосовуються лише до осіб, які є суспільно небезпечними.

При вирішення питання чи слід застосовувати до ОСОБА_4 примусові заходи медичного характеру і якщо слід, то які, суд враховує характер та ступінь суспільної небезпеки вчиненого ним суспільно небезпечного діяння, яке у відповідності до ст.12 КК України підпадає під ознаки нетяжкого злочину.

Також суд враховує особу ОСОБА_4 , стосовно якого вирішується питання про застосування примусових заходів медичного характеру, зокрема те, що він лікувався від алкогольної залежності в КНПКОР «ОПИНО» смт. Глеваха у 2009 році, за психіатричною допомогою за місцем реєстрації не звертався, за місцем проживання характеризується негативно як особа, яка вела бродяжницький спосіб життя та вчиняла крадіжки.

Відповідно до п. 3постанови Пленуму Верховного суду України від 03.06.2005 року № 7 «Про практику застосування судами примусових заходів медичного характеру та примусового лікування» неосудність та обмежена осудність є юридичними категоріями, а тому визнання особи неосудною (ч. 2 ст. 19 КК України) чи обмежено осудною (ч. 1ст. 20 КК України) належить виключно до компетенції суду.

Разом з тим, слід враховувати, що примусові заходи медичного характеру мають застосовуватися лише за наявності у справі обґрунтованого висновку експертів-психіатрів про те, що особа страждає на психічну хворобу чи має інший психічний розлад, які зумовлюють її неосудність або обмежену осудність і викликають потребу в застосуванні щодо неї таких заходів.

При цьому, зазначені заходи, перелік яких визначений ст.94 КК України, можуть застосовуватися до осіб, які вчинили суспільно небезпечні діяння у стані неосудності (обмеженої осудності) або вчинили злочини в стані осудності чи обмеженої осудності, але до постановлення вироку або під час відбування покарання захворіли на психічну хворобу, що позбавляє їх можливості усвідомлювати свої дії (бездіяльність) чи керувати ними.

Так, згідно висновку судово-психіатричної експертизи № 158 проведеної 07.12.2022 року, відносно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , можуть бути застосовані примусові заходи медичного характеру, передбачені ст. 94 КК України, у вигляді госпіталізації до закладу з надання психіатричної допомоги із звичайним наглядом.

Отже, наявні у ОСОБА_4 на час вчинення кримінального правопорушення психічні розлади були виражені та обмежували його здатність усвідомлювати свої дії та керувати ними. Крім того, суд також враховує те, що невжиття відносно ОСОБА_4 примусових заходів медичного характеру може зумовити заподіяння неминучої шкоди останньому або іншим особам.

Відповідно до ст. 513 КПК України, визнавши доведеним, що особа вчинила суспільно небезпечне діяння у стані неосудності або після вчинення кримінального правопорушення захворіла на психічну хворобу, яка виключає можливість застосування покарання, суд постановляє ухвалу про застосування примусових заходів медичного характеру.

Враховуючи вищенаведене, суд приходить до висновку, що суспільно небезпечне діяння, пов`язане з посяганням на громадський порядок та моральність, а саме наруга над могилою, мало місце і вчинене ОСОБА_4 в стані неосудності, який за своїм психічним станом і характером вчиненого суспільно небезпечного діяння становить певну небезпеку для суспільства, та потребує застосування примусових заходів медичного характеру, в зв`язку з чим з метою обов`язкового лікування та запобігання вчинення останнім суспільно небезпечних діянь, слід застосувати до ОСОБА_4 примусові заходи медичного характеру у вигляді госпіталізації до психіатричного закладу з надання психіатричної допомоги із звичайним наглядом.

Запобіжний захід відносно ОСОБА_4 не обирався.

Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлено.

Долю речових доказів суд вирішує у відповідності до ст. 100 КПК України.

У кримінальному провадженні наявні процесуальні витрати, пов`язані з проведенням судових експертиз, які слід віднести на рахунок держави, оскільки законом не передбачено їх покладення на особу, стосовно якої вирішується питання про застосування примусових заходів медичного характеру, а можливе лише у разі ухвалення обвинувального вироку.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 13, 19 Закону України «Про психіатричну допомогу», ст. ст. 19, 92-94 КК України, ст. ст. 369-372, 393, 395, 503-516 КПК України, суд

У Х В А Л И В:

Застосувати до ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Новосілки Кагарлицького району Київської області, громадянина України, з середньою освітою, не одруженого, не працюючого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , без постійного місця проживання, примусовий захід медичного характеру у виді госпіталізації до закладу з надання психіатричної допомоги із звичайним наглядом.

Запобіжний захід щодо ОСОБА_4 не обирався.

Процесуальні витрати, пов`язані із залученням експертів у кримінальному провадженні, віднести на рахунок держави.

Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлено.

Речові докази: слід низу взуття, слід пальця руки, слід папілярного візерунку, дактилокарта на ім`я ОСОБА_4 , змиви з могил, змив з чашки, біологічні зразки букального епітелію ОСОБА_4 , що зберігаються в камері схову Уманського РУП ГУНП в Черкаській області знищити.

Ухвала суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Ухвала може бути оскаржена до Черкаського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги через Уманський міськрайонний суд Черкаської області протягом тридцяти днів з дня її проголошення.

Суддя ОСОБА_1