Овруцький районний суд Житомирської області
Справа № 286/3431/22
В И Р О К

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 червня 2023 року м. Овруч

Овруцький районний суд Житомирської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1

з секретарем ОСОБА_2 ,

з участю прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Овручі кримінальне провадження, внесене в Єдиний реєстр досудових розслідувань за №0000274 від 22 листопада 2022 року, по обвинуваченню ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Овруч Житомирської області, зареєстрованого по АДРЕСА_1 , жителя АДРЕСА_2 , громадянина України, з середньою професійно-технічною освітою, працюючого на посаді електромонтера в ОСББ «Стар Скай», не одруженого, раніше судимого, в силу ст. 89 КК України не судимого, у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 125 КК України, -

В С Т А Н О В И В:

21 листопада 2022 року близько 22 години ОСОБА_4 , знаходячись в житловому будинку за місцем проживання ОСОБА_5 по АДРЕСА_3 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, в ході раптово виниклого конфлікту, з метою заподіяння тілесних ушкоджень умисно наніс один удар клинком ножа в область голови останньої.

В результаті своїх протиправних дій ОСОБА_4 заподіяв потерпілій ОСОБА_5 тілесні ушкодження, які відносяться до категорії легких з короткочасним розладом здоров`я у вигляді: черепно-мозкової травми; рубаної рани лівої лобно-тім`яної ділянки голови; струсу головного мозку.

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 свою вину у вчиненні кримінального правопорушення визнав повністю та показав, що ОСОБА_5 є його хорошою знайомою. Вона попросила його в її будинку поміняти всю проводку. Він як електромонтер, погодився. Йому було нелегко працювати, так як вона із сім`єю проживала в будинку, а тому працювати він починав після обіду. Роботи зробив на 85%. Грошей ОСОБА_6 казала не має, а тому він робив дуже за малу суму. Просив хоча б 5 тис. грн..

21.11.2022 було свято ОСОБА_7 , часу точно не пам`ятає, десь біля 17 год.00 хв., вони в ОСОБА_6 випивали і в них виник конфлікт, так як ОСОБА_6 стала пред`являти претензії, що він довго працює. Він їй говорив, що вона дає йому мало часу. Він бачив, що назріває конфлікт, і хотів піти. Забрав речі і тут побачив, що в чемодані замість перфоратора лежить цеглина. Перфоратор він просив у знайомих, а тому став наполягати його вернути. Син ОСОБА_6 став його штовхати, щоб він йшов геть. У них виникла штовханина, він взяв ніж і казав його залишити. Потім прибігла ОСОБА_6 , стала махати на нього руками. Він казав їй заспокоїтися, вона не зупинялася, тоді він її ударив кулаком, і мабуть, думає, що попав ручкою ножа в голову. Коли вона стала падати він її підхопив, а ніж кинув. Став тримати голову і зупиняти кров. Викликав швидку, викликав швидку і син її. Він перевідував її в лікарні. Пропонував гроші, вона казала, що не треба. Продукти носив їй. Хотів помиритися, але вона не погоджувалася. Він дуже жалкує про скоєне. Щиро кається. Він дуже старається не порушувати закон і приносити користь суспільству. Просить суворо його не карати.

Потерпіла ОСОБА_5 в судове засідання не з`явилася, але надала заяву, в якій просить проводити судовий розгляд справи без її участі. Свої позовні вимоги підтримала в повному обсязі. Щодо міри покарання покладається на погляд суду.

На підставі ч. 3 ст. 349 КПК України за згодою учасників судового провадження, судом визнано недоцільним дослідження доказів у кримінальному провадженні щодо тих обставин, які ніким з учасників судового розгляду не оспорюються. При цьому судом з`ясовано, чи правильно розуміють обвинувачений та інші учасники кримінального провадження зміст обставин, які ніким не оспорюються, чи немає сумнівів у добровільності їх позиції, а також роз`яснив їм, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.

Враховуючи вище вказане, розглянувши кримінальне провадження в межах висунутого обвинувачення, суд приходить до висновку про повну доведеність вини ОСОБА_4 в умисному заподіянні легких тілесних ушкоджень, що спричинили короткочасний розлад здоров`я, а його дії підлягають кваліфікації за ч.2 ст. 125 КК України.

Обираючи ОСОБА_4 міру покарання, суд враховує характер і ступінь тяжкості вчиненого ним кримінального правопорушення, що відповідно до ст. 12 КК України відноситься до категорії кримінальних проступків, дані про його особу, обставини, що обтяжують і пом`якшують покарання.

Вивченням даних про особу обвинуваченого встановлено, що ОСОБА_4 за місцем проживання характеризується посередньо, за місцем роботи виключно позитивно, на обліку у лікарів нарколога та психіатра не перебуває, раніше притягувався до кримінальної відповідальності, проте в силу ст. 89 КК України визнається таким, що не має судимості.

Відповідно до ст. 66 КК України обставиною, що пом`якшує покарання ОСОБА_4 , суд визнає щире каяття.

Обставиною, що обтяжує покарання обвинуваченого відповідно до ст. 67 КК України, є вчинення ним кримінального правопорушення у стані алкогольного сп`яніння.

Беручи до уваги те, що особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначене покарання необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень, враховуючи дані про особу обвинуваченого, його характеристику, наявність як обставини, що пом`якшує, так і обставини, що обтяжує покарання, думки прокурора та потерпілої, суд вважає за доцільне призначити обвинуваченому покарання в межах санкції ч.2 ст. 125 КК України у виді штрафу.

Відповідно до ч. 2 ст. 50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засудженого, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень, як засудженими, так і іншими особами, а тому зважаючи на щире каяття обвинуваченого, усвідомлення ним протиправності своїх дій та запевнення, що більше такого не повториться, враховуючи думки прокурора та потерпілої, суд приходить до висновку, що призначене ОСОБА_4 покарання буде відповідати його особі і вчиненому ним кримінальному правопорушенню.

У кримінальному провадженні потерпілою ОСОБА_5 заявлений цивільний позов до ОСОБА_4 , в якому потерпіла просить стягнути з обвинуваченого на її користь матеріальну шкоду в розмірі 5895 грн. 99 коп. та моральну шкоду в розмірі 30 000 грн. та який обвинувачений визнає частково.

Суд, розглянувши цивільний позов відповідно до вимог ст.ст. 128, 129 КПК України, приходить до наступних висновків.

Відповідно до ч. 1 та ч. 5 ст. 128 КПК України особа, якій кримінальним правопорушенням завдано майнової та моральної шкоди, має право під час кримінального провадження пред`явити цивільний позов до обвинуваченого, при цьому цивільний позов у кримінальному провадженні розглядається судом за правилами, встановленими цим Кодексом, а якщо процесуальні відносини, що виникли у зв`язку з цивільним позовом, цим Кодексом не врегульовані, до них застосовуються норми Цивільного процесуального кодексу України за умови, що вони не суперечать засадам кримінального судочинства.

Відповідно до ч.ч.1,2 ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини.

Відповідно до ч. 1 та ч. 2 ст. 23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав та полягає: 1) у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я; 2) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів; 3) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із знищенням чи пошкодженням її майна; 4) у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи.

Згідно з положеннями ст. 1168 ЦК України моральна шкода, завдана каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я, може бути відшкодована одноразово або шляхом здійснення щомісячних платежів. Моральна шкода, завдана смертю фізичної особи, відшкодовується її чоловікові (дружині), батькам (усиновлювачам), дітям (усиновленим), а також особам, які проживали з нею однією сім`єю.

Нормами, закріпленими в ст. 81 ЦПК України, передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Аналізуючи зазначені норми права та оцінюючи подані ОСОБА_5 докази, а саме фіскальні чеки, які підтверджують затрати на її лікування, що склали 5895 грн. 99 коп. (а.с.14-16), суд приходить до висновку, що позовні вимоги ОСОБА_5 про відшкодування матеріальної шкоди підлягають задоволенню в повному обсязі.

Судом встановлено, що в результаті злочинних дій потерпілій було заподіяно тілесні ушкодження, які відносяться до категорії легких з короткочасним розладом здоров`я у вигляді: черепно-мозкової травми; рубаної рани лівої лобно-тім`яної ділянки голови; струсу головного мозку.

Як зазначає Європейський суд з прав людини, практика якого згідно з ч.4 ст.10 ЦПК України є джерелом права, деякі форми моральної шкоди, включаючи емоційні пригніченість та страждання, за самою їх природою не завжди можуть бути підтверджені якимось конкретним доказами (п.52 рішення в справі «Ракевич проти Росії» від 28.10.2003р., п.96 рішення в справі Abdulaziz , Cabales and Balkandali v. the United Kingdom від 28.05.1985р.).

При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості.

Враховуючи встановлені правовідносини, що склалися, суд вважає доведеним факт наявності моральної шкоди, що завдана потерпілій заподіянням їй тілесних ушкоджень, які відносяться до категорії легких з короткочасним розладом здоров`я у вигляді: черепно-мозкової травми; рубаної рани лівої лобно-тім`яної ділянки голови; струсу головного мозку.

Визначаючи розмір заподіяної моральної шкоди, суд враховує обсяг страждань потерпілої, певний час вимушених змін у життєвих стосунках потерпілої, відсутність у неї доказів на підтвердження розміру моральної шкоди на суму саме 30000 гривень, виходячи з вимог розумності і справедливості, суд вважає, що розмір моральної шкоди повинен бути зменшений до 5200 грн..

Запобіжні заходи ОСОБА_4 не обиралися та в судовому засіданні прокурором не було заявлено такого клопотання.

Процесуальні витрати відсутні.

Питання про долю речових доказів необхідно вирішити відповідно до ст.100 КПК України.

Керуючись ст. ст. 369-371, 373-374, ч.15 ст. 615 КПК України, суд, -

У Х В А Л И В:

ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 125 КК України, і призначити йому покарання у виді штрафу в розмірі 100 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить суму 1700 гривень.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_5 5895 грн. 99 коп. на відшкодування матеріальної шкоди та 5200 грн. на відшкодування моральної шкоди.

В задоволенні решти вимог відмовити.

Запобіжний захід до набрання вироком законної сили до ОСОБА_4 не застосовувати.

Речові докази: клинок ножа, руків`я від ножа - знищити.

На вирок суду до Житомирського апеляційного суду через Овруцький районний суд може бути подана апеляційна скарга протягом 30 днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Копію вироку вручити обвинуваченому та прокурору негайно після його проголошення.

Суддя: ОСОБА_1