ПОЛТАВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 642/2123/21 Номер провадження 11-кп/814/572/23Головуючий у 1-й інстанції ОСОБА_1 Доповідач ап. інст. ОСОБА_2
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 травня 2023 року м. Полтава

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Полтавського апеляційного суду у складі:

головуючого ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

із секретарем ОСОБА_5 ,

за участі прокурора ОСОБА_6 ,

захисника адвоката ОСОБА_7 ,

обвинуваченої ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції кримінальне провадження № 0000498 за апеляційною скаргою обвинуваченої ОСОБА_8 на вирок Ленінського районного суду м. Харкова від 09 листопада 2021 року,

встановила:

Цим вироком

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженку смт Панютине Лозівського району Харківської області, українку, громадянку України, із професійно-технічною освітою, не працюючу, зареєстровану за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючу за адресою: АДРЕСА_2 , неодноразово судиму, останній раз 26 листопада 2020 року Ленінським районним судом м. Харкова за ч. 3 ст. 186 КК України на 5 років позбавлення волі, на підставі ст. 75 КК України, звільнену від відбування покарання з іспитовим строком 3 роки,

визнано винуватою та засуджено за ч. 2 ст. 190 КК України на 2 роки позбавлення волі.

На підставі ст. 71 КК України, частково приєднано невідбуту частину покарання за вироком Ленінського районного суду м. Харкова від 26 листопада 2020 року і остаточно призначено 5 років 6 місяців позбавлення волі.

Вирішено питання щодо речових доказів, процесуальних витрат.

Згідно з вироком суду ОСОБА_8 визнано винуватою у вчиненні кримінального правопорушення за таких обставин.

30 листопада 2020 року близько 17 год. 30 хв. ОСОБА_8 , знаходячись за адресою: м. Харків, майдан Привокзальний, буд. 2, поблизу входу до магазина «АТБ», під час спілкування з раніше їй незнайомим потерпілим ОСОБА_9 , помітила у останнього мобільний телефон BRAVIS OmegaS/N 63 іmei 1: НОМЕР_1 , imei 2: НОМЕР_2 в корпусі чорного кольору. Далі, повторно, з корисливим мотивом, шляхом обману, ОСОБА_8 заволоділа зазначеним вище мобільним телефоном, чим завдала матеріальних збитків потерпілому на суму 687 грн. 00 коп.

До апеляційного розгляду прокурор відмовився від поданої раніше апеляційної скарги.

В апеляційній скарзі обвинувачена просить вирок суду скасувати, у зв`язку із невідповідністю призначеного покарання тяжкості кримінального правопорушення та особі обвинуваченої, внаслідок суворості, ухвалити новий, яким призначити ОСОБА_8 за ч. 2 ст. 190 КК України покарання із застосуванням ст. 69 та ст. 72 КК України.

Просить взяти до уваги, що вона визнала вину у вчиненому злочині, щиро розкаялася, активно сприяла розкриттю злочину, цивільний позов по справі не заявлявся та потерпілий не має до неї претензій. Крім того, обвинувачена позитивно характеризується та має незадовільний стан здоров`я.

Інші учасники провадження вирок не оскаржували.

Заслухавши доповідача, обвинувачену та її захисника в підтримку апеляційної скарги, прокурора, який просив вирок залишити без змін, перевіривши доводи апеляційних скарг та матеріали кримінального провадження, колегія суддів дійшла такого висновку.

При призначенні покарання суд першої інстанції виконав вимоги закону, передбачені ст. ст. 50, 65 КК України, врахував характер та ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення відповідно до ст. 12 КК України; особу обвинуваченої, яка раніше судима, на обліку у лікаря нарколога та психіатра не перебуває, вчинила злочин під час іспитового строку; відсутність обставин, які пом`якшують чи обтяжують покарання.

Наведені обвинуваченою доводи про її незадовільний стан здоров`я не знайшли свого підтвердження, оскільки матеріали провадження не містять будь-яких доказів про наявість у ОСОБА_8 такого захворювання, яке перешкоджає відбуванню покарання.

Таким чином, місцевий суд при призначені покарання врахував усі обставини, зазначені обвинуваченим у апеляційній скарзі.

Обставин, що істотно знижують ступінь тяжкості вчинених злочинів учасниками провадження не зазначено та колегією суддів під час перегляду вироку не встановлено.

Крім того, під час апеляційного розгляду встановлено, що ОСОБА_8 була засуджена вироком 26 листопада 2020 року Ленінським районним судом м. Харкова за ч. 3 ст. 186 КК України на 5 років позбавлення волі та на підставі ст. 75 КК України була звільнена від відбування покарання з іспитовим строком 3 роки. Злочин у цьому провадженні ОСОБА_8 вчинила 30 листопада 2020, тобто під час іспитового строку.

Враховуючи викладене вище, підстави для застосування положень ст. 69 КК України чи пом`якшення покарання обвинуваченій відсутні.

Таким чином, призначене ОСОБА_8 покарання, у межах санкції ч. 2 ст. 190 КК України, із застосуванням ст. 71 КК України, відповідає вимогам статей 50, 65 КК України, за своїм видом і розміром є справедливим, необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченої та попередження нових злочинів.

З огляду на викладене вище підстав, передбачених ст. 409 КПК України, для зміни ухваленого по справі судового рішення щодо ОСОБА_8 в частині призначеного покарання, як про це ставиться питання в апеляційній скарзі, колегія суддів не вбачає. Тому апеляційна скарга обвинуваченої не підлягає задоволенню.

Керуючись ст.ст. 404, 405, 407 КПК України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А :

Апеляційну скаргу обвинуваченої ОСОБА_8 залишити без задоволення, а вирок Ленінського районного суду м. Харкова від 09 листопада 2021 року, щодо ОСОБА_8 без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до суду касаційної інстанції протягом трьох місяців з дня проголошення, а засудженою, яка тримається під вартою, - у той самий строк з дня вручення їй копії ухвали.

СУДДІ:

Головуючий ОСОБА_2

Судді ОСОБА_3

ОСОБА_4