Придніпровський районний суд м.Черкаси
Справа № 711/4223/23
Номер провадження 1-кс/711/1287/23
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 липня 2023 року м. Черкаси

Суддя Придніпровського районного суду м. Черкаси ОСОБА_1 ,

за участі секретаря судового засідання - ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в Придніпровському районному суді м. Черкаси заяву ОСОБА_3 про відвід слідчого судді Придніпровського районного суду м. Черкаси ОСОБА_4 від розгляду справи №711/4223/23за скаргою ОСОБА_3 на бездіяльність прокурора Черкаської обласної прокуратури щодо невнесення відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань за заявою від 21.06.2023, -

ВСТАНОВИВ:

В провадженні слідчого судді Придніпровського районного суду м. Черкаси ОСОБА_4 перебуває на розгляді справа №711/4223/23за скаргою ОСОБА_3 на бездіяльність прокурора Черкаської обласної прокуратури щодо невнесення відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань за заявою від 21.06.2023.

До початку судового засідання, 11.07.2023 ОСОБА_3 було заявлено відвід слідчому судді ОСОБА_4 в обґрунтування якого зазначено, що, на її переконання, між нею та слідчим суддею ОСОБА_4 склались неприязні відносини, в наслідок яких останній виносить завідомо неправосудні рішення, тобто вчиняє помсту. Вона не знає, що саме хоче від неї слідчий суддя ОСОБА_4 , але всі питання будуть вирішені через Вищу раду правосуддя. Всі справи, по яких слідчий суддя виніс неправосудні рішення, нею було вирішено через Соснівський районний суд м. Черкаси, але це її час та здоров`я. На підставі викладеного, просила відвести слідчого суддю ОСОБА_4 від розгляду справи №711/7223/23.

Згідно ч. 1 ст. 81 КПК України у разі заявлення відводу слідчому судді або судді, який здійснює судове провадження одноособово, його розглядає інший суддя цього ж суду, визначений у порядку, встановленому частиною третьою статті 35 цього Кодексу.

11 липня 2023 року протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями заяву про відвід слідчому судді ОСОБА_4 передано на розгляд судді ОСОБА_1 (справа №711/4223/23, провадження №1-кс/711/1287/23).

В судове засідання ОСОБА_3 та слідчий суддя ОСОБА_4 не з`явилися, однак їхня неявка не перешкоджає вирішенню питання про відвід.

Вивчивши матеріали справи суд вважає, що на даний час відсутні підстави для відводу слідчого судді ОСОБА_4 з огляду на наступні обставини.

Положеннями статей 75, 76 КПК України, передбачено вичерпний перелік обставин, що виключають участь слідчого судді в кримінальному провадженні, та обставин за яких слідчий суддя не має права брати участь у кримінальному провадженні серед яких: якщо він є заявником, потерпілим, цивільним позивачем, цивільним відповідачем, близьким родичем чи членом сім`ї слідчого, прокурора, підозрюваного, обвинуваченого, заявника, потерпілого, цивільного позивача, цивільного відповідача; якщо він брав участь у цьому провадженні як свідок, експерт, спеціаліст, представник персоналу органу пробації, перекладач, слідчий, прокурор, захисник або представник; якщо він особисто, його близькі родичі чи члени його сім`ї заінтересовані в результатах провадження; за наявності інших обставин, які викликають сумнів у його неупередженості; у випадку порушення встановленого частиною третьою статті 35 цього Кодексу порядку визначення слідчого судді, судді для розгляду справи.

Обставинами, на які посилається ОСОБА_3 у своїй заяві про відвід слідчого судді ОСОБА_4 , є іншими обставинами, які викликають сумнів у його неупередженості, тобто передбачені п. 4 ч. 1 ст. 75 КПК України.

У Бангалорських принципах поведінки суддів від 19 травня 2006 року, схвалених Резолюцією Економічної та Соціальної Ради ООН від 27 липня 2006 року № 2006/23, зазначено, що об`єктивність судді є необхідною умовою для належного виконання ним своїх обов`язків. Вона проявляється не тільки у змісті винесеного рішення, а й в усіх процесуальних діях, що супроводжують його прийняття.

Європейською Конвенцією про захист прав людини та основоположних свобод (ратифікована Верховною Радою України 17 липня 1997 р.; (далі Конвенція) передбачено, що кожна людина має право на справедливий і відкритий розгляд справи незалежним і безстороннім судом упродовж розумного строку, встановленого законом (п. 1 ст. 6).

У ряді рішень Європейський суд з прав людини (далі ЄСПЛ) намагається більш широко підходити до вирішення питання щодо впливу «досудової» діяльності судді на рівень безсторонності суду.

ЄСПЛ у своїх рішеннях неодноразово вказував на існування двох елементів безсторонності суду: суб`єктивної, яка полягає у тому, щоб жоден із його членів відкрито не проявляв упередженість та особисту зацікавленість, а також об`єктивної, що передбачає існування достатніх гарантій, щоб виключити будь-які сумніви щодо цього.

Зі змісту ст. 6 Конвенції неупередженості суду вбачається, що правосуддя має не тільки здійснюватися, а повинно також демонструватись. Під сумнівом - довіра до суду, яку суд має вселяти громадянам у демократичному суспільстві. Як правило, неупередженість означає відсутність упереджень або упередженості, при цьому її наявність або відсутність можуть бути перевірені різними способами (справа «Кіпріану проти Кіпру», п. 118; справа «Мікаллеф проти Мальти», п. 93). Європейський Суд з прав людини у своїй практиці проводить відмінність між суб`єктивним підходом, тобто прагненням переконатися в суб`єктивному обвинуваченні або інтересі певного судді у конкретній справі та об`єктивним підходом, тобто визначенням, чи були судді надані достатні гарантії, щоб виключити будь-які обґрунтовані сумніви в цьому відношенні (справа «Кіпріану проти Кіпру», п. 118; справа «П`єрсак проти Бельгії», п. 30; справа «Грівз проти Сполученого Королівства», п. 69).

Частина 1 ст. 6 Закону України «Про судоустрій та статус суддів» визначає, що здійснюючи правосуддя, суди є незалежними від будь-якого незаконного впливу. Суди здійснюють правосуддя на основі Конституції і законів України та на засадах верховенства права.

Відповідно до ч.ч.1, 2 ст. 48 даного Закону встановлено, що суддя у своїй діяльності щодо здійснення правосуддя є незалежним від будь-якого незаконного впливу, тиску або втручання. Суддя здійснює правосуддя на основі Конституції і законів України, керуючись при цьому принципом верховенства права. Втручання у діяльність судді щодо здійснення правосуддя забороняється і має наслідком відповідальність, установлену законом.

Згідно пунктів 1, 2 ч.7 ст.56 зазначеного Закону суддя зобов`язаний справедливо, безсторонньо та своєчасно розглядати і вирішувати судові справи відповідно до закону з дотриманням засад і правил судочинства; дотримуватися правил суддівської етики, у тому числі виявляти та підтримувати високі стандарти поведінки у будь-якій діяльності з метою укріплення суспільної довіри до суду, забезпечення впевненості суспільства в чесності та непідкупності суддів.

Відповідно до Конституції України незалежність і недоторканність судді гарантується Конституцією і законами України, а суддя при здійсненні правосуддя незалежний і підпорядковується лише закону.

Суддя вважається безстороннім, якщо тільки не з`являються докази протилежного. Така позиція викладена у рішеннях Суду по справам «Хаушильд проти Данії» та «Ветштайн проти Швеції».

Неупередженість є ключовою характеристикою судді, головною ознакою судової влади та основою судового процесу і вважається очевидним фактом. Презумпція неупередженості має значну вагу. Особа, яка заявляє про упередженість, повинна бути здатна довести реальну або очевидну відсутність неупередженості у судді, але простої заяви недостатньо, необхідно навести достовірні докази. Особиста думка або незгода з рішеннями судді не є доказом упередженості. У будь-якому випадку, припущення щодо упередженості є правовим питанням, яке має бути винесеним на розгляд суду. За виключенням надзвичайних обставин, заява про справжню або можливу упередженість не є питанням поведінки судді.

Отже, існує презумпція неупередженості судді, а протилежне необхідно доводити належними та допустимими доказами. Таким чином, визначаючись щодо наявності підстав для відводу слідчого судді за даним кримінальним провадженням, суд враховує, що згідно з усталеною практикою Європейського суду з прав людини наявність безсторонності має визначатись, для цілей п. 1 ст. 6 Конвенції, за допомогою суб`єктивного та об`єктивного критеріїв.

З огляду на зазначене вище, ЄСПЛ у своїй практиці виділяє наступні критерії оцінки неупередженості: 1) суб`єктивний - беруться до уваги особисті переконання та поведінка окремого судді, тобто чи виявляв суддя упередженість або безсторонність у даній справі; 2) об`єктивний - визначається, серед інших аспектів, чи забезпечував суд як такий та його склад відсутність будь-яких сумнівів у його безсторонності.

Не дивлячись на те, що безсторонність зазвичай означає відсутність упередження чи схильності, її відсутність чи, навпаки, наявність може бути перевірена різними способами відповідно до п. 1 ст. 6 Конвенції. У даному контексті можна провести розмежування між суб`єктивним підходом, що відображає особисті переконання конкретного судді з конкретної справи, і об`єктивним підходом, який визначає, чи були достатні гарантії, щоб виключити будь-який сумнів з цього приводу.

В судовому засіданні встановлено, що підставою для заявлення відводу слідчому судді ОСОБА_4 слугувало те, що, на думку заявниці, слідчий суддя ОСОБА_4 приймає відносно неї неправосудні рішення, що на думку ОСОБА_3 викликає сумнів у його неупередженості під час розгляду даної скарги.

Детальний аналіз наведених підстав, які, на переконання ОСОБА_3 , викликають сумніви в неупередженості слідчого судді ОСОБА_4 , вказує на те, що поданою заявою про відвід слідчому судді, останньою фактично оспорюються постановлені слідчим суддею ОСОБА_4 , судові рішення та висловлюється певна незгода з правовою позицією, викладеною в них.

Проте, незгода ОСОБА_3 , як учасника судових справ, з правовою позицією слідчого судді при прийнятті відповідних рішень та їх обґрунтуванням, сама по собі за відсутності доказів про будь-яку зацікавленість слідчого судді у результатах розгляду справи, на переконання судді, не може бути достатньою підставою для сумнівів в неупередженості слідчого судді ОСОБА_4 .

Окремо слід зазначити, що у відповідності до пункту 2 рішення Ради суддів України №46 від 07 вересня 2017 року, наявність судового рішення, яке ухвалене судом (суддею, слідчим суддею) в іншій справі у подібних правовідносинах, або за участю тих самих сторін, або з процесуальних чи інших питань у тій самій справі, не породжує у діяльності судді (суддів) конфлікту інтересів у розумінні закону.

Таким чином, під час судового засідання не встановлено обставин та будь-яких доказів упередженості слідчого судді ОСОБА_4 у розгляді справи 711/4223/23 за скаргою ОСОБА_3 на бездіяльність прокурора Черкаської обласної прокуратури щодо невнесення відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань за заявою від 21.06.2023.

Враховуючи викладене вище, суддя вважає, що в задоволенні заяви ОСОБА_3 про відвід слідчого судді ОСОБА_4 від розгляду справи №711/4223/23 слід відмовити.

Керуючись ст. ст. 75, 76, 80, 81, 372, 376 КПК України,-

УХВАЛИВ:

У задоволенні заяви ОСОБА_3 про відвід слідчого судді Придніпровського районного суду м. Черкаси ОСОБА_4 від розгляду справи №711/4223/23за скаргою ОСОБА_3 на бездіяльність прокурора Черкаської обласної прокуратури щодо невнесення відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань за заявою від 21.06.2023 - відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя: ОСОБА_1