ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 11-кп/803/2969/23 Справа № 205/3365/23 Суддя у 1-й інстанції - Суддя у 2-й інстанції - ОСОБА_1
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 серпня 2023 року м. Дніпро

Дніпровський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду кримінальних справ:

головуючого судді-доповідача ОСОБА_1 ,

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

за участю секретаря

судового засідання ОСОБА_4 ,

прокурора ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали за апеляційною скаргою засудженого ОСОБА_6 на ухвалу Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 23 червня 2023 року про відмову в задоволенні клопотання засудженого ОСОБА_6 про його умовно-дострокове звільнення, відповідно до ст. 81 КК України,

В С Т А Н О В И В :

Обставини, встановлені рішенням суду та короткий зміст оскарженого рішення.

Ухвалою Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 23 червня 2023 року в задоволенні клопотання засудженого ОСОБА_6 про його умовно-дострокове звільнення, відповідно до ст. 81 КК України, відмовлено.

Мотивуючи прийняте рішення, суд першої інстанції виходив з того, що засуджений за весь період відбування покарання характеризується добре, не працевлаштований у зв`язку з хворобою, за весь час відбуття покарання має 2 заохочення. В той же час, суд врахував, що засуджений раніше неодноразово судимий, відбував покарання у виді позбавлення волі, двічі звільнявся умовно-достроково, проте належних висновків не робив та знову вчиняв нові умисні, тяжкі злочини. Враховуючи зазначене суд прийшов до висновку, що засуджений на даний час не довів свого виправлення, а тому застосування до нього положення ст. 81 КК України є передчасним.

Короткий зміст вимог апеляційної скарги і узагальненні доводи особи, яка її подала.

В апеляційній скарзі засуджений ОСОБА_6 просить ухвалу суду першої інстанції скасувати та звільнити його умовно-достроково від подальшого відбуття покарання. При цьому, будь-яких мотивів своєї незгоди з оскарженим рішенням в апеляційній скарзі не наводить.

Позиції учасників судового провадження.

В судовому засіданні суду апеляційної інстанції прокурор заперечував проти задоволення апеляційної скарги засудженого, вважав ухвалу суду першої інстанції законною, обґрунтованою та вмотивованою у зв`язку з чим, просив апеляційний суд залишити апеляційну скаргу засудженого без задоволення, а ухвалу суду першої інстанції без змін.

Мотиви суду.

Відповідно до ст. 404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Відповідно до ч. ч. 1-4 ст. 370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим. Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до статті 94 цього Кодексу. Вмотивованим є рішення, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.

Вказаних вимог закону суд першої інстанції дотримався у повному обсязі, а ухвалу суду є законною, обґрунтованою та достатньо вмотивованою, виходячи з наступного.

Відмовляючи в застосуванні умовно-дострокового звільнення від відбування покарання засудженому ОСОБА_6 суд першої інстанції врахував, що останній за весь час відбуття покарання своєю поведінкою та ставленням до праці не довів свого виправлення, не працевлаштований у зв`язку з хворобою, хоча і має заохочення, однак вони не свідчать про те, що засуджений дійсно довів своє виправлення.

Колегія суддів погоджується з такими висновками суду першої інстанції та вважає, що наразі мета призначеного покарання, яка полягає у виправленні засудженого та запобіганню вчиненню ним нових кримінальних правопорушень, ще не досягнута, оскільки, як видно з характеристики засудженого ОСОБА_6 , останній відбуває покарання за вчинення умисного, корисливого, тяжкого злочину, за весь час відбуття покарання, яке він відбуває з 2020 року має всього два заохочення, відбув 2/3 строку покарання, невідбута частина покарання складає більше 6 місяців.

Крім того, апеляційний суд погоджується з висновками суду першої інстанції й про те, що ОСОБА_6 раніше двічі звільнявся від відбування покарання умовно-достроково, проте належних висновків для себе не зробив після чого був неодноразово засуджений за вчинення умисних злочинів, а тому застосування до нього положень ст. 81 КК України є безпідставним та не сприятиме виправленню засудженого, а отримання заохочень останнім не свідчить про реальне виправлення засудженого, а є механізмом отримання права на умовно-дострокове звільнення.

Відповідно до ст. 6 КВК України виправлення засудженого - це процес позитивних змін, які відбуваються в його особистості та створюють у нього готовність до самокерованої правослухняної поведінки. Основними засобами такого виправлення є встановлений порядок виконання та відбування покарання (режим), суспільно корисна праця, соціально-виховна робота, загальноосвітнє і професійно-технічне навчання, громадський вплив.

Відповідно до ч. 3 ст. 107 КВК України, засуджені зобов`язані: дотримуватися норм, які визначають порядок і умови відбування покарання, розпорядок дня колонії, правомірних взаємовідносин з іншими засудженими, персоналом колонії та іншими особами; утримувати в чистоті і порядку приміщення, дбайливо ставитися до майна колонії і предметів, якими вони користуються при виконанні дорученої роботи, здійснювати за ними належний догляд і використовувати їх тільки за призначенням; виконувати встановлені законодавством вимоги персоналу колонії; виконувати необхідні роботи по самообслуговуванню, благоустрою колонії; дотримуватися санітарно-гігієнічних норм; дотримуватися вимог пожежної безпеки і безпеки праці.

Відтак, дотримання належної поведінки засудженим є його прямим обов`язком під час відбуття покарання і наявність заохочень не свідчить про виконання мети призначеного покарання та безумовне виправлення засудженого.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 81 КК України, до осіб, що відбувають покарання у виді позбавлення волі, може бути застосоване умовно-дострокове звільнення від відбування покарання. Особу може бути умовно-достроково звільнено повністю або частково і від відбування додаткового покарання. Умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване, якщо засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення.

Як вбачаться із роз`яснень Верховного Суду України щодо правильного та однакового застосування вказаної норми закону України про кримінальну відповідальність, які містяться в постанові Пленуму ВСУ від 26.04.2002 року № 2 Про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміну невідбутої частини покарання більш м`яким умовно дострокове звільнення від відбування покарання можливі лише після повного та всебічного вивчення даних про особу засудженого. Умовно-достроковому звільненню підлягають ті засуджені, які протягом всього, а не певного періоду часу, сумлінною поведінкою і ставленням до праці довели своє виправлення і для цього дані беруться в їх сукупності.

Таким чином, обов`язковою умовою для застосування умовно-дострокового звільнення від подальшого відбуття покарання є встановлення судом факту, що особа довела своє виправлення. У даному випадку, колегія суддів вважає, що позитивні зміни у поведінці засудженого можливо і відбулись, однак на даний час вказані обставини свідчать лише про те, що ОСОБА_6 , тільки став на шлях виправлення, однак не довів його, а тому колегія суддів не вбачає законних підстав для застосування до нього умовно-дострокового звільнення.

З огляду на викладене, апеляційна скарга засудженого ОСОБА_6 має бути залишена без задоволення, а ухвала суду першої інстанції без змін.

Керуючись ст. ст. 404, 405, 407 КПК України, апеляційний суд,

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу засудженого ОСОБА_6 залишити без задоволення.

Ухвалу Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 23 червня 2023 року про відмову в задоволенні клопотання засудженого ОСОБА_6 про його умовно-дострокове звільнення, відповідно до ст. 81 КК України залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та касаційному оскарженню не підлягає.

Судді:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3