Провадження № 1-кс/344/6364/23
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 вересня 2023 року м.Івано-Франківськ

Слідчий суддя Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , підозрюваного ОСОБА_4 , захисника ОСОБА_5 розглянувши в судовому засіданні в залі Івано-Франківського міського суду клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою в рамках кримінального провадження № 0000142 від 09.03.2023,-

В С Т А Н О В И В:

Слідчий звернувся з вказаним клопотанням, яке погоджене з прокурором, в обґрунтування якого зазначив, що у березні 2023 року ОСОБА_4 , у порушення вимог Закону України «Про обіг в Україні наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів і прекурсорів» № 863-XIV від 08.07.1999, досягнув злочинної домовленості із ОСОБА_6 та ОСОБА_7 щодо систематичного незаконного виготовлення, зберігання та збуту особливо небезпечного наркотичного засобу, обіг якого заборонено канабісу.

У березні 2023 року ОСОБА_6 , спільно із ОСОБА_7 , за вказівкою ОСОБА_4 , за невстановлених слідством обставин, незаконно придбали особливо небезпечний наркотичних засіб, обіг якого заборонено канабіс, який зберігали за місцем свого проживання за адресою: АДРЕСА_1 , з метою подальшого незаконного збуту.

16 березня 2023 року о 06:52 год. ОСОБА_4 , з відома та згоди ОСОБА_6 та ОСОБА_7 , з метою збуту наркотичних засобів, прибув у АДРЕСА_2 , зустрівся з ОСОБА_8 та домовився з ним про збут 1 кілограма особливо небезпечного наркотичного засобу, обіг якого заборонено канабісу за грошові кошти в сумі 70000,00 грн., отримав від ОСОБА_8 частину грошових коштів у сумі 20000,00 грн., після чого автомобілем BMW 316I, д.н.з. НОМЕР_1 , поїхав у с. Луковець-Журівський, де за домовленістю з ОСОБА_6 та ОСОБА_7 о 07:43 год. зустрівся з невстановленою особою та отримав від неї особливо небезпечний наркотичний засіб, обіг якого заборонено канабіс, який перевіз у м. Ходорів.

Цього ж дня, 16.03.2023 о 08:09 год. ОСОБА_4 , з відома та згоди ОСОБА_6 та ОСОБА_7 , неподалік альтанок по АДРЕСА_2 , незаконно збув ОСОБА_8 особливо небезпечний наркотичний засіб, обіг якого заборонено канабіс, кількість якого в перерахунку на суху речовину становить 762,192 грама, що згідно Таблиці № 1 «Невеликі, великі та особливо великі розміри наркотичних засобів, що знаходяться у незаконному обігу», затвердженої Наказом МОЗ України № 188 від 01.08.2000, є великим розміром, після чого отримав від ОСОБА_8 решту грошових коштів у сумі 50000,00 грн.

Продовжуючи свого злочинну діяльність, 25.04.2023 року о 06:41 год. ОСОБА_4 , з відома та згоди ОСОБА_6 та ОСОБА_7 , з метою збуту наркотичних засобів, прибув у м. Ходорів, де неподалік альтанок по вул. Шевченка, 6, зустрівся із ОСОБА_8 та домовився з ним про збут 1 кілограма особливо небезпечного наркотичного засобу, обіг якого заборонено канабісу за грошові кошти в сумі 70000,00 грн., отримав від останнього зазначену суму грошових коштів, після чого автомобілем BMW 316I, д.н.з. НОМЕР_1 , поїхав до с. Голешів Ходорівської міської територіальної громади Стрийського району Львівської області, де неподалік села, за домовленістю з ОСОБА_6 та ОСОБА_7 о 07:24 год. зустрівся з невстановленою особою та отримав від неї особливо небезпечний наркотичний засіб, обіг якого заборонено канабіс, який перевіз у м. Ходорів.

Цього ж дня, 25.04.2023 о 07:54 год. ОСОБА_4 , з відома та згоди ОСОБА_6 та ОСОБА_7 , неподалік альтанок по АДРЕСА_2 , незаконно збув ОСОБА_8 особливо небезпечний наркотичний засіб, обіг якого заборонено канабіс, кількість якого в перерахунку на суху речовину становить 901,3378 грама, що згідно Таблиці № 1 «Невеликі, великі та особливо великі розміри наркотичних засобів, що знаходяться у незаконному обігу», затвердженої Наказом МОЗ України № 188 від 01.08.2000, є великим розміром.

Також у серпні 2023 року ОСОБА_4 з метою збагачення від вчинення злочинів у сфері незаконного обігу наркотичних засобів досягнув злочинної домовленості із ОСОБА_9 , який також прагнув збагатитися шляхом отримання доходів від злочинної діяльності.

ОСОБА_4 та ОСОБА_9 за невстановлених слідством обставин незаконно придбали особливо небезпечний наркотичний засіб, обіг якого заборонено канабіс, який з метою подальшого незаконного збуту зберігали за місцем проживання останнього за адресою: АДРЕСА_3 .

04 вересня 2023 року о 08:30 год. ОСОБА_4 , з відома та згоди ОСОБА_9 , з метою збуту наркотичних засобів, прибув у м. Ходорів, де неподалік альтанок по вул. Шевченка, 6, зустрівся із ОСОБА_8 та домовився з ним про збут 3 кілограмів особливо небезпечного наркотичного засобу, обіг якого заборонено канабісу за грошові кошти в сумі 210000,00 грн., отримав від останнього зазначену суму грошових коштів, після чого автомобілем Chery Amulet, д.н.з. НОМЕР_2 , поїхав у с. Дуліби Ходорівської міської територіальної громади Стрийського району Львівської області, де неподалік села зустрівся з ОСОБА_9 та отримав від нього особливо небезпечний наркотичний засіб, обіг якого заборонено канабіс, який перевіз у м. Ходорів.

Цього ж дня, 25.04.2023 о 09:00 год. ОСОБА_4 , з відома та згоди ОСОБА_9 , неподалік альтанок по АДРЕСА_2 , незаконно збув ОСОБА_8 особливо небезпечний наркотичний засіб, обіг якого заборонено канабіс, кількість якого в перерахунку на суху речовину становить 2571,655 грама, що згідно Таблиці № 1 «Невеликі, великі та особливо великі розміри наркотичних засобів, що знаходяться у незаконному обігу», затвердженої Наказом МОЗ України № 188 від 01.08.2000, є особливо великим розміром.

04 вересня 2023 року ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 затримано у порядку ст. 208 КПК України та 05.09.2023 йому повідомлено про підозру у вчиненні злочинів, передбачених ч. 2 ст. 307, ч. 3 ст. 307 КК України.

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець та житель АДРЕСА_4 , громадянин України, згідно ст. 89 КК України не судимий підозрюється у вчиненні злочинів, передбачених ч. 2 ст. 307, ч. 3 ст. 307 КК України, які відповідно до ст. 12 КК України, відносяться до категорії тяжких та особливо тяжких, відповідно.

Обґрунтованість підозри ОСОБА_4 підтверджується сукупністю доказів: відомостями, які містяться у протоколах проведення негласних слідчих (розшукових) дій, висновках експертиз, протоколах обшуку, протоколах вручення грошових коштів, добровільної видачі та іншими матеріалами кримінального провадження.

Відповідно до вимог п. 4 ч. 1 ст. 184 КПК України під час досудового розслідування встановлено наявність ризиків, передбачених п.п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України: - переховуватися від органу досудового розслідування та суду, оскільки ОСОБА_4 бажає уникнути можливого застосування до нього покарання у виді позбавлення волі на строк до 12 років; - незаконно впливати на свідків, експертів та інших підозрюваних у цьому ж кримінальному провадженні з метою спотворення доказів стосовно фактичних обставин та здобуття можливості уникнути покарання; - вчинити інші кримінальні правопорушення, оскільки він має стосунки з кримінальним середовищем, не працевлаштований, не має постійного джерела доходу.

В ході проведених обшуків вилучено понад 1000 рослин нарковмісних конопель, особливо небезпечну наркотичну речовину, обіг якої заборонено канабіс у сухому стані, що свідчить про те, що підозрювані мали на меті продовжити звою злочинну діяльність у сфері незаконного збуту наркотичних речовин.

Збут вказаними особами даного особливо небезпечного наркотичного засобу міг вкрай негативно вплинути на суспільство в цілому та спричинити особливо тяжкі наслідки здоров`ю громадян.

Обрання ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді особистого зобов`язання є недостатнім для запобігання наявним ризикам.

Неможливе застосування до підозрюваного ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді особистої поруки, оскільки до органів досудового розслідування не надходили заяви від осіб про те, що вони поручаються за виконання підозрюваним покладених на нього обов`язків відповідно до ст. 194 КПК України і зобов`язуються, за необхідності, доставити його до органу досудового розслідування чи в суд на першу вимогу.

Домашній арешт не зможе забезпечити належну процесуальну поведінку підозрюваного, оскільки ОСОБА_4 , усвідомлюючи застосування до нього покарання у виді позбавлення волі на строк до десяти років, зможе змінити місце проживання та переховуватись від органу досудового розслідування та суду.

Таким чином, наявні підстави для обрання підозрюваному ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та відсутні підстави для обрання йому більш м`якого запобіжного заходу.

Таким чином, наявні достатні підстави для обрання підозрюваному ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою і відсутні підстави обрання більш м`якого запобіжного заходу.

Прокурор в судовому засіданні клопотання підтримав, посилаючись на викладені в ньому обставини, просив клопотання задовольнити.

Захисник підозрюваного в судовому засіданні просив врахувати, що підозрюваний має постійне місце проживання, двох малолітніх дітей, позитивно характеризується та при обранні запобіжного заходу підозрюваному визначити заставу.

Підозрюваний в судовому засіданні підтримав думку захисника.

Заслухавши прокурора, підозрюваного та його захисника, дослідивши матеріали клопотання, вважаю наступне.

Згідно з вимогами п.п. 3 і 4 ст. 5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та практикою Європейського суду з прав людини обмеження права на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою.

Відповідно до ч. 1 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених ч. 5 ст. 176 цього Кодексу.

Ч. 2 ст. 183 КПК України визначено, що запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як до раніше не судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад пять років.

Згідно з ч. 3 ст. 183 КПК України при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою слідчий суддя зобов`язаний визначити розмір застави, достатній для забезпечення виконання підозрюваним обов`язків, передбачених цим Кодексом, який в свою чергу відповідно до ч. 4 ст. 182 КПК України визначається з урахуванням обставин кримінального правопорушення, майнового та сімейного стану підозрюваного, інших даних про його особу та ризиків, передбачених ст. 177 цього Кодексу. Розмір застави повинен достатньою мірою гарантувати виконання підозрюваним покладених на нього обов`язків та не може бути завідомо непомірним для нього.

Ч. 5 ст. 182 КПК України визначено, що розмір застави щодо особи, підозрюваної у вчиненні особливо тяжкого злочину, визначається у межах від 80 до 300 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

У відповідності до ст.177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.

З матеріалів клопотання вбачається, що 04 вересня 2023 року ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 затримано у порядку ст. 208 КПК України.

05.09.2023 ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , повідомлено про підозру у вчиненні злочинів, передбачених ч. 2 ст. 307, ч. 3 ст. 307 КК України.

Кримінальне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 307 КК України, у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_4 , належить до категорії тяжких злочинів, за вчинення якого передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк від шести до десяти років з конфіскацією майна.

Крім того, кримінальне правопорушення, передбачене ч. 3 ст. 307 КК України, у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_4 , належить до категорії особливо тяжких злочинів, за вчинення якого передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк від дев`яти до дванадцяти років з конфіскацією майна.

В той же час наявність обґрунтованої підозри ОСОБА_4 до вчинення інкримінованого йому кримінального правопорушення підтверджується зібраними у кримінальному провадженні доказами, а саме: відомостями, які містяться у протоколах проведення негласних слідчих (розшукових) дій, висновках експертиз, протоколах обшуку, протоколах вручення грошових коштів, добровільної видачі та іншими матеріалами кримінального провадження.

Обставини здійснення підозрюваним конкретних дій та доведеність його винуватості, дослідження та оцінка зібраних у справі доказів з точки зору їх належності та допустимості, потребують перевірки та оцінки у кримінальному провадженні під час судового розгляду по суті.

Такий висновок цілком узгоджується із правовими позиціями, наведеними у рішеннях Європейського суду з прав людини, зокрема у справі «Мюррей проти Сполученого Королівства» № 14310/88 від 23 жовтня 1994 року суд зазначив, що «факти, які є причиною виникнення підозри не повинні бути такими ж переконливими, як і ті, що є необхідними для обґрунтування вироку чи й просто висунення обвинувачення, черга якого надходить на наступній стадії процесу кримінального розслідування».

У розумінні положень, що наведені у численних рішеннях Європейського Суду з прав людини («Нечипорук, Йонкало проти України» №42310/04 від 21 квітня 2011 року, «Фокс, Кемпбелл і Хартлі проти Сполученого Королівства» №№12244/86,12245/86, 12383/86 від 30 серпня 1990 року, «Мюррей проти Сполученого Королівства» №14310/88 від 28 жовтня 1994 року та ін.), термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити це правопорушення. При цьому слід зауважити, що слідчий суддя на етапі досудового розслідування не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд під час розгляду кримінального провадження по суті, зокрема, оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для визнання особи винною чи невинною у вчиненні злочину, та за якою нормою кримінального кодексу ця особа підлягає відповідальності.

Більш того, у п. 48 рішення «Чеботарь проти Молдови» № 35615/06 від 13.11.07 року - Європейський Суд з прав людини зазначив «Суд повторює, що для того, щоб арешт по обґрунтованій підозрі був виправданий у відповідності з статтею 5 & 1 (с), поліція не зобов`язана мати докази, достатні для пред`явлення обвинувачення, ні в момент арешту ні під час перебування заявника під вартою. Також не обов`язково, щоб затриманій особі були, по кінцевому рахунку, пред`явлені обвинувачення, або щоб ця особа була піддана суду. Метою попереднього тримання під вартою є подальше розслідування кримінальної справи, яке повинно підтвердити або розвіяти підозру, яка є підставою для затримання».

Крім того, слідчий суддя враховує правову позицію Європейського Суду з прав людини, викладену у рішенні за скаргою «Ферарі-Браво проти Італії», відповідно до якої затримання та тримання особи під вартою, безумовно, можливе не лише у випадку доведеності факту вчинення злочину та його характеру, оскільки така доведеність сама по собі і є метою досудового розслідування, досягненню цілей якого і є тримання під вартою.

Враховуючи те, що зазначені у клопотанні обставини підозри мають місце і підтверджуються на цьому етапі розслідування достатньою сукупністю матеріалів кримінального провадження, а слідчий суддя на цьому етапі провадження не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд під час розгляду кримінального провадження по суті, зокрема, не вправі оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для визнання особи винною чи невинною у вчиненні кримінального правопорушення, а лише зобов`язаний на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів визначити, що причетність особи до вчинення кримінального правопорушення є вірогідною та достатньою для застосування щодо неї обмежувального заходу, то з огляду на ті дані, які були надані стороною обвинувачення, наявні всі підстави для висновку про наявність обґрунтованої підозри ОСОБА_4 у вчиненні злочинів, передбачених ч.2, ч. 3 ст. 307 КК України.

Враховуючи наведене вважаю, що сукупність досліджених в судовому засіданні доказів свідчить про обґрунтованість підозри ОСОБА_4 у вчиненні злочинів, передбачених ч.2 ст.307, ч. 3 ст. 307 КК України.

Крім цього, прокурором доведено наявність ризиків, які дають достатні підстави вважати, що підозрюваний може вчинити дії, передбачені п. 1,3,5 ч.1 ст. 177 КПК України.

Вирішуючи дане клопотання враховую також вагомість наявних доказів про вчинення ОСОБА_4 зазначеного вище злочину, характеризуючі особу підозрюваного дані, його вік, стан здоров`я, має на утриманні двох малолітніх дітей, згідно ст. 89 КК України не судимий.

З точки зору ч. 2 ст. 177 КПК України, в якій визначено, що підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті, визначальними пунктами ст. 184 КПК України будуть п. 3,5,6,7 ч. 1 ст. 184 КПК України. Тобто, саме виклад обставин, які дають змогу обґрунтовано підозрювати особу у скоєнні злочину, та зробити висновок про наявність ризиків, обґрунтування неможливості запобігти ризикам при застосуванні більш м`яких запобіжних заходів та обґрунтування обов`язків.

Вважається, що застосування запобіжних заходів вже можливо при наявності ризиків. Ризик же в свою чергу це не визначена подія, яка по суті, представляє собою ймовірність отримання несприятливих для досудового слідства подій, визначених у ч. 1 ст. 177 КПК України.

Отже, враховуючи вищенаведене, вважаю, що в судовому засіданні поза розумним сумнівом доведено відсутність можливості застосування більш м`якого запобіжного заходу, тому клопотання слід задовольнити та застосувати щодо ОСОБА_4 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою в межах строку досудового розслідування.

Відповідно до ч. 3 ст. 183 КПК України, слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним обов`язків, передбачених кодексом, крім випадків, передбачених частиною четвертою цієї статті.

В той же час, пунктом 5 частини 4 ст. 183 КПК України, передбачено, що слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, враховуючи підстави та обставини, передбачені статтями 177 та 178 цього Кодексу, має право не визначити розмір застави у кримінальному провадженні щодо особливо тяжкого злочину у сфері обігу наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів або прекурсорів.

Слідчий суддя враховує, що на даний час у зазначеному провадженні не встановлено всіх фактичних обставин.

Крім того, оскільки ОСОБА_4 обґрунтовано підозрюється у вчиненні злочину, передбаченого ч.3 ст.307 КК України, який відноситься до категорії особливо тяжких злочинів, і є злочином у сфері обігу наркотичних засобів, характер та обставини вчинення злочину, зокрема той факт, що збут даних наркотичних засобів міг вкрай негативно вплинути на суспільство в цілому та спричинити особливо тяжкі наслідки здоров`ю громадян, слідчий суддя вважає за необхідне не визначати розміру застави.

На підставі ст.ст. 29, 55, 62, 63, 129 Конституції України, керуючись ст.ст. 176-178, 182-183, 193, 194, 196, 197, 202, 205, 309, 376, 395 КПК України, -

У Х В А Л И В:

Клопотання задовольнити.

Застосувати щодо ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на строк 60 днів - до 02 листопада 2023 року включно.

Тримання під вартою підозрюваного ОСОБА_4 здійснювати в Державній установі «Івано-Франківська установа виконання покарань (№ 12)».

Про прийняте рішення повідомити заінтересованих осіб.

Ухвала підлягає до негайного виконання після її оголошення.

Контроль за виконанням ухвали покласти на начальника відділу Івано-Франківської обласної прокуратури ОСОБА_3 .

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Івано-Франківського Апеляційного суду протягом 5 днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1