№ 243/1978/23
№ 1-кс/243/414/2023
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 травня 2023 року Слідчий суддя Слов`янського міськрайонного суду Донецької області ОСОБА_1 ,

за участю:

секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

підозрюваного ОСОБА_4 ,

захисника ОСОБА_5 ,

розглянувши клопотання слідчого СВ ВП № 4 Краматорського РУП ГУНП в Донецькій області лейтенант поліції ОСОБА_6 про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Бердичів Житомирської області, громадянина України, українця, одруженого, маючого на утриманні двох неповнолітніх дітей, військовослужбовця військової служби за контрактом, який проходить військову службу на посаді начальника лазні першої польової лазні взводу забезпечення роти матеріального забезпечення військової частини НОМЕР_1 , молодшого сержанта, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

підозрюваного у кримінальному провадженні внесеному до ЄРДР за № 0000346 від 24 травня 2023 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України КК України,

В С Т А Н О В И В:

26.05.2023 року до Слов'янського міськрайонного суду звернувся слідчий СВ ВП № 4 Краматорського РУП ГУНП в Донецькій області лейтенант поліції ОСОБА_6 з клопотанням про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_4 , підозрюваного у вчинені кримінального правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України.

З клопотання видно, що молодший сержант ОСОБА_4 підозрюється у тому, що він, будучи військовослужбовцем військової служби за контрактом та проходячи її на посаді начальника лазні першої польової лазні взводу забезпечення роти матеріального забезпечення, військової частини НОМЕР_1 , в порушення вимог ст. ст. 3, 17, 28, 29, 65, 68 Конституції України, п. п. 1, 2 ст. 1, п. 4 ст. 2 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», ст. ст. 11, 16, 28-33, 127, 128 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України та ст. ст. 1-4, 6 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, 24 травня 2023 року, приблизно о 17 год. 15 хв. перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння, за місцем тимчасового мешкання військовослужбовців в/ч НОМЕР_1 , за адресою: АДРЕСА_2 , будучи обуреним зауваженнями майстер-сержанта ОСОБА_7 , з приводу того, що він ( ОСОБА_4 ) гучно слухав музику, зайшов до своєї кімнати, взяв належну собі пневматичну гвинтівку, споряджену одним металевим набоєм, та вирушив на ганок де знаходився майстер-сержант ОСОБА_7 та діючи з прямим умислом з відстані близько п`яти метрів з метою заподіяння тілесних ушкоджень останньому здійснив один постріл у бік майстер-сержанта ОСОБА_7 .

В результаті протиправних дій молодшого сержанта ОСОБА_4 майстер-сержанту ОСОБА_7 спричинені тілесні ушкодження у вигляді вогнепального кульового сліпого поранення грудної клітини з правої сторони, з ушкодженням правої легені, правобічний гемопневматоракс, геморагічний шок ІІ ступеня. 25 травня 2023 року о 08год. 05хв. молодшого сержанта затримано в порядку ст.ст. 208, 209 КПК України.

25 травня 2023 року о 21год. 25хв. молодшому сержанту ОСОБА_4 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК

України, умисне тяжке тілесне ушкодження, тобто умисне тілесне ушкодження, небезпечне для життя в момент заподіяння.

Обґрунтованість повідомленої ОСОБА_4 підозри у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України підтверджується зібраними під час досудового розслідування належними та допустимими доказами у їх сукупності, зокрема: протоколом огляду місця події, допитами свідків та іншими зібраними під час досудового розслідування доказами в їх сукупності.

Статтею 183 ч. 1 КПК України визначено, що тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден з більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України, якою передбачено умови, мету і підстави застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Метою обрання запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спроб: переховуватися від органу досудового розслідування та суду; незаконно впливати на свідків, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином та вчинити інше кримінальне правопорушення.

Відповідно до ч. 2 ст. 177 КПК України підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити такі дії: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на свідків, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Таким чином, для досягнення мети і завдань кримінального провадження, на даний час у сторони обвинувачення виникла необхідність у застосуванні запобіжного заходу у виді тримання під вартою стосовно підозрюваного. Така потреба обумовлена наявністю ризиків, передбачених п.п. 1, 3, 4, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України. Так, в обґрунтування застосування запобіжного заходу щодо підозрюваного покладається необхідність запобігання спробам:

- переховуватися від органу досудового розслідування та суду, що підтверджується, тим що ОСОБА_4 підозрюється у вчиненні тяжкого злочину за який, передбачено понесення винною особою покарання у вигляді позбавлення волі строком від 5 до 8 років, у зв`язку із чим розуміючи тяжкість понесення покарання у разі визнання підозрюваного винним у вчиненні інкримінованого злочину, останній може переховуватись від органу досудового розслідування та суду з метою уникнення понесення покарання.

- незаконно впливати на свідків у цьому ж кримінальному провадженні, що підтверджується тим, що підозрюваний може вплинути на свідків, які разом з ним проходять військову службу в одній військовій частині, що фактично створить умови для здійснення впливу на безпосередніх свідків, у тому числі шляхом залякування та здійснення стосовно останніх насильницьких дій та можливістю погрозою застосування насильства до начальника.

- перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином що підтверджується тим, що підозрюваний розуміючи ступінь тяжкості вчиненого злочину, наслідки та ризик втечі для нього, при цьому як військовослужбовець маючи певну підтримку серед інших військовослужбовців може будь-яким чином здійснювати вплив на свідків. Імовірність впливу на свідків за допомогою насилля складатиме суть ризику вчинити інше кримінальне правопорушення або перешкоджання кримінальному провадженню будь-яким чином.

- вчиняти інші кримінальні правопорушення підтверджується тим, що підозрюваний вчинив умисні тілесні ушкодження, в умовах воєнного стану та бажання підозрюваного уникнути відповідальності та тяжкість покарання, що йому загрожує, безумовно свідчать про можливість втечі підозрюваного, тим самим утворюють склади кримінальних правопорушень передбачених ч.5 ст. 407 та ч.4 ст. 408 КК України.

Неможливість застосування запобіжних заходів у вигляді особистого зобов`язання, домашнього арешту та особистої поруки відносно підозрюваного пов`язана з тим, що вказані запобіжні заході будуть не достатніми для запобігання вищевказаним ризиками та в умовах воєнного стану обраний запобіжний захід має відповідати характеру певного суспільного інтересу, що, незважаючи на презумпцію невинуватості, превалює над принципом поваги до свободи особистості.

Крім того, «суворість передбаченого покарання» є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування або повторного вчинення злочину. Неможливість застосування запобіжного заходу відносно підозрюваного ОСОБА_4 у вигляді особистого зобов`язання пов`язана з тим, що особисте зобов`язання є найбільш м`яким запобіжним заходом та відповідно до п. 2 ст. 179 КПК України - однією з ознак виконання особистого зобов`язання є те що підозрюваний зобов`язується не відлучатися із населеного пункту, в якому він зареєстрований чи перебуває, без дозволу слідчого, прокурора або суду, та

його застосування не достатнє для забезпечення виконання підозрюваним його обов`язків у цьому кримінальному провадженні, оскільки у вказаному випадку ОСОБА_4 повинен повернутися до місця мешкання, реєстрації або місця служби, тобто на територію Донецької області до підрозділу військової частини НОМЕР_1 , яка в будь-який час змінює своє місце розтушування, що створить умови та змогу ОСОБА_4 здійснювати вплив на свідків та переховуватися від органу досудового розслідування, крім того підозрюваний зареєстрований та фактично мешкає за адресою: АДРЕСА_1 , у зв`язку із чим неможливо ефективно забезпечити необхідну міру контролю за поведінкою підозрюваного, що дасть останньому можливість переховуватись від правосуддя, наддасть останньому можливість переховуватись від органу досудового розслідування та суду та здійснювати тиск на свідків, щоб останні відмовились від свої показань.

Неможливість застосування запобіжного заходу відносно підозрюваного ОСОБА_4 у вигляді домашнього арешту пов`язана з тим, що органом досудового розслідування встановлено, що підозрюваний ОСОБА_4 , зареєстрований та фактично мешкає за адресою: АДРЕСА_1 , що є віддаленим містом від органу досудового розслідування та вказана адреса не перевірена органом досудового розслідування, разом з тим вказаний запобіжний захід в умовах воєнного стану, може створити негативну тенденцію для інших військовослужбовців, які умисно можуть вчиняти інші злочини, в тому числі й військові аби не захищати територіальну цілісність країни на лінії зіткнення, що може призвести до прориву російсько-окупаційними військами оборони Збройних Сил України, а тому обрання відносно нього іншого запобіжного заходу створить передумови для переховування ОСОБА_4 від органів досудового розслідування та/або суду. Більше того, за таких обставин ОСОБА_4 отримає можливість незаконно впливати на свідків у кримінальному провадженні будь-яким чином.

У судовому засіданні прокурор клопотання підтримав, просив задовольнити.

Підозрюваний ОСОБА_4 проти задоволення клопотання прокурора про обрання відносно нього запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою заперечував, пояснив, що у нього не було умислу на спричинення потерпілому тілесних ушкоджень, постріл ним був здійснений з необережності.

Захисник підозрюваного, адвокат ОСОБА_5 просив відмовити прокурору у клопотанні про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та обрати відносно підозрюваного ОСОБА_8 запобіжний захід у вигляді домашнього арешту.

Вислухавши думку сторін кримінального провадження, дослідивши надані матеріали, приходжу до висновку, що клопотання підлягає задоволенню.

Під час судового розгляду, на обґрунтування даного клопотання слідчим, надані наступні докази:

* витяг з Єдиного реєстру досудових розслідувань № 0000346 від 24 травня 2023 року;

* протоколом огляду місця події від 24 травня 2023 року, відповідно до якого в період часу з 23 год. 39 хв. по 23 год. 57 хв. було проведено огляд місця події, в ході якого було виявлено та вилучено: - з приміщення кухонної кімнати: предмет, ззовні схожий на пневматичну гвинтівку, чорного кольору марки «Beeman», на якій мається маркування: НОМЕР_2 , cal 4,5 мм(177), зі спускового гачка якого було зроблено змив на марлевий тампон, який поміщено до паперового конверту та опечатано. Предмет, ззовні схожий на пневматичну гвинтівку, чорного кольору марки «Beeman», на якій мається маркування: НОМЕР_2 , cal 4,5 мм(177), поміщено до двох поліетиленових пакетів чорного кольору, опечатано ліпкою стрічкою та біркою з пояснювальним написом; - з приміщення спальної кімнати №4: чотирнадцять предметів, ззовні схожих на кулі, виготовлені з металу сірого кольору, до пневматичної гвинтівки, які були загорнуті до паперу та поміщені до сейф-пакету № 5334776;

*протоколом допиту підозрюваного від 25 травня 2023 року, відповідно до якого ОСОБА_4 пояснив, що здійснив постріл випадково;

*протоколом допиту потерпілого від 25 травня 2023 року, згідно з яким ОСОБА_7 підтвердив встановлені досудовим розслідування обставини та надав пояснення щодо отримання ним тілесних ушкоджень внаслідок протиправних дій підозрюваного ОСОБА_4 , зокрема пояснив, що між ними виникла сварка, в ході якої ОСОБА_8 виніс з будинку рушницю, почав у нього цілитися, після чого він побіг ховатися. У цей момент він відчув постріл;

*протоколом проведення слідчого експерименту від 25.05.2023 року за участю підозрюваного ОСОБА_4 , відповідно до якого останній розповів про обставини події.

Відповідно до ст. 29 Конституції України, ніхто не може бути заарештований або триматися під вартою інакше як за вмотивованим рішенням суду і тільки на підставах та в порядку, встановлених законом.

Згідно з вимогами пункту (с) ч. 1 ст. 5 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод (1950 року), ніхто не може бути позбавлений волі інакше, як згідно з процедурою, встановленою законом, а також якщо є розумні підстави вважати необхідним запобігти вчиненню особою правопорушення або втечу після його вчинення.

Статтею 178 КПК України передбачено, що при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу,

крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, слідчий суддя, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, перелік яких надано у зазначеній статті.

Згідно з ст. 177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам:

1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду;

2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення;

3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні;

4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином;

5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Відповідно до п. 1 ч. 3 ст. 199 КПК України, клопотання про продовження строку тримання під вартою, крім відомостей, зазначених у ст. 184 КПК України, повинно мітити виклад обставин, які свідчать про те, що заявлений ризик не зменшився або з`явилися нові ризики, які виправдовують тримання особи під вартою.

Особлива тяжкість деяких злочинів може викликати таку реакцію суспільства і соціальні наслідки, які виправдовують попереднє ув`язнення як виключну мір запобіжного заходу протягом певного часу, що вказано у рішенні Європейського суду з прав людини від 26 червня 1991 року у справі «Летельє проти Франції».

Згідно з положеннями ст.ст. 5, 18 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод нікого не може бути позбавлено свободи крім таких випадків і відповідно до процедури, встановленої законом: законний арешт або затримання особи, здійснене з метою до провадження її до компетентного судового органу за наявності обґрунтованої підозри у вчиненні нею правопорушення або якщо обґрунтовано вважається необхідним запобігти вчиненню нею правопорушення чи її втечі після його вчинення.

Відповідно до п. 4 ч. 2 ст. 183 КПК України запобіжний захід у виді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як до раніше не судимої особи, яка обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років.

Європейський суд з прав людини у своєму рішенні у справі «В проти Швейцарії» від 26 січня 1991 року зазначив, що врахування тяжкості злочину має свій раціональний зміст оскільки вона свідчить про ступінь суспільної небезпечності цієї особи та дозволяє спрогнозувати з достатньо високим ступенем ймовірності її поведінку, беручи до уваги, що майбутнє покарання за тяжкий злочину підвищує ризик того, що підозрюваний може ухилитись від слідства.

Відповідно до ч. 3 ст. 132 КПК України застосування заходів забезпечення кримінального провадження не допускається, якщо слідчий, прокурор не доведе, що: існує обґрунтована підозра щодо вчинення кримінального правопорушення такого ступеня тяжкості, що може бути підставою для застосування заходів забезпечення кримінального провадження; потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи особи, про який ідеться в клопотанні слідчого, прокурора; може бути виконане завдання, для виконання якого слідчий, прокурор звертається із клопотанням.

В свою чергу, статтею 177 КПК України визначено, що метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Відповідно до вимог ч.1 ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

При вирішені питання про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою слідчий суддя на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів, оцінює в сукупності всі обставини, в тому числі: вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним кримінального правопорушення, тяжкість покарання, що загрожує ОСОБА_4 в разі визнання його винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчинені якого він підозрюється (до восьми років позбавлення волі).

Тому, слідчий суддя вважає, що є підстави вважати, що підозрюваний ОСОБА_4 буде переховуватися від органів досудового розслідування, оскільки вчинив тяжке кримінальне правопорушення, покарання за вчинення яких передбачено законом у розмірі від п"яти до восьми років позбавлення волі, тому наслідки та ризик втечі для підозрюваного ОСОБА_4 у цьому випадку може бути визнаним, як менш небезпечними, ніж покарання та процедура його відбування.

Також, слідчий суддя погоджується із ствердженням прокурора щодо можливості незаконного впливу на свідків та потерпілого у цьому ж кримінальному провадженні, що підтверджується тим, що підозрюваний разом з ними проходять військову службу в одній військовій частині.

У зв`язку з наведеним, є всі підстави вважати що вищезазначені обставини обґрунтовано викладені органом досудового розслідування про те, що підозрюваний, знаходячись на волі, може ухилитися від слідства та суду та вчинити інше кримінальне правопорушення.

З огляду на викладене, з метою проведення повного та об`єктивного досудового розслідування та розгляду кримінального провадження, забезпечення встановлення істини в справі а також забезпечення виконання процесуальних рішень, з метою запобігання ризикам визначеним ст. 177 КПК України, слідчий суддя приходить до переконання, що існують всі підстави для задоволення клопотання слідчого та обрання запобіжного заходу підозрюваному у виді тримання під вартою строком на шістдесят діб. Більш м`який захід забезпечення кримінального провадження, на думку слідчого судді, не зможе запобігти доведеним ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України.

Відповідно до ч. 4. ст. 183 КПК України, слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, враховуючи підстави та обставини, передбачені статтями 177 та 178 цього Кодексу, має право не визначити розмір застави у кримінальному провадженні щодо злочину, вчиненого із застосуванням насильства або погрозою його застосування.

З огляду на викладене, враховуючи підстави та обставини, передбачені ст. ст. 177, 178 КПК України, а також те, що підозру ОСОБА_9 пред`явлено щодо злочину, вчиненого із застосуванням насильства, слідчий суддя приходить до висновку про обрання запобіжного заходу підозрюваному у виді тримання під вартою без визначення розміру застави.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 131-132, 177-178, 181-184, 193, 194 КПК України, слідчий суддя, -

У Х В А Л И В:

Клопотання слідчого СВ ВП № 4 Краматорського РУП ГУНП в Донецькій області лейтенант поліції ОСОБА_6 за кримінальним провадженням № 0000346, внесеним до ЄРДР 24 травня 2023 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_4 задовольнити.

Застосувати відносно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , підозрюваного у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України, запобіжний захід у вигляді тримання під вартою з утриманням на гауптвахті ІНФОРМАЦІЯ_2 , з місцем дислокації в АДРЕСА_2 .

Ухвала діє протягом 60 днів, строк дії ухвали з 25 травня 2023 року до 08 години 05 хвилин 23 липня 2023 року.

Ухвала підлягає негайному виконанню після її отримання.

Ухвала може бути оскаржена сторонами безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду протягом 5 днів з дня винесення.

Слідчий суддя

Слов`янського міськрайонного суду ОСОБА_1