печерський районний суд міста києва
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 березня 2023 року Печерський районний суд м. Києва у складі:

судді ОСОБА_1

за участю секретаря ОСОБА_2

прокурора ОСОБА_3

захисника ОСОБА_4

обвинувачених ОСОБА_5 ( ОСОБА_5 ),

ОСОБА_7 ( ОСОБА_7 ),

ОСОБА_9 ,

ОСОБА_10 ,

перекладача ОСОБА_15 ,

розглянувши у судовому засіданні у кримінальному провадженні № 0000502 за обвинуваченням ОСОБА_5 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 15, п. 5, 6, 11, 12 ч. 2 ст. 115, ч. 2 ст. 28, ч. 1 ст. 263, ч. 4 ст. 358 КК України, ОСОБА_7 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 15, п. 5, 6, 11, 12 ч. 2 ст. 115, ч. 2 ст. 28, ч. 1 ст. 263 КК України, питання доцільності подальшого тримання обвинувачених під вартою, -

ВСТАНОВИВ:

Печерським районним судом м. Києва з здійснюється судовий розгляд кримінального провадження щодо ОСОБА_5 , обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 15, п. п. 5, 6, 11, 12 ч. 2 ст. 115, ч. 2 ст. 28, ч. 1 ст. 263, ч. 4 ст. 358 КК України, ОСОБА_12 , обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 15, п. п. 5, 6, 11, 12 ч. 2 ст. 115, ч. 2 ст. 28, ч. 1 ст. 263 КК України, ОСОБА_13 , обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 15, п. п. 5, 6, 11, 12 ч. 2 ст. 115, ч. 2 ст. 28, ч. 1 ст. 263 КК України, ОСОБА_10 , обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 15, п. п. 5, 6, 11, 12 ч. 2 ст. 115, ч. 2 ст. 28, ч. 1 ст. 263 КК України.

У судовому засіданні прокурор звернувся до суду з клопотанням, в якому просить продовжити строк тримання обвинувачених під вартою, оскільки ризики, визначені ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме: переховуватися від органів досудового розслідування та суду, знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується, на даний час не відпали та продовжують існувати, а більш м`який запобіжний захід у даному кримінальному провадженні не зможе забезпечити належну процесуальну поведінку обвинувачених під час судового розгляду.

Обвинувачені та їх захисник ОСОБА_4 заперечували проти продовження строку тримання під вартою.

Заслухавши думку учасників судового провадження, суд дійшов до наступного висновку.

Відповідно до п. 20-5 Перехідних положень КПК України, у разі неможливості у визначений цим Кодексом строк суддею (колегією суддів) розглянути клопотання про обрання або продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, крім клопотання, поданого на розгляд до Вищого антикорупційного суду, воно може бути передано на розгляд до іншого судді, визначеного в порядку, встановленому частиною третьою статті 35 цього Кодексу, або розглянуто головуючим, а за його відсутності - іншим суддею зі складу колегії суддів, якщо справа розглядається колегіально, або може бути передано для розгляду до іншого суду в межах юрисдикції одного суду апеляційної інстанції або до суду в межах юрисдикції різних апеляційних судів в порядку, передбаченому абзацом шостим цього пункту.

Член колегії суддя ОСОБА_14 , перебуває у відпустці, відтак розгляд клопотання прокурора проводиться головуючою суддею ОСОБА_1 .

Судом встановлено, що строк дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою застосованого до обвинувачених згідно з ухвалою Печерського районного суду м. Києва від 30.12.2021 та продовженого ухвалою Печерського районного суду від 27.01.2023 спливає 27.03.2023.

Станом на 21.03.2023 завершити розгляд справи з об`єктивних причин не представляється можливим.

Відповідно до ч. 1 ст. 197 КПК України, строк дії ухвали суду про продовження строку тримання під вартою не може перевищувати шістдесяти днів.

Згідно з п. 2 ч. 3 ст. 331 КПК України, до спливу продовженого строку суд зобов`язаний повторно розглянути питання доцільності тримання обвинуваченого під вартою, якщо судове провадження не було завершене до його спливу.

Як визначено ст. 177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання зазначеним спробам, визначеним частиною 1 цієї статті, зокрема, переховуватися від суду, незаконно впливати на свідків, вчинити інше кримінальне правопорушення.

Згідно зі ст. 178 КПК України, при вирішенні питання про запобіжний захід, окрім наявності ризиків, зазначених у ст. 177 КПК України, необхідно враховувати, у тому числі й вагомість наявних доказів про вчинення обвинуваченим кримінального правопорушення, тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання винуватим, вік та стан здоров`я обвинуваченого, міцність його соціальних зв`язків, наявність постійного місця роботи, навчання, його репутацію, майновий стан, наявність судимостей, дотримання раніше застосованих запобіжних заходів та інше.

Судом встановлено, що зазначені прокурором ризики продовжують існувати, оскільки під загрозою можливого покарання обвинувачені можуть ухилитися від органу досудового розслідування та суду. Окрім того, існує ризик впливу на свідків та потерпілого у кримінальному провадженні.

Суд враховує також позицію викладену ЄСПЛ у справах «Ілійков проти Болгарії» від 26.07.2001 та «Волосюк проти України» від 12.03.2013, відповідно до якої суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування або повторного вчинення злочинів. Тяжкість обвинувачення може бути достатньою причиною разом з іншими для обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Таким чином, з сукупність даних про особи обвинувачених, їх репутації, даних про можливість ухилення від суду, разом із тяжкістю пред`явленого обвинувачення, свідчить про те, що обставини, які стали підставою для обрання обвинуваченим запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, не змінилися та продовжують існувати, як і не змінилася обстановка, яка дає суду підстави вважати, що належну процесуальну поведінку обвинувачених не зможе забезпечити більш м`який запобіжний захід, тому є необхідним продовження строку тримання під вартою ще на 60 днів.

Суд вважає, що застосування саме такого запобіжного заходу є виправданим, з точки зору наявності відповідного суспільного інтересу в цій справі, а отже не суперечитиме вимогам ст. 5 Конвенції та практиці ЄСПЛ.

Будь-яких інших обставин, які б свідчили про те, що даний захід забезпечення кримінального провадження не виправдовує такий ступінь втручання у права і свободи обвинувачених на даному етапі кримінального провадження, а також які мають значення при вирішенні питання щодо запобіжного заходу обвинувачених та які не існували і не розглядались на час обрання та продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, у судовому засіданні не встановлено.

З урахуванням викладеного, керуючись ст. ст. 177, 183, 199, 331, 392 КПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Продовжити до 19 травня 2023 року включно застосований до обвинуваченого ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

Продовжити до 19 травня 2023 року включно застосований до обвинуваченого ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

Продовжити до 19 травня 2023 року включно застосований до обвинуваченого ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

Продовжити до 19 травня 2023 року включно застосований до обвинуваченого ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

На ухвалу суду може бути подана апеляція до Київського апеляційного суду через Печерський районний суд м. Києва протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Суддя ОСОБА_1