УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 серпня 2023 року місто Київ

Слідчий суддя Шевченківського районного суду м. Києва ОСОБА_1 за участю: секретаря ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у приміщенні Шевченківського районного суду м. Києва скаргу ОСОБА_3 на бездіяльність прокурора Київської міської прокуратури ОСОБА_4 у кримінальному провадженні №0000123 від 07.02.2023, яка полягає у нерозгляді клопотання у вказаному кримінальному провадженні, в порядку ст.220 КПК України,

ВСТАНОВИВ:

До Шевченківського районного суду м. Києва надійшла скарга ОСОБА_3 , на бездіяльність прокурора Київської міської прокуратури ОСОБА_4 у кримінальному провадженні №0000123 від 07.02.2023, яка полягає у нерозгляді клопотання у вказаному кримінальному провадженні, в порядку ст.220 КПК України.

Скаргу ОСОБА_3 обґрунтовує тим, що ним 04 липня 2023 року, шляхом направлення відповідного повідомлення на офіційну електронну пошту органу, було подано до Київської міської прокуратури клопотання №VYH--01-02 від 04.07.2023 про надання йому копій ряду визначених заявником матеріалів кримінального провадження та вчинення конкретних процесуальних дій.

Оскільки станом на день подачі скарги до суду його клопотання не розглянуто, про результати розгляду клопотання заявника в порядку ст. 220 КПК України не повідомлено, ОСОБА_3 просить зобов`язати уповноваженого прокурора Київської міської прокуратури у кримінальному провадженні №0000123 від 07.02.2023 розглянути його клопотання №VYH--01-02 від 04.07.2023 від 04.07.2023, в порядку та строки, передбачені ст.220 КПК України, визнати бездіяльність прокурора Київської міської прокуратури ОСОБА_4 , зобов`язати прокурора виконати рішення слідчого судді, прийняте за наслідками розгляду даної скарги, та через систему «Електронний суд» повідомити слідчого суддю про виконання такого рішення.

ОСОБА_3 , будучи належним чином повідомлений про час та дату судового розгляду, в судове засідання не прибув, у своїй скарзі зазначав, що просить, у випадку його неявки, провести судовий розгляд за його відсутності.

З врахуванням того, що для розгляду вказаної категорії скарг встановлено скорочені терміни, а особа, яка подала скаргу, будучи повідомленою про час та дату розгляду скарги, до суду не з`явилась, з урахуванням прохання заявника у випадку його неявки, провести судовий розгляд за його відсутності, з метою дотримання вимог ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, яка гарантує право кожного на справедливий і публічний розгляд його справи впродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, слідчий суддя вважає за доцільне розглянути скаргу у відсутність ОСОБА_3 .

Уповноважений прокурор у кримінальному провадженні в судове засідання не з`явився, повідомлявся про час та дату судового засідання завчасно та належним чином. Жодних заяв або клопотань на адресу суду не направляв.

Дослідивши матеріали скарги з додатками, слідчий суддя дійшов наступного висновку.

Так, слідчий суддя при розгляді скарги вважає за необхідне першочергово розглянути питання щодо підсудності даної скарги Шевченківському районному суду м. Києва.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 306 КПК України скарги на рішення, дії чи бездіяльність слідчого, прокурора розглядаються слідчим суддею місцевого суду, згідно з правилами судового розгляду, передбаченими статтями 318 - 380 цього Кодексу, з урахуванням положень глави 26 КПК України.

Виходячи з того, що законодавець у більшості випадків прямо зазначає, що судовий контроль за дотриманням прав, свобод та інтересів осіб у кримінальному провадженні під час досудового розслідування здійснюється слідчим суддею суду першої інстанції, в межах територіальної юрисдикції якого знаходиться орган досудового розслідування, що здійснює досудове розслідування (ч. 7 ст. 100, ч. 2 ст. 132, ч. 1 ст. 184, ч. 1 ст. 192, ч. 2 ст. 199, ч. 1 ст. 201, ч. 3 ст. 244), то, з урахуванням положень ч. 6 ст. 9 КПК України, вірним є застосування зазначеного правила й до розгляду скарг, клопотань, територіальна підсудність щодо яких прямо не визначена процесуальним законом (зокрема ч. 1 ст. 306 КПК України).

Отже, скарги на рішення, дії або бездіяльність слідчого чи прокурора розглядаються слідчим суддею місцевого суду в межах територіальної юрисдикції якого знаходиться орган досудового розслідування.

Відповідно до долученого до скарги витягу з ЄРДР у кримінальному провадженні №0000123 від 07.02.2023, досудове розслідування у вказаному кримінальному провадженні здійснюється другим слідчим відділом ТУ ДБР в м. Києві.

Згідно відомостей, які розміщені на офіційному сайті ТУ ДБР у м. Києві, даний орган досудового розслідування наразі розташовано за адресою: м. Київ, вул. Олени Теліги, буд. 8, що знаходиться в Шевченківському районі м. Києва.

Крім того, висновок про підсудність скарг на бездіяльність слідчого, прокурора, у кримінальних провадженнях, в яких органом досудового розслідування є ТУ ДБР в м. Києві, Шевченківському районному суду м. Києва міститься також і в ухвалі Київського апеляційного суду від 18 травня 2022 року у справі 761/46065/21.

Відповідно до ст. 22 КПК України кримінальне провадження здійснюється на основі змагальності, що передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами, передбаченими цим Кодексом.

Однак, не зважаючи на те, що прокурора Київської міської прокуратури було викликано належним чином, завчасно, зокрема і з метою вирішення питання щодо підсудності даної скарги Шевченківському районному суду м. Києва, останній в судове засідання не з`явився, жодних відомостей, з урахуванням яких можна було б дійти висновку про непідсудність вказаної скарги Шевченківському районному суд м. Києва, не надав.

Отже, враховуючи наведене, слідчий суддя не вбачає підстав для висновку про непідсудність скарги ОСОБА_3 , на бездіяльність прокурора Київської міської прокуратури ОСОБА_4 у кримінальному провадженні №0000123 від 07.02.2023, яка полягає у нерозгляді клопотання у вказаному кримінальному провадженні, в порядку ст.220 КПК України, Шевченківському районному суду м. Києва та вважає за можливе розглядати вказану скаргу по суті.

Порядок оскарження рішень, дій чи бездіяльності органів досудового розслідування чи прокурора під час досудового розслідування чітко визначено та регламентовано Главою 26 Кримінального процесуального кодексу України.

Так, згідно до п.1 ч.1 ст.303 КПК України на досудовому провадженні може бути оскаржена бездіяльність слідчого, дізнавача, прокурора, що полягає у нездійсненні інших процесуальних дій, які він зобов`язаний вчинити у визначений цим Кодексом строк, - заявником, потерпілим, його представником чи законним представником, підозрюваним, його захисником чи законним представником, представником юридичної особи щодо якої здійснюється провадження, володільцем тимчасово вилученого майна, іншою особою, права чи законні інтереси якої обмежуються під час досудового розслідування.

04 липня 2023 року, ОСОБА_3 , шляхом направлення відповідного повідомлення на офіційну електронну пошту органу, звернувся до Київської міської прокуратури з клопотанням №VYH--01-02 від 04.07.2023 про надання йому копій ряду визначених заявником матеріалів кримінального провадження та вчинення конкретних процесуальних дій. Вказані обставини підтверджуються відомостями, що містяться в долучених до скарги додатках.

Відповідно до ст. 220 КПК України клопотання сторони захисту, потерпілого і його представника чи законного представника, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, про виконання будь-яких процесуальних дій та у випадках, установлених цим Кодексом, іншої особи, права чи законні інтереси якої обмежуються під час досудового розслідування, або її представника слідчий, прокурор зобов`язані розглянути в строк не більше трьох днів з моменту подання і задовольнити їх за наявності відповідних підстав. Про результати розгляду клопотання повідомляється особа, яка заявила клопотання. Про повну або часткову відмову в задоволенні клопотання виноситься вмотивована постанова, копія якої вручається особі, яка заявила клопотання, а у разі неможливості вручення з об`єктивних причин - надсилається їй.

Відповідно до вимог ст. 55 КПК України, права і обов`язки потерпілого виникають в особи, зокрема, з моменту подання заяви про вчинення щодо неї кримінального правопорушення.

Відповідно відомостей, що містяться зокрема у наданому заявником витягу з ЄРДР у кримінальному провадженні №0000123 від 07.02.2023, досудове розслідування у вказаному кримінальному провадженні здійснюється за заявою ОСОБА_3 , при цьому у зв`язку із стверджуваним ОСОБА_3 фактом невиконання судового рішення, яким уповноважену особу НАБУ зобов`язано вчинити певні процесуальні дії саме на користь ОСОБА_3 .

Враховуючи наведене, слідчий суддя приходить до висновку про відсутність підстав вважати, що кримінальне провадження №0000123 від 07.02.2023 розпочато не у зв`язку із зверненням ОСОБА_3 із заявою про вчинення кримінального правопорушення саме щодо нього.

Крім того, слід зазначити, що і Верховний Суд неодноразово, зокрема і у своєму рішенні №426/8977/18 від 27.07.2022 року, вже виказував правову позицію про те, що згідно з положеннями статті 55 КПК особа з моменту подачі заяви про кримінальне правопорушення набуває прав та обов`язків потерпілої особи. При цьому факт відсутності процесуального рішення про визнання такої особи потерпілою у справі або визнання натомість потерпілою у справі іншу особу, жодним чином не звужують прав потерпілого - особи що подала заяву про кримінальне правопорушення, за правилами статті 55 КПК.

В той же час, положення ч. 5 ст. 55 КПК України передбачають, що за наявності очевидних та достатніх підстав вважати, що заява, повідомлення про кримінальне правопорушення подана особою, якій не завдано шкоди, зазначеної у частині першій цієї статті, слідчий або прокурор виносить вмотивовану постанову про відмову у визнанні потерпілим, яка може бути оскаржена слідчому судді.

Матеріали судового провадження не містять будь-яких відомостей про те, що після внесення відомостей про кримінальне провадження №0000123 від 07.02.2023 до ЄРДР, уповноважені у кримінальному провадженні слідчий або прокурор, прийшли до висновку про наявності очевидних та достатніх підстав вважати, що заява, повідомлення про кримінальне правопорушення подана особою, якій не завдано шкоди, та, на виконання імперативних, в такому випадку, вимог ч. 5 ст. 55 КПК України, винесли вмотивовану постанову про відмову у визнанні потерпілим. Жодних заперечень, щодо даних обставин, прокурором, зокрема і шляхом направлення письмових заперечень до початку судового розгляду, слідчому судді не надано.

При цьому, відповідно до ст. 26 КПК України, слідчий суддя, суд у кримінальному провадженні вирішують лише ті питання, що винесені на їх розгляд сторонами та віднесені до їх повноважень цим Кодексом.

В той же час, положення ст. 55 КПК України не передбачають повноважень слідчого судді вирішувати питання щодо наявності або відсутності у особи, яка звернулась із заявою щодо вчинення стосовно неї кримінального правопорушення, статусу потерпілого. Ч. 5 ст. 55 КПК України наділяє такими повноваженнями під час здійснення досудового розслідування вичерпний перелік суб`єктів: слідчий або прокурор.

За таких обставин, слідчий суддя, не маючи підстав для того, аби ставити під сумнів позицію слідчого та прокурора, кожен з яких, з тих чи інших обставин, не винесли постанову про відмову у визнанні ОСОБА_3 потерпілим у кримінальному провадженні №0000123 від 07.02.2023, приходить до висновку, що наразі, в цьому кримінальному провадженні ОСОБА_3 має права і обов`язки потерпілого, зокрема і право звертатись до прокурора у порядку ст. 220 КПК України, на підставі ч. 2 ст. 55 КПК України, як особа, яка звернулась із заявою про вчинення стосовно неї кримінально правопорушення, до моменту винесення слідчим або прокурором постанови про відмову у визнанні потерпілим.

Враховуючи, що на час розгляду скарги відомостей щодо належного розгляду прокурором Київської міської прокуратури ОСОБА_4 або іншим уповноваженим прокурором у кримінальному провадженні №0000123 від 07.02.2023 клопотання ОСОБА_3 №VYH--01-02 від 04.07.2023 від 04.07.2023 слідчому судді не надано, а тому слідчий суддя приходить до висновку, що ОСОБА_3 , підлягає задоволенню в цій частині, шляхом зобов`язання уповноваженого прокурора у кримінальному провадженні №0000123 від 07.02.2023, розглянути клопотання ОСОБА_3 №VYH--01-02 від 04.07.2023, в порядку та строки, передбачені ст.220 КПК України.

В той же час, в частині вимог щодо визнання бездіяльності прокурора Київської міської прокуратури ОСОБА_4 незаконною, яка полягає у нерозгляді клопотання у вказаному кримінальному провадженні, скарга не підлягає задоволенню з огляду на наступне.

Згідно вимог ч.2 ст. 307 КПК України слідчий суддя за результатами розгляду скарги на рішення, дії чи бездіяльність під час досудового розслідування може ухвалити рішення про скасування рішення слідчого, дізнавача чи прокурора, зобов`язання припинити дію, зобов`язання вчинити певну дію, відмову у задоволенні скарги.

Як вже було зазначено вище, відповідно до ч.3 ст. 26 КПК України слідчий суддя у кримінальному провадженні вирішує лише ті питання, які винесені на його розгляд сторонами та віднесені до його повноважень цим Кодексом.

Разом з тим, чинним законодавством до повноважень слідчого судді при розгляді скарг на рішення, дії чи бездіяльність під час досудового розслідування не віднесено прийняття рішення про визнання протиправною бездіяльності службових чи посадових осіб, а тому ухвалення такого рішення було б очевидним перевищенням повноважень слідчого судді в очах стороннього та незацікавленого спостерігача.

Таким чином, ОСОБА_3 в цій частині звертається до слідчого судді зі скаргою на бездіяльність уповноваженої особи Київської міської прокуратури, яка не підлягає вирішенню слідчим суддею в порядку частини першої ст.303 КПК України, а тому в цій частині скарга задоволенню не підлягає.

Крім того, розглядаючи вимогу заявника зобов`язати уповноважену особу (прокурора) Київської міської прокуратури повідомити слідчого суддю про виконання даної ухвали, шляхом направлення відповідних процесуальних документів через «Електронний кабінет Київської міської прокуратури» в «Електронному суді», протягом 3 (трьох) днів з дня отримання копії ухвали слідчого судді - слідчий суддя вважає за необхідне роз`яснити учасникам судового провадження наступне.

Так, відповідно до ст. 534 КПК України строки і порядок виконання можуть бути визначені у самому судовому рішенні, але у разі, якщо суд прийде до висновку про таку необхідність.

Окреме, розширене пояснення дій, що вимагаються судовим рішенням від сторони судового провадження може вказуватись з метою полегшення розуміння та сприяння визнанню сторонами суті рішення.

Також суд нагадує учасникам кримінального провадження, що ст. 535 КПК України встановлює імперативну вимогу, відповідно до якої органи, особи, які виконують судове рішення, повідомляють суд, який постановив судове рішення, про його виконання.

Тобто, в силу приписів чинного законодавства, уповноважена особа у кримінальному провадженні №0000123 від 07.02.2023, яка буде виконувати дану ухвалу, вже має обов`язок повідомити суд про виконання такого рішення, при цьому, враховуючи, що уповноваженою особою в даному випадку є професійний юрист, який має досвід роботи, зокрема і в галузі кримінального процесу, а тому, слідчий суддя приходить до висновку, що такій особі, поза розумним сумнівом, відомо про обов`язок повідомити суд про виконання судового рішення, у зв`язку з чим слідчий суддя не вбачає потреби у наданні їй ще однієї, додаткової, вказівки з цього приводу.

Крім того, слідчий суддя звертає увагу і на вимогу заявника зобов`язати уповноважену особу Київської міської прокуратури повідомити слідчого суддю про виконання даної ухвали, у конкретний, передбачений заявником спосіб - шляхом направлення відповідних процесуальних документів через «Електронний кабінет Київської міської прокуратури» в «Електронному суді».

Разом з тим, чинним законодавством не передбачено повноважень слідчого судді, надавати вказівки прокурору щодо вчинення тих чи інших конкретних процесуальних дій, за виключенням випадків, що прямо передбачені законом, чи слідчих (розшукових) дій під час розслідування кримінального провадження, за виключенням випадків, що прямо передбачені законом, тощо. Більш того, спроба вчинення таких дій з боку суду була б невиправданим втручанням в роботу прокуратури в цілому, та в заплановану прокурором стратегію процесуального керівництва у кримінальному провадженні, що прямо суперечить принципу диспозитивності, а тому в цій частині - скарга задоволенню не підлягає.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 220, 303, 304, 306, 307, 309 КПК України, слідчий суддя

ПОСТАНОВИВ:

Скаргу ОСОБА_3 на бездіяльність прокурора Київської міської прокуратури ОСОБА_4 у кримінальному провадженні №0000123 від 07.02.2023, яка полягає у нерозгляді клопотання у вказаному кримінальному провадженні, в порядку ст.220 КПК України, - задовольнити частково.

Зобов`язати уповноваженого прокурора Київської міської прокуратури у кримінальному провадженні №0000123 від 07.02.2023 розглянути клопотання ОСОБА_3 №VYH--01-02 від 04.07.2023, в порядку та строки, передбачені ст.220 КПК України.

В задоволенні іншої частини скарги - відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1