Справа № 462/3910/21
провадження 1-кс/462/742/23
У Х В А Л А

05 травня 2023 року слідчий суддя Залізничного районного суду м. Львова ОСОБА_1 , з участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні скаргу ОСОБА_3 на постанову слідчого СВ ВП № 1 ЛРУП № 2 ГУ НП у Львівській області ОСОБА_4 про відмову у визнанні потерпілим у кримінальному провадженні № 0000008 від 05.01.2021 року

встановив:

ОСОБА_3 звернувся до суду із скаргою, в порядку ст. 303 КПК України, на постанову слідчого СВ ВП № 1 ЛРУП № 2 ГУ НП у Львівській області ОСОБА_4 від 06.03.2023 року про відмову у визнанні потерпілим у кримінальному провадженні № 0000008 від 05.01.2021 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 194 КК України. Свою скаргу обґрунтовує тим, що постановою слідчого ВП № 1 ОСОБА_4 від 06.03.2023 року відмовлено у задоволенні його клопотання про визнання його потерпілим у кримінальному провадженні № 0000008 від 05.01.2021. Вважає вказану постанову незаконною, необґрунтованою та такою, що не відповідає вимогам ст. 55, 94, 110 КПК України та порушує його права як потерпілого у кримінальному провадженні, оскільки приймаючи вчергове рішення про відмову у визнанні його потерпілим, слідчим не проведено повного та об`єктивного досудового розслідування у вказаному кримінальному провадженні. Вказує, що він, як заявник про вчинене кримінальне провадження щодо себе, не може бути у кримінальному провадженні у статусі свідка, крім того, скеровувані слідчим повістки про виклик на допит на 22.03.2023 року, 25.03.2023 року ним отримано лише 11.04.2023 року. Просить скасувати постанову слідчого СВ ВП № 1 ОСОБА_4 від 06.03.2023 року про відмову у визнанні потерпілим у кримінальному провадженні № 0000008 від 05.01.2021.

В судове засідання скаржник не з`явився, хоча належним чином був повідомлений про дату, час та місце розгляду. При цьому, у своїй скарзі ОСОБА_3 просив розглядати скаргу за його відсутності, покликаючись на введений в Україні воєнний стан, за наведеного слідчий суддя, з метою забезпечення права скаржника із врахуванням норм ст. 306 КПК, приходить до висновку про можливість проведення розгляду справи за його відсутності.

Відділ поліції № 1, належним чином повідомлений про дату, час та місце розгляду скарги, явку уповноваженого представника в судове засідання не забезпечив, поруч з цим, відділом поліції № 1 через канцелярію суду надано слідчому судді матеріали кримінального провадження № 0000008 від 05.01.2021, відтак, враховуючи, що відповідно до вимог ч. 3 ст. 306 КПК України відсутність уповноваженого представника не є перешкодою для розгляду скарги, суд ухвалив проводити розгяд справи за їх відсутності на підставі наявних матеріалів.

Дослідивши матеріали скарги, оглянувши матеріали кримінального провадження

№ 0000008 від 05.01.2021 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 194 КК України, слідчий суддя приходить до наступного висновку.

Статтею 2 Кримінального процесуального кодексу України визначено, що завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Згідно ст. 26 КПК України, сторони кримінального провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та спосіб, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до п. 5 ч. 1 ст. 303 КПК України на досудовому слідстві може бути оскаржене до слідчого судді рішення слідчого про відмову у визнанні потерпілим особою, якій відмовлено у визнанні потерпілою.

Слідчим суддею встановлено, що у провадженні СВ ВП № 1 ЛРУП № 2 ГУ НП у Львівській області перебуває кримінальне провадження № 0000008 від 05.01.2021 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 194 КК України.

Як вбачається із постанови про призначення групи слідчих у кримінальному провадженні від 28.11.2022 року для розслідування кримінального провадженння № 0000008 від 05.01.2021 призначено групу слідчих СВ ВП № 1 ЛРУП № 2 ГУНП у Львівській області, до складу якої включено зокрема лейтенанта поліції ОСОБА_4 .

Постановою слідчого СВ ВП № 1 ЛРУП № 2 ГУ НП у Львівській області ОСОБА_4 від 06 березня 2023 року у кримінальному провадженні № 0000008 від 05.01.2021 ОСОБА_3 відмовлено у визнанні його потерпілим у кримінальному провадженні.

Згідно змісту оскаржуваної постанови слідчого СВ ВП № 1 ЛРУП № 2 ГУ НП у Львівській області ОСОБА_4 від 06.03.2023 року, відмовляючи у задоволенні клопотанння ОСОБА_3 про визнання його потерпілим у межах кримінального провадження № 0000008 від 05.01.2021 слідча вказує, що у даному кримінальному провадженні, передбачена ч. 1 ст. 194 КК України, кваліфікація правопорушення передбачає умисне знищення або пошкодження чужого майна, що заподіяло шкоду у великих розмірах, тобто обєктивної стороною правопорушення у даному випадку є суспільно небезпечні наслідки, які полягають у заподіянні шкоди у великих розмірах, а саме перевищує у двісті пятдесят і більше разів неоподатковуваний мінімум доходів громадян на момент вчинення злочину. В ході допиту в якості свідка, ОСОБА_5 у своїх показах вказала, що випадково заділа рукою шибу у вікні і одне скло від склопакету розбилося. Вартість заміни такого скла з роботою становить приблизно 300 грн, а тому діяння ОСОБА_5 підпадають під ознаки вчинення адміністративного правопорушення. Встановити вартість завданої матеріальної шкоди ОСОБА_3 не представляється можливим, у звязку із неможливістю проведення першочергово необхідної слідчої дії огляду місця події через ннадання згоди на проведення такого ОСОБА_3 .

Згідно з ч. 2 ст. 55 КПК України права і обов`язки потерпілого виникають в особи з моменту подання заяви про вчинення щодо неї кримінального правопорушення або заяви про залучення її до провадження як потерпілого.

Відповідно до ч. 5 ст. 55 КПК України за наявності очевидних та достатніх підстав вважати, що заява, повідомлення про кримінальне правопорушення або заява про залучення до провадження як потерпілого подана особою, якій не завдано шкоди, зазначеної у частині першій цієї статті, слідчий або прокурор виносить вмотивовану постанову про відмову у визнанні потерпілим, яка може бути оскаржена слідчому судді.

Так, на переконання слідчого судді, слідча ОСОБА_4 у постанові від 06.03.2023 року правомірно покликається як на ознаку об`єктивної сторони кримінального правопорушення ч. 1 ст. 194 КК України заподіяння шкоди, та як вбачається з аналізу вищевказаних норм КПК України чинним кримінальним процесуальним законодавством передбачено можливість відмови у визнанні особи потерпілим, однак умовою для цього є наявність очевидних та достатніх підстав вважати, що заява, повідомлення про кримінальне правопорушення або заява про залучення до провадження як потерпілого подана особою, якій не завдано шкоди, зазначеної в ч. 1 ст. 55 КПК України.

Поруч з цим, зі змісту постанови від 06.03.2023 року встановлено, що обгрунтовуючи відмову у визнанні ОСОБА_3 потерпілим, слідча покликається на відомості щодо орієнтовної вартості завданих пошкоджень майну, отримані в ході допиту свідка ОСОБА_5 , а встановити реальну вартість завданої ОСОБА_3 шкоди не представляється можливим, оскільки проведення необхідної для цього слідчої дії огляду місця подіії є неможливим за відсутності згоди на це ОСОБА_3 .

Тобто, у даному випадку, висновок слідчої про те, що діяння ОСОБА_5 підпадають під ознаки вчинення адміністративного правопорушення, за відсутності при цьому факту проведення органом досудового розслідування всіх необхідних для перевірки та встановлення навденої обставини слідчих дій у кримінальному провадженні, по суті будується на припущеннях.

Однак, статтею 91 КПК України передбачено, що доказування полягає у збиранні, перевірці та оцінці доказів з метою встановлення обставин, що мають значення для кримінального провадження, а ст. 92 цього Кодексу обов`язок доказування покладається на слідчого, прокурора. На виконання даних вимог сторона обвинувачення в силу ст. 93 КПК України здійснює збирання доказів.

Слідчий суддя також звертає увагу на те, що, покликаючись в обгрунтування прийнятого рішення про відмову у визнанні заявника потерпілим, слідчий СВ ВП № 1 ЛРУП № 2 вказує на відмову ОСОБА_3 прибуття за викликом слідчого для проведення його допиту та відмову ОСОБА_3 у наданні дозволу на проведеня огляду місця події, однак, як вбачається із матеріалів кримінального провадження, постанова слідчого за резульататми розгляду клопотання ОСОБА_3 про визнання його потерпілим у кримінальному провадженні датована 06 березня 2023 року, в свою чергу повістки про виклик до слідчого датовані 17.03.2023 року.

В матеріалах справи також міститься письмовий запит, адресований ОСОБА_3 щодо надання дозволу на проведення огляду місця події помешкання останнього, однак такий також датований 17.03.2023 року, тобто вже після винесення постанови про відмову у визнанні особи потерпілим із покликанням на факт відмови ОСОБА_3 у наданні такої згоди.

Верховний суд зазначає, що оскільки закон не визначає спеціальних засобів доказування добровільності згоди на проникнення до житла або іншого володіння особи, то наявність чи відсутність згоди, а також її добровільність чи вимушеність мають бути встановлені, виходячи з сукупності обставин, за яких відбувалося проникнення до житла чи іншого володіння особи, і ці обставини можуть доводитись або спростовуватися сторонами за допомогою будь-яких засобів доказування.

Разом з тим, з часу призначення у вказаному кримінальному провадженні групи слідчих у складі слідчої ОСОБА_4 , матеріали провадження не містять жодних доказів на підтвердження факту відмови ОСОБА_3 у наданну дозволу на проведення огляду приміщення.

Виходячи з наведеного, вбачається, що постанова слідчого про відмову у визнанні потерпілим винесена слідчим передчасно, відтак наведені у скарзі обставини щодо недотримання слідчим норм чинного кримінального процесуального законодавства в частині обгрунтованості оскаржуваної постанови, в т.ч. проведення всіх слідчих і процесуальних дій, необхідних для встановлення реальних даних щодо розміру завданої шкоди знайшли своє підтвердження в ході судового розгляду скарги, а відтак слідчий суддя приходить до висновку, що скарга ОСОБА_3 на постанову старшого слідчого СВ ВП № 1 ЛРУП № 2 ГУ НП у Львівській області ОСОБА_4 від 06.03.2023 року про відмову у визнанні потерпілим у кримінальному провадженні №0000008 від 05.01.2021 року підлягає задоволенню.

Керуючись ст. 7, 9, 22, 55, 110, 303, 306, 307, 309 КПК України, -

ухвалив:

Скаргу ОСОБА_3 на постанову слідчого СВ ВП № 1 ЛРУП № 2 ГУ НП у Львівській області ОСОБА_4 про відмову у визнанні потерпілим у кримінальному провадженні № 0000008 від 05.01.2021 року задоволити.

Скасувати постанову слідчого СВ ВП № 1 ЛРУП № 2 ГУ НП у Львівській області ОСОБА_4 від 06.03.2023 про відмову у визнанні потерпілим у кримінальному провадженні

№ 0000008 від 05.01.2021 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 194 КК України.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Львівського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Повний текст ухвали виготовлено 08.05.2023.

Слідчий суддя: (підпис) ОСОБА_1

З оригіналом згідно. Оригінал ухвали у справі № 462/1691/23.

Слідчий суддя ОСОБА_1