1 УХВАЛА ІМЕНЕМ УКРАЇНИСправа № 335/5004/23 1-кс/335/1628/2023
07 серпня 2023 року м. Запоріжжя
Слідчий суддя Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , підозрюваного ОСОБА_4 , захисника ОСОБА_5 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Запоріжжя клопотання заступника начальника відділу СУ ГУНП в Запорізькій області майора поліції ОСОБА_6 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно:
- ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Запоріжжя, громадянина України, із вищою освітою, одруженого, маючого на утриманні малолітню дитину у віці 4 років, військовслужбовця ЗСУ НОМЕР_1, рядового, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого,
підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 185 КК України,
Заступник начальника відділу СУ ГУНП в Запорізькій області майор поліції ОСОБА_6 звернувся до слідчого судді із клопотанням, погодженим з прокурором Вознесенівської окружної прокуратури м. Запоріжжя ОСОБА_3 , про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_4 .
На підставі Наказу № 472-к від 06.09.2017 року, ОСОБА_4 переведений на посаду начальника служби безпеки TOB «Альбакор».
Перебуваючи у довірливих відносинах з директором ТОВ «Альбакор» ОСОБА_7 , 22.03.2021 року останнім надано нотаріальну довіреність ОСОБА_4 щодо забезпечення представництва останнього у банківських установах від імені потерпілого, у тому числі, відкривати рахунки та вносити на них грошові кошти, укладати, змінювати та розривати від імені ОСОБА_7 будь-які угоди та договори, тощо.
За обумовленою згодою, ОСОБА_7 уповноважив ОСОБА_4 на отримання, перевезення та у подальшому зберігання своїх особистих грошових коштів у вказаному сейфі. З цією метою ОСОБА_7 , крім іншого, надав ОСОБА_4 ключі від вхідних дверей у підвальне приміщення № 8 та до самого сейфа, повідомивши також при цьому ключ-код від даного сейфа.
Далі, 07.10.2022 року з метою перевезення та у подальшому зберігання своїх особистих грошових коштів у вказаному сейфі, ОСОБА_7 передав ОСОБА_4 грошові кошти загальною сумою 2 700 000 гривень, склавши при цьому відповідний ордер внутрішнього переміщення готівки № 5, для їх подальшого переміщення та зберігання у сейфі.
Аналогічним чином 10.10.2022 року та 11.10.2022 року ОСОБА_7 передав ОСОБА_4 грошові кошти у розмірі 3 015 474 гривень та 2 100 000 гривень відповідно, що підтверджується складеними ордерами внутрішнього переміщення готівки № 7 та № 9.
Так, у період часу з 07.10.2022 року по 21 год. 30 хв. 09.11.2022 року, більш точної дати та часу органом досудового розслідування встановити не представилось можливим, ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , маючи вільний доступ до всієї території підприємства та знаходячись у вищевказаному підвальному приміщені за адресою: АДРЕСА_3 , з метою реалізації свого злочинного умислу, спрямованого на таємне викрадення чужого майна, в умовах воєнного стану, переконавшись, що його протиправні дії є непомітними для інших осіб, а також засобів спостереження, за допомогою ключа від дверей, раніше наданого потерпілим ОСОБА_7 , таємно проник до вказаного приміщення № 8.
Після чого, ОСОБА_4 , перебуваючи у вказаному приміщенні та маючи доступ до сейфу, за допомогою спеціального ключа, раніше наданого потерпілим, відкрив його ввівши відповідну комбінацію яка була йому відома, та здійснив крадіжку грошових коштів, які він раніше отримав від ОСОБА_7 , на загальну суму 7 815 474 гривень, що в 600 та більше разів перевищує неоподаткований мінімум доходів громадян, та в подальшому витратив зазначені грошові кошти на власний розсуд.
В подальшому, відсутність грошових коштів загальною сумою 7 815 474 гривень, 09.11.2022 року о 21 год. 30 хв. було виявлено потерпілим ОСОБА_7 під час здійснення перевірки сейфу (інв. № А113543), за результатами якої складено відповідний акт відкриття для дослідження вмісту сейфу за участі інших працівників ТОВ «Альбакор».
Таким чином, ОСОБА_4 здійснив крадіжку чужого майна, а саме, грошових коштів в особливо великих розмірах, чим спричинив потерпілому ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , матеріальну шкоду на суму 7 815 474 гривень.
ОСОБА_4 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 5 ст. 185 КК України, а саме: у таємному викраденні чужого майна (крадіжці), поєднаному з проникненням в інше сховище, вчиненому в умовах воєнного стану, в особливо великих розмірах.
26.06.2023 року ОСОБА_4 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 185 КК України, та у встановленому законом порядку, на підставі ч. 1 ст. 278 та ст. 135 КПК України, направлено за адресою реєстрації останнього, а саме: АДРЕСА_1 .
У зв`язку із тим, що підозрюваний ОСОБА_4 переховувався від органів досудового розслідування, постановою слідчого від 26.06.2023 року ОСОБА_4 було оголошено у розшук.
05.08.2023 року ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , затримано в порядку ст. 208 КПК України.
Слідчий вказує, що вина, ОСОБА_4 , повністю підтверджується зібраними в кримінальному провадженні доказами, а саме:
-допитом в якості потерпілого ОСОБА_7 ;
-відеозаписом, на якому містяться показання ОСОБА_4 ;
-довіреністю від 22.03.2021 року між ОСОБА_7 та ОСОБА_4 щодо представництва останнього у банківських установах, у тому числі відкривати рахунки та вносити на них грошові кошти, укладати, змінювати та розривати від імені ОСОБА_7 будь-які угоди та договори, тощо;
-актом прийому-передачі від 19.11.2021 року, що засвідчує факт передачі ОСОБА_4 доступу до приміщення, розташованого за адресою: АДРЕСА_3 , та сейфу інв. № А113543, що знаходиться у вказаному приміщенні;
-ордерами внутрішнього переміщення готівки № 5 від 07.10.2022 року, № 7 від та № 9 від 11.10.2022 року;
-актом відкриття до дослідження вмісту сейфу інв. № А113543 від 09.11.2022 року;
-інформацією, отриманою внаслідок проведення тимчасових доступів від банківських установ АТ «ОТП Банк» та АТ «ПУМБ», щодо руху грошових коштів по разрахунковим рахункам ОСОБА_4 ;
-оглядом місця події від 02.05.2023 року, за адресою: м. Запоріжжя, вул. Скворцова, б. 236, підвальне приміщення № 8.
Підозрюваний ОСОБА_4 підозрюється у вчиненні особливо тяжкого злочину, за який законом передбачено покарання у вигляді позбавлення волі до 12 років з конфіскацією майна, у зв`язку з чим, у органу досудового розслідування є підстави вважати, що останній з метою уникнення відповідальності за вчинений злочин може переховуватись від органів досудового розслідування.
На підставі чого органом досудового слідства відповідно до положення п. 4 ч. 1 ст. 184 КПК України, встановлено наявність ризиків, передбачених п.п. 1, 2, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України.
Підтвердженням наявного ризику, передбаченого п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України, є те що ОСОБА_4 , під час дії на території України воєнного стану, з метою створення перешкод досудовому слідству, може виїхати на територію яка перебуває в тимчасовій окупації, у зв`язку з цим, у правоохоронних органів України фактично не буде можливості затримати підозрюваного та як наслідок, притягнути останнього до кримінальної відповідальності, існують ризики переховування у такий спосіб від органів досудового розслідування та суду.
Слідчий зазначає , що досудове розслідування у кримінальному провадженні триває та ще не здобуто всіх доказів, у тому числі й матеріальних носіїв (чорнові записи, документи, банківські виписки тощо), підозрюваний може знищити або сховати вищевказані речові докази.
Таким чином, наявний ризик, передбачений п. 2 ч. 1 ст. 177 КПК України - знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення.
Орган досудового розслідування вважає, що підозрюваний ОСОБА_4 перебуваючи на волі, може безпосередньо вплинути на потерпілого та свідків, так і на членів їх родини, враховуючи тяжкість вчиненого злочину та можливе покарання за його вчинення.
У випадку не застосування до підозрюваного запобіжного заходу, існує вірогідність незаконного впливу на свідків та потерпілого. Вказані дії можуть протиправно перешкоджати кримінальному провадженню та встановленню всіх обставин події, зокрема перешкоджати їх прибуттю до слідчого, прокурора або суду, іншим чином вплинути на учасників кримінального провадження.
Таким чином, наявний ризик, передбачений п. 3 ч. 1 ст. 177 КПК України - незаконний вплив на свідків у вказаному кримінальному провадженні.
Підозрюваний ОСОБА_4 вже має судимість за вчинення злочину та вчинив новий злочин, завдавши матеріальної шкоди в особливо великому розмірі, що передбачає відшкодування збитку у подальшому, а також те, що останній не має стабільного, офіційного джерела доходу, дає всі підстави вважати, що для свого існування підозрюваний може вчиняти інші злочини, за для вищевказаної мети.
Вказана обставина свідчить про наявність ризику, передбаченого п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України - вчинити інше кримінальне правопорушення.
Крім того, жоден із більш м`яких запобіжних заходів ніж тримання під вартою не може запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України.
Осіб, які можуть бути поручителями та забезпечать виконання підозрюваним ОСОБА_4 покладених на нього обов`язків згідно ст. 194 КПК України не виявлено.
Відповідно до ч. 4 ст. 183 КПК України, при обранні запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно підозрюваного, слідчий суддя має право визначити розмір застави, проте з огляду на вищевказане, на переконання органу досудового розслідування, це не зможе запобігти вищевказаним ризикам. Отже, орган досудового розслідування просить суд не визначати заставу у даному випадку.
На підставі викладеного, враховуючи наявність обґрунтованої підозри ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, а також ризиків, які дають достатні підстави вважати, що підозрюваний може здійснити дії, передбачені частиною першою статті 177 КПК України, для їх запобігання, з метою забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, керуючись вимогами ст.ст. 40, 131, 132, 176-178, 183, 184, 196, 197, 199, ч. 6 ст. 193 КПК України, слідчий просив обрати стосовно підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів, без визначення застави.
У судовому засіданні прокурор клопотання підтримав та просив його задовольнити з підстав, викладених у ньому.
Підозрюваний ОСОБА_4 та його захисник адвокат ОСОБА_5 з клопотанням не погодилися, просили у задоволенні клопотання слідчого відмовити та застосувати до останнього будь-який інший не пов`язаний з триманням під вартою запобіжний захід у тому числі з внесенням застави.
Слідчий суддя, заслухавши пояснення учасників процесу, дослідивши матеріали клопотання, встановив наступне.
Відповідно до ч. 1 ст. 177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам:
1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду;
2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення;
3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні;
4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином;
5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.
Згідно ч. 1 ст. 183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частиною п`ятою статті 176 цього Кодексу.
У п. 4 ч. 2 ст. 183 КПК України встановлено, що запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як до раніше не судимої особи, яка підозрюється у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк понад п`ять років.
Відповідно до ч. 1 ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про:
1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним кримінального правопорушення;
2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор;
3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.
Як вбачається із наданих суду матеріалів клопотання в рамках кримінального провадження, ОСОБА_4 обґрунтовано підозрюється у вчиненні вказаного кримінального правопорушення.
Відповідно до положень ст.ст. 177, 178 КПК України, підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; продовжити кримінальне правопорушення чи вчинити інше. При цьому, слідчий суддя, суд зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі: тяжкість можливого покарання, вік та стан здоров`я підозрюваного, обвинуваченого; міцність соціальних зв`язків підозрюваного, обвинуваченого в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини й утриманців; репутацію підозрюваного, обвинуваченого; майновий стан підозрюваного, обвинуваченого; наявність судимостей у підозрюваного тощо.
Вирішуючи питання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, слідчий суддя враховує вимоги п.п. 3 і 4 ст. 5 Конвенції про захист прав людини та практику Європейського суду з прав людини, згідно з якими обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою. При цьому, ризик переховування обвинуваченого (підозрюваного) від правосуддя не може оцінюватися виключно на підставі суворості можливого судового рішення, а це слід робити з урахуванням низки відповідних фактів, які можуть підтверджувати існування такого ризику, або свідчити про такий його незначний ступінь, який не може служити підставою для запобіжного ув`язнення.
Згідно ч. 2 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожен, кого обвинувачено у вчиненні кримінального правопорушення, вважається невинуватим доти, доки його вину не буде доведено в законному порядку.
Так, у п. 79 рішення ЄСПЛ у справі «Харченко проти України» встановлено, що тримання під вартою може бути виправданим у тій чи іншій справі лише за наявності специфічних ознак того, що цього вимагають істинні вимоги публічного інтересу, які, незважаючи на існування презумпції невинуватості, переважують правило поваги до особистої свободи. Крім того, у п. 35 рішення ЄСПЛ у справі «Летельє проти Франції» визначено, що суспільний інтерес з урахуванням презумпції невинуватості виправдовує відступ від принципу поваги до особистої свободи, визначеного Конвенцією про захист прав людини та основоположних свобод.
Наведені у клопотанні слідчого факти свідчать про те, що застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно ОСОБА_4 є найбільш прийнятним в даному випадку, а більш м`який запобіжний захід не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 КПК України.
Так, ОСОБА_4 обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 185 КК України, яке згідно ст. 12 КК України, віднесено до особливо тяжкого кримінального правопорушення та за яке передбачене покарання у вигляді позбавлення волі до 12 років з конфіскацією майна.
У клопотанні та доданих до нього документах слідчим доведено наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_4 інкримінованого йому кримінального правопорушення.
Під час розгляду клопотання прокурором доведено наявність підстав вважати, що існують ризики, передбачені п.п. 1, 2, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме, ризики того, що ОСОБА_4 може переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; незаконно впливати на свідків у вказаному кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення.
На підставі наданих сторонами кримінального провадження пояснень та матеріалів, слідчий суддя, оцінюючи в сукупності всі обставини, враховуючи особу підозрюваного, його сімейний стан, зокрема, що за місцем проживання характеризується позитивно, одружений, має на утриманні малолітню дитину, військовослужбовця ЗСУ НОМЕР_1, рядового, раніше не судимий, що йому ставиться у вину вчинення особливо тяжкого злочину, за який законом передбачено покарання у вигляді позбавлення волі до 12 років з конфіскацією майна, який може переховуватися від органів досудового слідства та суду, може знищити, сховати або спотворити будь-які речі чи документи, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, незаконно впливати на свідків з метою зміни ними своїх свідчень шляхом вчинення на них погроз, може перешкоджати кримінальному провадженню, вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, а звідси неможливість запобігання цим ризикам шляхом застосування більш м`яких запобіжних заходів, дійшов висновку, що клопотання є обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню.
При цьому слідчий суддя також врахував, що термін «обґрунтована підозра», згідно практики Європейського суду з прав людини у справі «Нечипорук і Йонкало проти України» від 21.04.2011 року, означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача у тому, що особа, про яку йдеться мова, могла вчинити правопорушення.
Слідчий суддя наголошує, що питання кваліфікації дій підозрюваного не можуть бути предметом розгляду під час обрання запобіжного заходу на стадії досудового розслідування. На думку слідчого судді, дослідження судом доказової бази, встановлення фактичних обставин вчинення злочинів, вини підозрюваного, кваліфікація його дій можлива лише під час розгляду справи судом по суті після завершення досудового розслідування.
Практика ЄСПЛ не вимагає, щоб на момент обрання запобіжного заходу у органу досудового розслідування були чіткі докази винуватості особи, яку повідомлено про підозру. Так, у справі «Феррарі-Браво проти Італії» від 14.03.1984 року ЄСПЛ зазначив, що питання про те, що арешт або тримання під вартою до суду є виправданим тільки тоді, коли доведено факт вчинення та характер інкримінованих правопорушень, ставити не можна, оскільки це є завданням попереднього розслідування, сприяти якому і має тримання під вартою. У справі «Мюррей проти Сполученого Королівства» суд зазначив, що факти, які є причиною виникнення підозри, не повинні бути такими ж переконливими, як ті, що є необхідними для обґрунтування обвинувального вироку чи й просто висунення обвинувачення, черга якого надходить на наступній стадії процесу кримінального розслідування.
Згідно ч. 3 ст. 183 КПК України, слідчий суддя при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним обов`язків, передбачених КПК України, та визначаючи розмір застави, суд у відповідності до вимог закону повинен навести аргументи на користь того, що застава саме у такому розмірі спроможна забезпечити належну процесуальну поведінку підозрюваного і виконання ним процесуальних обов`язків.
Відповідно до ч. 5 ст. 182 КПК України, розмір застави визначається у таких межах: щодо особи, підозрюваної чи обвинуваченої у вчиненні особливо тяжкого злочину, - від вісімдесяти до трьохсот розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.
Визначаючи відповідно до вимог ч. 4 ст. 182 КПК України розмір застави, а також виходячи з практики Європейського суду з прав людини, відповідно до якої розмір застави повинен визначатися тим ступенем довіри, при якому перспектива втрати застави у випадку ухилення від слідства та суду, буде достатнім стимулюючим засобом, щоб відбити у особи, щодо якої застосовано заставу, якесь бажання сховатися, бажання будь-яким чином перешкоджати встановленню істини у кримінальному провадженні слідчий суддя вважає, що ОСОБА_4 слід визначити заставу у співставленні з існуючими ризиками та даними про особу підозрюваного, у розмірі 300 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, виходячи з розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого станом на 01.01.2023 року у розмірі 2684,00 грн., слідчий суддя вважає, що сума у розмірі 300 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, тобто 805200,00 грн., буде належною гарантією того, що у разі сплати його, ОСОБА_4 вирішить не зникати через побоювання втратити цю заставу.
На переконання суду, такий розмір застави є відповідним і достатнім у даному кримінальному провадженні, а також є достатнім і прийнятним з урахуванням практики Європейського суду з прав людини, підстав вважати його завідомо непомірним для ОСОБА_4 , слідчий суддя не вбачає.
При цьому, на підставі ч. 5 ст. 194 КПК України, слідчий суддя вважає за необхідне покласти на підозрюваного наступні обов`язки у разі внесення застави, а саме: прибувати до слідчого, прокурора та суду за першим викликом; не відлучатись із населеного пункту, де він проживає, без дозволу слідчого, прокурора або суду; повідомляти слідчого, прокурора та суд про зміну свого місця проживання та роботи, носити електронний засіб контролю.
Строк тримання під вартою слід обраховувати з моменту затримання згідно протоколу затримання від 05.08.2023 року, а саме з 22 год. 45 хвилин 05.08.2023 року.
Керуючись ст.ст. 177, 178, 183, 193 - 194, 196, 197, 372, 395 КПК України, слідчий суддя
Клопотання заступника начальника відділу СУ ГУНП в Запорізькій області майора поліції ОСОБА_6 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою - задовольнити.
Застосувати до ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 185 КК України, запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів, до 03.10.2023 року включно.
Строк тримання під вартою підозрюваного рахувати з 05.08.2023 року, з дня фактичного затримання.
Після внесення застави і звільнення з-під варти покласти на підозрюваного ОСОБА_4 обов`язки, передбачені ст. 194 КПК України:
- прибувати до слідчого, прокурора та суду за першим викликом;
-не відлучатись із населеного пункту, де він проживає, без дозволу слідчого, прокурора або суду;
- повідомляти слідчого, прокурора та суд про зміну свого місця проживання та роботи;
- носити електронний засіб контролю.
Термін дії обов`язків, покладених судом, у разі внесення застави визначити на строк до двох місяців з моменту звільнення з-під варти.
Уповноваженій службовій особі місця ув`язнення після внесення застави, перевірки документа, що підтверджує її внесення - негайно здійснити розпорядження про звільнення ОСОБА_4 з-під варти.
Роз`яснити підозрюваному ОСОБА_4 чи іншому заставодавцю відмінному від підозрюваного, обов`язки, що покладаються у зв`язку з застосуванням запобіжного заходу у вигляді застави та наслідки його невиконання.
У разі внесення застави та з моменту звільнення підозрюваного з-під варти внаслідок внесення застави, визначеної у даній ухвалі, підозрюваний зобов`язаний виконувати покладені на нього обов`язки, пов`язані із застосуванням запобіжного заходу у вигляді застави.
З моменту звільнення з-під варти у зв`язку з внесенням застави підозрюваний ОСОБА_4 вважається таким до якого застосовано запобіжний захід у вигляді застави.
Визначити строк дії ухвали до 03.10.2023 року включно.
Ухвала слідчого судді може бути оскаржена в апеляційному порядку безпосередньо до Запорізького апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Подання апеляційної скарги не зупиняє виконання, ухвала підлягає негайному виконанню.

Вступна та резолютивна частини ухвали постановлені в нарадчій кімнаті та проголошені у судовому засіданні 07.08.2023 року.

Повний текст ухвали виготовлений 07.08.2023 року.

Слідчий суддя ОСОБА_1