Справа № 947/2245/23
Провадження № 1-кс/947/8062/23
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26.06.2023 року місто Одеса

Слідчий суддя Київського районного суду міста Одеси ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , підозрюваного ОСОБА_4 , захисника підозрюваного адвоката ОСОБА_5 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Одесі клопотання старшого слідчого СУ ГУНП в Одеській області ОСОБА_6 , погоджене з прокурором відділу Одеської обласної прокуратури ОСОБА_3 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою в рамках кримінального провадження №0000864 від 19.12.2022 року відносно

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця міста Одеси, громадянина України, з неповною середньою освітою, одруженого, неповнолітних дітей не має, офіційно не працевлаштованого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого, інваліда 2 групи,

підозрюваного у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.15, ч.4 ст.190, ч.3 ст.358, ч.2 ст.28, ч.4 ст.358 КК України,

ВСТАНОВИВ:

До суду надійшло клопотання слідчого про застосування відносно підозрюваного, ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Як вбачається з клопотання, досудовим розслідуванням встановлено, що у ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , виник умисел на використання злочинної діяльністі, як постійне основне джерело прибутку. Усвідомлюючи що для досягнення злочинного результату поза можливістю бути викритим є необхідним залучення значних людських ресурсів, при цьому достеменно розуміючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, тобто діючи з прямим умислом, володіючи якостями лідера, хорошими організаторськими здібностями, керуючись корисливим мотивом і прагненням до наживи, вирішив створити злочинну групу з метою заволодіння чужими об`єктами нерухомого майна шляхом обману та подальшого незаконного їх відчуження.

Після чого ОСОБА_4 розробив план злочинних дій, та в подальшому довівши його до відома учасників групи, призначив виконавців та став координувати їх дії з метою досягнення злочинного результату.

Особистісні якості ОСОБА_4 , такі як наявність значного досвіду методів та способів заволодіння майном громадян, вміння маніпулювати іншими і використовувати їх у своїх цілях, виконувати різні ролі, справляти враження добросердечності та порядності, при цьому переслідуючи свої інтереси та корисливу мету, його лідерські якості впливали на його поведінку, сприяючи зайняттю пріоритетного місця в ієрархії угруповання.

Разом з тим, вживаючи заходів до організації групи, для досягнення своєї злочинної мети, керуючись корисливим мотивом, ОСОБА_4 у невстановлений досудовим розслідуванням час та місці, але не пізніше серпня 2022 року залучив до злочинної діяльності за невстановлених обставин ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 розкривши йому план та схему злочинної діяльності.

На участь у вчинюваних групою злочинів ОСОБА_7 надав свою добровільну згоду, підтвердивши таку згоду своїми подальшими активними діями.

Крім того, досудовим розслідуванням встановлено, що у невстановлений досудовим розслідуванням час та місці, але не пізніше вересня 2022 року ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з невстановленого джерела отримав відомості щодо успадкування ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , квартири за адресою: АДРЕСА_2 , після смерті ІНФОРМАЦІЯ_4 його брата ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_5 .

Про вказані обставини ОСОБА_4 повідомив ОСОБА_7 , після чого у останніх виник прямий умисел направлений на заволодіння чужим майном у вигляді квартири за адресою: АДРЕСА_2 , шляхом обману, із використанням підроблених документів.

Розуміючи, що для реалізації свого прямого умислу на заволодіння чужим майном необхідне залучення інших осіб, ОСОБА_7 діючи за усною вказівкою ОСОБА_4 , залучив до їх злочинної діяльності ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , повідомивши йому план вчинення злочину та його функції як учасника групи. У свою чергу ОСОБА_10 , діючи умисно з корисливих мотивів, повторно надав свою згоду на участь у вчиненні кримінальних правопорушень.

Надалі, в невстановлений досудовим розслідуванням час та місці, але не пізніше 05.09.2022, ОСОБА_10 , діючи повторно, умисно, з корисливих мотивів, з метою підробки офіційних документів, що у подальшому мали використовуватися для заволодіння чужим майном шахрайським шляхом, надав ОСОБА_7 свої анкетні дані, зокрема прізвище, ім`я та по батькові, та реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 .

Разом з тим, ОСОБА_7 діючи відповідно до наданих ОСОБА_4 вказівок, за попередньою змовою з ОСОБА_10 , який надав свої анкетні дані, у невстановленому місці та час, але не пізніше 05.09.2022 з метою подальшого використання завідомо підроблених офіційних документів, діючи з прямим умислом, за попередньою змовою з невстановленою досудовим розслідуванням особою, яка володіє необхідними навичками у підробці офіційних документів за відповідними зразками, з корисливих мотивів, надав невстановленій особі анкетні дані ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , а саме його прізвище, ім`я та по батькові, відомості щодо його паспортних даних, зокрема номеру паспорта № НОМЕР_2 , дати його видачі 26.11.2020, реєстраційного номеру облікової картки платника податків НОМЕР_3 , а так само й анкетні дані ОСОБА_10 - його прізвище, ім`я та по батькові, та РНОКПП: НОМЕР_1 .

У свою чергу невстановлена досудовим розслідуванням особа, діючи умисно, з корисливих мотивів, з метою підробки офіційних документів для їх подальшого використання іншою особою, у невстановленому місці та час, але не пізніше 05.09.2022 виготовила завідомо підроблені документи, а саме: довіреність № 570/2869-22 від 05.09.2022, якою ОСОБА_8 уповноважує ОСОБА_10 представляти його інтереси в усіх органах державної влади, органах місцевого самоврядування, підприємствах, установах, організаціях, з будь-яких питань та заяву від імені ОСОБА_8 , датовану 05.09.2022 № 570/2870-22 про реєстрацію довіреності в Єдиному реєстрі довіреностей.

Виготовивши зазначені документи, невстановлена досудовим розслідуванням особа, діючи за попередньою змовою групою осіб, у невстановлений час та місці передала їх ОСОБА_7 для подальшого використання під час внесення відомостей до Єдиного реєстру довіреностей.

Надалі ОСОБА_7 , діючи умисно, з корисливих мотивів, з метою подальшого заволодіння чужим майном шляхом обману, за попередньою змовою з ОСОБА_10 08.09.2022 перебуваючи за адресою: АДРЕСА_3 , виконуючи вказівки ОСОБА_4 , використав завідомо підроблені офіційні документи, а саме довіреність від 05.09.2022 №570/2869-22 та заяву від імені ОСОБА_8 про реєстрацію довіреності, датовану 05.09.2022 № 570/2870-22, шляхом надання вказаних документів приватному нотаріусу Одеського міського нотаріального округу ОСОБА_11 для внесення відомостей про вказану довіреність до Єдиного реєстру довіреностей, при цьому повідомивши нотаріусу завідомо неправдиві відомості щодо перебування ОСОБА_8 за кордоном у Чеській Республіці, та неможливості особисто прибути до нотаріуса.

У свою чергу приватний нотаріус ОСОБА_11 , будучі необізнаним з дійсними кримінальними протиправними намірами ОСОБА_7 та фактом підробки документів 08.09.2022 вніс відомості про довіреність №570/2869-22 від 05.09.2022 до Єдиного реєстру довіреностей.

Крім того, продовжуючи реалізацію свого прямого умислу на заволодіння чужим майном, ОСОБА_7 , діючи повторно, за попередньою змовою з ОСОБА_4 , з прямим умислом, з метою заволодіння чужим майном шляхом обману, у невстановленому місці та час, але не пізніше 05.10.2022 з метою подальшого використання завідомо підроблених офіційних документів, звернувся до невстановленої досудовим розслідуванням особи, яка володіє необхідними навичками у підробці офіційних документів за відповідними зразками, та діючи з корисливих мотивів, надав вказаній невстановленій особі анкетні дані ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , а саме його прізвище, ім`я та по батькові, а також реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_3 .

У свою чергу невстановлена досудовим розслідуванням особа, діючи умисно, з корисливих мотивів, з метою підробки офіційних документів для їх подальшого використання іншою особою, у невстановленому місці та час, але не пізніше 05.10.2022, виготовила завідомо підроблений документ, а саме: заяву від імені ОСОБА_8 про прийняття спадщини після смерті ОСОБА_9 , датовану 27.09.2022 № 570/3127-22.

Виготовивши зазначений документ, невстановлена досудовим розслідуванням особа, діючи за попередньою змовою групою осіб, у невстановлений час та місці передала їх ОСОБА_7 для подальшого використання під час звернення до приватного нотаріуса ОСОБА_11 .

Продовжуючи реалізацію свого прямого умислу на заволодіння чужим майном шляхом обману, ОСОБА_7 , діючи з корисливих мотивів, за попередньою змовою зі ОСОБА_4 , звернувся до приватного нотаріуса ОСОБА_11 з проханням завести спадкову справу за заявою ОСОБА_8 , повторно обґрунтовуючи свої дії перебуванням ОСОБА_8 за кордоном у Чеській Республіці та неможливістю особисто подати необхідні документи. У свою чергу ОСОБА_11 проінформував ОСОБА_7 , про можливість направлення ОСОБА_8 необхідних документів, а саме заяви про отримання спадщини поштовим зв`язком.

Після чого, ОСОБА_7 , перебуваючи у невстановленому місці в межах міста Одеси, у період часу з 27.09.2022 по 05.10.2022 (більш точний час не встановлено), діючи з прямим умислом, з корисливих мотивів, за попередньою змовою групою осіб, з метою заволодіння чужим майном шляхом обману, використав підроблений документ, а саме заяву від імені ОСОБА_8 датовану 27.09.2022 № 570/3127-22 про прийняття спадщини після смерті ОСОБА_9 , шляхом направлення документу поштовим зв`язком до приватного нотаріуса Одеського міського нотаріального округу ОСОБА_11 .

На підставі отриманих документів, приватним нотаріусом ОСОБА_11 05.10.2022 заведено спадкову справу № 12/2022 (номер у спадковому реєстрі 69768002) до майна померлого ІНФОРМАЦІЯ_7 ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_5 .

Продовжуючи задумане, ОСОБА_7 керуючись наданими ОСОБА_4 вказівками, діючи повторно, з прямим умислом, з метою заволодіння чужим майном шляхом обману, за попередньою змовою з ОСОБА_10 , який діючи з корисливих мотивів, умисно, надав свої анкетні дані для підробки офіційних документів, перебуваючи у невстановленому місці та час, але не пізніше 10.01.2023 з метою подальшого використання завідомо підроблених офіційних документів, надав невстановленій досудовим розслідуванням особі анкетні дані ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , а саме його прізвище, ім`я та по батькові, реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_3 , а так само й анкетні дані ОСОБА_10 його прізвище, ім`я та по батькові, та РНОКПП: НОМЕР_1 , анкетні дані померлого ОСОБА_9 , зокрема його прізвище, ім`я та по-батькові.

У свою чергу невстановлена досудовим розслідуванням особа, діючи умисно, з корисливих мотивів, з метою підробки офіційних документів для їх подальшого використання іншою особою, у невстановленому місці та час, але не пізніше 10.01.2023, виготовила завідомо підроблений документ, а саме: довіреність від 09.12.2022 №570/3549-22, якою ОСОБА_8 уповноважує ОСОБА_10 представляти його інтереси в усіх органах державної влади, органах місцевого самоврядування, підприємствах, установах, організаціях, з правом розпоряджатись усім успадкованим майном, у тому числі квартирою за адресою: АДРЕСА_2 .

Виготовивши зазначений документ, невстановлена досудовим розслідуванням особа, діючи за попередньою змовою групою осіб, у невстановлений час та місці передала їх ОСОБА_7 для подальшого використання.

Після чого, ОСОБА_7 спільно з ОСОБА_10 10.01.2023, приблизно о 13:00 прибули до офісу приватного нотаріуса Одеського міського нотаріального округу ОСОБА_11 , розташованого за адресою: АДРЕСА_3 .

Перебуваючи за вказаною адресою ОСОБА_7 діючи з прямим умислом, за попередньою змовою зі ОСОБА_4 та ОСОБА_10 , використав завідомо підроблений офіційний документ, а саме: довіреність від 09.12.2022 №570/3549-22, шляхом надання вказаного документу 10.01.2023, приблизно о 13:00 годині приватному нотаріусу Одеського міського нотаріального округу ОСОБА_11 для внесення відомостей про вказану довіреність до Єдиного реєстру довіреностей.

У свою чергу приватний нотаріус ОСОБА_11 будучі необізнаним з дійсними кримінальними протиправними намірами ОСОБА_7 та ОСОБА_10 , а також фактом підробки довіреності, вніс 10.01.2022 відомості про довіреність №570/3549-22 від 09.12.2022 до Єдиного реєстру довіреностей.

Надалі, 12.01.2023 приблизно о 10:00 ОСОБА_10 , діючи з прямим умислом, за попередньою змовою з ОСОБА_7 та ОСОБА_4 , перебуваючи в офісі приватного нотаріуса Одеського міського нотаріального округу ОСОБА_11 за адресою: АДРЕСА_3 , з корисливих мотивів, з метою заволодіння чужим майном шляхом обману, а саме квартирою за адресою: АДРЕСА_2 , на підставі підробленої довіреності від 09.12.2022, виданої від імені ОСОБА_9 , подав приватному нотаріусу ОСОБА_11 заяву від 12.01.2023 про видачу Свідоцтва про право на спадщину за законом на вищевказане майно після смерті ОСОБА_9 .

Після чого, ОСОБА_7 , відповідно до наданих ОСОБА_4 вказівок, у невстановлений досудовим розслідуванням місці та час, але не пізніше 14.01.2023, діючи з прямим умислом, з корисливих мотивів, за попередньою змовою групою осіб, підшукав особу на ім`я якої буде здійснено відчуження нерухомого майна та якій запропонував за грошову винагороду виконати функцію покупця квартири розташованої за адресою: АДРЕСА_2 , під час укладення договору купівлі-продажу, після чого отримав згоду зазначеної особи.

Надалі, 14.01.2023 приблизно о 15:30 ОСОБА_10 разом із ОСОБА_7 прибули до офісу приватного нотаріуса ОСОБА_11 за адресою: АДРЕСА_3 , з метою відчуження зазначеної квартири на користь визначеній співучасниками злочину особі, дії якої перебували під контролем ОСОБА_7 .

Перебуваючи за вказаною адресою, ОСОБА_10 , діючи за попередньою змовою з ОСОБА_7 , та ОСОБА_4 , з прямим умислом, за попередньою змовою групою осіб, з корисливих мотивів, з метою заволодінням чужим майном шляхом обману, використали завідомо підроблений офіційний документ, а саме довіреність від 09.12.2022 № 570/3549-22, шляхом надання зазначеного документу приватному нотаріусу Одеського міського нотаріального округу ОСОБА_11 в якості підтвердження повноважень ОСОБА_10 на укладення від імені потерпілого ОСОБА_9 договору купівлі-продажу нерухомого майна.

В подальшому, 14.01.2023 ОСОБА_10 приміщенні офісу приватного нотаріуса ОСОБА_11 , реалізуючи свій умисел на заволодіння чужим майном шляхом обману, діючи за попередньою змовою з ОСОБА_7 та ОСОБА_4 , умисно уклав договір купівлі продажу квартири відповідно до якого ОСОБА_10 діючи від імені ОСОБА_8 на підставі підробленої довіреності № 570/3549-22 продав визначеній співучасниками злочину особі квартиру, розташовану за адресою: АДРЕСА_2 , ринкова вартість якої складає 810 000 гривень, що є особливо великим розміром.

Однак, ОСОБА_7 , ОСОБА_10 та ОСОБА_4 , виконавши усі дії, які вважали необхідними для доведення кримінального правопорушення до кінця, не змогли заволодіти майном у вигляді квартири за адресою: АДРЕСА_2 , оскільки були викриті правоохоронними органами та затримані на місці події, та, таким чином, не закінчили кримінальне правопорушення з причин, які не залежали від їх волі.

На підставі викладеного, ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , підозрюється у вчиненні злочину, передбаченого: ч. 2 ст. 15, ч. 4 ст. 190 КК України, а саме: закінчений замах на заволодіння чужим майном шляхом обману (шахрайство), вчинений за попередньою змовою групою осіб в особливо великих розмірах, повторно.

Крім того встановлено, що у невстановлений досудовим розслідуванням час та місці, але не пізніше 05.09.2022, ОСОБА_10 діючи з прямим умислом, з корисливих мотивів, з метою підробки офіційний документів, що у подальшому мали використовуватись для заволодіння чужим майном шахрайським шляхом, надав ОСОБА_7 свої анкетні дані, зокрема прізвище, ім`я та по батькові, та реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 .

Разом з тим, ОСОБА_7 діючи відповідно до наданих ОСОБА_4 вказівок, за попередньою змовою з ОСОБА_10 , який надав свої анкетні дані, у невстановленому місці та час, але не пізніше 05.09.2022 з метою подальшого використання завідомо підроблених офіційних документів, діючи з прямим умислом, за попередньою змовою з невстановленою досудовим розслідуванням особою, яка володіє необхідними навичками у підробці офіційних документів за відповідними зразками, з корисливих мотивів, надав невстановленій особі анкетні дані ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , а саме його прізвище, ім`я та по батькові, відомості щодо його паспортних даних, зокрема номеру паспорта № НОМЕР_2 , дати його видачі 26.11.2020, реєстраційного номеру облікової картки платника податків НОМЕР_3 , а так само й анкетні дані ОСОБА_10 - його прізвище, ім`я та по батькові, та РНОКПП: НОМЕР_1 .

У свою чергу невстановлена досудовим розслідуванням особа, діючи умисно, з корисливих мотивів, з метою підробки офіційних документів для їх подальшого використання іншою особою, у невстановленому місці та час, але не пізніше 05.09.2022 виготовила завідомо підроблені документи, а саме: довіреність № 570/2869-22 від 05.09.2022, якою ОСОБА_8 уповноважує ОСОБА_10 представляти його інтереси в усіх органах державної влади, органах місцевого самоврядування, підприємствах, установах, організаціях, з будь-яких питань та заяву від імені ОСОБА_8 , датовану 05.09.2022 № 570/2870-22 про реєстрацію довіреності в Єдиному реєстрі довіреностей.

Виготовивши зазначені документи, невстановлена досудовим розслідуванням особа, діючи за попередньою змовою групою осіб, у невстановлений час та місці передала їх ОСОБА_7 для подальшого використання під час внесення відомостей до Єдиного реєстру довіреностей.

На підставі викладеного, ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 підозрюється у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 358 КК України за кваліфікуючими ознаками: підроблення іншого офіційного документу, який посвідчується іншою особою, яка має право посвідчувати такі документи і який надає права, з метою використання його іншою особою, вчинене за попередньою змовою групою осіб.

Продовжуючи свою незаконну діяльність, ОСОБА_7 , діючи умисно, з корисливих мотивів, з метою подальшого заволодіння чужим майном шляхом обману, за попередньою змовою з ОСОБА_10 08.09.2022 перебуваючи за адресою: АДРЕСА_3 , виконуючи вказівки ОСОБА_4 , використав завідомо підроблені офіційні документи, а саме довіреність від 05.09.2022 №570/2869-22 та заяву від імені ОСОБА_8 про реєстрацію довіреності, датовану 05.09.2022 № 570/2870-22, шляхом надання вказаних документів приватному нотаріусу Одеського міського нотаріального округу ОСОБА_11 для внесення відомостей про вказану довіреність до Єдиного реєстру довіреностей, при цьому повідомивши нотаріусу завідомо неправдиві відомості щодо перебування ОСОБА_8 за кордоном у Чеській Республіці, та неможливості особисто прибути до нотаріуса.

На підставі викладеного, ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 28, ч. 4 ст. 358 КК України, за кваліфікуючими ознаками: використання завідомо підробленого документу, вчинене за попередньою змовою групою осіб.

Крім того продовжуючи реалізацію свого прямого умислу на заволодіння чужим майном, ОСОБА_7 , діючи повторно, за попередньою змовою з ОСОБА_4 , з прямим умислом, з метою заволодіння чужим майном шляхом обману, у невстановленому місці та час, але не пізніше 05.10.2022 з метою подальшого використання завідомо підроблених офіційних документів, звернувся до невстановленої досудовим розслідуванням особи, яка володіє необхідними навичками у підробці офіційних документів за відповідними зразками, та діючи з корисливих мотивів, надав вказаній невстановленій особі анкетні дані ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , а саме його прізвище, ім`я та по батькові, а також реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_3 .

У свою чергу невстановлена досудовим розслідуванням особа, діючи умисно, з корисливих мотивів, з метою підробки офіційних документів для їх подальшого використання іншою особою, у невстановленому місці та час, але не пізніше 05.10.2022, виготовила завідомо підроблений документ, а саме: заяву від імені ОСОБА_8 про прийняття спадщини після смерті ОСОБА_9 , датовану 27.09.2022 № 570/3127-22.

Виготовивши зазначений документ, невстановлена досудовим розслідуванням особа, діючи за попередньою змовою групою осіб, у невстановлений час та місці передала їх ОСОБА_7 для подальшого використання під час звернення до приватного нотаріуса ОСОБА_11 .

На підставі викладеного, ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 підозрюється у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 358 КК України за кваліфікуючими ознаками: підроблення іншого офіційного документу, який посвідчується іншою особою, яка має право посвідчувати такі документи і який надає права, з метою використання його іншою особою, вчинене за попередньою змовою групою осіб, повторно.

Продовжуючи реалізацію свого прямого умислу на заволодіння чужим майном шляхом обману, ОСОБА_7 , діючи з корисливих мотивів, за попередньою змовою зі ОСОБА_4 , звернувся до приватного нотаріуса ОСОБА_11 з проханням завести спадкову справу за заявою ОСОБА_8 , повторно обґрунтовуючи свої дії перебуванням ОСОБА_8 за кордоном у Чеській Республіці та неможливістю особисто подати необхідні документи. У свою чергу ОСОБА_11 проінформував ОСОБА_7 , про можливість направлення ОСОБА_8 необхідних документів, а саме заяви про отримання спадщини поштовим зв`язком.

Після чого, ОСОБА_7 , перебуваючи у невстановленому місці в межах міста Одеси, у період часу з 27.09.2022 по 05.10.2022 (більш точний час не встановлено), діючи з прямим умислом, з корисливих мотивів, за попередньою змовою групою осіб, з метою заволодіння чужим майном шляхом обману, використав підроблений документ, а саме заяву від імені ОСОБА_8 датовану 27.09.2022 № 570/3127-22 про прийняття спадщини після смерті ОСОБА_9 , шляхом направлення документу поштовим зв`язком до приватного нотаріуса Одеського міського нотаріального округу ОСОБА_11 .

На підставі викладеного, ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.28, ч.4 ст.358 КК України, за кваліфікуючими ознаками: використання завідомо підробленого документу, вчинене за попередньою змовою групою осіб.

Продовжуючи задумане, ОСОБА_7 керуючись наданими ОСОБА_4 вказівками, діючи повторно, з прямим умислом, з метою заволодіння чужим майном шляхом обману, за попередньою змовою з ОСОБА_10 , який діючи з корисливих мотивів, умисно, надав свої анкетні дані для підробки офіційних документів, перебуваючи у невстановленому місці та час, але не пізніше 10.01.2023 з метою подальшого використання завідомо підроблених офіційних документів, надав невстановленій досудовим розслідуванням особі анкетні дані ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , а саме його прізвище, ім`я та по батькові, реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_3 , а так само й анкетні дані ОСОБА_10 його прізвище, ім`я та по батькові, та РНОКПП: НОМЕР_1 , анкетні дані померлого ОСОБА_9 , зокрема його прізвище, ім`я та по-батькові.

У свою чергу невстановлена досудовим розслідуванням особа, діючи умисно, з корисливих мотивів, з метою підробки офіційних документів для їх подальшого використання іншою особою, у невстановленому місці та час, але не пізніше 10.01.2023, виготовила завідомо підроблений документ, а саме: довіреність від 09.12.2022 №570/3549-22, якою ОСОБА_8 уповноважує ОСОБА_10 представляти його інтереси в усіх органах державної влади, органах місцевого самоврядування, підприємствах, установах, організаціях, з правом розпоряджатись усім успадкованим майном, у тому числі квартирою за адресою: АДРЕСА_2 .

Виготовивши зазначений документ, невстановлена досудовим розслідуванням особа, діючи за попередньою змовою групою осіб, у невстановлений час та місці передала їх ОСОБА_7 для подальшого використання.

На підставі викладеного, ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 підозрюється у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 358 КК України за кваліфікуючими ознаками: підроблення іншого офіційного документу, який посвідчується іншою особою, яка має право посвідчувати такі документи і який надає права, з метою використання його іншою особою, вчинене за попередньою змовою групою осіб, повторно.

Крім того встановлено, що ОСОБА_7 спільно з ОСОБА_10 10.01.2023, приблизно о 13:00 прибули до офісу приватного нотаріуса Одеського міського нотаріального округу ОСОБА_11 , розташованого за адресою: АДРЕСА_3 .

Перебуваючи за вказаною адресою ОСОБА_7 діючи з прямим умислом, за попередньою змовою зі ОСОБА_4 та ОСОБА_10 , використав завідомо підроблений офіційний документ, а саме: довіреність від 09.12.2022 №570/3549-22, шляхом надання вказаного документу 10.01.2023, приблизно о 13:00 годині приватному нотаріусу Одеського міського нотаріального округу ОСОБА_11 для внесення відомостей про вказану довіреність до Єдиного реєстру довіреностей.

На підставі викладеного, ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 28, ч. 4 ст. 358 КК України, за кваліфікуючими ознаками: використання завідомо підробленого документу, вчинене за попередньою змовою групою осіб.

Завершуючи реалізацію свого злочинного умислу на заволодіння чужим майном у вигляді квартири за адресою: АДРЕСА_2 , вартістю 810 000 гривень (вісімсот десять тисяч гривень), ОСОБА_7 , спільно з ОСОБА_10 14.01.2023 приблизно о 15:30 прибули до офісу приватного нотаріуса ОСОБА_11 за адресою: АДРЕСА_3 , з метою відчуження зазначеної квартири.

Перебуваючи за вказаною адресою, ОСОБА_10 , діючи за попередньою змовою з ОСОБА_7 , та ОСОБА_4 , з прямим умислом, за попередньою змовою групою осіб, з корисливих мотивів, з метою заволодінням чужим майном шляхом обману, використали завідомо підроблений офіційний документ, а саме довіреність від 09.12.2022 № 570/3549-22, шляхом надання зазначеного документу приватному нотаріусу Одеського міського нотаріального округу ОСОБА_11 в якості підтвердження повноважень ОСОБА_10 на укладення від імені потерпілого ОСОБА_9 договору купівлі-продажу нерухомого майна.

На підставі викладеного, ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.28, ч.4 ст.358 КК України, за кваліфікуючими ознаками: використання завідомо підробленого документу, вчинене за попередньою змовою групою осіб.

В ході досудового розслідування 22.06.2023 року повідомлено ОСОБА_4 про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.15, ч.4 ст.190, ч.3 ст.358, ч.2 ст.28, ч.4 ст.358 КК України.

Слідчий звернувся до слідчого судді з клопотанням про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, обґрунтовуючи його наявністю ризиків, передбачених ч.1 ст.177 КПК України, а саме:

- п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України - переховуватись від органу досудового розслідування та суду. Ризик можливого переховування від органу досудового розслідування та суду, обґрунтовується тим, що ОСОБА_4 підозрюється у вчиненні кількох кримінальних правопорушень, у тому числі тяжкого злочину, передбаченого ч.2 ст.15, ч.4 ст.190 КК України.

- п. 2 ч. 1 ст. 177 КПК України знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення. Є підстави вважати, що ОСОБА_4 може вдатись до спроб знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення та вказують на його причетність до скоєння даного кримінального правопорушення. Враховуючи, що ОСОБА_4 , згідно встановлених обставин, організовував дії інших співучасників злочину, ймовірність настання зазначеного ризику на думку сторони обвинувачення значно збільшується.

- п.3 ч.1 ст.177 КПК України незаконно впливати на свідків у цьому ж кримінальному провадженні. Наявний обґрунтований ризик, що ОСОБА_4 може вдатись до спроб незаконно впливати на свідків, які викривають його та співучасників даного злочину, задля схиляння їх до зміни показань шляхом вмовляння, підкупу, погроз, тощо.

- п. 4 ч. 1 ст. 177 КПК України - перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином. Зокрема, у зв`язку з тим, що підозрюваний ОСОБА_4 може перешкоджати кримінальному провадженню, шляхом невиконання або неналежного виконання обов`язків покладених на нього, як на підозрюваного у кримінальному провадженні в разі обрання йому більш м`якого виду запобіжного заходу з метою уникнення від кримінальної відповідальності;

В судовому засіданні прокурор підтримав клопотання у повному обсязі, зазначивши, що менш суворий запобіжний захід не зможе забезпечити виконання підозрюваною процесуальних обов`язків, передбачених чинним Кримінальним процесуальним кодексом України. Крім того, прокурор просив визначити розмір застави у розмірі 800 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Захисник підозрюваного в судовому засіданні заперечував щодо клопотання сторони обвинувачення, зазначивши, підозра є необгрунтовіаною, ОСОБА_4 має міцні соціальні зв`язки, постійне місце проживання в м.Одесі, є інвалідом 2 групи, має тяжкі хвороби. Просив застосувати запобіжний захід не пов`язаний з позбавленням волі.

Підозрюваний підтримав думку захисника.

Вивчивши клопотання та матеріали які обґрунтовують доводи клопотання, вислухавши думку учасників судового засідання, слідчий суддя приходить до наступного.

Відповідно до ч.1 ст.194 КПК України, під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Згідно ч.4 ст.194 КПК України, якщо при розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу прокурор доведе обставини, передбачені пунктами 1 та 2 частини першої цієї статті, але не доведе обставини, передбачені пунктом 3 частини першої цієї статті, слідчий суддя, суд має право застосувати більш м`який запобіжний захід, ніж той, який зазначений у клопотанні, а також покласти на підозрюваного, обвинуваченого обов`язки, передбачені частиною п`ятою цієї статті, необхідність покладення яких встановлена з наведеного прокурором обґрунтування клопотання.

Згідно ч.1 ст.183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частиною п`ятою статті 176 цього Кодексу.

При розгляді клопотання слідчого, виконуючи вимоги ст.17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», слідчий суддя застосовує Конвенцію «Про захист прав людини і основоположних свобод» (далі «Конвенція») та практику Європейського суду з прав людини (далі ЄСПЛ), як джерело права.

Відповідно до практики ЄСПЛ, «обґрунтованість підозри, на якій має ґрунтуватись арешт, складає суттєву частину гарантії від безпідставного арешту і затримання, закріпленої у статті 5 § 1 (с) Конвенції, передбачає наявність обставин або відомостей, які переконали б неупередженого спостерігача, що ця особа, можливо, вчинила певний злочин» (K.F. проти Німеччини, 27.11.1997 р., § 57).

Згідно п.32 рішення Європейського суду з прав людини у справі «Фокс, Кембелл і Гартлі проти Сполученого Королівства» від 30.08.1990 року, та відповідно до п.219 рішення у справі «Нечипорук та Йонкало проти України» («NechiporukandYonkalo v. Ukraine») від 21 квітня 2011 року, заява №42310/04 суд повторює, що термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення.

Згідно з практикою ЄСПЛ, зокрема п. 48 рішення «Чеботарь проти Молдови» №35615/06 від 13.11.07 року - Європейський Суд з прав людини зазначив «Суд повторює, що для того, щоб арешт по обґрунтованій підозрі був виправданий у відповідності з статтею 5 & 1 (с), поліція не зобов`язана мати докази, достатні для пред`явлення обвинувачення, ні в момент арешту ні під час перебування заявника під вартою. Також не обов`язково, щоб затриманій особі були, по кінцевому рахунку, пред`явлені обвинувачення, або щоб ця особа була піддана суду. Метою попереднього тримання під вартою є подальше розслідування кримінальної справи, яке повинно підтвердити або розвіяти підозру, яка є підставою для затримання».

Крім того, слідчий суддя враховує правову позицію ЄСПЛ, викладену у рішенні за скаргою «Ферарі-Браво проти Італії», відповідно до якої затримання та тримання особи під вартою, безумовно, можливе не лише у випадку доведеності факту вчинення злочину та його характеру, оскільки така доведеність сама по собі і є метою досудового розслідування, досягненню цілей якого і є тримання під вартою.

Згідно з позицією Європейського суду з прав людини, викладеною в п.84 рішення ЄСПЛ від 10.02.2011 року в справі «Харченко проти України», п.4 ст.5 Конвенції передбачає право заарештованих або затриманих осіб на судовий контроль щодо матеріально-правових і процесуальних підстав позбавлення їх волі, що, з погляду Конвенції, є найважливішими умовами забезпечення «законності». Це означає, що суд відповідної юрисдикції має перевірити не тільки питання дотримання процесуальних вимог національного законодавства, але й обґрунтованість підозри, яка послужила підставою для затримання, і законність мети, з якою застосовувались затримання та подальше тримання під вартою (див. справу «Буткевічус проти Литви» (Butkeviciusv. Lithuania) № 48297/99, п. 43, ЄКПЛ 2002-ІІ).

Крім того, Європейський суд з прав людини у п.п. 68-69 Рішення від 17.10.2013 року у справі «Таран проти України» зазначив, що пункт 1 статті 5 Конвенції вимагає, що для того, щоб позбавлення свободи не вважалося свавільним, не достатньо того, щоб цей захід здійснювався відповідно до національного законодавства; він також має бути необхідним за конкретних обставин (див. рішення від 27 лютого 2007 року у справі «Нештяк проти Словаччини» (Neљќбk v. Slovakia), заява № 65559/01, п. 74). На думку Суду, тримання під вартою відповідно до підпункту «с» пункту 1 статті 5 Конвенції має втілювати вимогу пропорційності, яка обумовлює існування обґрунтованого рішення, яким здійснюється оцінка відповідних аргументів «за» і «проти» звільнення (див. рішення у справі «Ладент проти Польщі» (Ladent v. Poland), заява № 11036/03, п. 55, ECHR 2008-... (витяги), і від 14 жовтня 2010 року у справі «Хайредінов проти України» (Khayredinov v. Ukraine), заява № 38717/04, п. 86).

Суд також постановив, що пункт 3 статті 5 Конвенції вимагає, що обґрунтування будь-якого строку тримання під вартою, незалежно від того, наскільки коротким він є, має бути переконливо продемонстроване владою. Аргументи «за» і «проти» звільнення, включаючи ризик того, що обвинувачений може перешкоджати належному провадженню у справі, не повинні оцінюватись абстрактно (in abstracto), але мають підтверджуватися фактичними даними. Ризик того, що обвинувачений може переховуватися, не може оцінюватися виключно на підставі ступеня тяжкості можливого покарання. Він має оцінюватися з урахуванням ряду інших відповідних факторів, які можуть або підтвердити існування можливості переховування обвинуваченим, або доведуть, що така можливість є настільки невеликою, що вона не може обґрунтовувати досудове ув`язнення (див. рішення від 4 жовтня 2005 року у справі «Бекчєв проти Молдови» (Becciev v. Moldova), заява № 9190/03, пункти 56 і 59, з подальшими посиланнями).

Разом з тим, згідно п.99 рішення ЄСПЛ у справі «Геращенко проти України», визначаючи доцільність звільнення або подальшого тримання особи під вартою, відповідні органі державної влади зобов`язані розглянути також альтернативні заходи забезпечення її явки до суду.

Як встановлено в судовому засіданні 22.06.2023 року ОСОБА_4 було затримано в порядку ст.208 КПК України.

Того ж дня ОСОБА_4 повідомлено про підозру у скоєнні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.15, ч.4 ст.190, ч.3 ст.358, ч.2 ст.28, ч.4 ст.358 КК України.

Ухвалою слідчого судді від 03.05.2023 строк досудового розслідування у кримінальному провадженні продовжено до 6 місяців, тобто до 14.07.2023.

Що стосується посилання захисника на необґрунтованість підозри, слідчий суддя зазначає наступне.

Згідно ч.5 ст.9 КПК кримінальне процесуальне законодавство України застосовується з урахуванням практики Європейського Суду з прав людини (далі ЄСПЛ).

Відповідно до практики ЄСПЛ «обґрунтованість підозри, на якій має ґрунтуватися арешт, складає суттєву частину гарантії від безпідставного арешту і затримання, закріпленої у статті 5 §1(с) Конвенції». За визначенням ЄСПЛ «обґрунтована підозра у вчиненні кримінального злочину, про яку йдеться у статті 5 §1(с) Конвенції, передбачає наявність обставин або відомостей, які переконали б неупередженого спостерігача, що ця особа, можливо, вчинила певний злочин» («K.-F. проти Німеччини», 27 листопада 1997, §57).

У пункті 175 рішення Європейського суду з прав людини від 21.04.2011 року у справі «Нечипорук і Йонкало проти України» зазначено, що «термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення. Факти, що підтверджують обґрунтовану підозру, не повинні бути такого ж рівня, що й факти, на яких має ґрунтуватися обвинувальний вирок. Аналогічна правова позиція ЄСПЛ відображена усправі «Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства» від 30 серпня 1990 року, в якому також зазначено, що вимога розумної підозри передбачає наявність доказів, які об`єктивно пов`язують підозрюваного з певним злочином, вони не повинні бути достатніми, щоб забезпечити засудження, але мають бути достатніми, щоб виправдати подальше розслідування або висунення обвинувачення.

У п. 48 рішення «Чеботарь проти Молдови» № 35615/06 від 13.11.07 року ЄСПЛ зазначив: «Суд повторює, що для того, щоб арешт по обґрунтованій підозрі був виправданий у відповідності з статтею 5 & 1 (с), поліція не зобов`язана мати докази, достатні для пред`явлення обвинувачення, ні в момент арешту ні під час перебування заявника під вартою. Також не обов`язково, щоб затриманій особі були, по кінцевому рахунку, пред`явлені обвинувачення, або щоб ця особа була піддана суду. Метою попереднього тримання під вартою є подальше розслідування кримінальної справи, яке повинно підтвердити або розвіяти підозру, яка є підставою для затримання».

В рішенні ЄСПЛ «Ферарі-Браво проти Італії», Суд зазначив, що затримання та тримання особи під вартою, безумовно, можливе не лише у випадку доведеності факту вчинення злочину та його характеру, оскільки така доведеність сама по собі і є метою досудового розслідування, досягненню цілей якого і є тримання під вартою.

У справі «Мюррей проти Сполученого Королівства» №14310/88 від 23.10.1994 року ЄСПЛ зазначив, що «факти, які є причиною виникнення підозри не повинні бути такими ж переконливими, як і ті, що є необхідними для обґрунтування вироку чи й просто висунення обвинувачення, черга якого надходить на наступній стадії процесу кримінального розслідування».

При цьому, обставини здійснення підозрюваною конкретних дій та доведеність її винуватості, потребують перевірки та оцінки у сукупності з іншими доказами у кримінальному провадженні під час подальшого досудового розслідування.

Таким чином, відповідно до практики ЄСПЛ, для вирішення питання щодо обґрунтованості повідомленої підозри, оцінка наданих слідчому судді доказів здійснюється не в контексті оцінки доказів з точки зору їх достатності і допустимості для встановлення вини чи її відсутності, доведення чи не доведення винуватості особи, що здійснюється судом при ухваленні вироку, а з метою визначити вірогідність та достатність підстав причетності тієї чи іншої особи до вчинення кримінального правопорушення, а також чи є підозра обґрунтованою, щоб виправдати подальше розслідування або висунення обвинувачення.

Зважаючи на дані, які містяться в наданих слідчому судді матеріалах, а також приймаючи до уваги п.175 рішення ЄСПЛ у справі «Нечипорук і Йонкало проти України» від 21.07.2011 року, згідно якого термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення, слідчий суддя вважає доведеним у судовому засіданні прокурором наявність обґрунтованої підозри за фактом вчинення ОСОБА_4 кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.15, ч.4 ст.190, ч.3 ст.358, ч.2 ст.28, ч.4 ст.358 КК України.

Слідчий суддя зазначає, що на даній стадії кримінального провадження, не встановлюється винуватість чи не винуватість ОСОБА_4 у скоєнні злочину, а лише вирішується питання про обґрунтованість підозри та наявність ризиків для обрання відповідного запобіжного заходу, а тому слідчий суддя не може давати остаточну оцінку допустимості та належності доказів, а також їх сукупності для висновку про винуватість особи, або її невинуватість, оскільки справа не розглядається судом по суті пред`явленого обвинувачення.

Крім того, відповідно до положень ч.2 ст.94 КПК, жоден доказ не має наперед встановленої сили, та всі докази в даному кримінальному провадженні підлягають ретельній перевірці з наступною їх оцінкою згідно положень ч.1 ст.94 КПК.

Відповідно до ст.ст.89, 94 КПК, оцінка допустимості та належності доказів буде надана судом першої інстанції при розгляді кримінального провадження по суті.

Докази, які містяться в матеріалах кримінального провадження вказують на те, що на даній стадії досудового розслідування існує обґрунтована підозра можливої причетності ОСОБА_4 до вчинення інкримінованих йому злочинів.

Приймаючи до уваги наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_4 тяжкого кримінального правопорушення, тяжкість покарання, що загрожує підозрюваному у разі визнання його винуватим у вчиненні кримінальних правопорушень, його суспільно-небезпечний характер, а саме: ОСОБА_4 підозрюється у вчиненні умисних та корисливих кримінальних правопорушень проти власності, а також підроблення документів з метою використання іншими особами, особу підозрюваного, який керував діями інших співучасників злочину, офіційно не працевлаштований, що надає йому можливість переховуватись від органів досудового розслідування та суду з метою уникнення покарання, оскільки підозрюваний усвідомлює, що санкція інкримінованих йому злочинів передбачає покарання у вигляді позбавлення волі, що доводить існування ризику, передбаченого п.1 ч.1 ст.177 КПК України.

Крім того, слідчий суддя зазначає, що в судовому засіданні було доведено наявність ризику передбаченого п.2 ч.1 ст.177 КПК України, оскільки станом на теперішній час органом досудового розслідування не встановлено всіх осіб, причетних до вчинення зазначеного кримінального правопорушення, а отже, ОСОБА_4 може підтримувати зв`язок із такими особами, тим самим сприяти їх переховуванню від органів досудового розслідування та, як наслідок, ухилення від кримінальної відповідальності за вчинені кримінальні правопорушення.

Що стосується ризику незаконного впливу на свідків передбаченого п.3 ч.1 ст.177 КПК України, слідчий суддя зазначає, що підозрюваний може незаконного впливати на свідків, які викривають його та співучасників даного злочину, задля схиляння їх до зміни показань шляхом вмовляння, підкупу, погроз, з метою зміни ними свідчень у ході судового розгляду кримінального провадження у подальшому, впливати на свідків, яких ще не допитано для дачі ними неправдивих свідчень, або впливати на інших осіб, які можуть бути допитані, а тому слідчий суддя приходить до переконання про доведеність в судовому засіданні існування вказаного ризику.

Ризик, передбачений п.4 ч.1 ст.177 КПК України під час судового засідання не був встановлений.

Згідно ч. 4ст. 194 КПК України, якщо при розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу прокурор доведе обставини, передбачені пунктами 1 та 2 частини першої цієї статті, але не доведе обставини, передбачені пунктом 3 частини першої цієї статті, слідчий суддя, суд має право застосувати більш м`який запобіжний захід, ніж той, який зазначений у клопотанні, а також покласти на підозрюваного, обвинуваченого обов`язки, передбачені частиною п`ятою цієї статті, необхідність покладення яких встановлена з наведеного прокурором обґрунтування клопотання.

У п. 80 рішення Європейського суду з прав людини від 10 лютого 2011 року у справі «Марченко проти України» зазначено: «Тримання особи під вартою буде свавільним, оскільки національні суди не обґрунтували необхідність такого тримання і не було розглянуто можливість застосування більш м`якого запобіжного заходу», про це ж вказується у п. 29 рішення Європейського суду з прав людини від 11.10.2010 року по справі «Хайреддінов проти України».

При цьому на користь звільнення свідчать відсутність судимостей, наявність постійного місця проживання, усталений спосіб життя, наявність утриманців, відсутність спроб ухилитися від правосуддя (Справа Європейського суду з прав людини «Пунцельт проти Чехії»).

Так, слідчий суддя враховує надані захисником підозрюваного характеризуючі матеріали на підозрюваного ОСОБА_4 відповідно до яких останній має стійкі соціальні зв`язки, а саме має постійне місце проживання, раніше не судимий, одружений, є інвалідом 2 групи, доглядає мати інваліда, має хронічні хвороби, що свідчить про його соціальну відповідальність та вказує на можливість запобігання встановленим ризикам, шляхом застосування більш м`якого запобіжного заходу, зокрема, у вигляді домашнього арешту.

Слідчий суддя звертає увагу на те, що відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 182 КПК України, домашній арешт полягає в забороні підозрюваному, обвинуваченому залишати житло цілодобово або у певний період доби. Домашній арешт може бути застосовано до особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за вчинення якого законом передбаченого покарання у виді позбавлення волі.

В свою чергу відповідно до правової позиції ЄСПЛ у справі «Манчіні проти Італії», за наслідками та способами застосування як тримання під вартою, так і домашній арешт прирівнюються до позбавлення волі для цілей статті 5 Конвенції.

Враховуючи стійкі соціальні зв`язки підозрюваного ОСОБА_4 , характеризуючі дані, встановлені процесуальні ризики, слідчий суддя приходить до переконання, що відносно підозрюваного слід застосувати запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту з покладенням на підозрюваного обов`язків, передбачених ч. 5ст. 194 КПК України, оскільки вказаний запобіжний захід є достатнім для забезпечення належної процесуальної поведінки підозрюваного та в повній мірі здатний запобігти встановленим в судовому засіданні ризикам.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 176-178, 182, 193, 194 КПК України, -

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання старшого слідчого СУ ГУНП в Одеській області ОСОБА_6 , погоджене з прокурором відділу Одеської обласної прокуратури ОСОБА_3 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою в рамках кримінального провадження №0000864 від 19.12.2022 року відносно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , задовольнити частково.

Застосувати до ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту строком до 13.07.2023 року включно, зобов`язавши останнього не залишати житло, що розташоване за адресою: АДРЕСА_1 , за виключенням часу оголошення повітряної тривоги.

Покласти на підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , обов`язки строком до 13 липня 2023 року включно, передбачені ч.5 ст.194 КПК України: прибувати до слідчого два рази на тиждень (у понеділок та середу); повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та/або місця роботи; утримуватися від спілкування із свідками та потерпілими у даному кримінальному провадженні, які визначені слідчим; здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.

Копію ухвали направити для забезпечення виконання до відповідного органу національної поліції.

Ухвала може бути оскаржена до Одеського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Подання апеляційної скарги зупиняє набрання ухвалою законної сили, але не зупиняє її виконання.

Слідчий суддя ОСОБА_1