Номер провадження:1-кс/521/2190/23
У Х В А Л А

ВСТУПНА ЧАСТИНА

м. Одеса, Україна

23 червня 2023 року

Слідчий суддя Малиновського районного суду м. Одеси ОСОБА_1 , з секретарем судового засідання ОСОБА_2 здійснив судовий контроль за дотриманням прав свобод та інтересів осіб у кримінальному провадженні № 0000857 від 18.06.2023 року, за ч. 1 ст. 286 КК.

Сторони кримінального провадження, які приймали участь, з боку обвинувачення: слідчий ОСОБА_3 ; інші учасники: володілець майна ОСОБА_4

МОТИВУВАЛЬНА ЧАСТИНА

1.Суть питання, що вирішується ухвалою, і за чиєю ініціативою воно розглядається.

1.1.Слідчим суддею проводився розгляд клопотання прокурора Малиновської окружної прокуратури м. Одеси про арешт майна, а саме на транспортний засіб марки «HYUNDAI Sonata» реєстраційний номер НОМЕР_1 , що був вилучений в ході огляду місця події 18.06.2023 року.

1.2.Клопотання розглядалось за ініціативою прокурора.

2.Встановлені слідчим суддею обставини і докази.

2.1. 18.06.2023 приблизно о 10 годині 40 хвилин за адресою: м.Одеса вул. Балківська кут вул. Заньковецька водій ОСОБА_4 керуючи автомобілем «HYUNDAI Sonata» реєстраційний номер НОМЕР_1 , виконуючі маневр лівого повороту скоїв наїзд на пішохода ОСОБА_5 , яка в результаті ДТП отримала тілесні ушкодження у вигляді: закритого перелому лонної та сидалічної кістки.

2.2.За даним фактом слідчим слідчого відділення відділу поліції №1 Одеського районного управління №1ГУНП в Одеській області почато досудове розслідування, про що до Єдиного реєстру досудових розслідувань 18.06.2023 року за № 0000857 внесені відомості про вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК.

2.3.Для встановлення обставин дорожньо-транспортної пригоди необхідно проведення ряду слідчих дій та ряду судових експертиз.

2.4.У зв`язку з викладеними обставинами у органу досудового розслідування виникла необхідність в арешті транспортного засобу, який є необхідним для проведення відповідних експертиз та збереження речового доказу.

3.Позиції сторін кримінального провадження та інших учасників судового провадження.

3.1.Слідчий оголосивши клопотання заявив, що транспортний засіб був оглянутий та необхідні слідчі дії з транспортним засобом на даній стадії розслідування проведені, тому він не має заперечень про часткове накладення арешту.

3.2.Володілець майна просив передати йому транспортний засіб з правом користування на відповідальне зберігання.

4.Мотиви, з яких слідчий суддя виходив при постановлені ухвали, мотиви неврахування окремих доказів, положення закону яким керувався слідчий суддя.

4.1.Слідчий суддя вважає, що клопотання слідчого підлягає задоволенню частково, з наступних підстав.

4.2.Вирішуючи питання про накладення арешту на майно, слідчий суддя керується ст. ст. 170, 173 КПК.

4.3.Слідчим суддею встановлено, що 18.06.2023 року слідчим був проведений законний огляд місця події та транспортний засіб, під час якого транспортний засіб був вилучений. В теперішній час завдання кримінального провадження відносно транспортного засобу слідчим виконані. Підстав для заборони користування, на даний час не має. Залишається лише загальна необхідність збереження речового доказу, як засіб доказування обставин правопорушення.

4.4.У даному випадку, правовою підставою для арешту майна є сукупність об`єктивних даних та розумних підозр які свідчать про те, що вилучений транспортний засіб є речовим доказом, що може бути використаний як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження. Слідчий мав право на вилучення транспортного засобу, оскільки ним встановлена обґрунтована підозра у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК.

4.5.Таким чином, завданням арешту майна у даному випадку є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження /ч. 2 ст. 170 КПК/.

4.6.Метою арешту майна, є збереження речових доказів. Частина 3 статті 170 КПК також передбачає, що у випадку передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 КПК.

4.7.Є очевидним, що транспортний засіб є речовим доказом у кримінальному провадженні, оскільки є матеріальним об`єктом, що зберіг на собі сліди правопорушення та може бути використаний як доказ факту і обставин, що встановлюється під час кримінального провадження.

4.8.При вирішені питання про арешт майна /автомобіля/ слідчий суддя враховує: правову підставу для арешту майна; можливість використання майна, як доказу у кримінальному провадженні; розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням; розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

4.9.Відповідно правовою підставою для арешту майна є сукупність об`єктивних даних та розумних підозр які свідчать про те, що вилучене майно є доказом у вказаному злочині.

4.10.Оскільки вчинений злочин відноситься до категорій злочинів проти безпеки руху та експлуатації транспорту з метою недопущення зникнення вилученого майна, втрати або його пошкодження, слідчий суддя вважає за необхідне застосувати арешт вказаного майна /транспортного засобу/, яке вилучено під час огляду у вигляді заборони розпорядження ним.

4.11.Потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права власника майна, оскільки без застосування вказаного заходу забезпечення кримінального провадження не можливо виконати завдання кримінального провадження в частині захисту прав та законних інтересів особи потерпілої від злочину.

4.12.Враховуючи досліджені докази та встановлені обставини за кримінальним провадженням, слідчий суддя вважає, що є всі підстави для накладення арешту на майно, а саме на транспортний засіб автомобіль марки «HYUNDAI Sonata» реєстраційний номер НОМЕР_1 , який належить АТ «А-БАНК», із забороною розпорядження вказаним майном.

4.13.Застосування вказаного заходу забезпечення кримінального провадження і наявністю завдань арешту майна, оскільки є очевидним, що право користування майном не надає права розпорядження вказаним майном, тобто його відчуження або знищення. Користування передбачає лише можливість на отримання (добування) певної корисної властивості відповідної речі для задоволення потреб власника чи іншої особи. Залишення заборони на розпорядження власником своєю власністю, передбачає певну відповідальність перед законом за незаконні дії щодо арештованого майна /ст. 388 КК/, а тому існує відповідна гарантія забезпечення схоронності майна, як речового доказу.

4.14.Постановляючи ухвалу, слідчий суддя керується ст. ст. 132, 170, 173 КПК.

РЕЗОЛЮТИВНА ЧАСТИНА

1.Висновки слідчого судді.

1.1.Клопотання прокурора Малиновської окружної прокуратури м. Одеси про арешт майна, за кримінальним провадженням № 0000857 від 18.06.2023 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК задовольнити.

1.2. Накласти арешт на майно, яке було виявлено та вилучено під час огляду місця події 18.06.2023 року, асаме на:

- автомобіль марки«HYUNDAI Sonata» реєстраційний номер НОМЕР_1 .

1.3.Заборонити розпоряджатись вказаним майном.

1.4.Повернути власнику транспортний засіб марки «HYUNDAI Sonata» реєстраційний номер НОМЕР_1 , з правом користуватись, але без права відчужувати (продавати, дарувати, передавати у користування та інш.) вказане майно.

1.5.Попередити особу, у володінні якого знаходиться зазначене майно про кримінальну відповідальність за незаконні дії щодо майна, на яке накладено арешт, передбачене ст. 388 КК.

1.6.Копію ухвали надіслати прокурору, слідчому, власнику майна.

2.Строк і порядок набрання ухвалою законної сили та її оскарження.

2.1.Ухвала слідчого судді набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

2.2.Апеляційна скарга, на ухвалу слідчого судді, може бути подана, безпосередньо до суду апеляційної інстанції, протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя: ОСОБА_1