Суддя ОСОБА_1
Справа № 644/1605/23
Провадження № 1-в/644/122/23
У Х В А Л А

Іменем України

01 червня 2023 року Орджонікідзевський районний суд м. Харкова у складі:

головуючого - судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря ОСОБА_2 ,

засудженого ОСОБА_3

прокурора ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Харкові в режимі відеоконференцзв`язку подання начальника державної установи «Харківська виправна колонія (№43)» про вирішення питання про застосування покарання за наявності кількох вироків у відношенні: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Харкова, громадянина України. Раніше судимого 6 разів:

5) засуджений 12.01.2018 року Жовтневим районним судом м. Харкова за ст. 389 ч.2, 71 КК України до 5 місяців 10 днів арешту. Звільнений 15.08.2018 року після відбуття строку покарання.

6) засуджений 07.03.2019 року Жовтневим районним судом м. Харкова за ст. 186 ч.2 КК України до 4 років позбавлення волі,

в с т а н о в и в:

До Орджонікідзевського районного суду м. Харкова звернувся з поданням начальник державної установи «Харківська виправна колонія (№43)» ОСОБА_5 про застосування покарання за наявності кількох вироків: Жовтневого районного суду м. Харкова від 07.03.2019 року та Жовтневого районного суду м. Харкова від 28.04.2020 року стосовно засудженого ОСОБА_3 .

В судовому засіданні прокурор подання підтримала та простила при визначенні остаточного покарання застосувати положення ст. 71 КК України.

Засуджений ОСОБА_3 не заперечував проти задоволення клопотання.

Представник ХВК №43 подав заяву, в якій просив провести розгляд справи у його відсутність.

Відповідно до ч. 4 ст. 539 КПК України неприбуття в судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про місце та час розгляду клопотання (подання), не перешкоджає проведенню судового розгляду.

Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що подання підлягає задоволенню з наступних підстав…

Відповідно до п. 2 ч. 2 ст. 539 КПК України питання, передбачені п. 11 ч. 1 ст. 537 КПК України вирішує місцевий суд, в межах територіальної юрисдикції якого виконується вирок.

Згідно ч. 1 ст. 539 КПК України, питання, які виникають під час та після виконання вироку вирішуються судом за клопотанням (поданням) прокурора, засудженого, його захисника, законного представника, органу або установи виконання покарань, а також інших осіб, установ або органів у випадках, встановлених законом.

Судом встановлено, що вироком Жовтневого районного суду м. Харкова від 07.03.2019 року ОСОБА_3 визнано винним у вчиненні 27.11.2018 р. кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України та призначено покарання у виді 4 років позбавлення волі. Міра запобіжного заходу до набрання вироком законної сили ОСОБА_3 була обрана у вигляді домашнього арешту. Після набрання вироком суду законної сили обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою. Строк відбування покарання ОСОБА_3 зараховано з моменту його фактичного затримання та приведення вироку до виконання.

Ухвалою Полтавського апеляційного суду від 24.05.2022 року апеляційну скаргу ОСОБА_3 залишено без задоволення, а вирок Жовтневого районного суду м. Харкова від 07.03.2019 року щодо ОСОБА_3 без змін.

Вирок набрав законної сили 24.05.2022 року.

Вироком Жовтневого районного суду м. Харкова від 28.04.2020 року ОСОБА_3 визнано винним у вчиненні 19.11.2019 р. кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України та призначено покарання у виді 4 років позбавлення волі. Після набрання вироком суду законної сили обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою. Строк відбування покарання ОСОБА_3 зараховано з моменту його фактичного затримання та приведення вироку до виконання. Вирок набрав законної сили 29.05.2020 року. Початок строку 01.07.2020 року, кінець строку 01.07.2024 року.

Згідно п. 11 ч. 1 ст. 537 КПК України під час виконання вироків суд, визначений частиною другою статті 539 цього Кодексу, має право вирішувати такі питання: про застосування покарання за наявності кількох вироків.

Отже судом установлено, що ОСОБА_3 , будучи засудженим вироком Жовтневого районного суду м. Харкова від 07.03.2019 р. за ч. 2 ст. 186 КК України до 4 років позбавлення волі після проголошення вироку, але до набрання ним законної сили, вчинив новий злочин, передбачений ч. 2 ст. 185 КК України за вчинення якого засуджений 28.04.2020 Жовтневого районного суду м. Харкова до 4 років позбавлення волі, а тому йому слід призначити покарання за сукупністю вироків відповідно до статті 71 КК України.

Відповідно до роз`яснень Пленуму Верховного Суду України, наданих у п. 25 постанови від 24.10.2003 № 7 «Про практику призначення судами кримінального покарання» при застосуванні правил ст. 71 КК судам належить враховувати, що остаточне покарання за сукупністю вироків має бути більшим, ніж покарання, призначене за новий злочин, і ніж невідбута частина покарання за попереднім вироком.

При складанні покарань у порядку, передбаченому зазначеною статтею, загальний його розмір не може бути більшим за максимальну межу, встановлену для цього виду покарання в Загальній частині КК.

За наявності щодо засудженого вироку, який не виконано і про який не було відомо суду, що постановив останній за часом вирок, суд за місцем виконання цього вироку зобов`язаний визначити порядок застосування покарання за всіма вироками відповідно до ст. 71 КК та статей 411, 413 КПК.

Відповідно до висновку об`єднаної палати Касаційного кримінального суду Верховного Суду у постанові від 01.06.2020 у справі № 766/39/17 (провадження № 51-8867кмо18) скасування судом апеляційної інстанції попереднього вироку в частині покарання з підстав неправильного звільнення від відбування покарання або у зв`язку з необхідністю призначити більш суворе покарання не перешкоджає застосуванню ст. 71 КК, оскільки в такому разі апеляційний суд не спростовує висновків суду першої інстанції щодо винуватості особи у вчиненні злочину і не скасовує вироку в цій частині, а навпаки посилює покарання чи вказує на необхідність його відбування реально.

Таким чином, оскільки при ухваленні вироку ОСОБА_3 28.04.2020 року Жовтневим районним судом м. Харкова за ч. 2 ст. 186 КК України не була врахована попередня судимість за вироком Жовтневого районного суду м. Харкова від 07.03.2019 року, так як злочин за вироком від 28.04.2020 року він скоїв 19.11.2019 року, тобто до винесення вироку 07.03.2019 року, тому враховуючи те, що на даний час обидва вироки суду набрали законної сили та виконуються, суд вважає, що подання слід задовольнити та остаточно призначити ОСОБА_3 покарання за правилами ст. 71 КК України.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 537, 539 КПК України,-

п о с т а н о в и в:

Подання начальника ДУ «Харківська виправна колонія № 43» про призначення остаточного покарання за наявності кількох вироків відносно ОСОБА_3 задовольнити.

Відповідно до ст. 71 КК України, за сукупністю вироків до призначеного вироком Жовтневого районного суду м. Харкова від 28.04.2020 року покарання частково приєднати невідбуту частину покарання, призначеного ОСОБА_3 за вироком Жовтневого районного суду м. Харкова від 07.03.2019 року та остаточно визначити покарання у виді 4 (чотирьох) років 1 (одного) місяця позбавлення волі.

Строк відбування покарання рахувати з 01.07.2023 року.

Ухвала може бути оскаржена до Харківського апеляційного суду протягом 7 днів з дня оголошення, а засудженим у той же строк з моменту отримання.

Суддя ОСОБА_1