Справа № 191/3312/23
Провадження № 1-кп/191/254/23
В И Р О К

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 серпня 2023 року м. Синельникове

Синельниківський міськрайонний суд Дніпропетровської області у складі:

головуючого - судді ОСОБА_1

за участю секретаря ОСОБА_2

розглянувши в порядку спрощеного провадження без проведення судового розгляду в судовому засіданні за відсутності учасників судового провадження обвинувальний акт у кримінальному провадженні, внесеному до ЄРДР за №0000092 від 14.04.2023 відносно ОСОБА_3 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 м. Синельникове Дніпропетровської області, громадянина України, не одруженого, не працюючого, з повною загальною середньою освітою, зареєстрованого та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого, обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.164 КК України,-

В С Т А Н О В И В:

Відповідно до заочного рішення Синельниківського міськрайонного суду від 06 травня 2015 року (справа №191/903/15-ц, провадження 2/191/656/15) ОСОБА_4 зобов`язаний виплачувати кошти (аліменти) на користь ОСОБА_5 на утримання доньки - ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку, щомісячно, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 17 березня 2015 року і до досягнення дитиною повноліття, тобто до ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Однак, ОСОБА_4 , знаючи про свій обов`язок щодо сплати аліментів, маючи умисел на злісне ухилення від сплати встановлених рішенням суду коштів (аліментів) на утримання доньки - ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ігноруючи рішення суду та ухиляючись від його виконання у період часу з 01 травня 2017 року до 01 квітня 2023 року не сплачував аліменти, внаслідок чого порушив та продовжує порушувати право дитини на повноцінне життя та всебічний (фізичний, психічний і соціальний) розвиток. ОСОБА_4 про суми заробітку та джерела доходів державного виконавця не повідомляв та з доходів гроші на утримання дитини (аліменти) у повному обсязі не сплачував, будь-якої іншої допомоги дитині не надавав, тобто умисно рішення суду не виконував.

Також, ОСОБА_4 у Синельниківській філії Дніпропетровського обласного центру зайнятості у період часу з 01 травня 2017 року до 01 квітня 2023 року на обліку не перебував та не звертався до вказаної установи за допомогою у працевлаштуванні, що свідчить про небажання офіційно працевлаштуватися та сплачувати аліменти на дитину, на попереджувальні листи Синельниківського відділу державної виконавчої служби у Синельниківському районі Дніпропетровської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса) про необхідність погашення заборгованості не реагував, в результаті чого у нього у період часу з 01 травня 2017 року до 01 квітня 2023 року утворилася заборгованість зі сплати аліментів у розмірі 153062 гривень 66 копійок, що сукупно перевищує суму виплат за три місяці відповідних платежів.

Вказані дії ОСОБА_4 кваліфіковано за ч.1 ст.164 КК України, тобто злісне ухилення від сплати встановлених рішенням суду коштів на утримання дітей (аліментів).

В обвинувальному акті, який погоджено з прокурором Синельниківської окружної прокуратури ОСОБА_7 зазначено те, що обвинувачений беззаперечно визнає свою винуватість, не оспорює встановлені досудовим розслідуванням обставини і згоден з розглядом обвинувального акта за його відсутності, у відповідності до положень ч.1 ст.302 КПК України, тому просить суд розглянути кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_4 обвинуваченого у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч.1 ст.164 КК України, у спрощеному порядку без проведення судового розгляду в судовому засіданні.

До обвинувального акту прокурором додані:

-письмова заява ОСОБА_4 щодо беззаперечного визнання своєї винуватості, згоди із встановленими досудовим розслідуванням обставинами, ознайомленням з обмеженням права апеляційного оскарження та згоди з розглядом обвинувального акту у спрощеному провадженні. Захисник обвинуваченого - адвокат ОСОБА_8 підтвердила добровільність беззаперечного визнання винуватості ОСОБА_4 , згоду зі встановленими в результаті досудового розслідування обставинами і згоду на розгляд обвинувального акту за його відсутності;

-письмові заяви потерпілої ОСОБА_9 та неповнолітньої потерпілої ОСОБА_6 , складеної в присутності матері ОСОБА_9 , щодо згоди з розглядом обвинувального акту у спрощеному провадженні;

- матеріали досудового розслідування, у тому числі документи, які засвідчують беззаперечне визнання обвинуваченим своєї винуватості.

Вивчивши обвинувальний акт та додані до нього матеріали, суд вважає, що розгляд обвинувального акту у спрощеному провадженні відповідає вимогам ст. 302 КПК України.

В заяві про визнання винуватості, згоди із встановленими досудовим розслідуванням обставинами, ознайомлення з обмеженням права на апеляційне оскарження та згоди на розгляд обвинувального акта у спрощеному провадженні, складеній в присутності захисника - адвоката ОСОБА_8 , обвинувачений ОСОБА_4 беззаперечно визнав свою винуватість у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч.1 ст. 164 КК України, та погодився із встановленими досудовим розслідуванням обставинами, викладеними в обвинувальному акті. Згідно даної заяви ОСОБА_4 ознайомлений з обмеженням права на апеляційне оскарження вироку, а також погодився на розгляд обвинувального акта у спрощеному провадженні без проведення судового розгляду в судовому засіданні.

В заяві щодо згоди із встановленими досудовим розслідуванням обставинами, ознайомлення з обмеженням права на апеляційне оскарження та згоди на розгляд обвинувального акта у спрощеному провадженні потерпіла ОСОБА_9 та неповнолітня потерпіла ОСОБА_6 зазначили, що згодні із встановленими досудовим розслідуванням обставинами, ознайомлені з обмеженням права на апеляційне оскарження вироку, згодні на розгляд обвинувального акта у спрощеному провадженні без проведення судового розгляду в судовому засіданні.

Відповідно до ч.2 ст.381 КПК України суд розглядає обвинувальний акт щодо вчинення кримінального проступку без проведення судового розгляду в судовому засіданні за відсутності учасників судового провадження, якщо обвинувачений не оспорює встановлені під час дізнання обставини і згоден з розглядом обвинувального акта.

На підставі ч.2 ст.382 КПК України вирок суду за результатами спрощеного провадження ухвалюється в порядку, визначеному КПК України, та повинен відповідати загальним вимогам до вироку суду. У вироку суду за результатами спрощеного провадження замість доказів на підтвердження встановлених судом обставин зазначаються встановлені органом досудового розслідування обставини, які не оспорюються учасниками судового провадження.

Враховуючи викладене, а також те, що вимоги КПК України виконано, суд дійшов висновку, що обвинувальний акт має бути розглянутий в порядку, передбаченому ст. 381-382 КПК України.

Дослідивши наявні у кримінальному провадженні докази, суд приходить до висновку, що вина ОСОБА_4 у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення повністю доведена та його дії вірно кваліфіковані за ч.1 ст.164 КК України, тобто злісне ухилення від сплати встановлених рішенням суду коштів на утримання дітей (аліментів).

При призначенні покарання обвинуваченому суд враховує ступінь тяжкості скоєного злочину, яке відповідно до ст. 12 КК України є кримінальним проступком, а також особу обвинуваченого, обставини, які обтяжують та пом`якшують покарання.

ОСОБА_4 раніше не судимий, офіційно не працевлаштований, у лікаря психіатра та нарколога на обліку не перебуває.

До пом`якшуючих обставини, згідно положень ст. 66 КК України, суд відносить щире каяття обвинуваченого.

Обставин, що обтяжують покарання, згідно зі ст. 67 КК України, судом не встановлено.

Вирішуючи питання про вид та міру покарання обвинуваченому ОСОБА_4 , суд враховує положення ст. 50, 65 КК України нормами яких встановлено, що покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів, як засудженими, так і іншими особами і особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів.

Детально проаналізовано поведінку обвинуваченого після вчинення проступку, його щире каяття, наслідки суспільно-небезпечного діяння, відсутність будь-яких намірів уникнути кримінальної відповідальності, також враховуючи, що при призначенні покарання має бути застосований принцип гуманізації відповідальності з врахуванням засад закріплених у Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, яка підлягає застосуванню згідно зі ст. 9 Конституції України та ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», суд вважає, що виправлення обвинуваченого можливе без його ізоляції від суспільства, а покарання має бути призначено в межах інкримінованого їм діяння, а саме у виді обмеження волі із застосуванням ст.75 КК України.

Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлявся.

Речові докази відсутні.

Процесуальні витрати по справі відсутні.

Запобіжний захід ОСОБА_4 не обирався.

Керуючись ст. 368-370, 373-374, 381-382, ч.1 ст. 394 КПК України, суд, -

У Х В А Л И В:

Визнати ОСОБА_4 винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.164 КК України, та призначити йому покарання у виді 1(одного) року обмеження волі.

На підставі ст.75 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування призначеного покарання з іспитовим строком на 1(один) рік.

Покласти на ОСОБА_4 обов`язки, передбачені п.1,2 ч.1, п.2 ч.3 ст.76 КК України, а саме: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи ; не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Запобіжний захід ОСОБА_4 до набрання вироком законної сили не обирати.

Вирок за результатами розгляду обвинувального акта щодо вчинення кримінального проступку може бути оскаржений в апеляційному порядку протягом тридцяти днів з дня його отримання до Дніпровського апеляційного суду через Синельниківський міськрайонний суд Дніпропетровської області з урахуванням особливостей, передбачених частиною 1 статті 394 КПК України.

Вирок суду першої інстанції, ухвалений за результатами спрощеного провадження в порядку, передбаченому статтями 381 та 382 КПК України, не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав розгляду провадження за відсутності учасників судового провадження, не дослідження доказів у судовому засіданні або з метою оспорити встановлені досудовим розслідуванням обставини.

Відповідно до ч. 4 ст. 382 КПК України копію вироку не пізніше дня, наступного за днем його ухвалення, надіслати учасникам судового провадження.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Суддя ОСОБА_1