ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 11-кп/803/2233/23 Справа № 175/612/23 Суддя у 1-й інстанції - ОСОБА_1 Суддя у 2-й інстанції - ОСОБА_2
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 липня 2023 року м. Дніпро

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Дніпровського апеляційного суду у складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

за участю:

секретаря судового засідання ОСОБА_5 ,

обвинуваченого ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу захисниці ОСОБА_7 , яка діє в інтересах ОСОБА_6 , на ухвалу Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 22 травня 2023 року про продовження строку дії запобіжного заходу у виді тримання під вартою стосовно ОСОБА_6 , обвинуваченого у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч.ч.1,2,3,4 ст.190 КК України, -

ВСТАНОВИЛА:

Ухвалою Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 22 травня 2023 року було продовжено строк дії запобіжного заходу у виді тримання під вартою стосовно ОСОБА_6 , обвинуваченого у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч.ч.1,2,3,4 ст.190 КК України, строком до 20 липня 2023 року.

Ухвала суду першої інстанції обґрунтована тим, що ОСОБА_6 обвинувачується у скоєнні особливо тяжкого злочину та ризики, передбачені п.п. 1, 3, 5 ч.1 ст.177 КПК України, не зменшилися та є достатніми для продовження ОСОБА_6 дії найсуворішого запобіжного заходу.

Не погоджуючись з ухвалою суду першої інстанції, захисниця ОСОБА_7 , яка діє в інтересах ОСОБА_6 , подала апеляційну скаргу, в якій просила скасувати ухвалу Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 22 травня 2023 року та ухвалити нову, якою призначити обвинуваченому ОСОБА_6 альтернативний запобіжний захід у вигляді застави.

Апеляційну скаргу обґрунтовує тим, що сама тяжкість кримінального правопорушення, інкримінованого ОСОБА_6 , не є достатньою підставою для тримання особи під вартою.

Вказала, що прокурором не доведено існування ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України.

Зазначила, що обвинувачений ОСОБА_6 має постійне місце мешкання, має міцні соціальні зв`язки, характеризується за місцем мешкання позитивно.

Заслухавши суддю-доповідача, учасників судового провадження, вивчивши надані матеріали, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга захисниці не підлягає задоволенню з таких підстав.

Як вбачається з матеріалів провадження, ОСОБА_6 обвинувачується у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч.ч.1,2,3,4 ст.190 КК України, яке відноситься до категорії особливо тяжкого злочину, тому колегія суддів вважає, що більш м`який запобіжний захід не зможе забезпечити належну процесуальну поведінку обвинуваченого, оскільки такий запобіжний захід не відповідає ступеню тяжкості злочину, у якому він обвинувачується.

Колегія суддів вважає, що з метою ухилення від кримінальної відповідальності, враховуючи суворість покарання, яке може бути призначено у випадку доведеності вини обвинуваченого, він може вдатись до спроб переховуватися від суду та без перешкод залишити будь-яке місце проживання, незаконно впливати на свідків у кримінальному провадженні, а також може скоїти інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому обвинувачується, тому ризики, передбачені п.п.1,3,5 ч.1 ст.177 КПК України, є цілком обґрунтованими і реально існують.

Колегія суддів не приймає доводи апеляційної скарги захисниці ОСОБА_7 щодо того, що обвинувачений ОСОБА_6 має постійне місце проживання, має міцні соціальні зв`язки, характеризується за місцем мешкання позитивно, оскільки дані, що характеризують обвинуваченого, не спростовують і не зменшують ризики, передбачені ст.177 КПК України.

Таким чином, продовження існування зазначених вище обставин у їх сукупності, виправдовують подальше перебування обвинуваченого ОСОБА_6 під вартою, що відповідає, і є співрозмірним тяжкості і характеру діяння, яке інкримінуються останньому.

Колегія суддів не вбачає істотних порушень вимог кримінального процесуального закону, які б давали підстави для скасування ухвали, тому вважає, що у задоволенні апеляційної скарги необхідно відмовити, а ухвалу суду першої інстанції залишити без змін.

Керуючись ст.ст. 404, 407 КПК України, колегія суддів, -

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу захисниці ОСОБА_7 , яка діє в інтересах ОСОБА_6 , на ухвалу Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 22 травня 2023 року про продовження строку дії запобіжного заходу у виді тримання під вартою стосовно ОСОБА_6 , обвинуваченого у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч.ч.1,2,3,4 ст.190 КК України залишити без задоволення.

Ухвалу Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 22 травня 2023 року про продовження строку дії запобіжного заходу у виді тримання під вартою стосовно ОСОБА_6 , обвинуваченого у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч.ч.1,2,3,4 ст.190 КК України залишити без змін.

Ухвала суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_4 ОСОБА_3