Справа № 473/1319/23
Номер провадження1-кп/473/191/2023
ВИРОК

іменем України

"22" травня 2023 р. місто Вознесенськ

Вознесенський міськрайонний суд Миколаївської області в складі:

головуючої судді ОСОБА_1 ,

секретарі судових засідань ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

учасники процесу:

прокурор ОСОБА_4 ,

обвинувачена ОСОБА_5 ,

її захисник адвокат ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м.Вознесенська кримінального провадження №0000065 за обвинуваченням

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженка в м.Вознесенськ Миколаївської області, українка, громадянка України, з базовою загальною середньою освітою, не працює, розлучена, на утриманні неповнолітніх дітей не має, раніше не судима, зареєстрована та проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,

у вчиненні злочинів, передбачених ч.4 ст.185 КК України,

В С Т А Н О В И В:

Епізод 1

У зв`язку зі збройною агресією Російської Федерації проти України Законом України від 24.02.2022 №2102-ІХ затверджено Указ Президента України від 24.02.2022 № 64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні». У подальшому строк дії воєнного стану в державі неодноразово продовжувався, востаннє - Указом Президента України від 07.11.2022 № 757/2022, затвердженим Законом України від 16.11.2022 року № 2738-ІХ.

Будучи обізнаною про те, що в країні оголошено воєнний стан, ОСОБА_5 01.01.2023 в обідній час, більш точного часу не встановлено, перебувала в квартирі АДРЕСА_2 з дозволу власниці ОСОБА_7 . Перебуваючи в кімнаті, ОСОБА_5 на полиці журнального столику побачила в папці полімерний пакунок з грошовими коштами, які належать потерпілій ОСОБА_7 . В цей час у ОСОБА_5 виник умисел на таємне викрадення чужого майна.

Реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна, ОСОБА_5 , переконавшись, що за її діями ніхто не спостерігає, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій, передбачаючи настання суспільно-небезпечних наслідків у вигляді майнової шкоди потерпілій та бажаючи їх настання, з корисливих мотивів, шляхом вільного доступу таємно викрала грошові кошти в сумі 200 доларів США (за курсом валюти Національного банку України станом на 01.01.2023 складає 7312 гривень) та грошові кошти в сумі 10000 гривень, розпорядившись викраденим майном на власний розсуд, чим спричинила потерпілій ОСОБА_7 матеріальну шкоду на суму 17312 гривень.

Епізод 2

Будучи обізнаною про те, що в країні оголошено воєнний стан, ОСОБА_5 08.01.2023 в обідній час, більш точного часу не встановлено, перебувала в квартирі АДРЕСА_2 з дозволу власниці ОСОБА_8 . Перебуваючи в кімнаті, та достовірно знаючи, що на полиці столика знаходиться папка з частиною не викрадених нею грошових коштів, що належать потерпілій ОСОБА_7 , у ОСОБА_5 виник повторний умисел на таємне викрадення чужого майна.

Реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна, ОСОБА_5 , переконавшись, що за її діями ніхто не спостерігає, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій, передбачаючи настання суспільно-небезпечних наслідків у вигляді майнової шкоди потерпілій та бажаючи їх настання, з корисливих мотивів шляхом вільного доступу повторно таємно викрала грошові кошти в сумі 300 доларів США (за курсом валюти Національного банку України станом на 08.01.2023 складає 10968 гривень) та грошові кошти в сумі 10000 гривень, розпорядившись викраденим майном на власний розсуд, чим спричинила потерпілій ОСОБА_7 матеріальну шкоду на суму 20968 гривні.

Епізод 3

Будучи обізнаною про те, що в країні оголошено воєнний стан, ОСОБА_5 11.01.2023 в обідній час, більш точного часу не встановлено, перебувала в квартирі АДРЕСА_2 з дозволу власниці ОСОБА_7 . Перебуваючи в кімнаті, та достовірно знаючи, що на полиці столика знаходиться папка з частиною не викрадених нею грошових коштів, що належать потерпілій ОСОБА_7 , у ОСОБА_5 виник повторний умисел на таємне викрадення чужого майна.

Реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна, ОСОБА_5 переконавшись, що за її діями ніхто не спостерігає, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій, передбачаючи настання суспільно-небезпечних наслідків у вигляді майнової шкоди потерпілій та бажаючи їх настання, з корисливих мотивів, шляхом вільного доступу повторно таємно викрала грошові кошти в сумі 300 доларів США (за курсом валюти Національного банку України станом на 11.01.2023 складає 10968 гривень) та грошові кошти в сумі 10000 гривень, розпорядившись викраденим майном на власний розсуд, чим спричинила потерпілій ОСОБА_7 матеріальну шкоду на суму 20968 гривні.

Епізод 4

Будучи обізнаною про те, що в країні оголошено воєнний стан, ОСОБА_5 19.01.2023 в обідній час, більш точного часу не встановлено, перебувала в квартирі АДРЕСА_2 з дозволу власниці ОСОБА_8 . Перебуваючи в кімнаті та достовірно знаючи, що на полиці столика знаходиться папка з часиною не викрадених нею грошових коштів, що належать потерпілій ОСОБА_7 , у ОСОБА_5 виник повторний умисел на таємне викрадення чужого майна.

Реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна, ОСОБА_5 переконавшись, що за її діями ніхто не спостерігає, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій, передбачаючи настання суспільно-небезпечних наслідків у вигляді майнової шкоди потерпілій та бажаючи їх настання, з корисливих мотивів, шляхом вільного доступу повторно таємно викрала грошові кошти в сумі 19000 гривень, розпорядившись викраденим майном на власний розсуд, чим спричинила потерпілій ОСОБА_7 матеріальну шкоду на суму 19000 гривень.

Під час судового розгляду провадження обвинувачена ОСОБА_5 повністю визнала себе винною у вчиненні злочинів, передбачених ч.4 ст.185 КК України, та пояснила, що їй зрозуміла суть пред`явленого обвинувачення, вона погоджується із обставинами, встановленими під час досудового розслідування та викладеними в обвинувальному акті. На підставі ст.63 Конституції України обвинувачена ОСОБА_5 відмовилася надавати покази.

Потерпіла ОСОБА_7 надала до суду заяву, в якій просила розглядати провадження в її відсутності. З огляду на положення ст.325 КПК України та врахувавши думку учасників процесу - судом було прийнято рішення про проведення судового засідання у відсутності потерплої, оскільки це не перешкоджає встановленню обставин провадження.

На підставі наданих прокурором документів було встановлено, що згідно з витягом з ЄРДР було внесено відомості про правопорушення 24.01.2023 року, 30.01.2023 року за зверненням потерпілої ОСОБА_7 .

Окрім того є протокол прийняття заяви потерпілої ОСОБА_7 від 24.01.2023 року, в якому вона просить поліцію притягнути до відповідальності особу, яка викрала її грошові кошти.

24.01.2023 року слідчою було оглянуто місце події, про що складено відповідний протокол, огляд проводився за місцем проживання потерпілої ОСОБА_7 , яка вказала де знаходилися викрадені у неї грошові кошти.

Також прокурором надано розписку потерпілої ОСОБА_7 , в якій та підтверджує, що 13.02.2023 року ОСОБА_5 вручила їй гроші в сумі 10000 грн. Також є розписка від 01.03.2023 року, в якій потерпіла ОСОБА_7 підтверджує, що ОСОБА_5 віддала їй 800 доларів та 10000 грн.

В судовому засіданні 22 травня 2023 року адвокатом обвинуваченої було надано засвідчену розписку від потерпілої ОСОБА_7 про те, що 04 квітня 2023 року їй було повернуто решту суми грошей, яку було викрадено у неї обвинуваченою ОСОБА_5 , що свідчить про повне відшкодування шкоди, заданої злочином.

Оцінюючи докази в їх сукупності із врахуванням вимог ч.1 ст.89 та ст.94 КПК України, суд вважає, що пред`явлене ОСОБА_5 обвинувачення у судовому засіданні доведено повністю, її дії суд кваліфікує за першим епізодом за ч.4 ст.185 КК України як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинена в умовах воєнного стану, та за наступними епізодами - за ч.4 ст.185 КК України як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинена повторно в умовах воєнного стану.

Згідно із ст.65 КК України при призначенні обвинуваченій ОСОБА_5 покарання суд враховує характер та ступінь суспільної небезпечності вчиненого, дані про особу обвинуваченої, а також обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Як встановлено під час судового розгляду провадження, обставинами, що пом`якшують покарання обвинуваченої відповідно до ст.66 КК України є визнання нею своєї вини, щире каяття, активне сприяння розкриттю вчиненого нею злочину та повне відшкодування спричиненої потерпілій майнової шкоди.

Обставиною, що обтяжує покарання обвинуваченої ОСОБА_5 відповідно до ст.67 КК України є вчинення кримінального правопорушення щодо особи похилого віку.

Беручи до уваги обставини справи та дані про особу обвинуваченої ОСОБА_5 , яка вину у вчиненому визнала, раніше не судима, на обліку у лікаря психіатра та нарколога не перебуває, згідно з довідкою про склад сім`ї ОСОБА_5 проживає з сином, матір`ю та братом, характеризується посередньо начальником відділу превенції Вознесенського РУП, враховуючи її вік та наявні міцні соціальні зв`язки, а також дані досудової доповіді, згідно із якою беручи до уваги інформацію, що характеризує особистість обвинуваченої, її спосіб життя, історію правопорушень, а також середню ймовірність вчинення повторного правопорушення, орган пробації вважає, що виправлення особи без позбавлення волі або обмеження волі на певний строк можливе та не становить високої небезпеки для суспільства (у тому числі для окремих осіб), наявність пом`якшуючих та обтяжуючих відповідальність обвинуваченої обставин, а також те, що злочини, які вчинила обвинувачена згідно ст.12 КК України належить до тяжких злочинів проти власності, проте вчинено нею вперше, суд вважає, що її виправлення та попередження вчинення обвинуваченою нових злочинів можливе у разі призначення їй покарання у межах санкції ч.4 ст.185 КК України із звільненням від відбування покарання з випробуванням на підставі положень ст.75 КК України, як про те і просили всі учасники процесу в судових дебатах.

При цьому за кожним із епізодів обвинувачення, яке доведено за ч.4 ст.185 КК України, суд покарання обвинуваченій не призначає, оскільки відповідно до п.20 Постанова Пленуму Верховного Суду України від 24 жовтня 2003 р. №7 «Про практику призначення судами кримінального покарання» - за окремими епізодами злочинної діяльності, які не мають самостійної санкції, покарання не призначається.

Хоча вчинені ОСОБА_5 правопорушення і є тяжкими, проте це не виключає застосування стосовно неї звільнення від відбування покарання з випробуванням навіть в умовах воєнного стану.

Так ч.1 ст.75 КК України передбачає, що якщо суд, крім випадків засудження за корупційне кримінальне правопорушення, кримінальне правопорушення, пов`язане з корупцією, кримінальне правопорушення, передбачене статтями 403, 405, 407, 408, 429 цього Кодексу, вчинене в умовах воєнного стану чи в бойовій обстановці, порушення правил безпеки дорожнього руху або експлуатації транспорту особами, які керували транспортними засобами у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебували під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, катування, передбачене частиною третьою статті 127 цього Кодексу, при призначенні покарання у виді виправних робіт, службового обмеження для військовослужбовців, обмеження волі, а також позбавлення волі на строк не більше п`яти років, враховуючи тяжкість кримінального правопорушення, особу винного та інші обставини справи, дійде висновку про можливість виправлення засудженого без відбування покарання, він може прийняти рішення про звільнення від відбування покарання з випробуванням.

Суд враховує, що згідно із Постановою ВС від 13 листопада 2018 року справа №401/2807/16-к провадження №51-2816км18 Верховний Суд зазначив, що каральна функція не є домінуючою, а обраний захід примусу має найбільше сприяти досягненню справедливого балансу між правами і свободами особи та захистом інтересів держави й суспільства. У будь-якому разі покарання має бути співмірним злочину, що передбачає врахування способу й об`єкту посягання, тяжкості його наслідків і потенційної суспільної небезпеки. Така домірність є необхідним проявом справедливості кримінальної відповідальності.

Окрім того Верховний Суд звернув увагу при призначенні покарання на таке: «У ч.2 ст.65 КК встановлено презумпцію призначення більш м`якого покарання, якщо не доведено, що воно не є достатнім для досягнення мети покарання. Суд вважає, що такий же принцип застосовується і при вирішенні питання про порядок відбування покарання, зокрема, про можливість звільнення від відбування покарання з випробуванням. Обов`язок доведення того, що менш суворий вид покарання або порядок його відбування є недостатнім, покладається на сторону обвинувачення» (постанова Верховного Суду від 17 квітня 2018 року у справі № 298/95/16-к (провадження № 51-2501 км 18))

Розмір шкоди, завданої злочином потерпілій ОСОБА_7 , становить 78247 гривень, з яких відшкодовано на стадії слідства 50948 гривень, на стадії судового розгляду - відшкодовано 27299 гривень.

Цивільний позов потерпілою подано не було.

Речові докази та процесуальні витрати на залучення експертів відсутні.

Керуючись ст.ст. 373-374, 376 КПК України, суд

У Х В А Л И В:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винною за пред`явленим їй обвинуваченням у вчиненні злочинів, передбачених ч.4 ст.185 КК України, та призначити їй покарання у вигляді 5 (п`яти) позбавлення волі.

На підставі ст.75 КК України звільнити ОСОБА_5 від відбування призначеного їй покарання з випробовуванням, якщо вона протягом 1 (одного) року 6 (шести) місяців іспитового строку не вчинять нового злочину і виконає обов`язки, передбачені ч.1 п.п.1, 2 ст.76 КК України: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

На вирок суду учасниками процесу можуть бути подані апеляції до Миколаївського апеляційного суду через Вознесенський міськрайонний суд Миколаївської області протягом 30-ти днів з дня його проголошення, а обвинуваченою в той же строк з дня вручення їй копії вироку.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку на подачу апеляційної скарги за відсутності такої скарги, а при оскарження вироку, якщо його не скасовано, - після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Суддя ОСОБА_1