Номер провадження: 11-кп/813/1982/23
Справа № 514/868/20
Головуючий у першій інстанції ОСОБА_1
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30.08.2023 року м. Одеса

Одеський апеляційний суд у складі:

головуючого - судді ОСОБА_2 ,

суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

за участю: секретаря судового засідання ОСОБА_5 ,

прокурора ОСОБА_6 ,

захисника ОСОБА_7 ,

обвинуваченого ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції апеляційні скарги обвинуваченого ОСОБА_8 та його захисника ОСОБА_7 на вирок Арцизького районного суду Одеської області від 24.03.2021 у кримінальному провадженні № 0000126, внесеному до ЄРДР 09.03.2013 відносно:

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця смт. Синельникове, Дніпропетровської області, громадянина рф, не працюючого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , рф, проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 ,

обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 121 КК України,

встановив:

Вироком Арцизького районного суду Одеської області від 24.03.2021 ОСОБА_8 визнано винним у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України та призначено покарання у виді позбавлення волі строком на 8 років.

До набрання вироком законної сили запобіжний захід відносно ОСОБА_8 у виді тримання під вартою залишено без змін.

Строк відбування покарання визначено обчислюється з моменту його фактичного затримання, тобто з 11.06.2020.

Відповідно до ч. 5 ст. 72 КК України, зараховано ОСОБА_8 строк попереднього ув`язнення з 11.06.2020 по 24.03.2021 з розрахунку один день попереднього ув`язнення відповідає одному дню позбавлення волі.

Вирішено питання щодо долі речових доказів.

Не погоджуючись із вироком суду першої інстанції обвинувачений ОСОБА_8 та його захисник ОСОБА_7 подали апеляційні скарги.

Ухвалою Одеського апеляційного суду від 26.10.2022 вирок Арцизького районного суду Одеської області від 24.03.2021 відносно ОСОБА_8 змінено.

Абзац четвертий резолютивної частини вироку ухвалено в наступній редакції:

Відповідно до ч. 5 ст. 72 КК України ( в ред. Від 26.11.2015 року) зараховано ОСОБА_9 строк попереднього ув`язнення 3 11 червня 2020 року по день набрання вироком законної сили, з розрахунку один день попереднього ув`язнення відповідає двом дням позбавлення волі.

В іншій частині вирок суду першої інстанції залишено без змін.

Постановою Верховного Суду від 12.07.2023 касаційну скаргу захисника задоволено частково, ухвалу Одеського апеляційного суду від 26.10.2022 щодо ОСОБА_8 скасовано та призначено новий судовий розгляд у суді апеляційної інстанції.

Обрано ОСОБА_8 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів, до 09.09.2023 включно.

29.08.2023 до початку судового розгляду прокурором ОСОБА_6 подано клопотання про продовження обвинуваченому ОСОБА_8 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Зокрема прокурор посилаючись на наявність ризиків, передбачених п. 1, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України просив обрати відносно обвинуваченого запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, оскільки ОСОБА_8 обвинувачується у тяжкому злочині та застосування більш м`якого запобіжного заходу ніж тримання під вартою на забезпечить виконання обвинуваченим його процесуальних обов`язків та не зможе запобігти вищевказаним ризикам.

Обвинувачений ОСОБА_8 та його захисник ОСОБА_7 просили обрати запобіжний захід у вигляді домашнього арешту у нічний час.

Заслухавши: суддю-доповідача, пояснення прокурора, який підтримав подане клопотання, обвинуваченого та його захисника, які заперечували проти задоволення клопотання, вивчивши матеріали судового провадження, апеляційний суд доходить таких висновків.

Згідно ст. 177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Відповідно до положень ст. 331 КПК України, під час судового розгляду суд за клопотанням сторони обвинувачення або захисту має право своєю ухвалою змінити, скасувати або обрати запобіжний захід щодо обвинуваченого.

Вирішення питання судом щодо запобіжного заходу відбувається в порядку, передбаченому главою 18 цього Кодексу.

Як неодноразово наголошував ЄСПЛ у своїх рішеннях, пункт 3 статті 5 Конвенції вимагає, що обґрунтування будь-якого строку тримання під вартою, незалежно від того, наскільки коротким він є, має бути переконливо продемонстроване владою. Аргументи «за» і «проти» звільнення, включаючи ризик того, що обвинувачений може перешкоджати належному провадженню у справі, не повинні оцінюватись абстрактно (in abstracto), але мають підтверджуватися фактичними даними. Ризик того, що обвинувачений може переховуватися, не може оцінюватися виключно на підставі ступеня тяжкості можливого покарання. Він має оцінюватися з урахуванням ряду інших відповідних факторів, які можуть або підтвердити існування можливості переховування обвинуваченим, або доведуть, що така можливість є настільки невеликою, що вона не може обґрунтовувати досудове ув`язнення (див. рішення від 4 жовтня 2005 року у справі «Бекчєв проти Молдови» (Becciev v. Moldova), заява №9190/03, пункти 56 і 59, з подальшими посиланнями).

Так ОСОБА_8 на даній стадії судового розгляду обвинувачується у вчиненні тяжкого злочину, за вчинення якого передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк до десяти років, тому будучи обізнаним про ступінь тяжкості інкримінованого йому злочину та покарання, яке загрожує у разі визнання його винним, існує ризик можливого переховування від органів досудового розслідування та суду, з метою уникнення кримінальної відповідальності за інкримінований злочин та можливість продовжити кримінальне правопорушення (п. 1, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України).

Окрім того апеляційний суд враховує сформовану практику Європейського суду з прав людини, відповідно до якої тримання особи під вартою може бути виправдане, якщо існують реальні ознаки наявності справжнього суспільного інтересу, який незважаючи на презумпцію невинуватості, переважає принцип поваги до особистої свободи. Обираючи запобіжний захід у виді тримання під вартою, необхідно виходити із того, що судове рішення повинно забезпечити не тільки права підозрюваного/обвинуваченого, а й високі стандарти охорони прав і інтересів суспільства. Визначення таких прав, як підкреслює Європейський суд з прав людини, вимагає від суспільства більшої суворості в оцінці цінностей суспільства («Летельє проти Франції»).

Таким чином з урахуванням встановлених апеляційним судом обставин, існування реального ризику можливого переховування від суду, беручи до уваги обставини вчинення інкримінованого обвинуваченого ОСОБА_8 злочину, апеляційний суд вважає, що до обвинуваченого ОСОБА_8 для досягнення мети заходу забезпечення кримінального провадження необхідно продовжити запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, оскільки на даний час тримання під вартою обвинуваченого є виправданим.

Керуючись 7, 9, 24, 183, 184, 194, 370, 376, 404, 405, 407, 419, 422, 532 КПК України, апеляційний суд,

постановив:

Клопотання прокурора Одеської обласної прокуратури ОСОБА_6 задовольнити.

Продовжити обвинуваченому ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 діб, тобто до 28.10.2023, включно.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді Одеського апеляційного суду:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4