ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
Справа № 953/7446/22 Головуючий у 1 інстанції: ОСОБА_1
Провадження № 11-кп/818/699/23 Суддя-доповідач: ОСОБА_2
Категорія: ч. 1 ст.115 КК України
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 липня 2023 року колегія суддів судової палати у кримінальних справах Харківського апеляційного суду у складі:

головуючого - судді - ОСОБА_2 ,

суддів - ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарі - ОСОБА_5 ,

прокурора - ОСОБА_6 ,

обвинуваченого - ОСОБА_7 ,

захисника - ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Харкові в режимі відеоконференції кримінальне провадження за апеляційною скаргою обвинуваченого ОСОБА_7 Київського районного суду м.Харкова від 17 квітня 2023 року стосовно ОСОБА_7 , -

В С Т А Н О В И Л А:

Вироком Київського районного суду м.Харкова від 17.04.2023 року ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Харкова, громадянина України, українця, неодруженого, на утриманні нікого не має, з вищою освітою, працюючого гальваніком у ГНПП «Об`єднання Комунар», зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , в силу ст. 89 КК України раніше не судимого,

визнано винним у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст. 115 КК України, та призначено покарання у виді позбавлення волі на строк 14 років.

Запобіжний захід у виді тримання під вартою, без визначення розміру застави, ОСОБА_9 в ДУ «Харківський слідчий ізолятор» №27 - залишено без змін до набрання цим вироком законної сили.

Початок строку відбування покарання ОСОБА_9 визначено рахувати з моменту його фактичного затримання та зарахувано в строк відбуття покарання строк попереднього ув`язнення, тобто з 14.10.2022 року.

Цим вироком встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_3 приблизно о 17 годині 40 хвилин ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, знаходячись за адресою: АДРЕСА_1 на ґрунті раптово виниклого конфлікту зі своїм знайомим ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який виник у наслідок відсутності ОСОБА_7 на робочому місці тривалий час, внаслідок чого його обов`язки доводилось виконувати потерпілому, маючи злочинний умисел, спрямований на умисне протиправне заподіяння смерті іншій особі, з метою припинення нецензурних висловлювань потерпілим, під час конфлікту з мотиву раптово виниклих особистих неприязних стосунків, усвідомлюючи при цьому суспільно - небезпечний характер та наслідки своїх дій, передбачаючи реальну можливість настання суспільно-небезпечних наслідків у вигляді настання смерті та бажаючи їх настання, діючи умисно, перебуваючи на балконі, стоячи перед потерпілим, нахилився над ОСОБА_10 , який сидів на ящику та правою рукою почав тиснути на його потилицю, нахиливши тим самим голову потерпілого вперед, а лівою рукою закрив ділянку роту та підборіддя, натискаючи на неї, тим самим здійснив тиск на передню ділянку шиї останнього, а саме під`язикової кістки, внаслідок чого стався її перелам. В ході зазначених дій ОСОБА_7 потерпілий ОСОБА_10 чинив опір. Сила з якою діяв ОСОБА_7 була достатньою для того, щоб стався перелам під`язикової кістки.

Згідно висновку судово-медичної експертизи № 10-12/3774-Дм 22 від 08.12.2022 ОСОБА_7 спричинив потерпілому макроскопічні ознаки: - закритої травми шиї у вигляді: садна в середньому відділі шиї на передній поверхні, з ознаками прижиттєвого походження, поодиноких крововиливів в м`яких тканинах шиї в середньому відділі на передній, правій та лівій бічній поверхні шиї, не повний, косо-вертикальний дещо зліва направо лінійний перелом у основи правого верхнього рогу щитоподібного хряща з зоною розтягнення по верхній поверхні, не повний, поперечний лінійний перелом у основи лівого верхнього рогу щитоподібного хряща з зоною розтягнення по внутрішній поверхні, з вогнищевими крововиливами в оточуючі тканини довкола переломів, що підтверджується результатом судово-гістологічного дослідження - наявністю у шкірі з передньої поверхні шиї з садном, у м`яких тканинах з проекції лівого верхнього рогу щитоподібного хряща - ділянок просочення гемолізованими еритроцитарними масами; поодиноких загально асфіктичних ознак - у вигляді переважного повнокров`я м`язової тканини та наявних фрагментів внутрішніх органів.

Причиною смерті виявилась механічна асфіксія внаслідок стиснення шиї тупими предметами, вірогідніше всього, з обмеженою травмуючою поверхнею, яка діяла в суміжній зоні переломів, переважно спереду назад, ймовірніше за все, незадовго до моменту настання смерті, миттєво або в короткий проміжок часу, що рахується хвилинами (більш достовірно на фоні гнилісних змін встановити не є можливим). Індивідуальні та конструктивні особливості предмету(тів) травми в ушкодженнях не відобразились, тому судити про конкретний предмет не має можливості.

Керуючись п.п. 4.8 «Правил судово-медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень», затверджених наказом № 6 МОЗ України від 17 січня 1995 року (далі - «Правил»), встановлена закрита травма шиї у вигляді: садна в середньому відділі шиї на передній поверхні, з ознаками прижиттєвого походження, поодиноких крововиливів в м`яких тканинах шиї в середньому відділі на передній, правій та лівій бічній поверхні шиї, не повний, косо - вертикальний дещо зліва направо лінійний перелом у основи правого верхнього рогу щитоподібного хряща з зоною розтягнення по верхній поверхні, не повний, поперечний лінійний перелом у основи лівого верхнього рогу щитоподібного хряща з зоною розтягнення по внутрішній поверхні, з вогнищевими крововиливами в оточуючі тканини довкола переломів, з розвитком небезпечного для життя стану - механічної асфіксії, що перебуває в прямому причинно-наслідковому зв`язку зі смертю і зумовила її наступ, за ступенем тяжкості мають ознаки ТЯЖКИХ тілесних ушкоджень, як небезпечного для життя ( згідно п.п. 2.1.2 і 2.1.3.у. «Правил»).

Садно на лівій виличній ділянці, крововилив в лівій завушній ділянці, які утворилися за механізмом: садно - тертя чи ковзання, крововилив удару чи тиску, від дії тупого предмету(ів), і могли бути отримані незадовго до моменту настання смерті. Цей висновок підтверджується виглядом, характером ушкоджень. Індивідуальні властивості травмуючої поверхні тупого предмета (ів) в місці ушкоджень не відобразилися, тому судити про конкретний предмет травми не представляється можливим. В прямому причино-наслідковому зв`язку зі смертю не перебувають.

За ступенем тяжкості: садно та крововилив, як разом так і окремо, викликали незначні скороминущі наслідки, тривалістю не більше 6-ти днів, і за цією ознакою відповідно до п.п. 4.8 та п.п. 2.3.2.б, 2.3.5. «Правил» мають ознаки ЛЕГКИХ тілесних ушкоджень.

Враховуючи виражені пізні трупні зміни, які характерні для кінцевої стадії, яке при типовому перебігу процесу за умов кімнатної температури і нормальної вологості відповідає посмертному періоду близько 15-30 діб і більше.

Після чого, 15.09.2022 ОСОБА_7 перетягнув труп потерпілого ОСОБА_10 у ванну кімнату, де за допомогою ножівки та кухонного ножа, розрізав його на 17 частин тіла та частини м`яких тканин - у вигляді 11 фрагментів, котрі упакував у сміттєві пакети та сховав у себе в квартирі, за вищевказаною адресою.

Суд першої інстанції визнав вказане обвинувачення доведеним та кваліфікував дії ОСОБА_7 за ч. 1 ст. 115 КК України, як умисне вбивство, тобто умисне протиправне заподіяння смерті іншій людині.

Не погодившись з рішенням районного суду прокурор у кримінальному провадженні ОСОБА_11 та обвинувачений ОСОБА_7 подали на нього апеляційні скарги.

До початку апеляційного розгляду прокурор у кримінальному провадженні ОСОБА_11 відмовився від своєї апеляційної скарги, на підставі ч.1 ст.403 КПК України.

В своїй апеляційній скарзі обвинувачений ОСОБА_7 просить змінити вирок Київського районного суду м.Харкова від 17.04.2023 року, перекваліфікувавши його дії з ч.1 ст.115 КК України та призначивши більш м`яке покарання.

В обґрунтування своїх апеляційних вимог обвинувачений зазначає, що висновки суду, які викладені в оскаржуваному судовому рішенні, не відповідають фактичним обставинам кримінального провадження, оскільки умислу на вчинення вбивства потерпілого ОСОБА_10 та завданні йому тілесних ушкоджень, згідно предявленого обвинувачення, у нього не було.

Вислухавши доповідь головуючого судді, доводи обвинуваченого та його захисника, які підтримали апеляційну скаргу сторони захисту, думку прокурора, яка заперечувала щодо задоволення апеляційної скарги обвинуваченого, дослідивши матеріали справи, колегія суддів, вважає, що подана апеляційна скарга обвинуваченого ОСОБА_7 задоволенню не підлягають, зважаючи на наступне.

Так, переглядаючи оскаржуваний вирок в межах апеляційних доводів обвинуваченого ОСОБА_7 щодо відсутності у нього умислу на спричинення потерпілому ОСОБА_10 тілесних ушкоджень та настання його смерті, а також відсутності достатніх доказів на підтвердження його вини у вчиненні злочину за ч.1 ст.115 КК України - є безпідставними, оскільки в повному обсязі спростовуються доказами сторони обвинувачення, які суд безпосередньо дослідив в судовому засіданні за участю сторін та надав їм належну оцінку у вироку.

Згідно зі ст. 2 КПК України, завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу, і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Відповідно до ст. 22 КПК України, кримінальне провадження здійснюється на основі змагальності, що передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами, передбаченими цим Кодексом. Сторони кримінального провадження мають рівні права на збирання та подання до суду речей, документів, інших доказів, клопотань, скарг, а також на реалізацію інших процесуальних прав, передбачених цим Кодексом.

Згідно зі ст. 370 КПК України, судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим. Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до ст. 94 КПК України. Вмотивованим є рішення, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.

Стаття 94 КПК України передбачає, що суд за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінює кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення. Жоден доказ не має наперед встановленої сили.

Як вбачається з матеріалів провадження, суд першої інстанції встановив винуватість ОСОБА_7 шляхом безпосереднього допиту обвинуваченого, потерпілої ОСОБА_12 , експерта ОСОБА_13 , дослідженням доказів у справі, а саме відомостями, що містяться у: заяві ОСОБА_12 від 20.09.2022 року про зникнення її чоловіка ОСОБА_10 ; рапорті слідчої СВ ХРУП № 1 в Харківській області ОСОБА_14 від 21.09.2022 року; заяві ОСОБА_15 від 14.10.2022 року, яка є власником кватири АДРЕСА_2 про надання дозволу на проведення огляду місця події; протоколів огляду місця події від 14.10.2022 року; протоколів пред`явлення трупа ОСОБА_10 для впізнання від 17.10.2022 року, проведених в приміщенні моргу ХОБ СМЕ за участі потерпілої ОСОБА_12 та ОСОБА_16 ; ухвалах слідчого судді Київського районного суду м. Харкова від 18.10.2022 року про накладення арешту на майно; постановах про визнання речовими доказами від 19.10.2022 року; висновку судово-психіатричної експертизи № 245 від 31.10.2022 року; висновку судово-цитологічної експертизи № 15-12/555 - Дм/2022 від 29.11.2022 року; висновку судової імунологічної експертизи № 14/3477 - Дм/22 від 15.11.2022 року; висновку судової імунологічної експертизи № 14/3480 - Дм/22 від 15.11.2022 року; висновку судово-медичної експертизи № 10-12/3774-Дм/22 від 08.12.2022 року; протоколі слідчого експерименту від 18.10.2022 року; висновку додаткової судово-медичної експертизи № 10-14/38/3774-Дм/22 від 12.12.2022 року.

Так, під час судового розгляду в суді першої інстанції обвинувачений ОСОБА_7 пояснив, що ІНФОРМАЦІЯ_3 року він перебував вдома за адресою: АДРЕСА_1 . Приблизно о 16 годині до нього приїхав знайомий ОСОБА_10 , з яким вони разом працювали та підтримували дружні стосунки. Після приїзду потерпілого вони відразу випили по пляшці пива, потім випили пляшку горілки, і також ще пили пиво. У перервах між вживанням алкоголю ходили курити на балкон. Конфлікт між ними розпочався майже відразу, коли ОСОБА_10 став наполягати, щоб він виходив на роботу, оскільки втомився сам працювати без вихідних. Сварка спочатку не мала агресивного характеру, але в подальшому відбулось її загострення. Він не виходив на роботу у зв`язку з хворобою та відсутністю громадського транспорту, що і пояснював потерпілому, на що ОСОБА_10 почав нецензурно висловлюватись на його адресу, говорити що він втомився за нього працювати, на що він зауважив, що ОСОБА_10 не виконує його роботу. Під час чергового перебування на балконі потерпілий почав голосно висловлюватись на його адресу ненормативною лексикою, зазначив що його поставили бригадиром, та він буде у нього ходити на роботу, навіть їздити на таксі. Це його обурило і він його штовхнув один раз в плече, однак потерпілий не припиняв кричати і сваритись. ОСОБА_7 стояв на балконі, а потерпілий сидів справа від нього, тоді ОСОБА_7 лівою рукою закрив рот ОСОБА_10 , одночасно правою рукою натиснув на потилицю та нахилив його голову вниз. При цьому потерпілий намагався визволитись, шляхом нахиляння голови в сторони, внаслідок чого, вдарився правою волосяною частиною голови об огорожу балкону. ОСОБА_7 продовжував тримати потерпілого лівою рукою в ділянці щелепи, роту та підборіддя, а правою рукою натискати на потилицю, тим самим намагався максимально нахилити його голову вниз, щільно притиснувши його до власного тулубу, потім, затиснувши його голову у нахиленому стані, притиснув його за плечі до себе, тримав його таким чином ще кілька хвилин, припинив тримати, коли потерпілий замовк та почав хрипіти, також з рота у нього пішла слина. Він вважав, що ОСОБА_10 стало погано та його знудило, після чого він його відпустив. ОСОБА_10 продовжував сидіти з нахиленою головою. Він відвернувся, закурив сигарету, докурив її та побачив, що потерпілий не рухається. Перевірив пульс, не відчувши його, зрозумів, що він мертвий. Злякався того, що потерпілий не дихав. Крім них нікого в квартирі в той вечір не було, його мати у зв`язку з обстрілами ночувала у метро. Під час хрипів потерпілому допомогу не надавав. У нього була паніка. Припускає, що перелом у основи правого верхнього рогу щитоподібного хряща ОСОБА_10 міг статись під час намагання потерпілого визволитись, оскільки інших дій в ділянці шиї потерпілого він не здійснював. Він залишив потерпілого на балконі до ранку. Потім вирішив винести його з балкону, однак не зміг його підняти. Взяв штору та за допомогою неї перетягнув його до спальні, де заховав. Вдень прийшла його мама. Потім він дочекався коли вона піде, вночі перетягнув потерпілого до ванної кімнати. У ванні він розрізав тіло на шматки, склав у пакети, щоб винести, деякі внутрішні органи змив в унітаз. Розрізав тіло за допомогою ножа, а кістки за допомогою ножівки. Пакети, склав у власній кімнаті в шафі та коробці з під пилососу. Винести не мав можливості, оскільки на вулиці було багато людей. Вперше коли до нього приходили працівники поліції, він повідомив, що потерпілий був у нього та пішов. Вдруге коли прийшли поліцейські через місяць, вони почули запах і він їм все розповів і показав. Телефон потерпілого в пакеті виніс та залишив на вулиці біля гаражів, в подальшому показав місце, де залишив.

Також обвинувачений в суді першої інстанції пояснив, що вбивати потерпілого не хотів та намагався ускладнити його дихання, щоб він замовк, але ОСОБА_10 почав чинити опір щоб вивільнитись, тому припускає що можливо саме під час боротьби він і зламав йому під`язикову кістку. Наніс травми потерпілому ненавмисно, умислу вбивати не було.

Отже, з наданих в суді першої інстанції пояснень обвинуваченого ОСОБА_7 вбачається, що він не оспорює наявності конфлікту між ним та потерпілим під час їх спільного знаходження за місцем мешкання ОСОБА_7 , де вони разом вживали спиртні напої.

При цьому, колегія суддів бере до уваги, що обвинувачений ОСОБА_7 під час апеляційного перегляду оскаржуваного вироку фактично підтвердив свої пояснення, надані ним в суді першої інстанції, але зазначив, що він не спричиняв потерпілому будь-яких тілесних ушкоджень. Вважає, що отримані тілесні ушкодження утворилися у потерпілого внаслідок того, що останній вдарився коли здійснював опір діям ОСОБА_7 .

Під час свого допиту в суді першої інстанції потерпіла ОСОБА_12 пояснила, що ІНФОРМАЦІЯ_3 року її чоловік приблизно о 16-30 годині поїхав до ОСОБА_7 на таксі. Її в той час не було вдома, зі слів дитини їй відомо, що він там збирався ночувати. Увечері вона почала розшукувати чоловіка, його телефон не відповідав. Жінки з роботи телефонували ОСОБА_7 він їм відповів, що ОСОБА_10 був у нього і пішов. Потім написала заяву до поліції про зникнення чоловіка. На чоловіка останнім часом на роботі було велике навантаження, він працював без вихідних. До ОСОБА_7 її чоловік поїхав поговорити, переконати його вийти на роботу. Її чоловік працював разом з обвинуваченим, між ними були добрі товариські відносини. Припускає, що на ґрунті роботи вони могли посваритись, оскільки її чоловік останнім часом був дуже втомлений і роздратований.

Тобто, з наданих пояснень потерпілої ОСОБА_12 вбачається, що вона її чоловік, у день його смерті, вирушив до обвинуваченого за місце мешкання останнього з метою переконати ОСОБА_7 вийти на роботу, де вони працювали разом. При цьому, увечері потерпілий ОСОБА_10 на телефонні не відповідав, у зв`язку з чим вона подзвонила обвинуваченому, з метою з`ясування , де саме знаходиться її чоловік, але обвинувачений відповів їй, що ОСОБА_7 вже пішов додому.

Крім того, колегія суддів бере до уваги, що вина обвинуваченого ОСОБА_7 у вчиненні умисного вбивства потерпілого ОСОБА_10 , тобто у скоєнні злочину, передбаченого ч.1 ст.115 КК України, підтверджується відомостями наступних доказів.

В мотивувальній частині вироку суд першої інстанції дав обґрунтовану оцінку доказам, що долучені стороною обвинувачення до матеріалів справи, у звязку з чим суд прийшов висновків про винуватість ОСОБА_7 в спричиненні умисного вбивства потерпілого ОСОБА_10 , з якими погоджується і колегія суддів, а тому вважає недоцільним наводити зміст окремих доказів вдруге.

Крім того, ані в своїй апеляційній скарзі, ані під час судового розгляду в суді апеляційної інстанції, обвинувачений та його захисник не оспорювали допустимість отримання усіх доказів, долучених до матеріалів кримінального провадження, та відомості яких суд першої інстанції брав до уваги при ухваленні оскаржуваного обвинувального вироку.

Разом з цим, колегія суддів, дотримуючись вимог ч.2 ст.404 та ст.419 КПК України, вважає необхідним навести відомості наступних письмових доказів, що долучені до матеріалів судового провадження і яким надана обґрунтована та правильна оцінка судом першої інстанції в оскаржуваному судовому рішенні.

Зокрема, з відомостей рапорту слідчого СВ ХРУП № 1 в Харківській області ОСОБА_14 від 21.09.2022 року вбачається відповідно до змісту якого в її провадженні перебуває кримінальне провадження за № 0001963 від 21.09.2022 за фактом безвісного зникнення ОСОБА_10 ІНФОРМАЦІЯ_2 , 21.09.2022 року нею здійснено виклик за номером телефона яким користувався ОСОБА_10 , проте абонент знаходиться поза зоною досяжності. Також нею було здійснено дзвінок на номер телефону ОСОБА_7 , який також перебував поза зоною досяжності.

Згідно відомостей протоколу огляду місця події від 14.10.2022 року, в ході якого проводилась відеозйомка та фотофікасація, під час цієї слідчої дії було оглянуто місце події, а саме: квартиру АДРЕСА_2 . Вхід до квартири здійснюється через металеві двері з врізним замком до тамбуру, які на момент огляду у відчиненому стані. По ліву сторону в тамбурі знаходяться дерев`яні двері оббиті кожзамінником з одним врізним замком, які на момент огляду у відчиненому стані (двері безпосередньо до квартири). При вході в квартиру вбачається туалет, ванна, кухня, кімната № 1 , кімната №2. коридор, балкон. При вході наявний коридор в якому вбачається стелаж з книгами, ящики, побутові речі. Крім цього знаходяться штани чорного кольору в смужку світлого кольору без етикетки, які умовно являються об`єктом №1. Також знаходиться сорочка синьо-біло-жовтого кольору з етикеткою «SoloKingItalyStyle», сорочка має між четвертою та сьомою пуговкою речовину бурого кольору. Далі кімната №1 в якій вбачається двері вхідні дерев`яні без замку. Зліва на право знаходиться шафа, в якому знаходиться одяг на полицях, будівельні матеріали. В шафі по правій стороні на другій зверху полиці, вбачається одяг за яким знаходиться чотири полімерні пакети чорного кольору, біля яких знаходяться опариши. В пакеті умовно №1 було виявлено відокремлені частини нижніх кінцівок: ліва стопа з частиною гомілки, в пакеті №2 виявлено частини нижньої кінцівки: права стопа з частиною гомілки, в пакеті №3 виявлено частину колінного суглоба з стегном, які відокремлені по рівні нижньої третини стегна та верхньої третини гомілки, в пакеті №4 виявлено два відокремлені фрагменти передпліччя. Крім цього, на другій полиці знизу, було виявлено за одягом шість поліетиленових пакетів. В пакеті №1 виявлено частину відокремленого стегна лівого, лінія відокремлення на рівні голови стегна, в пакеті №2 виявлено частину відокремленого стегна правого, лінія відокремлення на рівні голови стегна та середньої третини правого стегна, в пакеті №3 виявлено частину правого колінного суглобу, відокремленого на рівні нижньої третини правої гомілки, в пакеті №4 виявлено голову, яка відокремлена та рівні другого шийного хребця та дві кисті ліва та права, яка відокремлена на рівні нижньої третини передпліччя, в пакеті №5 виявлено легені, петлі кишечника, підшкірно-жирову клітину та частину внутрішніх органів, в пакеті № 6 виявлено одяг, а саме: кросівки темно-сині, куртка чорна «Адідас». Крім того було виявлено загорнуті в пакет речі, а саме: паспорт громадянина країни НОМЕР_2 на ім`я ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , витяг з наказу №677-22 від 02.04.2022р, окуляри для зору, картка «ПриватБанк» НОМЕР_3 , довідка про присвоєння ідентифікаційного номеру № НОМЕР_4, зв`язка ключів у кількості 6-ти штук з брелком, ланцюжок з хрестиком з металу сірого кольору. В даній кімнаті на підлозі виявлено ящик з картону, об`єкт №5 в якому було виявлено шість поліетиленових пакетів, в пакеті №1 явлено таз, в пакеті №2 виявлено тулуб, який відокремлений на рівні берекового хребця та четвертого шийного хребта, в пакеті №3 виявлено тенти правого плеча, в пакеті №4 виявлено фрагменти лівого плеча, в пакеті №5 виявлено куртка демисезонна сірого кольору з фрагментами тканин по всій поверхні РБК, шкарпетки чорного кольору і фрагменти тканини сірого кольору, в пакеті №6 виявлено сорочку сірого кольору, фрагменти тканини жовтого кольору, сорочка чорно-білого кольору з рясним просякненням РБК. Вищеописані відокремлені частини тіла з нерівними краями, місцями клаптоподібні. Всі ділянки в стані гнилісних змін, шкіра зеленого кольору. Також в даній кімнаті по праву сторону від входу на дверцях шафи висить металева пилка з рукояткою з металу (об`єкт №3). Далі в коридорі навпроти дверей до ванної кімнати виявлено шафа, в якій на нижній частині виявлено пилу з металу частково вкриту коричневим кольором та з рукояткою з пластику червоного кольору на якій міститься гравірювання «ножовка 1-400-5 ГОСТ 2621584», що є об`єктом №6.Навпроти вказаних дверей вхід до ванної кімнати в якій знаходиться раковина, дзеркало, ванна, зверху якої висить клейонка прозора по якій наявні місцями отвори (об`єкт №7). В приміщенні кухні мається стіл, кухонна мебель, холодильник. В столі шухляди в якій наявні 4 ножи кухонні з накладними рукоятками, які виготовлені: два з яких рожевого кольору, одна коричневого кольору та виявлено сокиру кухонну з рукояткою коричневого кольору (об`єкт №8). В кімнаті №2 розміщена шафа, ліжко, побутові речі, в якій наявний вхід до балкону на якому на підлозі по ліву сторону стояла пляшка з під пива полімерна, торгової марки «Тетерів» об`ємом 1,2 літра з якої було вилучено сліди рук, які відкопійовані на 3 ВЛС та поміщені до паперового конверту. В квартирі виражений трупний запах.В ході ОМП було виявлено:штани (об`єкт №1) які було поміщено в паперовий конверт;рубашку (об`єкт №2) поміщено до картонного коробу та опечатано биркою;металева пила (об`єкт №3) поміщено до картонної коробки опечатано биркою;одяг з об`єкту №4 було поміщено до картонного коробу опечатано биркою;одяг з об`єкту №5 було поміщено до картонного коробу та опечатано биркою; пила з пластиковою рукояткою поміщено до паперового конверту об`єкт №6), кухонні ножи у кількості 4-х штук та кухонна сокира (об`єкт №8) було і з міщено до картонного короба опечатані биркою;клейонка прозора (об`єкт №7) було поміщено до паперового конверту; сліди рук на З ВЛС поміщені до паперового конверту;рухомі личинки мух з частин тіла було поміщено до двух полімерних пробірок з спиртовим розчином та без, які поміщені до спец. пакету NPU1511312, паспорт, ключі, довідка, ланцюжок та хрестик поміщені до спец.пакету NPU1511318.

Крім цього, до протоколу огляду місця події від 14.10.2022 року долучено компакт-диск, відеозапис якого відтворювався під час судового розгляду в суді першої інстанції.

З відомостей іншого протоколу огляду місця події від 14.10.2022 року вбачається, що під час проведення цієї слідчої дії було оглянуто місце події, а саме: ділянка місцевості за адресою: м. Харків вул. Астрономічна б. 35-3, поряд з якою ОСОБА_7 за участю понятих зазначив місце, де він викинув мобільний телефон потерпілого ОСОБА_10 , біля входу до погреба, поруч зі входом. Біля зазначеного обвинуваченим місця у чорному полеітиленовому пакеті для сміття було виявлено та вилучено мобільний телефон синього кольору марки «ОРРО» моделі СРН 2185, який перебував у вимкненому стані.

До протоколу огляду місця події від 14.10.2022 року долучено фототаблицю та компакт-диск з відеозаписом проведеної цієї слідчої дії, які досліджені під час судового розгляду в суді першої інстанції.

Згідно висновку судово-психіатричної експертизи № 245 від 31.10.2022 року, ОСОБА_7 на теперішній час не виявляє хронічного психічного захворювання, тимчасового розладу психічної діяльності, недоумства або іншого хворобливого стану психіки, виявляє симуляцію. Відповідно до свого психічного стану може усвідомлювати свої дії та керувати ними. У період часу, якому відповідає правопорушення, ОСОБА_7 перебував у стані гострої неускладненої алкогольної інтоксикації, поза хронічного психічного захворювання, тимчасового розладу психічної діяльності, недоумства або іншого хворобливого стану психіки. Міг усвідомлювати свої дії та керувати ними. ОСОБА_7 на теперішній час відповідно до свого психічного стану застосування примусових заходів медичного характеру не потребує.

З висновку судово-цитологічної експертизи № 15-12/555 - Дм/2022 від 29.11.2022 року вбачається, що в результаті проведення судово-медичної експертизи ножівки по дереву - пили (об`єкти №№1-4), вилученої 14.10.2022 в ході огляду місця події за адресою: АДРЕСА_1 (як зазначено в постанові), окрім іншого, встановлено наступне: в об`єкті №1 знайдені сліди крові людини. При серологічному дослідженні, в даних слідах, виявлений антиген А. Статева приналежність крові не встановлена, у зв`язку з відсутністю в препаратах клітинних елементів її, необхідних для даного виду дослідження. Таким чином, враховуючи результати досліджень, можна припустити походження даних слідів крові від будь-якої людини з груповою належністю крові А (II) з ізогемаглютиніном анти-В, в тому числі від потерпілого ОСОБА_10 . Від підозрюваного ОСОБА_7 дані сліди крові відбутися не могли.

Відповідно до висновку судової імунологічної експертизи № 14/3477 - Дм/22 від 15.11.2022 року, згідно «Висновку експерта» №14/3378-Дм/22 від 31.10.2022 року: «3.1.При судово-медичному дослідженні зразків крові та нігтьових пластин від трупа гр-на ОСОБА_10 , 1983р.н. (№3774-Дм/22), в об`єктах №№1,2,3,4,5,8,9,10,11,14,15,16,17, виявлені антигени А та Н. Таким чином, можна вважати, що групова належність даних зразків крові та нігтьових пластин - А з ізогемаглютиніном анти-В».Групова належність крові ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 - АВ. На різнокольоровій сорочці (об`єкти №№1-6), вилученій при огляді місця події, за адресою: АДРЕСА_1 , виявлена кров людини, в якій виявлений антиген А. Таким чином, можна вважати, що кров в даних об`єктах належить до групи А з ізогемаглютиніном анти-В та походження її від потерпілого ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , не виключається. Від підозрюваного гр-на ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ця кров походити не могла.

Згідно висновку судової імунологічної експертизи № 14/3480 - Дм/22 від 15.11.2022 року вбачається, що згідно «Висновку експерта» № 14/337 8-Дм/22 від 31.10.2022 року «3.1.При судово-медичному дослідженні зразків крові та нігтьових пластин від трупа гр-на ОСОБА_10 , 1983р.н. (№3774-Дм/22), в об`єкта №№1,2,3,4,5,8,9,10,11,14,15,16,17, виявлені антигени А та Н. Таким чином, можна вважати, що групова належність даних зразків крові та нігтьових пластин - А з ізогемаглютиніном анти-В...». Групова належність крові ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 - АВ. На спортивних брюках (об`єкти №№1-8), вилученій при огляді МІСЕ- події, за адресою: АДРЕСА_1 , виявлена кров людини в якій виявлений антиген А. Таким чином, можна вважати, що кров в даних об`єктах належить до групи А з ізогемаглютиніном анти-В та походження її від потерпілого ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_2 не виключається. Від підозрюваного гр-на ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ця кров походити не могла.

Висновком судово-медичної експертизи № 10-12/3774-Дм/22 від 08.12.2022 року встановлено, що причиною смерті ОСОБА_10 є механічна асфіксія внаслідок стиснення шиї тупими предметами, вірогідніше всього, з обмеженою травмуючою поверхнею, яка діяла в суміжній зоні переломів, переважно спереду назад, ймовірніше за все, незадовго до моменту настання смерті, миттєво або в короткий проміжок часу, що рахується хвилинами (більш достовірно на фоні гнилісних змін встановити не є можливим). Індивідуальні та конструктивні особливості предмету(тів) травми у ушкодженнях не відобразились, тому судити про конкретний предмет немає можливості.

При судово-медичній експертизі трупа ОСОБА_10 №10-12/3774-Дм/22 від 08.12.2022 року виявлені наступні макроскопічні ознаки: закритої травми шиї у вигляді садна в середньому відділі шиї на передній поверхні, з ознаками прижиттєвого походження, поодиноких крововиливів в м`яких тканинах шиї в середньому відділі на передній, правій та лівій бічній поверхні шиї, не повний, косо-вертикальний дещо зліва направо лінійний перелом у основи правого верхнього рогу щитоподібного хряща з зоною розтягнення по верхній поверхні, не повний, поперечний лінійний перелом у основи лівого верхнього рогу щитоподібного хряща з зоною розтягнення по внутрішній поверхні, з вогнищевими крововиливами в оточуючі тканини довкола переломів, що підтверджується результатом судово-гістологічного дослідження, наявністю у шкірі з передньої поверхні шиї з садном, у м`яких тканинах з проекції лівого верхнього рогу щитоподібного хряща ділянок просочення гемолізованими еритроцитарними масами, поодиноких загально асфіктичних ознак у вигляді переважного повнокров`я м`язової тканини та наявних фрагментів внутрішніх органів.

На підставі п.п. 4.8 «Правил судово-медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень», затверджених наказом № 6 МОЗ України від 17 січня 1995 року (далі - «Правил»), встановлена закрита травма шиї у вигляді: садна в середньому відділі шиї на передній поверхні, з ознаками прижиттєвого походження, поодиноких крововиливів в м`яких тканинах шиї в середньому відділі на передній, правій та лівій бічній поверхні шиї, не повний, косо- вертикальний дещо зліва направо лінійний перелом у основи правого верхнього рогу щитоподібного хряща з зоною розтягнення по верхній поверхні, не повний, поперечний лінійний перелом у основи лівого верхнього рогу щитоподібного хряща з зоною розтягнення по внутрішній поверхні, з вогнищевими крововиливами в оточуючі тканини довкола переломів, з розвитком небезпечного для життя стану - механічної асфіксії, що перебуває в прямому причинно-наслідковому зв`язку зі смертю і зумовила її наступ, за ступенем тяжкості мають ознаки ТЯЖКИХ тілесних ушкоджень, як небезпечного для життя ( згідно п.п. 2.1.2 і 2.1.3.у. (Правил»); Садно на лівій виличній ділянці, крововилив в лівій завушній ділянці, які утворилися за механізмом: садно - тертя чи ковзання, крововилив удару чи тиску, від дії тупого предмету(ів), і могли бути отримані незадовго до моменту настання смерті. Цей висновок підтверджується виглядом, характером ушкоджень. Індивідуальні властивості травмуючої поверхні тупого предмета (ів) в місці ушкоджень не відобразилися, тому судити про конкретний предмет травми не представляється можливим. В прямому причино-наслідковому зв`язку зі смертю не перебувають.За ступенем тяжкості: садно та крововилив, як разом так і окремо, викликали незначні скороминущі наслідки, тривалістю не більше 6-ти днів, і за цією ознакою відповідно до п.п. 4.8 та п.п. 2.3.2.б, 2.3.5. «Правил» мають ознаки ЛЕГКИХ тілесних ушкоджень.Вирішити питання про давність настання смерті можливо лише у вірогідній формі, враховуючи виражені пізні трупні зміни, які характерні для кінцевої стадії, яке при типовому перебігу процесу за умов кімнатної температури і нормальної вологості відповідає посмертному періоду близько 15-30 діб і більше. Більш достовірно визначати час настання смерті за наявними судово-медичними даними не представляється можливим. Труп на судово-медичну експертизу доставлений у вигляді 17-ти розділених між собою переважно анатомічних частин тіла однієї людини (враховуючи анатомо-морфрологічні :гобливості та висновки судово-імунологічної експертизи), та частини м`яких тканин - у вигляді 11 фрагментів. Об`єкти чітко розрізнені між собою, були викладені за анатомічними нитянками, що в більшості практично повністю скали тіло людини чоловічої статі. Окремо представлена голова з верхнім та середнім відділом шиї, грудна клітка з нижнім відділом шиї нижній відділ тулуба з кістами тазу, верхні кінцівки у вигляді трьох фрагментів (кожна) та нижні кінцівки у вигляді чотирьох фрагментів (кожна), фрагменти внутрішніх органів Відокремлені фрагменти один від одного без ознак при життєвості, відокремлення по м`яким тканинам та між хребцями в шийному та поперековому відділах, між суглобовими поверхням; обох плечових та кульшових суглобів, від дії предмету який володів ріжучими властивостями: Кістки кінцівок, як верхніх так і нижніх, «Г» подібне ушкодження грудної клітки від неоднократної дії предмету, який володів пилячими властивостями, та мав ширину зубців близько 0,2см. 3повні поперечні переломи грудини від дії тупого предмету без ознак при життєвості. При судово-медичному дослідженні зразків крові та нігтьових пластин від трупа ОСОБА_10 , в об`єктах №№ 1, 2, 3, 4, 5, 8, 9, 10, 11, 14, 15, 16, 17, виявлені антиген А та Н. Таким чином, можна вважати, що групова належність даних зразків крові та нігтьових пластин А з ізогемаглютинігіом анти-В та сукупним антигеном Н (друга група). При судово-медичному дослідженні фрагментів кісток від трупа ОСОБА_10 в об`єктах № 6, 7, 12, 13, групова належність не встановлена у зв`язку з тим, що антиген А, В та Н не виявлені. При судово-медичний експертизі м`язу стегна трупа ОСОБА_10 , виявлений етиловий спирт в кількості -1,4%. Метиловий, ізопропіловий, н-пропіловий, ізобутиловий, бутиловий, ізоаміловий спирти не виявлені. Примітка: результат експертизи має відносне значення через гнильний стан об`єкту дослідження.

Відповідно до відомостей протоколу слідчого експерименту від 18.10.2022 року, проведеного з метою уточнення відомостей, які мають значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, в ході проведення якого ОСОБА_7 у присутності захисника, судово медичного експерта, повідомив про події які мали місце 13 вересня 2022 року приблизно о 17 годині 40 хвилин за місцем його проживання за адресою: АДРЕСА_1 .Пояснив, що до нього приїхав товариш ОСОБА_10 у гості з пляшкою горілки, приїхав він приблизно о пів на четверту вечора, вони разом випили, розпивали протягом кількох годин. Привіз він 0,5 або 0,7 л, були вдвох. Також пили пиво. Розмовляли весь вечір, потім почалася сварка, він сказав, що ОСОБА_10 обкурився чи що, запитав чого він як із ланцюга зірвався. На що ОСОБА_10 йому відповів,що він не наркоман. Слово за слово, все через те, що він хворів, ноги і спина хворіли і не міг ходити на роботу, але ОСОБА_10 почав говорити, що він за всіх повинен горбатитись, а хтось тут відлежувався, і щоб завтра він був на роботі. На що він відповів не обіцяє, може, не завтра, а в понеділок прийде, але щодня ходити не зможе, оскільки транспорт не ходить, а до роботи годину півтори треба йти пішки. ОСОБА_10 , почав спочатку просто матюкатися, потім почав нести якусь маячню, на що він йому сказав замовкнути і підійшовши до ОСОБА_10 своєю долонею, пальцями закрив його рота (вказує в якому положенні сидів ОСОБА_10 на балконі на ящику, а він стояв перед ним), він викрутився і став ще більше матюкатися, тоді він взяв і своїми долонями нахилив його за потилицю, голову вниз (показує), однією рукою утримував за потилицю, а другою рукою, пальцями прикривав йому рота, він вирвався і прочесався правою частиною голови об балконну плиту, він знову нахилив його голову і придавив своїми руками його за плечі (показує). Стоячи перед ним, натиснув на плечі, причому у ОСОБА_10 з рота виділялася прозора рідина без крові. Він хрипів і матюкався бовтав головою, а він тримав його за плечі. Згодом ОСОБА_10 замовк, перестав матюкатися, але ще продовжувати хрипіти, він його відпустив. Але потерпілий так і продовжував сидіти нахилившись. Він відвернувся, постояв покурив, повернувся, а він так і сидить. Підняв його за плечі, а він уже ніякий, не дихає, пульсу немає. Тілесних ушкоджень у потерпілого, коли він прийшов, не булою. Жодних ударів він не завдавав. Лише штовхнув його один раз у плече, перед тим як закрив йому рукою рота. Після того, як він його підняв, він обперся ззаду нібито об тумбочки і голова у нього була нахилена в бік. Він уже не хрипів, сидів із заплющеними очима. Пульс міряв пальцем на шиї, тильною стороною. В такому положенні потерпілий просидів до ранку. Швидку він не викликав, знає, що треба було, у нього була паніка та істерика.Вранці він доторкнувся до нього, він весь крижаний. На обличчі пошкоджень не було, тільки на голові з правого боку, коли він чухався об балконну плиту. На праві поверхні голови була пляма від крові. Боротьба між ними була, потерпілий чинив опір, намагався вирватися, коли він намагався йому закрити рота. За статурою потерпілий такий самий, однак він молодший, сильніший. Він взяв ОСОБА_10 під руки і поклав на бік, він сповз на підлогу балкона, він взяв його за руки і потягнув, але так як він важкий підклав штору, і як на санчатах, перетягнув його до себе в кімнату, бо мала прийти мати, щоб вона його не побачила. Через 2 години додому прийшла мати, було приблизно 11:00-12:00 годин і була цілий день, займалася своїми домашніми справами. Труп весь час був у нього в кімнаті, він накрив його шторою і не чіпав його. Наступного дня 15.09.2020 його мати приблизно о 12:00-13:00 годині пішла у бомбосховище. Коли пішла мати, то сидів думав, як труп ОСОБА_17 виносити, він не підйомний. Хотів його виносити надвір у траву, в бур`ян. Але повністю його винести просто не реально, ледве по пів метра зрушував у квартирі, а винести, ще й не помітно просто не реально. Тому і вирішив розділити його на частини і хоч якось винести. Перетягнув труп у ванну кімнату, взяв з боку лопаток під руки і поклав у ванну, він перекотився на спину. ОСОБА_17 вліз не весь, ноги були на борту ванни. Одягнений був у спортивні штани типу нейлонових типу «Адідас», шкарпетки, светр світлий чи бежевий, точно не пам`ятає. В одязі був два дні. У ванній зняв з нього одяг. Залишив лише плавки. Взяв ножівку по дереву, звичайну та кухонний ніж. Ці речі поліція вилучила. Ніж був з нержавіючої сталі з білою пластиковою ручкою. Раніше на роботі ніж заточував сам, на точилці, він був гострий. Але різалось тіло тяжко, у нього шкіра дуже товста, тверда. З якої ноги почав різати не пам`ятає. Різав часом ножем потім пилою по шкірі, спочатку перша нога, потім друга. Пилка не пилила, а рвала, однак не сильно. Кров не текла. Трохи була сукровиця, як такої крові не було, така рожева, трохи і все, потім далі, не пам`ятаю, перед коліном чи за коліном відрізав, там уже ножем підрізав м`яку тканину до кістки. Різав весь вечір десь з 18 години і до ранку наступного дня всю ніч… обвинуваченим в деталях повідомлено про послідовність дій про розчленування. Всі частини тіла спакував у кульки які склав у шафі, у власній кімнаті, частина яка в шафу не влазила, склав у картонну коробку з-під пилососу. Де все це лежало. Був запах. Винести не було змоги. Там людей багато на вулиці, то погане самопочуття. Ніж та ножівку потім обмив, водою з-під крана особливо не вимивав. За шию коли він був живий він його не тримав. Під час боротьби на балконі потерпілий уперався у його живіт руками, намагався відштовхнути його і все, навіть не бив. Він на потерпілого не застрибував, стояв перед ним і тримаючи за плечі руками, затиснув його голову, а він крутив головою, намагався вірватися. Намагався утруднити йому подих, щоб він змовчав. Прикривав йому рот рукою в ділянці підборіддя, ніс не закривав. Потерпілий спочатку став викручуватися, то чухнувся об балконну плиту, більше він його рот рукою не чіпав взагалі. Він продовжував далі вириватися, ну не те, що вириватися, а викрутитись, ну тобто вивільнитися. Прийшли співробітники поліції, почули запах, і тоді він зізнався.

До протоколу слідчого експерименту від 18.10.2022 року долучено компакт-диск, відеозапис якого відтворювався під час судового розгляду в суді першої інстанції.

Згідно висновку додаткової судово-медичної експертизи № 10-14/38/3774-Дм/22 від 12.12.2022 року, показання підозрюваного ОСОБА_7 , надані ним під час слідчого експерименту від 18.10.2022 року, не суперечать об`єктивним судово-медичним даним в частині взаєморозташування нападника та потерпілого, способу спричинення, локалізації, кількості та характеру ушкоджень, встановлених у ОСОБА_10 при судово-медичній експертизі трупа.

Допитаний під час судового розгляду в суді першої інстанції експерт ОСОБА_13 пояснив, що ним було проведено судово-медичну експертизу трупу потерпілого ОСОБА_10 та було встановлено прижиттєві тілесні ушкодження. Причиною смерті ОСОБА_10 є механічна асфіксія внаслідок стиснення шиї незадовго до моменту настання смерті, миттєво або в короткий проміжок часу, що рахується хвилинами. Встановлена закрита травма шиї у вигляді: садна в середньому відділі шиї на передній поверхні, з ознаками прижиттєвого походження, поодиноких крововиливів в м`яких тканинах шиї в середньому відділі на передній, правій та лівій бічній поверхні шиї, не повний, косо-вертикальний дещо зліва направо лінійний перелом у основи правого верхнього рогу щитоподібного хряща з зоною розтягнення по верхній поверхні, не повний, поперечний лінійний перелом у основи лівого верхнього рогу щитоподібного хряща з зоною розтягнення по внутрішній поверхні, з вогнищевими крововиливами в оточуючі тканини довкола переломів, з розвитком небезпечного для життя стану - механічної асфіксії, що перебуває в прямому причинно-наслідковому зв`язку зі смертю і зумовила її наступ. Він приймав участь при проведенні слідчого експерименту за участю підозрюваного ОСОБА_7 , за наслідками якого ним було проведено додаткову судово-медичну експертизу, відповідно до висновку якої, після отримання показань підозрюваного ОСОБА_7 , наданих під час слідчого експерименту від 18.10.2022 року, встановлено, що вони не суперечать об`єктивним судово-медичним даним в частині взаєморозташування нападника та потерпілого, способу спричинення, локалізації, кількості та характеру ушкоджень, встановлених у ОСОБА_10 при судово-медичній експертизі трупа. Перелам під`язикової кістки потерпілого ОСОБА_10 був наслідком її здавлення, яке відбулось в ході вчинення дій ОСОБА_7 під час тримання потерпілого правою рукою за потилицю, нахиливши голову та лівою рукою у ділянці роту та підборіддя, нижньої щелепи. Сила з якою діяв ОСОБА_7 є достатньою для того, щоб стався перелам під`язикової кістки, з врахуванням показів підозрюваного, потерпілий намагався чинити опір, а він його продовжував тримати. Також про перелам свідчать наслідки у виді виделення слини, про які повідомив підозрюваний, оскільки почався набряк легень, а це є ознаками асфіксії, запобігти смерті потерпілого можливо було завадити шляхом пробиття трахеї, тим самим надання кисню до легень. Асфіксія може тривати від 2 до 5 хвилин. Також при експертизі трупу виявлені макроскопічні ознаки: закритої травми шиї у вигляді садна в середньому відділі шиї на передній поверхні, з ознаками прижиттєвого походження, поодиноких крововиливів в м`яких тканинах шиї в середньому відділі на передній, правій та лівій бічній поверхні шиї, не повний, косо-вертикальний дещо зліва направо лінійний перелом у основи правого верхнього рогу щитоподібного хряща з зоною розтягнення по верхній поверхні, не повний, поперечний лінійний перелом у основи лівого верхнього рогу щитоподібного хряща з зоною розтягнення по внутрішній поверхні, з вогнищевими крововиливами в оточуючі тканини довкола переломів, що підтверджується результатом судово-гістологічного дослідження, наявністю у шкірі з передньої поверхні шиї з садном, у м`яких тканинах з проекції лівого верхнього рогу щитоподібного хряща ділянок просочення гемолізованими еритроцитарними масами, поодиноких загально асфіктичних ознак у вигляді переважного повнокров`я м`язової тканини та наявних фрагментів внутрішніх органів, що свідчить про здавлення шиї.

За таких обставин, враховуючи сукупність вищенаведених доказів, об`єктивно вбачається спрямованість умислу ОСОБА_7 на вчинення умисного вбивства потерпілого ОСОБА_10 чітко вбачається з відомостей доказів, досліджених під час судового розгляду та яким надана обґрунтована та повна оцінка судом першої інстанції в оскаржуваному судовому рішенні, з яким погоджується і колегія суддів, а саме те, що потерпілий ОСОБА_10 , прийшовши до місця мешкання ОСОБА_7 та маючи намір поговорити з обвинуваченим з приводу його ставлення до роботи, де вони разом працювали та де ОСОБА_7 не з`являвся вже майже на протязі трьох місяців. В ході спільного вживання алкогольних напоїв, потерпілий ОСОБА_10 почав висловлювати свої претензії на адресу ОСОБА_7 щодо тривалого часу відсутності останнього на робочому місці, у зв`язку з чим у обвинуваченого, на ґрунті раптово виниклого конфлікту зі своїм товаришем, виник злочинний умисел, спрямований на умисне протиправне заподіяння смерті ОСОБА_10 , з метою припинення нецензурних висловлювань потерпілим. Обвинувачений ОСОБА_7 , бажаючи настання наслідків у вигляді позбавлення життя потерпілого, діючи умисно, перебуваючи на балконі, стоячи перед потерпілим, нахилився над ОСОБА_10 , який сидів на ящику та правою рукою почав тиснути на його потилицю, нахиливши тим самим голову потерпілого вперед, а лівою рукою закрив ділянку роту та підборіддя, натискаючи на неї, тим самим здійснив тиск на передню ділянку шиї останнього, а саме під`язикової кістки, внаслідок чого стався її перелам.

Отже, про наявність в діях обвинуваченого ОСОБА_7 саме умислу на позбавлення життя ОСОБА_10 свідчить характер, спосіб, механізм заподіяння тілесного ушкодження, його тривалість, тримання потерпілого, всупереч його волі з закриттям роту, при цьому натискаючи обома руками правою на потилицю, а лівою в ділянці роту та підборіддя за нижню частину щелепи, доки він не почав хрипіти, локалізація спричинених тілесних ушкоджень, тиск на передню ділянку шиї потерпілого, а саме під`язикової кістки, внаслідок чого стався її перелам, вчинення зазначених дій руками, а також тривалість дій обвинуваченого.

На думку колегії суддів, судом першої інстанції вірно встановлено, що тілесні ушкодження у вигляді переламу під`язикової кістки потерпілого ОСОБА_10 заподіяно обвинуваченим ОСОБА_7 внаслідок її стискання, яке відбулось в ході вчинення дій ОСОБА_7 під час тримання потерпілого правою рукою за потилицю нахиливши голову та лівою рукою у ділянці роту та підборіддя.

При цьому, з урахуванням показань експерта ОСОБА_13 , сила, з якою діяв ОСОБА_7 в момент подій вчиненого злочину, є достатньою для того, щоб стався перелам під`язикової кістки.

З відомостей інших доказів, а саме протоколу слідчого експерименту від 18.10.2022 року та пояснень обвинуваченого, наданих ним під час судового розгляду в суді першої інстанції, потерпілий ОСОБА_10 намагався чинити опір, вивільнитись від нього, бовтав головою, відштовхував його руками, однак обвинувачений продовжував його тримати, поки потерпілий не почав хрипіти. Метою цих дій, з пояснень обвинуваченого, було припинення потерпілим нецензурних висловлювань, внаслідок чого він вирішив закрити йому рот. Оскільки між обвинуваченим та потерпілим на ґрунті робочих стосунків виникла суперечка, яка переросла у сварку, у звязку з чим ОСОБА_7 тримав потерпілого, з затисканням його голови між тулубом. Обвинувачений також бачив слину, яка виділялась з роту потерпілого, але він не став надавати йому допомогу та продовжив курити. Коли обвинувачений перевірив пульс у потерпілого і його не відчув, також не викликав швидку.

Колегія суддів також погоджується з висновками суду першої інстанції про те, що відповідно до показань потерпілої ОСОБА_12 у судовому засіданні було встановлено, що між її чоловіком та обвинуваченим могла виникнути сварка з приводу роботи, оскільки її чоловік останнім часом працював один, без вихідних, був втомлений та метою вмовити вийти на роботу ОСОБА_7 пішов до нього додому.

Твердження обвинуваченого та захисника про те, що висновком додаткової судово-медичної експертизи № 10-14/38/3774-Дм/22 від 12.12.2022 року спростовується вина ОСОБА_7 за пред`явленим обвинувачення, на думку колегії суддів, є безпідставними та суб`єктивними, оскільки згідно цього висновку показання підозрюваного ОСОБА_7 , надані ним під час слідчого експерименту від 18.10.2022 року, лише не суперечать об`єктивним судово-медичним даним в частині взаєморозташування нападниката потерпілого, способуспричинення, локалізації, кількості та характеру ушкоджень, встановлених у ОСОБА_10 при судово-медичній експертизі трупа.

Крім того, експерт ОСОБА_13 надав в суді першої інстанції показання про те, що він особисто приймав участь при проведенні слідчого експерименту від 18.10.2022 року за участю підозрюваного ОСОБА_7 , за наслідками якого ним було проведено додаткову судово-медичну експертизу та встановлено, що ці показання не суперечать об`єктивним судово-медичним даним в частині взаєморозташування нападника та потерпілого, способу спричинення, локалізації, кількості та характеру ушкоджень, встановлених у ОСОБА_10 при судово-медичній експертизі трупа. Перелам під`язикової кістки потерпілого ОСОБА_10 був наслідком її стискання, яке відбулось в ході вчинення дій ОСОБА_7 під час тримання потерпілого правою рукою за потилицю, нахиливши голову та лівою рукою у ділянці роту та підборіддя, нижньої щелепи. Сила з якою діяв ОСОБА_7 є достатньою для того, щоб стався перелам під`язикової кістки, з врахуванням показів підозрюваного, потерпілий намагався чинити опір, а він його продовжував тримати.

Також експерт ОСОБА_13 повідомив, що про перелам свідчать наслідки у виді виділення слини, про які повідомив підозрюваний, оскільки почався набряк легень, а це є ознаками асфіксії, запобігти смерті потерпілого можливо було завадити шляхом пробиття трахеї, тим самим надання кисню до легень.

При цьому, колегія суддів бере до уваги роз`яснення, що містяться в п.22 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 07 лютого 2003 р. № 2 «Про судову практику в справах про злочини проти життя та здоров`я особи», де зазначено, що для відмежування умисного вбивства від умисного заподіяння тяжкого тілесного ушкодження, яке спричинило смерть потерпілого (ч. 2 ст. 121 КК України), суди повинні ретельно досліджувати докази, що мають значення для з`ясування змісту і спрямованості умислу винного. Питання про умисел необхідно вирішувати виходячи із сукупності всіх обставин вчиненого діяння, зокрема враховувати спосіб, знаряддя злочину, кількість, характер і локалізацію поранень та інших тілесних ушкоджень, причини припинення злочинних дій, поведінку винного і потерпілого, що передувала події, їх стосунки.

У пункті 26 цієї Постанови також зазначено, що у випадках, коли особа, яка позбавила потерпілого життя чи заподіяла йому тяжке або середньої тяжкості тілесне ушкодження, передбачала можливість настання шкідливих наслідків своїх дій чи бездіяльності, але легковажно розраховувала на їх відвернення (злочинна самовпевненість), або ж не передбачала можливості настання таких наслідків, хоча повинна була й могла їх передбачити (злочинна недбалість), її дії слід розглядати як убивство через необережність чи заподіяння необережного тяжкого або середньої тяжкості тілесною ушкодження і кваліфікувати відповідно за ст. 119 чи ст. 128 КК України.

Крім того, колегія судді бере до уваги правові висновки ККС ВС, що містяться в його постановах від 10 лютого 2022 року (справа № 331/1031/19 ) та від 21 червня 2023 року (справа № 205/6257/19), в яких досліджувалися питання відмежування умисного вбивства від умисного тяжкого тілесного ушкодження, що спричинило смерть потерпілого, а також щодо відмежування умисного вбивства від вбивства з необережності.

Так, ч. 1 ст. 115 КК України передбачає відповідальність за умисне протиправне заподіяння смерті іншій людині. З суб`єктивної сторони даний злочин характеризується умисною формою вини (прямим або непрямим умислом) коли винний усвідомлює суспільно-небезпечний характер свого діяння, передбачає його суспільно-небезпечні наслідки у вигляді смерті іншої людини й бажає або свідомо припускає її настання.

Питання про наявність умислу вирішується з огляду на сукупність всіх обставин вчиненого діяння, зокрема враховується кількість, характер і локалізація поранень та інших тілесних ушкоджень, причини припинення злочинних дій, поведінка винного до, під час і після злочину, його взаємини з потерпілим, що передували події, а також спосіб вчинення злочину, засоби та знаряддя злочину. Спосіб відображає насамперед причинний зв`язок між діяннями і наслідками. Певна залежність між способом і метою вчинення тих чи інших діянь виявляється в тому, що спосіб і засоби вчинення злочинів обираються особою відповідно до поставленої цілі. Ціль є передумовою усвідомлення особою результатів і наслідків своїх діянь, що проявляє свою конкретизацію в способі вчинення діянь.

На відміну від умисного вбивства, специфіка вбивства з необережності, відповідальність за вчинення якого передбачена ст. 119 КК, згідно усталеної судової практики Верховного Суду, викладеної в постановах від 09 вересня 2021 року в справі № 361/2548/18, 16 березня 2023 року в справі № 155/486/21, полягає в його суб`єктивній стороні: воно має місце лише при необережній формі вини, яка може виступати у вигляді злочинної самовпевненості або злочинної недбалості. Необережність є формою вини, для якої характерне поєднання усвідомлення особою суспільно небезпечного характеру свого діяння (дії чи бездіяльності) та недбалого або самовпевненого ставлення до настання суспільно небезпечних наслідків свого діяння. Необережність є кримінальною протиправною самовпевненістю, якщо особа передбачала можливість настання суспільно небезпечних наслідків свого діяння (дії або бездіяльності), але легковажно розраховувала на їх відвернення. Необережність є кримінальною протиправною недбалістю, якщо особа не передбачала можливості настання суспільно небезпечних наслідків свого діяння (дії або бездіяльності), хоча повинна була і могла їх передбачити.

Тобто вбивство з необережності має місце лише при поєднанні усвідомлення особою суспільно небезпечного характеру свого діяння (дії чи бездіяльності) та недбалого або самовпевненого ставлення до настання його суспільно небезпечних наслідків.

При вбивстві внаслідок злочинної самовпевненості винний передбачає можливість настання смерті іншої особи від вчинюваних ним дій (бездіяльності), але легковажно розраховує на її відвернення. При цьому повинен мати місце розрахунок на конкретні обставини, які, на думку винуватого, відвернуть настання смерті, однак такий розрахунок є легковажним. Обставинами, які, на думку винного, відвернуть настання смерті, можуть бути як його власні сили і можливості, так і діяльність інших людей, тощо. Тобто винний переконаний у ненастанні злочинного наслідку.

При вбивстві внаслідок злочинної недбалості винний не передбачає можливості настання смерті іншої особи від учинюваних ним дій (бездіяльності), але повинен був і міг би її передбачити, діючи з більшою обачністю.

У свою чергу ч. 2 ст. 121 КК України передбачає відповідальність за умисне тяжке тілесне ушкодження, що спричинило смерть потерпілого.

Умисне вбивство відрізняється від умисного тяжкого тілесного ушкодження, яке спричинило смерть потерпілого, і визначальним при цьому є спрямованість умислу винного, його суб`єктивне ставлення до наслідків своїх дій: при умисному вбивстві настання смерті охоплюється умислом винного, а в разі заподіяння тяжкого тілесного ушкодження, що спричинило смерть потерпілого, ставлення винного до таких наслідків характеризується необережністю.

Умисел має дві характерні ознаки інтелектуальну і вольову. Інтелектуальна це усвідомлення особою суспільно небезпечного характеру своєї дії чи бездіяльності та передбачення її суспільно небезпечних наслідків; вольова наявність у суб`єкта бажання настання суспільно небезпечних наслідків від вчиненого ним діяння чи свідоме їх допущення.

Прямий умисел це таке психічне ставлення до діяння і його наслідків, при якому особа усвідомлювала суспільно небезпечний характер свого діяння (дії або бездіяльності), передбачала його суспільно небезпечні наслідки і бажала їх настання (ч. 2 ст. 24 КК України).

Питання про наявність умислу необхідно вирішувати з огляду на сукупність всіх обставин вчиненого діяння, зокрема враховувати кількість, характер і локалізацію поранень та інших тілесних ушкоджень, причини припинення злочинних дій, поведінку винного до, під час і після злочину, його взаємини з потерпілим, що передували події, а також спосіб вчинення злочину, засоби та знаряддя злочину.

При цьому спосіб відображає насамперед причинний зв`язок між діяннями і наслідками. Певна залежність між способом і метою вчинення тих чи інших діянь виявляється в тому, що спосіб і засоби вчинення злочинів обираються особою відповідно до поставленої цілі. Ціль є передумовою усвідомлення особою результатів і наслідків своїх діянь, що проявляється у способі вчинення діянь.

З огляду на викладене, колегія суддів дійшла висновку, що сукупність наведених у вироку суду першої інстанції доказів переконливо свідчить про те, що, зазначені вище обставини, тобто відносини між обвинуваченим та потерпілим, що передували події злочину та наявність конфлікту у день його вчинення, поведінка обвинуваченого, який завдавши тілесні ушкодження потерпілому, згідно висновків проведених судово-медичних експертиз і показань експерта ОСОБА_18 , залишився на балконі курити, після чого вимкнув мобільний телефон потерпілого та під час телефонного спілкування з потерпілою ОСОБА_12 , повідомив останній, що її чоловік вже залишив його місце мешкання.

Більш того, обвинувачений не тільки не намагався надати первинну медичну допомогу потерпілому та викликати швидку, а після вчиненого злочину, переніс тіло ОСОБА_12 до своєї кімнати, сховавши його там, а після 15.09.2022 ОСОБА_7 перетягнув труп потерпілого ОСОБА_10 у ванну кімнату, де за допомогою ножівки та кухонного ножа, розрізав його на 17 частин тіла та частини м`яких тканин - у вигляді 11 фрагментів, котрі упакував у сміттєві пакети та сховав у себе в квартирі. Вперше, коли до ОСОБА_7 приходили працівники поліції, він повідомив, що потерпілий був у нього та пішов. Вдруге, коли прийшли поліцейські через місяць, працівники поліції почули запах і тільки після цього ОСОБА_7 він їм все розповів і показав.

Тобто, з огляду на викладене, а також враховуючи спосіб, характер і локалізація тілесного ушкодження, відносини винного і потерпілого, що передувала події, їх стосунки, а також поведінку обвинуваченого після вчиненого злочину, на переконання колегії суддів, беззаперечно свідчать про безпідставність апеляційних доводів обвинуваченого ОСОБА_7 щодо відсутності у нього умислу на вбивство потерпілого ОСОБА_10 .

При цьому колегія суддів також звертає увагу на те, що згідно досліджених у справі доказів, якім надано обґрунтовану оцінку в оскаржуваному вироку, смерть ОСОБА_10 настала саме від механічної асфіксії, яка виникла внаслідок того, що обвинувачений, стоячи перед потерпілим, нахилився над ОСОБА_10 , який сидів на ящику та правою рукою почав тиснути на його потилицю, нахиливши тим самим голову потерпілого вперед, а лівою рукою закрив ділянку роту та підборіддя, натискаючи на неї, тим самим здійснив тиск на передню ділянку шиї останнього, а саме під`язикової кістки, внаслідок чого стався її перелам.

Отже, зазначені дії обвинуваченого спростовують доводи апеляційної скарги про необхідність кваліфікації його дій за ч. 2 ст. 121 чи за ст.119 КК України.

Показання допитаних в судовому засіданні в суді першої інстанції потерпілої ОСОБА_12 , експерта ОСОБА_13 та дослідженні докази за цим кримінальним провадження чітко, логічно та послідовно доводять винуватість ОСОБА_7 за пред`явленим обвинуваченням та в повному обсязі спростовує версію сторони захисту щодо відсутності умислу у обвинуваченого на вчинення злочину за ч.1 ст.115 КК України.

На думку колегії суддів, обвинуваченим не наведено в його апеляційній скарзі переконливих доказів щодо спростування правильності висновків суду, зазначених в оскаржуваному судовому рішенні на підтвердження вини обвинуваченого ОСОБА_7 у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст.115 КК України.

Достовірність та об`єктивність загальної сукупності наведених у вироку суду першої інстанції доказів не викликають сумнівів, оскільки вони отримані без порушень кримінального процесуального закону, узгоджуються один з одним, належність та допустимість яких, обґрунтовано визнана судом.

За таких обставин, колегія суддів вбачає, що суд першої інстанції дійшов вмотивованого та обґрунтованого висновку що ОСОБА_7 вчинив злочин, передбачений ч.1 ст. 115 КК України, а саме умисне вбивство, тобто умисне протиправне заподіяння смерті іншій людині.

У вироку суду в повній відповідності до вимог ч. 3 ст. 374 КПК України наведено докази, на яких ґрунтується висновок суду про доведеність винуватості ОСОБА_7 у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст. 115 КК України, які суд дослідив та оцінив із дотриманням положень ст. 94 КПК України. В основу обвинувального вироку покладено виключно ті докази, що не викликають сумнівів у їхній достовірності. Зі змісту вказаного вироку вбачається, що суд першої інстанції у мотивувальній частині вироку виклав формулювання обвинувачення, визнаного доведеним, встановив і зазначив місце, час, спосіб вчинення злочину, його наслідки. Судом першої інстанції повністю дотримані вимоги чинного законодавства, досліджено усі обставини кримінального провадження та оцінено надані докази з точки зору належності, допустимості і достовірності, а сукупність наданих стороною обвинувачення доказів, з точки зору достатності та взаємозв`язку, можуть бути покладені в основу обвинувального вироку, оскільки стороною захисту не доведено наявність підстав для виправдання обвинуваченого за пред`явленим обвинуваченням чи скасування оскаржуваного вироку, з урахуванням доводів, наведених в апеляційній скарзі обвинуваченого ОСОБА_7 .

Отже, версія та доводи обвинуваченого ОСОБА_7 щодо незгоди з оскаржуваним вироком, суперечливість та відсутність достовірних доказів на підтвердження вини у інкримінованому йому злочині мають суто суб`єктивний та безпідставний характер, пов`язаний з обраним способом захисту, що обумовлює необхідність відмови у задоволенні апеляційної скарги обвинуваченого.

Перевіряючи вирок в частині правильності призначення покарання обвинуваченому ОСОБА_7 , колегія суддів вважає, що суд першої інстанції достатньо та правильно врахував ступінь тяжкості вчиненого ним злочину, характер та суспільну небезпеку вчиненого злочину та обставини його вчинення, характер дій обвинуваченого, обстановку та спосіб вчинення злочину, наявність обставин, що пом`якшують та обтяжують покарання, ставлення обвинуваченого ОСОБА_7 до скоєного та його поведінку після вчинення злочину, відомості про особу обвинуваченого.

Відповідно до ст.3 Конституції України, людина, життя і здоров`я, честь і гідність, недоторканність і безпека визнаються в Україні найвищою соціальною цінністю.

Згідно вимог ч. 2 ст. 50 КК України, покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженими, так і іншими особами.

У відповідності до ст. 65 КК України та роз`яснень, наведених в п. 1 постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 24 жовтня 2003 року «Про практику призначення судами кримінального покарання», призначаючи покарання у кожному конкретному випадку, суди мають дотримуватися вимог кримінального закону й зобов`язані враховувати ступінь тяжкості вчиненого злочину, дані про особу винного та обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання. Таке покарання має бути необхідним і достатнім для виправлення засудженого та попередження нових злочинів.

При призначенні покарання ОСОБА_7 покарання суд діяв з дотриманням вимог ст.ст.50,65 КК України, а саме.

Суд врахував ступінь тяжкості вчиненого злочину та відомості про особу обвинуваченого, який має вищу освіту, працював гальваніком у ГНПП «Об`єднання Комунар», зареєстрований та проживав за адресою: АДРЕСА_1 .

Згідно інформації Начальника відділу превенції ХРУП № 1 ГУНП в Харківській області підполковника ОСОБА_19 , ОСОБА_7 зареєстрований та фактично мешкає за адресою: АДРЕСА_1 , спиртними напоями не зловживає. Скарг від сусідів не надходило ( а.с. 143).

Обставиною, що пом`якшує покарання обвинуваченого, відповідно до ст. 66 КК України, суд визнав позитивну характеристику за місцем проживання та те, що ОСОБА_7 не перебуває на обліку у лікаря нарколога та психіатра.

Обставиною, що обтяжує покарання обвинуваченого, відповідно до ст. 67 КК України, судом встановлено вчинення злочину особою, що перебуває у стані алкогольного сп`яніння.

Апеляційна скарга обвинуваченого не містить будь-яких нових обставин, які не були враховані судом при призначенні покарання ОСОБА_7 , що об`єктивно вбачається з мотивувальної частини оскаржуваного судового рішення та свідчить про необґрунтованість його вимоги щодо зміни оскаржуваного вироку суду першої інстанції.

Твердження апелянта щодо неналежного врахування судом першої інстанції обставин, що пом`якшують покарання, повністю спростовуються висновками суду, якими належним чином обґрунтовані вид та розмір призначеного покарання за злочин, передбачений ч. 1 ст. 115 КК України.

Колегія суддів звертає увагу на те, що призначення винній особі певного виду та розміру покарання є виключно дискреційним повноваженням суду.

За таких обставин, апеляційні доводи прокурора про необґрунтовану м`якість призначеного ОСОБА_7 покарання за ч.1 ст.115 КК України у виді позбавлення волі строком на 14 років та пов`язане з цим апеляційне прохання щодо скасування вироку та призначення більш м`якого покарання, на думку колегії суддів, - є безпідставними.

З огляду на викладене, суд призначив обвинуваченому покарання в межах санкцій ч.1 ст. 115 КК України та з дотриманням вимог ст.ст.50,65 КК України, яке є необхідним та достатнім для виправлення обвинуваченого та запобігання скоєння ним нових злочинів.

Істотних порушень вимог кримінального процесуального закону, які б тягли за собою скасування оскаржуваного вироку, не вбачається.

Керуючись ст.ст.405, 407 ч.1 п.1, 418, 419 КПК України, колегія суддів,-

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_7 залишити без задоволення.

Вирок Київського районного суду м.Харкова від 17 квітня 2023 року стосовно ОСОБА_7 залишити без змін.

Ухвала набирає чинності з моменту її проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом трьох місяців з дня проголошення, а засудженим, який тримається під вартою, - в той самий строк з дня вручення йому копії судового рішення.

Головуючий -

Судді -