УХВАЛА

06 вересня 2023 року

м. Київ

справа № 753/21527/19

провадження № 51-5245ск23

Верховний Суд колегією суддів Третьої судової палати Касаційного кримінального суду

у складі:

головуючого ОСОБА_1 ,

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

розглянувши касаційну скаргу прокурора ОСОБА_4 , який брав участь у розгляді провадження в суді апеляційної інстанції, на ухвалу Київського апеляційного суду від

12 липня 2023 року стосовно ОСОБА_5 ,

встановив:

У касаційній скарзі порушується питання про перегляд вказаного судового рішення у касаційному порядку.

Перевіривши касаційну скаргу на відповідність вимогам ст. 427 Кримінального процесуального кодексу України (далі - КПК), суд касаційної інстанції дійшов висновку, що скаргу подано без додержання вимог пункту 4 ч. 2 та ч. 6 цієї статті.

Згідно з пунктом 4 ч. 2 ст. 427 КПК касаційна скарга повинна містити обґрунтування заявлених скаржником вимог із відображенням того, у чому полягає незаконність чи необґрунтованість судового рішення.

Відповідно до вимог ст. 438 КПК підставами для скасування або зміни судових рішень при розгляді справи в суді касаційної інстанції є: 1) істотне порушення вимог кримінального процесуального закону; 2) неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність; 3) невідповідність призначеного покарання тяжкості кримінального правопорушення та особі засудженого, при вирішенні питання про наявність яких суд касаційної інстанції керується статтями 412-414 цього Кодексу.

Проте всупереч законодавчим приписам у поданій касаційній скарзі прокурор, посилаючись на невідповідність призначеного покарання тяжкості кримінального правопорушення та особі засудженого внаслідок м`якості просить скасувати ухвалу апеляційного суду та вважає, що ОСОБА_5 необхідно призначити більш суворе покарання, передбачене ч. 4 ст. 296, ч. 1 ст. 115, ст. 70 Кримінального кодексу України

(далі - КК), у виді позбавлення волі на строк 15 років. При цьому, враховуючи, що ОСОБА_5 засуджено на підставі ч. 1 ст. 70 КК за сукупністю кримінальних правопорушень, прокурор не конкретизує у своїй касаційній скарзі, яке, на його думку, необхідно призначити покарання за кожне кримінальне правопорушення окремо, вчинене засудженим (ч. 4 ст. 296 та ч. 1 ст. 115), а також який принцип, передбачений ч. 1 ст. 70 КК (поглинення чи складання), слід застосувати при призначенні остаточного покарання.

Тобто, прокурор не вказує конкретної позиції щодо несправедливості призначеного ОСОБА_5 покарання за кожне вчинене ним кримінальне правопорушення та невідповідність призначеного йому остаточного покарання за сукупністю цих кримінальних правопорушень.

Згідно з частиною 6 ст. 427 КПК, до касаційної скарги додаються копії касаційної скарги з додатками в кількості, необхідній для надіслання сторонам кримінального провадження і учасникам судового провадження. Проте, як убачається з оскаржуваних судових рішень, до касаційної скарги скаржником не додано необхідної кількості копій касаційної скарги з додатками.

Оскільки касаційна скарга не відповідає вимогам, передбаченим ст. 427 КПК, колегія суддів вважає за необхідне на підставі ч. 1 ст. 429 цього Кодексу залишити скаргу без руху й установити строк для усунення допущених недоліків. Прокурору також необхідно надати докази дотримання встановленого судом строку усунення недоліків.

Враховуючи викладене, керуючись ч. 1 ст. 429, ст. 441 КПК, Верховний Суд

постановив:

Касаційну скаргу прокурора ОСОБА_4 , який брав участь у розгляді провадження в суді апеляційної інстанції, на ухвалу Київського апеляційного суду від 12 липня 2023 року стосовно ОСОБА_5 залишити без руху та надати йому строк для усунення недоліків протягом п`ятнадцяти днів з дня отримання ухвали.

У разі невиконання вимог касаційну скаргу буде повернуто особі, яка її подала.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3