УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 червня 2023 року м. Рівне

Рівненський міський суд в особі судді ОСОБА_1 , при секретарі судового засідання ОСОБА_2

розглянувши під час відкритого судового засідання в залі суду обвинувальний акт по кримінальному провадженню №0004141 від 07.07.2019 відносно ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та мешканця АДРЕСА_1 , одруженого, раніше не судимого, непрацюючого, з вищою освітою,

з участю прокурора ОСОБА_4 , потерпілого ОСОБА_5 , обвинуваченого ОСОБА_3 , захисника-адвоката ОСОБА_6 , обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушеннь, перебачених ч. 2 ст. 342 та ч.2 ст. 345 КК України, -

ВСТАНОВИВ :

Згідно обвинувального акту, ОСОБА_3 , 07.07.2019, приблизно о 05 годин 15 хвилин, будучи в стані алкогольного сп`яніння, перебуваючи на вул. Дворецька, в м. Рівне та знаходячись неподалік нічного клубу "Лагуна", що за адресою: м. Рівне, вул. Соборна, 191, достовірно знаючи, що інспектор роти №3 батальйону УПП в Рівненській області ДПП ОСОБА_5 та поліцейський роти №3 батальйону УПП в Рівненській області ДПП ОСОБА_7 є працівниками правоохоронного органу, які спільно із іншими працівниками поліції несли службу по забезпеченню публічної безпеки та порядку і здійснили виїзд за вищевказаною адресою на повідомлення по факту вогнепальної стрільби, яке надійшло на лінію «102», усвідомлюючи протиправність своїх дій, нехтуючи неодноразові законні вимоги працівників поліції щодо припинення перешкоджанню останнім у встановлені обставин правопорушення, ОСОБА_3 не реагував та поводив себе агресивно і зухвало по відношенню до них. Зокрема, маючи умисел на заподіяння ОСОБА_5 тілесних ушкоджень, з метою підриву авторитету державних органів та усвідомлюючи суспільно - небезпечний характер своїх дій, ОСОБА_3 умисно наніс йому два удари в область обличчя, чим спричинив тілесні ушкодження у вигляді перелому кісток носа зі зміщенням кісткових уламків з наявністю садна на переніссі, які згідно висновку експерта відносяться до легких тілесних ушкоджень з короткочасним розладом здоров`я.

У подальшому, ОСОБА_3 після заподіяння ОСОБА_5 тілесних ушкоджень, усвідомлюючи протиправність своїх дій та продовжуючи нехтувати законні вимоги працівників поліції, діючи умисно, з метою протидії його законному затриманню, здійснив активну фізичну протидію опір працівнику правоохоронного органу, який виразився у спробі нанести тілесні ушкодження поліцейському ОСОБА_7 та втечі із місця події.

Крім того, ОСОБА_3 , 07.07.2019, приблизно о 05 годин 15 хвилин, перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, знаходячись неподалік нічного клубу "Лагуна", що за адресою: м. Рівне, вул. Соборна, 191, достовірно знаючи, що інспектор роти №3 батальйону Управління патрульної поліції в Рівненській області Департаменту патрульної поліції лейтенант поліції ОСОБА_5 є працівником правоохоронного органу та перебуває під час виконання своїх службових обов`язків, маючи умисел на заподіяння йому тілесних ушкоджень, з метою підриву авторитету державних органів та усвідомлюючи суспільно - небезпечний характер своїх дій, умисно наніс ОСОБА_5 два удари в область обличчя, чим спричинив тілесні ушкодження у вигляді перелому кісток носа зі зміщенням кісткових уламків з наявністю садна на переніссі, які згідно висновку експерта відносяться до легких тілесних ушкоджень з короткочасним розладом здоров`я.

Таким чином, ОСОБА_3 обвинувачується у вчиненні кримінальних правопорушеннь, передбачених ч. 2 ст. 342 КК України, а саме: умисне заподіяння працівникові правоохоронного органу, легких тілесних ушкоджень з короткочасним розладом здоров"я у зв"язку з виконанням цим працівником службових обов"язків та за ч.2 ст. 345 КК України, своїми умисними діями, які виразилися в умисному заподіянні працівникові правоохоронного органу, легких тілесних ушкоджень у зв"язку з виконанням цим працівником службових обов"язків.

В судовому засіданні обвинувачений та захисник заявили клопотання про закриття кримінального провадження за ч. 2 ст. 342 КК України на підставі ст. 49 КК України, оскільки він не ухилявся від слідства та суду, нових правопорушень не вчиняв, і з моменту інкримінованого правопорушення пройшло біля чотирьох років, то просить закрити кримінальне провадження у зв"язку із закінченням строків давності.

Прокурор та інші учасники судового розгляду не заперечували щодо закриття кримінального провадження за ч.2 ст. 342 КК України відносно обвинуваченого у зв"язку із закінченням строків давності.

Суд, заслухавши учасників судового розгляду, дослідивши обвинувальний акт, приходить до наступного висновку.

Згідно витягу з єдиного реєстру досудових розслідувань № 0004141 від 22.08.2019 органом досудового розслідування Рівненського відділу поліції ГУНП в Рівненській області, були внесено відомості до ЄРДР за ч. 2 ст. 342 КК України відносно ОСОБА_3 .

Статтею 49 КК України передбачено, що особа звільняється від кримінальної відповідальності, якщо з дня вчинення нею правопорушення і до набрання вироком законної сили минули певні строки давності, і вона не ухилялася від слідства або суду та не вчинила нового правопорушення середньої тяжкості, тяжкого або особливо тяжкого.

Відповідно до вимог п. 2 ч. 1 ст. 49 КК України і роз`яснень, які містяться у п. 8 постанови Пленуму Верховного Суду України від 23 грудня 2005 року № 12 «Про практику застосування судами України законодавства про звільнення особи від кримінальної відповідальності», особа підлягає звільненню від кримінальної відповідальності за ст. 49 КК, якщо з дня вчинення нею злочину до набрання вироком законної сили минули певні строки давності і вона не ухилялася від слідства або суду та не вчинила нового злочину середньої тяжкості, тяжкого чи особливо тяжкого.

Водночас згідно з ч. 2 ст. 49 КК України, перебіг давності зупиняється, якщо особа, що вчинила кримінальне правопорушення, ухилилася від досудового розслідування або суду. У цих випадках перебіг давності відновлюється з дня з`явлення особи із зізнанням або її затримання, а з часу вчинення кримінального проступку - п`ять років. У цьому разі особа звільняється від кримінальної відповідальності, якщо з часу вчинення кримінального правопорушення минуло п`ятнадцять років.

Згідно з висновком, який міститься в постанові Верховного Суду України від 19 березня 2015 року №5-1кс15, під ухиленням від слідства або суду з погляду застосування ст. 49 КК України слід розуміти будь-які умисні дії, вчинені певною особою з метою уникнути кримінальної відповідальності за вчинений злочин, що змушує правоохоронні органи вживати заходів, спрямованих на розшук і затримання правопорушника (нез`явлення без поважних причин за викликом до слідчого або суду, недотримання умов запобіжного заходу, зміна документів, які посвідчують особу, зміна зовнішності, перехід на нелегальне становище, перебування в тайнику, імітація своєї смерті тощо). Особою, яка ухиляється від слідства або суду, визнається відома цим органам особа (що підтверджується матеріалами кримінальної справи) як така, що вчинила певний злочин і здійснила дії з метою переховування місця свого перебування від слідства або суду. Давність персоніфікована, у зв`язку з чим про ухилення особи від слідства можна говорити лише тоді, коли слідство проводиться щодо конкретної особи. Зупинення перебігу строку давності можливе тільки щодо певної особи, обізнаної про те, що стосовно неї проводиться слідство. Із законодавчого положення про відновлення перебігу строку давності з дня з`явлення особи із зізнанням або її затримання випливає, що особу винного встановлено і здійснюються заходи, спрямовані на встановлення її місцезнаходження.

При з`ясуванні, які дії особи мають визнаватись юридично значущим (а не просто фактичним) ухиленням від слідства або суду, треба враховувати, крім усього іншого, кримінально-процесуальний статус особи, що вчинила правопорушення. Це має бути особа, яка в установленому порядку визнана підозрюваним або обвинуваченим та яка зобов`язана з`являтись до правозастосовних органів за викликом, перебувати в межах їх досяжності. Зазначена особа усвідомлює, що в неї вже виник юридичний обов`язок постати перед слідством або судом, однак вона ухиляється від виконання такого обов`язку.

Згідно ч. 2 ст. 12 КК України вчинене ОСОБА_3 кримінальне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 342 КК України відноситься до нетяжких злочинів.

Відповідно до положень п. 1 ч. 2 ст. 284, ч. 3 ст. 285, ч. 4 ст. 286, ч. 3 ст. 288 КПК, якщо під час здійснення судового провадження за обвинувальним актом сторона кримінального провадження звертається до суду з клопотанням про звільнення обвинуваченого від кримінальної відповідальності у зв"язку із закінченням строків давності, суд має невідкладно розглянути таке клопотання й, у випадку встановлення передбачених ст. 49 КК України підстав та відсутності заперечень з боку обвинуваченого закрити кримінальне провадження, звільнивши особу від кримінальної відповідальності.

В ході судового засідання було встановлено, що ОСОБА_3 до кримінальної відповідальності не притягувався, вів звичний спосіб життя, від органів досудового слідства, прокуратури та суду не переховувався, будь-яких інших кримінальних правопорушень не вчиняв.

За таких підстав, суд приходить до переконання, що клопотання ОСОБА_3 про звільнення його від кримінальної відповідальності за ч.2 ст. 342 КК України у зв"язку із закінченням строків давності підлягає до задоволення.

На підставі викладеного, керуючись ст. 49 КК України, ст.ст. 284-288 КПК України, суд, -

ПОСТАНОВИВ :

Клопотання ОСОБА_3 задовольнити.

Звільнити ОСОБА_3 обвинуваченого за ч. 2 ст. 342 КК України від кримінальної відповідальності на підставі ст. 49 КК України, у зв"язку із закінченням строків давності, а кримінальне провадження в цій частині - закрити.

Ухвала може бути оскаржена протягом семи днів з дня оголошення до Рівненського апеляційного суду через Рівненський міський суд .

Ухвала суду набирає законної сили, якщо інше не передбачене цим Кодексом після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала суду, якщо її не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Ухвала, яка набрала законної сили, обов`язкова для осіб, які беруть участь у кримінальному провадженні, а також для всіх фізичних чи юридичних осіб, органів державної влади та органів місцевого самоврядування, їх службових осіб, і підлягає виконанню на всій території України.

Копію ухвали негайно після її проголошення вручити обвинуваченому та прокурору. Інші учасники судового провадження мають право отримати в суді копію ухвали.

Суддя -