Справа № 477/1529/23
Провадження № 1-кп/477/304/23
В И Р О К

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 червня 2023 року м. Миколаїв

Жовтневий районний суд Миколаївської області у складі: головуючого у справі - судді ОСОБА_1 ,

розглянувши в порядку спрощеного провадження без проведення судового розгляду в судовому засіданні за відсутності учасників судового провадження, обвинувальний акт у кримінальному провадженні, внесеному до ЄРДР за № 0000059, по обвинуваченню :

ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Очаків Миколаївської області, громадянина України, не судимого, одруженого, із неповною середньою освітою, який на момент вчинення кримінального проступку проходив військову службу за мобілізацією на посаді водія військової частині НОМЕР_1 у військовому званні «старший солдат», зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

у вчиненні кримінального проступку, передбаченого частиною 4 статті 358 КК України

ВСТАНОВИВ:

Обвинувачений ОСОБА_2 , будучи військовослужбовцем військової служби за мобілізацією, проходячи військову службу на посаді водія у військовому званні «старший солдат» військової частини НОМЕР_1 , 07 травня 2023 року близько о 20.30 годин, керуючи транспортним засобом марки CHEVROLET AVEO з реєстраційним номером НОМЕР_2 , рухаючись з м. Миколаєва у напрямку м. Херсон, під час перетину блокпосту «Баштан», що розташований поблизу с. Мішково-Погорілове Миколаївського (колишнього Вітовського) району Миколаївської області, був зупинений інспектором Управління патрульної поліції в Миколаївській області для перевірки документів, шо є одним із заходів правового режиму воєнного стану.

На законну вимогу працівника поліції про надання документу на право керування транспортним засобом обвинувачений ОСОБА_2 , діючи умисно, усвідомлюючи, що наявне у нього посвідчення водія, серії НОМЕР_3 , видане ТСЦ 5341 06.11.2020 року на ім`я « ОСОБА_2 », є підробленим, оскільки обвинувачений ОСОБА_2 , вказаний документ отримав без проходження відповідної процедури отримання посвідчення водія, що передбачає обов`язкове проходження позачергового медичного огляду та складення теоретичного і практичного іспитів в уповноважених підрозділах територіальних органів з надання сервісних послуг МВС України, в порядку передбаченому Положенням про порядок видачі посвідчень водія та допуску громадян до керування транспортними засобами, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 340 від 08.05.1993, з метою уникнення адміністративної відповідальності за керування транспортним засобом особою, яка не має права керування таким транспортним засобом, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, умисно пред`явив вказаний підроблений офіційний документ, бланк якого не відповідає встановленому зразку аналогічного бланка посвідчення водія, що перебуває в офіційному обігу на території України так, працівнику поліції, використавши його в обґрунтування правомірності керування вищезазначеним транспортним засобом,

Своїми діями ОСОБА_2 вчинив кримінальне правопорушення - кримінальний проступок, передбачений ч. 4 ст. 358 КК України.

Всі вищенаведені обставини не оспорюються учасниками судового провадження.

Обвинувачений ОСОБА_2 звернувся із заявою до процесуального керівника у кримінальному провадженні прокурора Миколаївської спеціалізованої прокуратури у сфері оборонній Південного регіону ОСОБА_3 , згідно з якою він беззаперечно визнав свою винуватість у вчиненні інкримінованого йому кримінального проступку, передбаченого частиною 4 статті 358 КК України, не оспорює встановлені досудовим розслідуванням обставини, згоден на розгляд обвинувального акту у спрощеному провадженні без проведення судового розгляду в судовому засіданні та без його участі.

Добровільність беззаперечного визнання винуватості обвинуваченим ОСОБА_2 та його згоду із встановленими в результаті досудового розслідування обставинами і згоду на розгляд обвинувального акта за його відсутності підтверджено захисником адвокатом ОСОБА_4 , про що свідчить її підпис у вищезазначеній заяві.

Вищевказана заява узгоджується з позицією обвинуваченого під час проведення досудового розслідування, під час якого він також визнав свою вину та щиро розкаявся у вчиненому, що підтверджується матеріалами кримінального провадження № 0000059.

Прокурор звернувся до суду з клопотанням про розгляд кримінального проступку у порядку спрощеного провадження без проведення судового розгляду в судовому засіданні та без його участі, посилаючись на те, що обвинувачений ОСОБА_2 беззаперечно визнає свою винуватість, не оспорює встановлені досудовим розслідуванням обставини і згоден з розглядом обвинувального акта за його відсутності.

Враховуючи викладене, суд вважає можливим розглянути обвинувальний акт у порядку спрощеного провадження, визначеному статтями 381-382 КПК України.

Оскільки розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, то, відповідно до частини 4 статті 107 ЦПК України, фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження в суді не здійснюється.

Встановлені органом досудового розслідування обставини вчинення кримінального правопорушення не оспорюються учасниками судового провадження та підтверджуються матеріалами кримінального провадження № 0000059.

Так, досудовим розслідуванням встановлено, що на виконання вимог Указу Президента України від 24 лютого 2022 року №69/2022 «Про загальну мобілізацію» та з метою забезпечення національної безпеки і оборони України, готовності Збройних Сил України, ОСОБА_2 25лютого 2022 року був призваний ІНФОРМАЦІЯ_2 та направлений для проходження військової служби за мобілізацією до військової частини НОМЕР_1 .

Відповідно до Наказу командира військової частини НОМЕР_1 №36 від 25 лютого 2022 року старший солдат за призивом ОСОБА_2 з 25 лютого 2022 року зарахований до списків особового складу частини на посаду водія військової частини НОМЕР_1 .

Згідно з положеннями ч. 4 п. 1 ст. 24 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» початком проходження військової служби для громадян, призваних на військову службу під час мобілізації, вважається день відправлення у військову частину з відповідного районного (міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки.

Відтак, з моменту відправлення ОСОБА_2 із ІНФОРМАЦІЯ_3 до військової частини НОМЕР_1 25 лютого 2022 року, останній набув статусу військовослужбовця - особи, яка проходить військову службу, та з цього ж дня розпочав виконання військового обов`язку - проходження військової служби.

Згідно з положеннями ст. 65 Конституції України, захист Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, шанування її державних символів є обов`язком громадян України.

Виконуючи покладені на нього обов`язки по військовій службі Збройних Сил України, ОСОБА_2 згідно з вимогами ст.ст. 2-4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, ст.ст. 9, 11, 49, 50, 127, 128 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України (далі за текстом Статути) був зобов`язаний суворо дотримуватися Конституції України та законів України, правил військової ввічливості, поважати честь і гідність кожної людини, бути зразком високої культури, скромності й витримки, ґрунтувати відносини з іншими військовослужбовцями на взаємній повазі, бути хоробрим і дисциплінованим, берегти військову честь, захищати свою і поважати чужу гідність, не допускати негідних дій самому і утримувати від здійснення цих дій інших військовослужбовців, виявляти повагу до командирів (начальників) і старших за військовим званням, сприяти їм у підтриманні порядку і дисципліни.

Відповідно до ст. 1 Закону України «Про Збройні Сили України», Збройні Сили України - це військове формування, на яке відповідно до Конституції України покладаються оборона України, захист її суверенітету, територіальної цілісності і недоторканності. Збройні Сили України забезпечують стримування збройної агресії проти України та відсіч їй, охорону повітряного простору держави та підводного простору у межах територіального моря України у випадках, визначених законом, беруть участь у заходах, спрямованих на боротьбу з тероризмом.

Так, ОСОБА_2 , будучи військовослужбовцем Збройних Сил України, відповідно до ст. 11 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, затвердженого Законом України від 24 березня 1999 року №548- ХІУ, зобов`язаний свято і непорушно додержуватися Конституції та законів України, Військової присяги, віддано служити Українському народові, сумлінно і чесно виконувати військовий обов`язок, бути хоробрим, ініціативним і дисциплінованим, не допускати негідних вчинків.

Згідно зі ст. 3 Конституції України людина, її життя і здоров`я, честь і гідність, недоторканність і безпека визнаються в Україні найвищою соціальною цінністю.

Відповідно до ст. 68 Конституції України старший солдат ОСОБА_2 зобов`язаний неухильно додержуватися Конституції України та законів України, не посягати на права і свободи, честь і гідність інших людей.

Однак, діючи в порушення вимог вищезазначених нормативних актів, ОСОБА_2 обґрунтовано обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення (проступку) проти авторитету органів державної влади за наступних обставин.

Так, ОСОБА_2 будучи військовослужбовцем військової служби за мобілізацією, проходячи військову службу на посаді водія у військовому званні «старший солдат» військової частини НОМЕР_1 у листопаді місяці 2020 року, точного часу у ході проведення дізнання встановити не представилось можливим, з метою отримання додаткових благ, пов`язаних з управлінням транспортними засобами без проходження відповідних іспитів для отримання права керування транспортними засобами та видачі посвідчення водія, вирішив придбати посвідчення водія через соціальну мережу «Фейсбук».

З цією метою, ОСОБА_2 , у вищевказаний період часу у соціальній мережі «Фейсбук», знайшов оголошення про надання послуг щодо отримання (купівлі) посвідчення водія. Відповідно до інформації наявної на одній із сторінок соціальної мережі «Фейсбук», невстановлена у ході досудового розслідування особа, пропонувала надання послуг по виготовленню посвідчень водія.

Усвідомлюючи протиправний характер своїх дій, з метою використання завідомо підробленого офіційного документу, посвідчення водія, ОСОБА_2 , у невстановленої особи, замовив посвідчення водія на своє ім`я, під час цього, узгодивши оплату вартості підробленого документа у грошовому еквіваленті, надавши свої анкетні дані, фотознімки та інші документи.

У листопаді місяці 2020 року, більш точної дати в ході досудового розслідуванні не встановлено, ОСОБА_2 , перебуваючи у м. Очаків, Миколаївської області, отримав у відділенні «Нової Пошти» №1, посвідчення водія із серією та номером НОМЕР_3 на ім`я ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , видане «ТСЦ 5341» від 06.11.2020 року та при отримані здійснив готівковий розрахунок у сумі 15 000 грн.

Таким чином, ОСОБА_2 , достовірно знаючи про те, що він не складав в установленому законом порядку іспитів для отримання права керування транспортними засобами та видачі посвідчення водія, достовірно знаючи про те, що в Територіальному сервісному центрі МВС України зазначене посвідчення водія йому не видавалося, з метою використання завідомо підробленого документа, залишив дане посвідчення водія в себе та в подальшому почав його використовувати для підтвердження права керувати транспортними засобами.

07 травня 2023 року, близько о 20.30 годин, ОСОБА_2 , керуючи транспортним засобом марки CHEVROLET AVEO з реєстраційним номером НОМЕР_2 , рухаючись з м. Миколаєва у напрямку м. Херсон, під час перетину блокпосту «Баштан», що розташований поблизу с. Мішково-Погорілове Миколаївського (колишнього Вітовського) району Миколаївської області, був зупинений інспектором Управління патрульної поліції в Миколаївській області для перевірки документів, що є одним із заходів правового режиму воєнного стану.

На законну вимогу працівника поліції про надання документу на право керування транспортним засобом, ОСОБА_2 , діючи умисно, усвідомлюючи, що наявне у нього посвідчення водія серії НОМЕР_3 , видане «ТСЦ 5341» від 06.11.2020 року на ім`я « ОСОБА_2 », є підробленим, оскільки ОСОБА_2 , вказаний документ отримав без проходження відповідної процедури отримання посвідчення водія, що передбачає обов`язкове проходження позачергового медичного огляду та складення теоретичного і практичного іспитів в уповноважених підрозділах територіальних органів з надання сервісних послуг МВС України, в порядку передбаченому Положенням про порядок видачі посвідчень водія та допуску громадян до керування транспортними засобами, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 340 від 08.05.1993, з метою уникнення адміністративної відповідальності за керування транспортним засобом особою, яка не має права керування таким транспортним засобом, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, умисно пред`явив вказаний підроблений офіційний документ, бланк якого не відповідає встановленому зразку аналогічного бланка посвідчення водія, що перебуває в офіційному обігу на території України, працівнику поліції, використавши його в обґрунтування правомірності керування вищезазначеним транспортним засобом. тобто у вчинені кримінального правопорушення (проступку), передбаченого ч. 4 ст. 358 КК України - використання завідомо підробленого документа.

У кримінальному провадженні по обвинуваченню ОСОБА_2 за ч. 4 ст. 358 КК України потерпілі відсутні.

Суд, враховуючи заяву обвинуваченого, вивчивши обвинувальний акт, додані до нього матеріали та матеріали кримінального провадження приходить до висновку, що вина обвинуваченого у вчиненні кримінального проступку знайшла своє підтвердження, ОСОБА_2 вчинив кримінальний проступок, передбачений частиною 4 статті 358 КК України, а саме: використав завідомо підроблений документ і його дії органом досудового розслідування кваліфіковано вірно.

Відповідно до вимог статті 65 КК України, призначаючи покарання, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Обставинами, що пом`якшують покарання обвинуваченого ОСОБА_2 є визнання вини, активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення та щире каяття у вчиненому.

Обставини, що обтяжують покарання обвинуваченого, не встановлені.

Обираючи вид та міру покарання обвинуваченому ОСОБА_2 , суд враховує обставини справи, ступінь тяжкості вчиненого ним кримінального правопорушення, який належить до кримінальних проступків, обставини, що обтяжують та пом`якшують покарання обвинуваченого, а також дані про особу обвинуваченого.

Обвинувачений раніше не притягувався до кримінальної відповідальності, судимості не має, є військовослужбовцем, позитивно характеризується за місцем проходження служби, має сталі соціальні зв`язки, у лікаря нарколога та психіатра на обліку не перебуває, щиро розкаявся у вчиненому.

Санкцією ч. 4 ст. 358 КК України передбачено покарання у виді штрафу до п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або арештом на строк до шести місяців, або обмеженням волі на строк до двох років.

За таких обставин, реалізуючи принцип законності, справедливості та індивідуалізації покарання, та враховуючи особу обвинуваченого, суд вважає можливим застосувати відносно обвинуваченого ОСОБА_2 покарання у виді штрафу в межах санкції ч. 4 ст. 358 КК України, що є необхідним та достатнім покаранням для виправлення обвинуваченого.

Цивільний позов у даному кримінальному провадженні не заявлявся.

Судові витрати на залучення експерта складають 1912,00 грн.

Речовим доказом розпорядитись відповідно до ст. 100 КПК України.

Керуючись статтями 369-370, 371, 373- 374, 381-382, 394 КПК України,

УХВАЛИВ:

ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення - кримінального проступку, передбаченого частиною 4 статті 358 КК України, та призначити йому покарання у виді штрафу у розмірі п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 850 (вісімсот п`ятдесят) грн. 00 коп.

Запобіжний захід засудженому ОСОБА_2 не обирався.

Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на користь держави витрати на залучення експерта у сумі 1912 (одна тисяча дев`ятсот дванадцять) грн. 00 коп.

Речовий доказ у справі: посвідчення водія, серії НОМЕР_3 , видане «ТСЦ 5341» від 06.11.2020 року на ім`я « ОСОБА_2 » - залишити у матеріалах кримінального провадження.

Копію вироку не пізніше дня, наступного за днем його ухвалення, надіслати учасникам судового провадження.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

Подання апеляційної скарги на вирок суду зупиняє набрання ним законної сили.

У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Вирок суду, ухвалений за результатами спрощеного провадження в порядку, передбаченому статтями 381 та 382 КПК України, не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав розгляду провадження за відсутності учасників судового провадження, не дослідження доказів у судовому засіданні або з метою оспорити встановлені досудовим розслідуванням обставини.

Якщо вирок було ухвалено без виклику особи, яка його оскаржує, в порядку, передбаченому статтею 382 цього Кодексу, то строк апеляційного оскарження для такої особи обчислюється з дня отримання нею копії судового рішення.

Вирок може бути оскаржений до Миколаївського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня отримання копії вироку суду, з урахуванням вимог, передбачених ч.1 ст.394 КПК України.

Суддя ОСОБА_1