КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 серпня 2023 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду в складі:

головуючого судді - ОСОБА_1

суддів - ОСОБА_2 , ОСОБА_3

за участю секретаря - ОСОБА_4

прокурора - ОСОБА_5

захисника - ОСОБА_6

обвинуваченого - ОСОБА_7

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Київського апеляційного суду кримінальне провадження №0004053 стосовно, -

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Озурґеті, Грузія, громадянина Грузії, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого, -

обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.5 ст. 27 ч.1 ст. 358, ч.4 ст. 358 КК України за апеляційною скаргою прокурора Солом`янської окружної прокуратури ОСОБА_9 на вирок Солом`янського районного суду м. Києва від 05 квітня 2023 року, -

В С Т А Н О В И Л А:

Цим вироком ОСОБА_7 визнано винуватим у вчиненні кримінальних проступків, передбачених ч.5 ст. 27 ч.1 ст. 358, ч.4 ст. 358 КК України та призначено покарання у виді штрафу в розмірі 50 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 850 (вісімсот п`ятдесят) гривень.

Також вироком вирішено питання щодо речових доказів.

Згідно вироку суд визнав доведеним, що ОСОБА_7 у листопаді 2021 року, перебуваючи у невстановленому досудовим розслідуванням місці, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій, маючи злочинний умисел, за допомогою мережі Інтернет замовив у невстановленої досудовим розслідуванням особи виготовлення підробленого міжнародного свідоцтва про вакцинацію/профілактику. При цьому, ОСОБА_7 посприяв у підробленні вищевказаного офіційного документу шляхом надання необхідних паспортних даних, а саме - свого прізвища, ім`я, по батькові, дати народження, серії та номеру паспорту.

В подальшому, у невстановлений досудовим розслідуванням час та місці ОСОБА_7 , отримав від невстановленої досудовим розслідуванням особи міжнародне свідоцтво про вакцинацію/профілактику на ім`я ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яке посвідчено лікарем КП «Волинський обласний шкірно-венерологічний диспансер» ОСОБА_8 , тобто виступив пособником у підробленні офіційного документа.

Крім цього, 20.11.2021 о 13 год. 20 хв. ОСОБА_7 під час проходження прикордонного контролю, перебуваючи в окремому контрольно-пропускному пункті «Київ», що за адресою: м. Київ, вул. Медова, 2, усвідомлюючи значення та суспільно-небезпечний характер власних дій та керуючи ними, діючи умисно з метою звільнення від обов`язку перебування на самоізоляції в запобіганні поширення COVID-19 та зменшення кількості хворих з тяжким перебігом COVID-19, в порушення вимог п.п. 3 п. 7 Постанови КМУ від 09.12.2020 №1236 «Про встановлення карантину та запровадження обмежувальних протиепідемічних заходів з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2» зі змінами та доповненнями, як підставу звільнення від обов`язку перебування на самоізоляції в запобіганні поширення COVID-19 та зменшення кількості хворих з тяжким перебігом COVID-19 на території України, надав працівникам Державної прикордонної служби України завідомо підроблений документ, а саме: міжнародне свідоцтво про вакцинацію/профілактику на ім`я ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яке посвідчено лікарем КП «Волинський обласний шкірно-венерологічний диспансер» ОСОБА_8 , достовірно знаючи, що він не проходив установленої законом процедури отримання такого документу та що таке є підробленим, чим здійснив використання завідомо підробленого документу.

Згідно відповіді КП «Волинська обласна інфекційна лікарня» Волинської обласної ради, у зв?язку з реорганізацією КП «Волинський обласний шкірно-венерологічний диспансер», шляхом його приєднання до КП «Волинська обласна інфекційна лікарня», з 18.08.2020 року КП «Волинський обласний шкірно-венерологічний диспансер» перестав існувати як юридична особа. КП «Волинський обласний шкірно-венерологічний диспансер» не проводив і не проводить вакцинацій населенню міста та області, а також не видає свідоцтв про вакцинацію/профілактику COVID - 19, і Громадянин ОСОБА_7 ( ОСОБА_7 ) не звертався до даного закладу. Лікар ОСОБА_8 y комунальному підприємстві «Волинська обласна інфекційна лікарня» не працює і не працював.

Таким чином ОСОБА_7 своїми умисними діями, які виразились у пособництві в підробленні офіційного документа, а також у використанні завідомо підробленого документа, вчинив кримінальні проступки, передбачені ч.5 ст. 27 ч.1 ст.358, ч.4 ст. 358 КК України.

На даний вирок прокурор Солом`янської окружної прокуратури - прокурор у кримінальному провадженні ОСОБА_9 подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати вирок Солом`янського районного суду м. Києва від 05.04.2023 року в частині призначеного покарання та ухвалити новий вирок, яким визнати ОСОБА_7 винуватим у вчиненні кримінальних проступків, передбачених ч.5 ст. 27, ч.1 ст. 358, ч.4 ст. 358 КК України та призначити покарання: за ч.5 ст. 27 ч.1 ст. 358 КК України у виді штрафу в розмірі 100 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 1700 гривень; за ч.4 ст. 358 КК України у виді штрафу в розмірі 50 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 850 гривень. На підставі ч.1 ст. 70 КК України за сукупністю кримінальних проступків, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, призначити остаточне покарання у виді штрафу в розмірі 100 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 1700 гривень. В іншій частині вирок залишити без змін.

В обґрунтування доводів апеляційної скарги апелянт, посилаючись на неправильне застосування судом першої інстанції закону України про кримінальну відповідальність та невідповідність призначеного судом покарання ступеню тяжкості кримінального правопорушення та особі обвинуваченого, зазначає, що відповідно до ч.1 ст. 70 КК України при сукупності кримінальних правопорушень суд, призначивши покарання за кожне кримінальне правопорушення окремо, визначає остаточне покарання шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим або шляхом повного чи часткового складання призначених покарань, проте в порушення вимог цієї норми, судом не призначено покарання за кожне кримінальне правопорушення, вчинене ОСОБА_7 окремо, а також не визначено яким, чином призначено остаточне покарання (шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим або шляхом повного чи часткового складання призначених покарань).

Крім того вказує, що у зв`язку із незастосуванням положень ст. 70 КК України, призначене судом покарання не відповідає ступеню тяжкості кримінального правопорушення та особі обвинуваченого, яке за своїм розміром є явно несправедливим через м`якість, оскільки санкція ч.1 ст. 358 КК України передбачає покарання у виді штрафу в розмірі до 1000 неоподаткованих мінімумів доходів громадянці, ч.4 ст. 358 КК України - до 50 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, а тому призначення покарання, що наближається до мінімального розміру покарання за вчинення двох проступків, на думку апелянта, є невідповідним та несправедливо м`яким за розміром відповідно до ступеня тяжкості.

Заслухавши доповідь судді, пояснення прокурора на підтримку доводів апеляційної скарги прокурора у провадженні, пояснення обвинуваченого та його захисника, які заперечували проти задоволення апеляційної скарги прокурора; провівши судові дебати та вислухавши останнє слово обвинуваченого; перевіривши матеріали кримінального провадження №0004053 та апеляційні доводи, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга прокурора підлягає задоволенню з наступних підстав.

Як убачається з матеріалів кримінального провадження до Солом`янського районного суду м. Києва надійшов обвинувальний акт по обвинуваченню ОСОБА_7 у вчиненні ним кримінальних проступків, передбачених ч.5 ст. 27 ч.1 ст. 358, ч.4 ст. 358 КК України, відомості про які внесено до ЄРДР за №0004053 разом з клопотанням прокурора згідно ч.1 ст. 302 КПК України про розгляд обвинувального акта у спрощеному провадженні.

До вказаного клопотання прокурора долучена складена у присутності захисника та перекладача письмова заява обвинуваченого ОСОБА_7 , в якій останній зазначив, що беззаперечно визнає свою вину у вчиненні кримінальних проступків, передбачених ч.5 ст. 27 ч.1 ст. 358, ч.4 ст. 358 КК України, згоден із встановленим досудовим розслідуванням обставинами, ознайомлений з обмеженням права на апеляційне оскарження та згоден на розгляд обвинувального акта у спрощеному провадженні.

Згідно ст. 370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим. Законним є рішення, ухвалене судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до вимог ч.1 ст. 70 КК України при сукупності кримінальних правопорушень суд, призначивши покарання (основне і додаткове) за кожне кримінальне правопорушення окремо, визначає остаточне покарання шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим або шляхом повного чи часткового складання призначених покарань.

Проте, під час розгляду кримінального провадження стосовно обвинуваченого ОСОБА_7 при ухваленні вироку та призначенні обвинуваченому покарання судом першої інстанції були порушені вказані вимоги закону України про кримінальну відповідальність.

Так, розглянувши у відповідності з вимогами ст. 381, 382 КПК України обвинувальний акт стосовно ОСОБА_7 щодо вчинення ним кримінальних проступків, передбачених ч.5 ст. 27 ч.1 ст. 358, ч.4 ст. 358 КК України у спрощеному провадженні, суд першої інстанції 05.04.2023 року ухвалив обвинувальній вирок, яким визнав ОСОБА_7 винуватим у пособництві в підробленні офіційного документа, а також у використанні завідомо підробленого документа та призначив йому покарання у виді штрафу в розмірі 50 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 850 (вісімсот п`ятдесят) гривень.

Тобто, призначаючи обвинуваченому ОСОБА_7 покарання за ч.5 ст. 27 ч.1 ст. 358, ч.4 ст. 358 КК України, суд, не призначив останньому покарання за кожне кримінальне правопорушення окремо та не визначив ОСОБА_7 остаточне покарання шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим або шляхом повного чи часткового складання призначених покарань, як того вимагають приписи ч.1 ст. 70 КК України.

Вказані порушення вимог кримінального процесуального закону, в силу ч.1 ст. 370 КПК України слід визнати істотними та такими, що перешкодили суду постановити законне судове рішення, що згідно ч.1 ст. 412 КПК України є підставою для його скасування, а тому, виходячи з системного аналізу положень ст. 404, 407, 412 КПК України, застосовуючи положення ч.6 ст. 9 КПК України, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга прокурора Солом`янської окружної прокуратури підлягає частковому задоволенню, вирок суду стосовно ОСОБА_7 - скасуванню, а кримінальне провадження - направленню на новий судовий розгляд в суд першої інстанції, під час якого необхідно усунути вказані недоліки та постановити судове рішення у відповідності з вимогами кримінального процесуального закону та закону України про кримінальну відповідальність.

Керуючись ст. ст. 404, 407 КПК України, колегія суддів,-

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу прокурора Солом`янської окружної прокуратури ОСОБА_9 - задовольнити частково.

Вирок Солом`янського районного суду м. Києва від 05 квітня 2023 року у кримінальному провадженні №0004053 стосовно обвинуваченого ОСОБА_7 - скасувати та призначити новий розгляд у суді першої інстанції.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді: __________________ _________________ __________________

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3