Справа № № 585/29/23
Номер провадження 1-кп/585/219/23
У Х В А Л А

І М Е Н ЕМ У К Р АЇ Н И

19 квітня 2023 року м.Ромн

Роменськиймісьрайонний суд Сумськоїобластускладі:

Головуючогосудді ОСОБА_1

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3

при секретарі ОСОБА_4

з участю прокурора ОСОБА_5

захисника ОСОБА_6

обвинуваченого ОСОБА_7

розглянувши у відкритомусудовому засіданні в залі суду в м.Ромни матеріаликримінального провадження по обвинуваченню ОСОБА_7 у вчиненнікримінальнихправопорушень, передбачених ч.1 ст.111, ч.2 ст.111, ч.1 ст. 263 КК України (внесено в Єдинийреєстрдосудовихрозслідувань за № 0000059 від 11.06.2022 року) та клопотання прокурора у кримінальному провадженні про продовження запобіжного заходу у виді тримання під вартою

В С Т А Н О В И В :

На розгляді суду знаходиться вищезазначене кримінальне провадження, по обвинуваченню ОСОБА_7 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.111, ч.2 ст.111, ч.1 ст. 263 КК України (внесено в Єдиний реєстр досудових розслідувань за № 0000059 від 11.06.2022 року).

Прокурор у судовому засіданні заявила клопотання про продовження обвинуваченому запобіжного заходу у виді тримання під вартою, яке остання обґрунтувала тим, що ОСОБА_7 обвинувачується у державній зраді, тобто в умисно вчиненому діянні на шкоду суверенітетові, територіальній цілісності та недоторканності, обороноздатності, державній, економічній чи інформаційній безпеці України, а саме у переході на бік ворога та наданні іноземній державі або її представникам допомоги в проведенні підривної діяльності проти України, тобто у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 111 КК України (у редакції станом на 25.02.2022). Крім того, ОСОБА_7 обвинувачується у державній зраді, тобто в умисно вчиненому діянні на шкоду суверенітетові, територіальній цілісності та недоторканності, обороноздатності, державній, економічній чи інформаційній безпеці України, а саме у переході на бік ворога та наданні іноземній державі або її представникам допомоги в проведенні підривної діяльності проти України, вчиненому в умовах воєнного стану, тобто у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 111 КК України. Окрім іншого, ОСОБА_7 обвинувачується у придбанні та зберіганні бойових припасів без передбаченого законом дозволу, тобто у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України. ОСОБА_7 обвинувачується у скоєнні ряду кримінальних правопорушень, особливо тяжких та тяжкому злочинах, при цьому за ч. 2 ст. 111 КК України, передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк п`ятнадцять років або до довічного позбавлення волі. В обґрунтування заявленого клопотання прокурор посилається на подальше існування ризиків, визначених ст. 177 КПК України, які були первісно враховані при обранні такого запобіжного заходу у ході досудового розслідування, а також на негативні характеризуючи дані щодо особи обвинуваченого, відсутність будь-яких стримуючих факторів для запобігання таким ризикам.

Обвинувачений та його захисник заперечували проти заявленого клопотання, посилаючись на недоведеність вказаних у клопотанні ризиків, які прокурором нічим не обґрунтовано та не доведено доказами, а також про наявність у обвинуваченого достатніх стримуючих факторів для запобігання втечі, а саме наявність нерухомого та рухомого майна, міцних соціальних зв`язків та відсутність закордонного паспорту тощо.

Заслухавши доводи прокурора, учасників судового засідання, вивчивши наявні матеріали кримінального провадження, суд приходить до наступного висновку.

Судом встановлено, що з 11.06.2022 р. слідчими УСБУ у Сумській області було розпочате досудове розслідування кримінального провадження, внесеного в ЄРДР за № 0000059, за ознаками злочинів, передбачених ч.1 та ч.2 ст. 111 КК України.

В межах вказаного кримінального провадження на підставі ст. 208 КПК України 17.08.2022 р. було затримано ОСОБА_7 якому цього ж дня було повідомлено про підозру за ч.1,2 ст. 111 КК України.

Надалі, ухвалою слідчого судді Зарічного районного суду м.Суми від 19.08.2022 р. ОСОБА_7 було обрано запобіжний захід у виді тримання під вартою, без визначення розміру застави, який надалі неодноразово був продовжений, останній раз строком до 12.01.2023 року включно.

Ухвалою Роменського міськрайонного суду Сумської області від 10.01.2023 року обрано відносно обвинуваченого ОСОБА_7 запобіжний захід у виді тримання під вартою, строком на 60 днів, до 10.03.2023 року, до 16 год. 00 хв. включно, без визначення розміру застави.

Ухвалою Роменського міськрайонного суду Сумської області від 06.03.2023 року продовжено відносно обвинуваченого ОСОБА_7 запобіжний захід у виді тримання під вартою, строком на 60 днів, тобто до 04 травня 2023 року, включно, без визначення розміру застави.

Вбачається, що в межах вказаного кримінального провадження ОСОБА_7 пред`явлено обвинувачення у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.111, ч.2 ст.111, ч.1 ст. 263 КК України, що за кваліфікацією ст.12 КК України, є особливо тяжкими та тяжким злочинами, що у своїй сукупності у результаті розгляду кримінального провадження можуть мати наслідком призначення покарання особі аж до довічного позбавлення волі.

Слід зазначити, що ризиком у контексті кримінального провадження є певна ступінь можливості, що особа вдасться до вчинків, які будуть перешкоджати досудовому розслідуванню та судовому розгляду або ж створять загрозу суспільству. При визначенні ризиків закон не вимагає неспростовних доказів того, що підозрюваний однозначно, поза всяким сумнівом, здійснюватиме відповідні дії, однак вимагає обґрунтування, що він має реальну можливість їх здійснити. Отже ризики, які дають достатні підстави слідчому судді вважати, що підозрюваний може здійснити спробу протидії кримінальному провадженню у формах, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України, слід вважати наявними за умови достатньої їх ймовірності.

Як обов`язковий критерій застосування запобіжного заходу ризик кримінального провадження має прогностичний характер, його визначення у конкретний проміжок часу спрямоване на усунення негативного впливу на кримінальне провадження в майбутньому. Безумовно, наявність заявлених ризиків має обґрунтовуватися, а продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, - бути у взаємозв`язку з ними. Однак в переважній більшості випадків, враховуючи їх вірогідний характер, класичні категорії доказування, притаманні судовому процесу, при їх обґрунтуванні не застосовуються. При встановленні ризиків кримінального провадження слідчий суддя застосовує стандарт достатності підстав вважати, що підозрюваний може вдатися до дій на шкоду кримінальному провадженню. Оцінюючи вірогідність такої поведінки підозрюваного, слідчий суддя має дійти обґрунтованого висновку про високу ступінь ймовірності позапроцесуальних дій зазначеної особи.

При вирішенні клопотання, заявленого стороною обвинувачення, суд вважає доведеними прокурором подальше існування ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, згідно яких доведено, що:

- обвинувачений може переховуватися від суду, зважаючи на імовірну тяжкість покарання у майбутньому, при цьому, окрім іншого, обвинувачений ОСОБА_7 із достатньою вірогідністю має тісні зв`язки із представниками збройних сил російської федерації, з якими, з достатньою імовірністю, співпрацював і систематично спілкувався, та обізнаний про можливі шляхи перетину державного кордону поза пунктів пропуску до країн Європи, також враховуючи, що територія Сумської області знаходиться в безпосередній близькості від державного кордону України з РФ, а тому ОСОБА_7 може перетнути державний кордон України поза пунктами пропуску, зокрема і через непідконтрольну Україні територію;

- вчинити інше кримінальне правопорушення, враховуючи особистість обвинуваченого ОСОБА_7 , який хоча рахується несудимим, однак раніше притягувався до кримінальної відповідальності, його проросійську позицію, тісні зв`язки з представниками збройних сил російської федерації, які можуть забезпечити його переховування на території російської федерації, обвинувачений ОСОБА_7 буде вважати, що єдиним способом уникнути кримінальної відповідальності за вчинення вказаних протиправних дій є доведення своїх злочинних намірів до кінця, продовжить кримінальні правопорушення, у яких обвинувачується та може вчинити інші протиправні дії, які необхідні для досягнення своєї мети, яка полягає в проведенні підривної діяльності проти України.

Урахування тяжкості кримінального правопорушення, у цьому конкретному випадку, має свій раціональний зміст, оскільки вона свідчить про ступінь суспільної небезпечності цієї особи та дозволяє спрогнозувати з достатньо високим ступенем імовірності її поведінку, беручи до уваги, що майбутнє покарання за вчинене кримінальне правопорушення підвищує ризик того, що обвинувачений ОСОБА_7 може ухилитися від суду та іншим чином перешкоджати встановленню істини у кримінальному провадженні, оскільки «небезпека ризику переховування від суду може вимірюватися суворістю можливого покарання в сукупності з інформацією про матеріальний, соціальний стан особи та ін.», а «серйозність покарання є ревалентною обставиною в оцінці ризику того, що обвинувачений може втекти» (рішення ЄСПЛ у справах «Ідалов проти Росії», «Гарицьки проти Польщі», «Храїді проти Німеччини»). При цьому суд враховує те, що «тяжкість обвинувачення не є самостійною підставою для утримання особи під вартою, проте таке обвинувачення у сукупності з іншими обставинами збільшує ризик втечі настільки, що його неможливо відвернути, не взявши особу під варту», а «суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування або повторного вчинення злочинів» (рішення ЄСПЛ від 26.07.2001 у справі «Ілійков проти Болгарії» (заява № 33977/96).

Окрім іншого, суд приходить до висновку, що існує достатньо даних про те, що ОСОБА_7 може переховуватись від суду, цей ризик не зменшився та є актуальним і на час апеляційного розгляду, зважаючи на тяжкість майбутнього покарання, яке загрожує обвинуваченому у разі визнання його винуватим у вчиненні інкримінованих правопорушень, характер та ступінь суспільної небезпечності цих кримінальних правопорушень, а також обставини їх вчинення, зокрема. При цьому ризик втечі, як зазначалось вище, також має оцінюватись і у контексті чинників, пов`язаних з характером особи, її моральністю, місцем проживання, родом занять, майновим станом, сімейними зв`язками та усіма видами зв`язку з країною, в якій така особа піддається кримінальному переслідування (§58 рішення ЄСПЛ у справі «Бекчиєв проти Молдови»), а тому суд вважає, що ризик переховування з метою уникнення кримінальної відповідальності дійсно має місце і реально існує.

Ризик щодо імовірного впливу на свідків, яких ще не було допитано у провадженні, зважаючи на стадію кримінального провадження, на даний час значно зменшився, а тому не може бути прийнятий до уваги як такий, що підтверджується достатніми даними, що однак висновків суду про достатність доведення сукупності інших ризиків за ст. 177 КПК України та наявність підстав для подальшого тримання особи під вартою не спростовує.

Враховуючи наведене та оцінюючи доведені прокурором ризики судом безпосередньо враховуються дані про особу ОСОБА_7 , який обвинувачується у вчиненні сукупності тяжких та особливо тяжких злочинів, за які передбачено покарання аж до довічного позбавлення волі, його вік, сімейний та матеріальний стан, не доведеність існування міцних соціальних зв`язків (про що стверджує сторона захисту), які б могли бути стримуючим фактором для запобігання встановленим ризикам, стан здоров`я, який не перешкоджає подальшому утриманню під вартою, а також враховує практику Європейського суду з прав людини, яка свідчить про те, що суд своїм рішенням повинен забезпечити не лише права підозрюваного, але й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів, що вимагає від суду більшої суворості в оцінці порушень цінностей суспільства.

Задовольняючи клопотання проджоаження запобіжного заходу у виді тримання під вартою, суд, відповідно до ч. 4 ст. 183 КПК України, враховує заперечення сторони захисту щодо застосування до обвинуваченого на ч.6 ст. 176 КПК України, якою надано дискреційне право суду не визначати заставу щодо певних категорій злочинів у період дії воєнного стану.

У той же час судом враховується та обставина, що внаслідок інкримінованих обвинуваченому злочинів за ч.1 та ч.2 ст. 111 КК України у період з 25.02.2022 р., окрім зазначених у обвинуваченні дій ОСОБА_7 , внаслідок дій збройних формувань російської федерації, які отримали вільний доступ до території Держави та можливість вчиняти воєнні злочини проти мирного населення, настала смерть невизначеної кількості цивільних осіб та військовослужбовців, зокрема і на тимчасово окупованій території України, що беззаперечно доводить суду неможливість, згідно п.2 ч.4 ст. 183 КПК України, застосування до обвинуваченого такого альтернативного запобіжного заходу як застава.

Доводи сторони захисту щодо недоведеності інших ризиків, вказаних у клопотанні, не знайшли свого підтвердження відповідними доказами у судовому засіданні, а тому такі доводи, зокрема виходячи із вимог ч.6 ст. 176 КПК України щодо заборони застосування альтернативних запобіжних заходів у вказаній категорії справ, висновків суду про наявність підстав для подальшого утримання під вартою обвинуваченого не спростовують.

Враховуючинаведене, керуючись ст.ст.176, 177, 178, 183, 189, 199, 201, 206, 395 КПК України, суд, -

У Х В А Л И В :

Клопотання прокурора задовольнити.

Продовжити відноснообвинуваченого ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ,запобіжнийзахід у видітриманняпідвартою, строком на 60 (шістдесят) днів, тобтодо 17 червня 2023 року, включно, без визначення розміру застави

Копіювказаноїухвалинаправити Начальнику ДУ «Сумський слідчий ізолятор» для виконання.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку, однакпідлягаєнегайномувиконанню з моменту їївинесення.

Головуючий суддя ОСОБА_1

Суддя ОСОБА_2

Суддя ОСОБА_3