справа № 361/5087/23
провадження № 1-кс/361/967/23
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26.06.2023 м. Бровари

Слідчий суддя Броварського міськрайонного суду Київської областi ОСОБА_1 ,

за участю: секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

підозрованої ОСОБА_4 її захисника адвоката ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання слідчого СВ Броварського РУП ГУНП в Київській області ОСОБА_6 , погоджене прокурором Броварської окружної прокуратури ОСОБА_3 , про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою, у кримінальному провадженні №0002117 від 23.06.2023, за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України, відносно підозрюваної:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки м. Бровари Київської області, з середньою спеціальною освітою, зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживаючої за адресою: АДРЕСА_2 , офіційно не працюючої, не депутат, не інвалід, одруженої, має на утримані трьох малолітніх дітей, раніше судимої 12.12.2022 за ч. 4 ст. 185 КК України,-

ВСТАНОВИВ:

26.06.2026 до Броварського міськрайонного суду Київської області надійшло вказане клопотання в якому зазначено, що слідчим відділом Броварського РУП ГУНП в Київській області проводиться досудове розслідування кримінального провадження внесеного до Єдиного реєстру досудових р озслідувань за №0002117 від 23.06.2023 за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України.

Так, досудовим розслідуванням встановлено, що ОСОБА_4 , будучи 12.12.2022 засудженою Броварським міськрайонним судом за ч. 4 ст. 185 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 5 років, зі звільненням від його відбування з іспитовим строком 1 рік, під час дії іспитового строку на шлях виправлення не стала, належних висновків для себе не зробила та в період воєнного стану, повторно вчинила кримінальне правопорушення, за наступних обставин: 23.06.2023 приблизно о 16 год. 22 хв., ОСОБА_4 , перебуваючи поблизу приміщення магазину, який знаходиться за адресою: Київська обл., Броварський район, с. Семиполки, вул. Київський шлях, 1а, діючи в умовах воєнного стану, реалізуючи свій злочинний та протиправний умисел, направлений на повторне таємне викрадення чужого майна, переслідуючи корисливий мотив, маючи мету незаконного збагачення за рахунок чужого майна, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій та передбачаючи їх негативні наслідки, шляхом вільного доступу таємно викрала велосипед марки «Cannondale» моделі «Five M», чорного кольору, вартістю 14150 грн., який належить ОСОБА_7 , та який знаходився під стіною вказаного магазину.

В подальшому ОСОБА_4 з викраденим велосипедом марки «Cannondale» моделі «Five M», чорного кольору, залишила місце вчинення кримінального правопорушення, розпорядившись викраденим майном на власний розсуд, спричинивши своїми умисними та протиправними діями ОСОБА_7 матеріальну шкоду на суму 14150 грн.

Таким чином, ОСОБА_4 підозрюється у таємному викраденні чужого майна (крадіжка), вчиненого повторно, в умовах воєнного стану, тобто у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України.

24.06.2023 ОСОБА_4 , згідно ст. ст. 2, 9, 28, 42, 278 КПК України, повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України.

Причетність ОСОБА_4 до вчинення інкримінованого їй кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 186 КК України підтверджується зібраними в ході досудового розслідування доказами: електронним рапортом про отримання повідомлення на спецлінію 102 за фактом вчинення злочину, а саме вчинення крадіжки, від 23.06.2023; протоколом огляду місця події від 23.06.2023, яким зафіксована матеріальна обстановка на місці вчинення кримінального правопорушення, за адресою: АДРЕСА_3 ; відомостями які містяться в протоколах допитів свідків, потерпілої та підозрюваної; протоколом затримання підозрюваної ОСОБА_4 у вчинені злочину відповідно ст.208 КПК України від 23.06.2023, під час якого було проведено особистий обшук в ході якого було виявлено та вилучено велосипед спортивного (гірського) типу, чорного кольору, марки «СОNNODDALE»; протоколом пред`явлення предмету для впізнання за фотознімками за участю потерпілої ОСОБА_7 , в ході якого остання впізнала свій велосипед, який 23.06.2023 був викрадений невідомою особою за адресою АДРЕСА_3 ; протоколом огляду (перегляду) відеозапису від 24.06.2023; протоколом огляду (перегляду) відеозапису від 24.06.2023 із камери відеоспостереження яка здійснює відео фіксацію прилеглої території фермерського господарства, на якому видно проїзду ОСОБА_4 на викраденому велосипеді; висновком експерта від 24.06.2023 згідно якого вартість викрадено велосипеду станом на 23.06.2023 становить 14150 грн.; іншими матеріалами кримінального провадження в сукупності.

Під час досудового розслідування встановлено наявність ризиків, передбачених п.п. 1, 3, 4, 5 ст. 177 КПК України, а саме:

- п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України обґрунтовується тим, що підозрювана ОСОБА_4 обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України, санкція за яке передбачає покарання у виді позбавлення волі на строк від 5 до 8 років, а відтак розуміючи, що у разі визнання її винною у вчиненні вказаного злочину її загрожує покарання виключно у виді позбавлення волі, окрім цього ОСОБА_4 вчинила кримінальне правопорушення перебуваючи на іспитовому терміні відповідно до вироку Броварського міськрайонного суду Київської області за ч. 4 ст. 185 КК України від 12.12.2022, через що остання може переховуватися від органів досудового розслідування та суду. Окрім цього підозрювана офіційно не працевлаштована;

- п. 3 ч. 1 ст. 177 КПК України обґрунтовується тим, що підозрюваній ОСОБА_4 , у зв`язку з отриманням копій матеріалів кримінального провадження, доданих в обґрунтування вказаного клопотання, стали відомі анкетні данні, місця проживання потерпілої, свідків у вказаному кримінальному провадженні, а тому вона матиме можливість незаконно впливати на останніх, які надавали викривальні покази щодо неї, а відтак підозрювана, перебуваючи на свободі, матиме можливість незаконно впливати на них, таким чином перешкоджати повному та об`єктивному проведенню досудового розслідування;

- п. 4 ч. 1 ст. 177 КПК України - обґрунтовується тим, що підозрювана ОСОБА_4 може перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, тобто незаконно впливати на осіб, які на теперішній час не допитані як свідки, однак яким можуть бути відомі відомості щодо обставин вчиненого нею даного кримінального правопорушення;

- п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України обґрунтовується тим, що підозрювана ОСОБА_4 продовжує скоєння кримінальних правопорушень, оскільки, будучи раніше судимою 12.12.2022 Броварським міськрайонним судом Київської області за ч. 4 ст. 185 КК України до покарання у виді позбавлення волі строком на 5 (п`ять) років, на підставі ст. 75 КК України звільнена від відбування призначеного покарання з іспитовим строком терміном 1 (один) рік, на шлях виправлення не стала та знову вчинила новий умисний корисливий злочин.

Таким чином, враховуючи вищезазначені ризики та встановлені обставини, які враховуються під час обрання запобіжного заходу, орган досудового розслідування (сторона обвинувачення) переконана, що є достатні підстави вважати, що будь-який інший запобіжний захід, не пов`язаний із позбавленням волі, не може забезпечити належну процесуальну поведінку підозрюваної ОСОБА_4 .

Застосування до підозрюваної ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту чи особистого зобов`язання не забезпечить належної поведінки підозрюваної, не зменшить наявність вищевказаних ризиків та не зможе перешкодити їх реалізації, оскільки зважаючи на особу підозрюваної, вона не може самоорганізуватися для здійснення належного самоконтролю.

Неможливе і застосування до підозрюваної і запобіжного заходу у вигляді особистої поруки, оскільки на момент повідомлення їй про підозру та звернення до слідчого судді із вказаним клопотанням до органу досудового розслідування не надійшло жодної заяви від осіб, які заслуговують на довіру, про обрання відносно підозрюваної саме такого запобіжного заходу.

Ураховуючи відсутність законних та постійних джерел заробітку у підозрюваної, до неї неможливо застосувати запобіжний захід у вигляді застави.

Єдиним запобіжним заходом, який здатен забезпечити виконання підозрюваної покладених на неї обов`язків та унеможливить реалізацію викладених вище ризиків є запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

Ураховуючи вищевикладене, в органу досудового розслідування є всі достатні та обґрунтовані підстави вважати, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, зазначених у ст. 177 КПК України, тому ОСОБА_4 необхідно обрати запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком 60 діб та утримувати її в Державній установі «Київський слідчий ізолятор» Міністерства юстиції України, розташованому за адресою: м. Київ, вул. Дегтярівська, 13.

Прокурор в судовому засіданні клопотання підтримав та просить задовольнити.

В судовому засіданні підозрювана ОСОБА_4 просить не застосовувати до неї запобіжний захід у виді тримання під вартою, так як він має на утриманні трьох малолітніх дітей, запевнила, що не буде переховуватися від органів досудового розслідування та суду.

Захисник ОСОБА_5 в судовому засіданні заперечував проти застосування до його підзахисної запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та просить застосувати домашній арешт, так як підозрювана ОСОБА_4 вину визнає, розкаюється у скоєному, має постійне місце поживання, одружена, являється багатодітною матір`ю - має трьох малолітніх дітей. Заявлені ризики не обґрунтовані, ОСОБА_4 перебуваючи під цілодобовим домашнім арештом не матиме змоги впливати на свідків та потерпілих, її поведінка не дає підстав стверджувати, що вона буде переховуватися від слідства чи суду, ризик впливу на свідків не доведений, як і ризик вчинення інших кримінальних правопорушень, тому наявна можливість обрати відносно неї цілодобовий домашній арешт.

Заслухавши думку сторін кримінального провадження, дослідивши подане клопотання та додані до нього сторонами матеріали, слідчий суддя приходить до наступного.

Із матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_4 , обґрунтовано підозрюється у таємному викраденні чужого майна (крадіжка), вчиненого повторно, в умовах воєнного стану, 23.06.2023 в порядку ст. 208 КПК України останню затримано, а 24.06.2023 їй повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України.

Обґрунтованість висунутої ОСОБА_4 підозри підтверджується зібраними по кримінальному провадженню доказами, зокрема: протоколом огляду місця події, протоколами допиту потерпілого, свідків, протоколом затримання особи, підозрюваної у вчиненні злочину, протоколом пред`явлення предмету для впізнання за фотознімками, іншими матеріалами кримінального провадження.

Згідно з ч. 1 ст. 183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України та, відповідно до п. 4 ч. 2 ст. 183 КПК України, не може бути застосований, окрім як до раніше не судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років.

До цих ризиків належать такі спроби підозрюваного, обвинуваченого, як переховування від органів досудового розслідування та/або суду; знищення, переховування або спотворення будь-яких речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконний вплив на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджання кримінальному провадженню іншим чином; вчинення іншого кримінального правопорушення чи продовження кримінального правопорушення, у якому особа підозрюється, обвинувачується.

Згідно з ч. 2 ст. 177 КПК України, підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті. Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності для цього підстав, передбачених цим Кодексом.

Згідно з ч. 1 ст. 194 КПК України, під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу, слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Відповідно до ч. 5 ст. 9 КПК України, кримінальне процесуальне законодавство України застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини (далі - ЄСПЛ).

Відповідно до позиції ЄСПЛ, відображену у пункті 175 рішення від 21.04.2011 у справі «Нечипорук і Йонкало проти України», «термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення (рішення у справі «Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства» від 30.08.1990, п. 32, Series A, N 182), те що вимога розумної підозри передбачає наявність доказів, які об`єктивно зв`язують підозрюваного з певним злочином і вони не повинні бути достатніми, щоб забезпечити засудження, але мають бути достатніми, щоб виправдати подальше розслідування або висунення звинувачення (рішення у справі «Мюррей проти Об`єднаного Королівства» від 28.10.1994, «Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства» від 30.08.1990).

При дослідженні доданих до клопотання доказів, не вирішуючи питання про доведеність вини та правильність кваліфікації дій, суд приходить до висновку про наявність обґрунтованої підозри про причетність ОСОБА_4 до вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України. Обґрунтованість підозри стверджується наявними в долучених на обґрунтування клопотання документах даними, які на даній стадії процесу свідчать про наявність достатніх підстав вважати, що сталася подія кримінального правопорушення та підозрювана ОСОБА_4 причетна до цієї події.

Є обґрунтованим заявлений прокурором ризик переховування ОСОБА_4 від органів досудового розслідування, зважаючи на тяжкість покарання (від 5 до 8 років позбавлення волі), яке загрожує підозрюваній у разі визнання її винуватою у вчиненні даного злочину. Згідно з правовою позицією ЄСПЛ, небезпека ризику переховування від органів досудового розслідування і суду може вимірюватися суворістю можливого покарання лише в сукупності з наявністю даних про матеріальний, соціальний стан особи та інше. Також є ймовірним ризик вчинення іншого кримінального правопорушення, враховуючи підозру у скоєнні ОСОБА_4 злочину в період іспитового строку.

Водночас, в клопотанні не наведено жодних реальних обставин, які б свідчили про наявність ризику впливу на свідків та потерпілих, також не вказано конкретних дій підозрюваної, які вона вчиняла з цією метою, крім того стороною обвинувачення не обґрунтовано заявлений ризик, що ОСОБА_4 може перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином: незаконно впливати на осіб, які на теперішній час не допитані як свідки, однак яким відомі відомості щодо обставин вчиненого кримінального правопорушення.

При цьому стороною обвинувачення не обґрунтовано, які саме обставини об`єктивно свідчать про недостатність застосування до ОСОБА_4 більш м`якого запобіжного заходу у виді цілодобового домашнього арешту для запобігання ризикам, зазначеним у клопотанні.

Оцінюючи сукупність обставин, які визначені ст. 178 КПК України, слідчим суддею при обранні запобіжного заходу враховується: вагомість наявних доказів, досліджених в судовому засіданні, про причетність ОСОБА_4 до вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України; тяжкість покарання, що загрожує підозрюваній (позбавлення волі на строк від п`яти до восьми років); дані про особу підозрюваної ОСОБА_4 , яка офіційно не працевлаштована, має трьох малолітніх дітей, 2013, 2015 та 2021 року народження, одружена; репутацію підозрюваної, яка вироком від 12.12.2022 засуджена Броварським міськрайонним судом за ч. 4 ст. 185 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 5 років, зі звільненням від його відбування з іспитовим строком 1 рік.

У судовому засіданні ОСОБА_4 пояснила, що вона зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 , однак вже близько двох років проживає за адресою: АДРЕСА_2 , разом з своїми малолітніми дітьми (10, 7 та 2 років), які на даний час проживають з бабусею, вину свою визнає повністю, співпрацює зі слідством.

Таким чином, оцінюючи в сукупності усі вищенаведені обставини, беручи до уваги наявність постійного місця проживання, наявність на утриманні трьох малолітніх дітей (10, 7 та 2 років), що свідчить про наявність міцних соціальних зв`язків, відсутність в матеріалах справи даних, які б негативно характеризували ОСОБА_4 за місцем проживання, слідчий суддя дійшов висновку про достатніcть підстав для переконання про можливість застосування до підозрюваної запобіжного заходу не пов`язаного з триманням під вартою.

Виходячи із практики Європейського суду з прав людини, суди, перевіряючи законність та обґрунтованість продовження тримання заявниці під вартою, незмінно посилались на тяжкість обвинувачень як на головний чинник при оцінці ймовірності того, що заявниця переховуватиметься від правосуддя, перешкоджатиме ходові розслідування або вчинятиме нові злочини. Однак суд неодноразово відзначив, що, хоча суворість покарання є визначальним елементом при оцінці ризику переховуватися від правосуддя чи вчинення нових злочинів, потребу позбавлення когось волі не можна оцінювати з винятково абстрактного погляду, беручи до уваги тільки тяжкість злочину (справа «Мамедова проти Росії»).

Так, на думку суду, та обставина, що ОСОБА_4 в період іспитового строку вчинила злочин, який відноситься до категорії тяжкого злочину, за який передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк до восьми років, розуміючи, що за скоєне їй може загрожувати міра покарання у виді позбавлення волі, має значення при оцінці ризику ухилення від суду, однак не може бути достатньою підставою для законності тримання особи під вартою, а відтак слідчий суддя дійшов до переконання про доцільність відмови в задоволенні клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

При цьому слідчий суддя враховує, що запобіжні заходи у кримінальному провадженні обмежують права особи на свободу та особисту недоторканність, гарантовані ст. 5 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод 1950 року, а тому можуть бути застосовані тільки за наявності законної мети та підстав, визначених КПК України, з урахуванням відповідної практики Європейського суду з прав людини.

Європейський суд з прав людини неодноразово, в тому числі, у його "пілотному" рішенні від 10.02.2011 у справі "Харченко проти України", рішенні від 29.09.2011 у справі "Третьяков проти України", рішенні від 06.11.2008 у справі "Єлоєв проти України" зазначав, що тримання особи під вартою у кожному випадку повинне мати безсумнівне обґрунтування, а також що за будь-яких обставин суд зобов`язаний розглянути можливість застосування менш обтяжливих альтернативних запобіжних заходів.

Згідно з положеннями ч. 4 ст. 194 КПК України, якщо при розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу прокурор доведе обставини, передбачені п. 1 і 2 ч. 1 цієї статті, але не доведе обставин, передбачених п. 3 ч. 1 цієї статті, суд має право застосувати більш м`який запобіжний захід, ніж той, який зазначений у клопотанні, а також покласти на підозрюваного обов`язки, передбачені ч. 5 цієї статті.

Слідчий суддя відповідно до вимог ст. 178 КПК України та на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів, врахувавши і оцінивши в сукупності всі обставини, в тому числі вагомість наявних доказів про причетність ОСОБА_4 до вчинення злочину, у якому остання підозрюється, тяжкість покарання, яке їй загрожує у разі визнання винуватою, вік та стан здоров`я останньої, міцність її соціальних зв`язків, приходить до висновку про можливість застосувати менш обтяжливий альтернативний запобіжний захід у виді домашнього арешту, який забезпечить виконання підозрюваною процесуальних обов`язків та попередить вчинення нею дій, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України.

Відповідно до частини першої та другої статті 181 КПК України домашній арешт полягає в забороні підозрюваному, обвинуваченому залишати житло цілодобово або у певний період доби. Домашній арешт може бути застосовано до особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за вчинення якого законом передбачено покарання у виді позбавлення волі.

Таким чином, слідчий суддя, враховуючи вимоги статті 181 КПК України, вважає за можливе та необхідне застосувати до підозрюваної ОСОБА_4 запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту за місцем проживання, так як даний запобіжний захід зможе запобігти ризикам зазначеним у ст. 177 КПК України.

Окрім цього, застосовуючи щодо підозрюваної ОСОБА_4 запобіжний захід у виді домашнього арешту, слідчий суддя вважає за необхідне відповідно до ч. 5 ст. 194 КПК України покласти на неї на строк не більше двох місяців певні обов`язки.

Згідно з ст. 198 КПК України, висловлені в ухвалі слідчого судді, суду за результатами розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу висновки щодо будь-яких обставин, які стосуються суті підозри, обвинувачення, не мають преюдиціального значення для суду під час судового розгляду або для слідчого чи прокурора під час цього або іншого кримінального проваджень.

Керуючись ст. ст. 176-178, 183, 194, 196, 197, 205, 206 КПК України, слідчий суддя

ПОСТАНОВИВ:

Відмовити в задоволенні клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_4 .

Застосувати відносно підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у виді домашнього арешту в межах строку досудового розслідування, тобто до 24.08.2023 без застосування електронних засобів контролю.

Заборонити підозрюваній ОСОБА_4 залишати місце свого проживання, що за адресою: АДРЕСА_2 цілодобово.

Покласти на підозрювану ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , наступні обов`язки:

1. прибувати за першим викликом до слідчого, який здійснює досудове слідство у даному кримінальному провадженні, прокурора, слідчого судді, суду;

2. цілодобово не відлучатися із місця проживання без дозволу слідчого, прокурора або суду;

3. повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання, номеру мобільного телефону;

4. утриматись від спілкування з потерпілими, свідками, експертами у вищевказаному кримінальному провадженні.

Негайно доставити підозрювану ОСОБА_4 до місця її проживання і звільнити з-під варти, на підставі п. 1 ч. 3 ст. 202 КПК України.

Обов`язки, визначені ухвалою суду, покладаються на підозрювану, згідно ч. 7 ст. 194 КПК України, на строк не більше двох місяців. У разі необхідності цей строк може бути продовжено за клопотанням прокурора.

Ухвалу про обрання запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту передати для виконання Броварському РУП ГУ НП в Київській області.

Згідно ч. 4 ст. 181 КПК України орган Національної поліції повинен негайно поставити на облік особу щодо якої застосовано запобіжний захід у вигляді домашнього арешту і повідомити про це слідчому або суду, якщо запобіжний захід застосовано під час судового провадження.

Попередити підозрювану ОСОБА_4 , що в разі невиконання покладених, згідно ухвали слідчого судді, обов`язків, до неї може бути застосований більш жорсткий запобіжний захід та може бути накладено грошове стягнення в розмірі від 0,25 розміру мінімальної заробітної плати до 2 розмірів мінімальної заробітної плати.

Роз`яснити ОСОБА_4 , що відповідно до частини п`ятої статті 181 КПК України, працівники органу Національної поліції з метою контролю за поведінкою підозрюваного, який перебуває під домашнім арештом, мають право з`являтися в житло, під арештом в якому він перебуває, вимагати надати усні чи письмові пояснення з питань, пов`язаних із виконанням покладених зобов`язань, використовувати електронні засоби контролю.

Ознайомити та вручити підозрюваній під розписку копію ухвали про обрання запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту.

Копію ухвали вручити учасникам судового провадження.

Ухвала підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Київського апеляційного суду протягом 5 днів з дня її винесення.

Слідчий суддя ОСОБА_1