САДГІРСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД МІСТА ЧЕРНІВЦІ
Справа № 726/1484/23
Провадження № 1-кп/726/113/23
В И Р О К

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25.07.2023 м. Чернівці

Садгірський районний суд м. Чернівці у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2

за участю прокурора ОСОБА_3

обвинуваченого ОСОБА_4

захисника-адвоката ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Чернівці кримінальне провадження № 0000021 від 02.03.2023 року по обвинуваченню

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця, жителя та зареєстрованого в АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, раніше не судимого, з середньо-спеціальною освітою, не одруженого, на час вчинення інкримінованого кримінального правопорушення -військовослужбовця Державної прикордонної служби України, перебував на посаді молодшого інспектора прикордонної служби 2 категорії - кулеметника 2 групи інспекторів прикордонної служби відділення інспекторів прикордонної служби « ІНФОРМАЦІЯ_2 » (тип Б відділу прикордонної служби « ІНФОРМАЦІЯ_3 » (тип Б) ІНФОРМАЦІЯ_4 , з присвоєним військовим званням «молодшиі сержант»,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 402 КК України, -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_4 будучи військовослужбовцем Державної прикордонної служби України, яка є правоохоронним органом спеціального призначення, що входить до системи Міністерства внутрішніх справ України, де він проходив військову службу за контрактом, маючи військове звання «молодший сержант», відповідно до наказу начальника ІНФОРМАЦІЯ_5 ( АДРЕСА_1 ) № 486-ОС від 29.09.2022 з цього ж дня обіймав посаду молодшого інспектора прикордонної служби 2 категорії - кулеметника 2 групи інспекторів прикордонної служби відділення інспекторів прикордонної служби « ІНФОРМАЦІЯ_2 » (тип Б) відділу прикордонної служби « ІНФОРМАЦІЯ_3 » (тип Б) ІНФОРМАЦІЯ_5 , тобто згідно із вимогами ст. 2 Закону України «Про державний захист працівників суду і правоохоронних органів», ч. З ст. 18 та пункту 1 примітки до ст. 364 КК України, являвся службовою особою правоохоронного органу, яка за спеціальними повноваженнями здійснює функції представника влади.

Відповідно до положень п. З ч. 9 ст. 1, п.п. 2, 4 ч. 1 ст. 24 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» військовослужбовцем є особа, яка проходить військову службу та початком проходження військової служби для громадян, прийнятих на військову службу за контрактом, у тому числі військовозобов`язаних, які проходять збори, та резервістів під час мобілізації це день зарахування до списків особового складу військової частини (військового навчального закладу, установи тощо), а для громадян, призваних на військову службу під час мобілізації, на особливий період та на військову службу за призовом осіб офіцерського складу день відправлення у військову частину з відповідного районного (міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки.

Вимоги ст. ст. 17, 65 Конституції України, ст. 17 Закону України «Про оборону України», ч. 1 ст. 1 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» зобов`язують кожного громадянина України захищати Вітчизну, суверенітет, незалежність та територіальну цілісність України.

Будучи військовослужбовцем молодший сержант ОСОБА_4 , відповідно до вимог ст. ст. 11, 16, ЗО, 127, 128 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України та ст. ст. З, 4, 6 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, зобов`язаний свято і непорушно додержуватися Конституції та законів України, Військової присяги, віддано служити Українському народові, сумлінно і чесно виконувати військовий обов`язок, бути дисциплінованим, не допускати самому і стримувати інших від негідних вчинків, беззастережно, неухильно точно та у встановлений строки виконувати накази командирів (начальників), знати та виконувати свої обов`язки, додержуватись вимог військових статутів, поводитись з гідністю й честю.

Статті 129, 130, 131, 199, 216 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України передбачають необхідність забезпечення у військовій частині постійної бойової готовності, проведення занять з бойової підготовки, підтримання внутрішнього порядку, військової дисципліни та виконання службових обов`язків, зобов`язують військовослужбовців у службовий час постійно знаходитись в розташуванні військової частини або місця служби і не залишати їх без дозволу командира (начальника).

Згідно абзацу 5 ст. 1 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» особливий період це період функціонування національної економіки, органів державної влади, інших державних органів, органів місцевого самоврядування, Збройних Сил України, інших військових формувань, сил цивільного захисту, підприємств, установ і організацій, а також виконання громадянами України свого конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, який настає з моменту оголошення рішення про мобілізацію (крім цільової) або доведення його до виконавців стосовно прихованої мобілізації чи з моменту введення воєнного стану в Україні або в окремих її місцевостях та охоплює час мобілізації, воєнний час і частково відбудовний період після закінчення воєнних дій.

Крім того, відповідно до абзацу 12 ст. 1 Закону України «Про оборону України» особливий період це період, що настає з моменту оголошення рішення про мобілізацію (крім цільової) або доведення його до виконавців стосовно прихованої мобілізації чи з моменту введення воєнного стану в Україні або в окремих її місцевостях та охоплює час мобілізації, воєнний час і частково відбудовний період після закінчення воєнних дій.

Таким чином, з урахуванням вищенаведеного, слід прийти до висновку, що молодший сержант ОСОБА_4 вчинив інкриміноване йому кримінальне правопорушення під час дії воєнного стану, при наступних обставинах.

Відповідно до наказу Голови Державної прикордонної служби України від 22.02.2023 № 242-ОС «Про особовий склад» молодшого сержанта ОСОБА_4 , який перебував на посаді молодшого інспектора прикордонної служби 2 категорії - кулеметника 2 групи інспекторів прикордонної служби відділення інспекторів прикордонної служби « ІНФОРМАЦІЯ_2 » (тип Б) відділу прикордонної служби « ІНФОРМАЦІЯ_3 » (тип Б) ІНФОРМАЦІЯ_5 , а також ряд інших військовослужбовців

Державної прикордонної служби України, було зараховано в розпорядження начальника ІНФОРМАЦІЯ_6 .

З метою переміщення визначеного особового складу до ІНФОРМАЦІЯ_7 ( АДРЕСА_2 ), начальником ІНФОРМАЦІЯ_5 видано розпорядження від 24.02.2023 № 76-Р «Про перевезення особового складу», у відповідності до якого молодший сержант ОСОБА_4 та інші військовослужбовці мали вибути 25.02.2023 та у строк по 01.03.2023 прибути до ІНФОРМАЦІЯ_7 ( АДРЕСА_2 ).

Надалі, 25.02.2023 близько 06 год. 00 хв. на території військового містечка « ІНФОРМАЦІЯ_8 », що знаходиться за адресою: АДРЕСА_3 , під час контрольного шикування, молодшому сержанту ОСОБА_4 , заступником начальника ІНФОРМАЦІЯ_5 підполковником ОСОБА_6 , у присутності помічника начальника НОМЕР_1 прикордонного загону з правової роботи - начальника групи юридичного забезпечення майора ОСОБА_7 , начальника служби охорони здоров`я НОМЕР_1 прикордонного загону майора медичної служби ОСОБА_8 , заступника начальника відділу - начальника відділення проходження служби особовим складом відділу кадрів НОМЕР_1 прикордонного загону підполковника ОСОБА_9 , заступника начальника штабу - начальника оперативного відділу штабу НОМЕР_1 прикордонного загону підполковника ОСОБА_10 , старшого офіцера прес-служби НОМЕР_1 прикордонного загону майора ОСОБА_11 , було доведено наказ Голови Державної прикордонної служби України від 22.02.2023 № 242-ОС «Про особовий склад» та розпорядження від 24.02.2023 № 76-Р «Про перевезення особового складу» начальника ІНФОРМАЦІЯ_5 ( АДРЕСА_1 ).

Однак, молодший сержант ОСОБА_4 , який перебував на посаді молодшого інспектора прикордонної служби 2 категорії - кулеметника 2 групи інспекторів прикордонної служби відділення інспекторів прикордонної служби « ІНФОРМАЦІЯ_2 » (тип Б) відділу прикордонної служби « ІНФОРМАЦІЯ_3 » (тип Б) ІНФОРМАЦІЯ_5 , 25.02.2023 близько 06 год. 00 хв., перебуваючи на території згаданого вище військового містечка « ІНФОРМАЦІЯ_8 », що знаходиться за адресою: АДРЕСА_3 , діючи умисно, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, посягаючи на встановлений порядок підлеглості, порушуючи військову дисципліну, через особисту недисциплінованість та несумлінне ставлення до виконання своїх службових обов`язків, з мотивів хибно зрозумілих інтересів служби, без поважних причин, в умовах воєнного стану, з метою ухилитися від відбуття до нового місця несення військової служби, в порушення вимог вищевказаного законодавства, відкрито в усній формі відмовився виконувати наказ Голови Державної прикордонної служби України від 22.02.2023 № 242-ОС «Про особовий скла, та розпорядження від 24.02.2023 № 76-Р «Про перевезення особового склад; начальника ІНФОРМАЦІЯ_5 , доведений йому службовими особами зазначено НОМЕР_1 прикордонного загону, який виданий у встановленому Законом порядку відповідною особою в межах повноважень, не суперечив чинному законодавству, не носив в собі явно злочинного змісту, не був пов`язаний порушенням конституційних прав та свобод молодшого сержан ОСОБА_4 , у зв`язку із чим, підлягав беззастережному та неухильному його виконанню з боку останнього, а саме вибути та відповідно прибути до прикордонного загону імені ІНФОРМАЦІЯ_9 ( АДРЕСА_2 ) у строк до 01.03.2023 для подальшого проходження військов служби.

Таким чином ОСОБА_4 вчинив кримінальне правопорушення передбачене ч. 4 ст. 402 КК України, а саме непокору, тобто відкриту відмову виконати наказ начальника, вчинене в умовах воєнного стану.

Допитаний у судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 свою вину у вчиненні кримінального правопорушенння передбаченого ч. 4 ст. 402 КК України, визнав повністю, та пояснив суду, що всі обставини, викладені у обвинувальному акті відповідають дійсним обставинам справи, все так і було в дійсності, обвинувачений у вчиненому щиро кається. Свою поведінку усвідомлює, просить суд суворо його не карати. Пояснив, що був дуже морально - психологічно схвильований тому відмовився, бо достименно не зрозумів , що робити.

Обмежившись в судовому засіданні за згодою учасників процесу в порядку ч.3 ст.349 КПК України поясненнями обвинуваченого, який повністю визнав себе винним у вчиненні злочинів, з`ясувавши при цьому, що він правильно розуміє зміст пред`явленого йому обвинувачення, переконавшись у добровільності та істинності його позиції, роз`яснивши обвинуваченому порядок та наслідки розгляду справи в порядку передбаченому ч. 3 ст.349 КПК, суд приходить до висновку про недоцільність дослідження інших доказів стосовно фактичних обставин справи, які ніким не оспорюються, і вважає повністю доведеною вину ОСОБА_4 в умисних діях, які вірно кваліфіковані за ч. 4 ст. 402 КК України.

До обставин, що пом`якшують покарання ОСОБА_4 відповідно до ст. 66 КК України суд відносить щире каяття.

Обставини, що обтяжують покарання ОСОБА_4 відповідно до ст. 67 КК України відсутні.

Згідно ч.2 ст.65 КК України особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів.

Обираючи обвинуваченому вид та міру покарання, суд бере до уваги характер та ступінь тяжкості вчиненого ним кримінального правопорушення, яке згідно ст. 12 КК України є тяжким злочином, фактичні обставини справи та характер злочинного діяння, відношення обвинуваченого до скоєного, який вину визнав в повному обсязі.

Судом також враховуються і дані про особу ОСОБА_4 , який має постійне місце проживання, на обліку у лікаря нарколога чи психіатра не перебуває, його вік, те, що раніше він до кримінальної відповідальності не притягувався, позитивні характеристики з місця служби та місця проживання.

З огляду на викладене, беручи до уваги особу обвинуваченого, відношення обвинуваченого до вчиненого, визнання ним вини, наявності обставини, що пом`якшує покарання та відсутність обставини, що його обтяжують, суд вважає, що виправлення ОСОБА_4 можливе без ізоляції від суспільства, а тому йому необхідно призначити покарання у виді позбавлення волі із звільненням від відбування покарання з випробуванням, що буде необхідним та достатнім для його виправлення та попередження вчинення ним нових злочинів.

На підставі наведеного, керуючись, ст. ст. 65, 75 ч. 4 ст. 402 КК України, ст.ст. 349, 342-380 КПК України, суд

З А С У Д И В:

Визнати ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , винним у вчиненні злочину передбаченого ч. 4 ст. 402 КК України та призначити покарання у виді позбавлення волі строком на 5 років.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком на 3 роки.

Відповідно до ч. 4 ст. 76 КК України, нагляд за ОСОБА_4 , як військовослужбовцем, звільненим від відбування покарання з випробуванням, покласти на командира НОМЕР_1 прикордонного загону імені генерала-хоунжого ІНФОРМАЦІЯ_4 , у разі зміни місця служби - командира військової частини за новим місцем служби, а у разі звільнення з військової служби контроль за виконанням вироку покласти на уповноважений орган з питань пробації.

На підставі ст.76 КК України, у разі звільнення ОСОБА_4 з військової служби зобов`язати його періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації, повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Вирок може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав, передбачених статтею 395 КПК України, до Чернівецького Апеляційного суду через Садгірський районний суду м. Чернівці шляхом подачі апеляції протягом 30 днів з моменту його проголошення.

Головуючий суддяОСОБА_1