Справа № 548/248/23
Провадження №1-кс/548/204/23
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

12.09.2023 року м. Хорол

Слідчий суддя Хорольського районного суду Полтавської області ОСОБА_1 за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , начальника СВ ВП №2 Лубенського РВП ГУНП в Полтавській області ОСОБА_4 , адвоката ОСОБА_5

розглянувши клопотання представника заявника ОСОБА_6 адвоката ОСОБА_5 про скасування арешту майна,

В С Т А Н О В И В:

В провадженні Хорольського районного суду Полтавської області знаходилася справа про арешт майна в межах кримінального провадження, яке внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000044 від 07.02.2023 року.

До суду надійшло письмове клопотання представника власника арештованого майнаОСОБА_6 адвоката ОСОБА_5 , а саме: каністри пластикової сірого кольору ємністю 4 л., заповненої автомобільним маслом в кількості 4 л., каністра пластикової синього кольору ємністю 10 л., заповненої бензином марки А-95 в кількості 5 л., каністри пластикової білого кольору ємністю 4 л., заповненої бензином марки А-95 в кількості 1,5 л., - про скасування даного арешту, оскільки відпали для цього підстави.

В обґрунтування даного клопотання зазначається, що арешт накладався в зв`язку з необхідністю проведення ряду експертиз, які за тривалий період досудового розслідування повинні були бути проведені.

На підставі вищевикладеного представник власника просить скасувати вищевказаний арешт.

В судовому засіданні представник власника арештованого майнаОСОБА_6 адвокат ОСОБА_5 підтримав клопотання та просив його задоволити.

В судовому засіданні начальник СВ ВП №2 Лубенського РВП ГУНП в Полтавській області ОСОБА_4 та прокурор начальник Хорольського відділу Лубенської окружної прокуратури ОСОБА_3 заперечували проти задоволення клпоатання та просили відмовити в його задоволенні, так як в даному кримінальному провадженні не проведено всі необхідні слідчі дії, а арештоване майно є речовими доказами в даному кримінальному провадженні.

Слідчий суддя заслухавши позиції ініціатора клопотання, слідчого, прокурора, дослідивши матеріали клопотання, належно оцінивши наявні докази, приходить до висновку, що в задоволенні даного клопотання слід відмовити з наступних підстав.

Згідно ч.1 ст.98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Згідно ч.1 ст.170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб.

Відповідно до п.1 ч.2 ст.170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів.

Слідчим суддею встановлено, що під час досудового розслідування кримінального провадження, яке внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000044 від 07.02.2023 року, ухвалою слідчого судді Хорольського районного суду Полтавської області від 07.02.2023 року накладено арешт на наступне майно: каністру пластикову сірого кольору ємністю 4 л., заповнену автомобільним маслом в кількості 4 л., каністру пластикову синього кольору ємністю 10 л., заповнену бензином марки А-95 в кількості 5 л., каністру пластикову білого кольору ємністю 4 л., заповнену бензином марки А-95 в кількості 1,5 л.

За постановою слідчого вилучене майно визнано речовими доказами по кримінальному провадженню № 0000044 від 07.02.2023 року.

Відповідно до ч.1 ст.174 КПК України, підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею.

Відповідно до ч.2 ст.174 КПК України, арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

Враховуючи вищевикладене слідчий суддя приходить до наступних висновків.

Доводи, на які посилається ініціатор клопотання, на думку слідчого судді, є такими, що не спростовують висновки слідчого судді про наявність підстав для накладення арешту з наступних підстав.

Враховуючи те, що на даний момент триває досудове розслідування, речі на які накладено арешт, визнано речовими доказами, строк накладення арешту майна на даний момент не перевищує строку досудового розслідування, тим паче, відповідно до ч.1 ст.170 КПК України завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження, та враховуючи позицію слідчого та прокурора, такі ризики дійсно наявні, слідчий суддя приходить до висновку, що клопотання не підлягає задоволенню, оскільки представником власника майна не доведено необґрунтованість накладення арешту та того, що на даний час у накладенні арешту відпала потреба, не надано у підтвердження переконливого доказу.

Незастосування зазначених заходів на час проведення досудового розслідування може призвести до знищення доказів у провадженні і таким чином позбавить реалізацію мети досудового розслідування та дотримання завдання арешту майна, передбаченого ч.1 ст.170 КПК.

Розглядаючи дане клопотання в судовому засіданні встановлено, що скасування арешту на даному етапі не буде відповідати меті досудового розслідування або взагалі зробить неможливим об`єктивне встановлення обставин в провадженні, оскільки встановлення наявності складу злочину підлягає перевірці саме в ході досудового розслідування.

Таким чином, слідчий суддя приходить до висновку, що арешт на майно накладено відповідно до вимог закону, він є співмірним із ризиками досудового розслідування, отже арешт накладено обґрунтовано і потреба в його накладенні на даний час не відпала, тому підстав для його скасування не має.

Керуючись ст.ст.170,174,309 КПК України, слідчий суддя,-

У Х В А Л И В:

У задоволенні клопотання представника заявника ОСОБА_6 адвоката ОСОБА_5 про скасування арешту майна, накладеного ухвалою слідчого судді Хорольського районного суду Полтавської області від 07.02.2023 року відмовити за безпідставністю вимог.

Слідчий суддя: ОСОБА_1