Провадження № 1-кп/932/453/22
Справа № 932/7881/22
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 травня 2023 року Бабушкінський районний суд м. Дніпропетровська

у складі:

головуючого судді ОСОБА_1

при секретарі судового засідання ОСОБА_2

за участю:

прокурора ОСОБА_3

захисників ОСОБА_4 , ОСОБА_5

представника потерпілого ОСОБА_6

обвинуваченого ОСОБА_7

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду м.Дніпро, обвинувальний акт з додатками у кримінальному провадженні № 0000005 відносно:

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, який має вищу освіту, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , машкаючого за адресою: АДРЕСА_2

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 364-1 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

До Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська надійшов обвинувальний акт відносно ОСОБА_7 за ч. 2 ст.364-1 КК України.

В підготовчому судовому засіданні прокурор вважав за необхідне призначити судовий розгляд на підставі обвинувального акту у відкрите судове засідання, суддею одноособово, підстав для повернення обвинувального акту не вбачає.

Заперечував проти повернення обвинувального акту, вважав, що даний акт складений у відповідності до вимог ст.291 КПК України.

Захисники адвокат ОСОБА_5 , ОСОБА_4 вважали за необхідне повернути обвинувальний акт прокурору, оскільки в обвинувальному акті невірно зазначена назва реєстру, також обвинувальний акт не містить відомостей про місце народження обвинуваченого. Крім того, на думку сторони захисту, в обвинувальному акті щодо ОСОБА_7 відсутній виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими, правова кваліфікація та формулювання обвинувачення. Також прокурором не вказано, в яких саме діях ОСОБА_7 містяться ознаки зловживання повноваженнями та в чому вони полягають, яку саме вигоду переслідував ОСОБА_7 і в чому вона полягає - у майні або коштах, а також, хто отримав дану вигоду. Обвинувальний акт не містить обґрунтування, у чому саме дії ОСОБА_7 суперечать інтересам юридичної особи і в чому виразилось саме це зловживання повноваженнями.

А також, на думку сторони захисту, обвинувальний акт містить в собі непослідовне та нелогічне викладення обставин щодо наслідків дій ОСОБА_7 та завданих збитків.

Обвинувачений ОСОБА_7 підтримав думку своїх захисників, просив повернути прокурору даний обвинувальний акт як такий, що не відповідає вимогам КПК України.

Представник потерпілого вважав за необхідне призначити судовий розгляд по даному обвинувальному акту підстав для повернення прокурору не вбачає.

З`ясувавши думку учасників процесу, суд доходить висновку про невідповідність обвинувального акту вимогам КПК України, на підставі чого він підлягає поверненню, з наступних підстав.

Так, згідно ч.4 ст.110 КПК України обвинувальний акт є процесуальним рішенням, яким прокурор висуває обвинувачення у вчиненні кримінального правопорушення і яким завершується досудове розслідування. Обвинувальний акт повинен відповідати вимогам, передбаченим у статті 291 цього Кодексу.

Пунктом 5 частини 2 ст. 291 КПК України визначено, що обвинувальний акт має містити виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими, правову кваліфікацію кримінального правопорушення з посиланням на положення закону і статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність та формування обвинувачення.

Зазначена норма зобов`язує прокурора викласти фактичні обставини кримінального правопорушення, з зазначенням статті (частини статті) КК України, яке має містити точний опис обставин злочину із зазначенням об`єктивної сторони складу злочину та його кваліфікуючих ознак, обставини, які визначають ступінь участі кожного із співучасників, їх ролі у вчинення кримінального правопорушення.

Як вбачається з обвинувального акту, його зміст містить певні протиріччя в частині викладу фактичних обставин кримінального правопорушення.

Так, за змістом висунутого обвинувачення, ОСОБА_7 08.11.2021, 01.12.2021 , 13.12.2021, 20.12.2021 склав, підписав та поставив відбиток печатки ПП «АРХІТЕКТУРНІ ТА ІНЖЕНЕРНІ РІШЕННЯ» на актах приймання виконаних будівельних робіт, довідках про вартість виконаних будівельних робіт та витрат.

При цьому, обвинувачення містить посилання, що до даних документів були внесені недостовірні відомості. Але, ким, при яких обставин і які саме недостовірні відомості містять ці документи, обвинувальний акт не містить.

Також висунуте обвинувачення вказує, що ОСОБА_7 , будучі службовою особою юридичної особи приватного права, зловживаючи своїми повноваженнями, вчинив дане кримінальне правопорушення, маючи на меті одержання неправомірної вигоди для себе.

Проте, в яких саме діях ОСОБА_7 виразилось це зловживання повноваженнями та в чому це полягає, обвинувальний акт не містить,а тому доводи сторони захисту в цій частині, як підстава повернення обвинувального акту, є слушними.

До того ж, пунктом 7 частини 2 ст. 291 КПК України зазначено, що обвинувальний акт має містити розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням.

Однак, даний обвинувальний акт за своїм змістом містить невідповідності та протиріччя щодо розміру тяжких наслідків, завданих кримінальним правопорушенням.

А розмір неправомірної вигоди, яку мав намір отримати ОСОБА_7 , взагалі не визначений.

Так, в обвинувальному акті зазначено, що ОСОБА_7 , з 08.11.2021 по 21.12.2021, реалізуючи свій злочинний умисел, спрямований на використання всупереч інтересам ПП «АРХІТЕКТУРНІ ТА ІНЖЕНЕРНІ РІШЕННЯ» своїх повноважень з метою одержання неправомірної вигоди для себе, отримав на рахунок приватного підприємства 08.11.2021 - 468 118,30 грн., якими він розпорядився на власний розсуд, 01.12.2021 -1 069 561,81 грн., якими він розпорядився на власний розсуд, 14.12.2021 - 1 203 353,00 грн., якими він розпорядився на власний розсуд, 21.12.2021 -256 966,89 грн., якими він розпорядився на власний розсуд.

Окрім цього, обвинувальний акт містить посилання, що ОСОБА_7 в даний період часу в період з 08.11.2021 по 21.12.2021, розпорядився отриманими бюджетними коштами на власний розсуд в загальній сумі 2 998 000,00 грн., з яких лише 452 651,78 грн. отримані ним безпідставно.

При цьому, висунуте обвинувачення взагалі не містить посилань щодо розміру збитків, або розміру наслідків, які настали внаслідок подій, що відбувались 08.11.2021, 01.12.2021, 13.12.2021, 20.12.2021.

Тобто, є не зрозумілим, в якому розмірі ОСОБА_7 неправомірно використовував бюджетні кошти 08.11.2021, 01.12.2021, 13.12.2021, 20.12.2021, реалізуючи свій злочинний умисел з метою неправомірного отримання грошових коштів держбюджету та неправомірної вигоди для себе.

Отже, розмір тяжких наслідків, завданих кримінальним правопорушеннямв період з 08.11.2021 по 21.12.2021 є невстановленим,а тому доводи сторони захисту в цій частині, як підстава повернення обвинувального акту, є слушними.

Тобто, викладені фактичні обставини кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими в обвинувальному акту, містять явні суперечності.

Також, за обвинувальним актом умисні дії ОСОБА_7 кваліфіковані за ч. 2 ст. 364-1 КК України, як такі, що виразилися у зловживанні повноваженнями службовою особою юридичної особи приватного права, що спричинили тяжкі наслідки.

При цьому ця правова кваліфікація не містить жодної кваліфікуючої ознаки, як то передбачено чинним кримінальним законодавством, хоча про це зазначено в обвинувальному акті.

Таке порушення є суттєвим і вказує на невідповідність обвинувального акту вимогам ст. 291 КПК України щодо кваліфікації злочину.

Крім цього, суд погоджується з доводами сторони захисту про відсутність в обвинувальному акті даних про місце народження обвинуваченого, однак, зазначає, що вказана обставина не є такою, що перешкоджає призначенню справи до судового розгляду, а повернення обвинувального акту з цих підстав суперечить засадам кримінального судочинства та є порушенням вимог ч.1 ст. 21 КПК України, згідно якої кожному гарантується право на справедливий розгляд та вирішення його справи в розумні строки.

У відповідності до кримінально-процесуального законодавства України судовий розгляд справи проводиться у межах висунутого обвинувачення, викладеного в обвинувальному акті і законом передбачена можливість прокурора змінити обвинувачення в суді під час судового розгляду справи по суті тільки у разі встановлення нових фактичних обставин кримінального правопорушення.

В той же час, вказані недоліки обвинувального акту щодо ОСОБА_7 , його суперечність порушують право обвинуваченого, передбачене ст.42 КПК України, знати у вчинені якого кримінального правопорушення він обвинувачується, що тим самим унеможливлює якісно і в повні мірі здійснити захист, чим істотно порушується право обвинуваченого ОСОБА_7 на захист.

На підставі викладеного, суд приходить до висновку, що таке обвинувачення є незрозумілим та таким, що не відповідає вимогам пп.5,7 ч.2 ст. 291 КПК України, у зв`язку з чим обвинувальний акт з додатками підлягає поверненню.

Посиланнясторони захисту про неправильну назву Єдиного реєстру досудового розслідування, який вказаний як Єдиний реєстр досудових розслідувань України, як підстава повернення обвинувального акту прокурору, судом не приймається, оскільки це не є суттєвим порушенням та суттєвою невідповідністю вимогам ст. 291 КПК України, що перешкоджає призначенню справи до розгляду.

Також даний обвинувальний акт містить формулювання обвинувачення - короткий виклад диспозиції кримінально-правової норми, порушення якої інкримінується ОСОБА_7 , а тому доводи сторони захисту, в цій частині, як підстава повернення обвинувального акту, судом не приймається.

На підставі викладеного, керуючись ст. 291, 314-316, 376 КПК України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Повернути прокурору Правобережної окружної прокуратури м.Дніпра обвинувальний акт та додатки до нього відносно ОСОБА_7 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 364-1 КК України, у зв`язку з його невідповідністю вимогам КПК України, задовольнив клопотання сторони захисту частково.

На ухвалу суду протягом семи днів з дня її проголошення може бути подана апеляційна скарга до Дніпровського апеляційного суду.

Суддя ОСОБА_1