справа № 631/790/23
провадження № 1-кп/631/124/23
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
26 червня 2023 року селище міського типу Нова Водолага
ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця села Малятинці, Кіцманського району, Чернівецької області, громадянина України, маючого середньо спеціальну освіту, військовослужбовця за призовом під час мобілізації на особливий період, який перебуває на посаді стрільця-санітара 2 піхотного відділення 2 піхотного взводу 1 піхотної роти 1 піхотного батальйону Військової частини НОМЕР_1 , у військовому звані «солдат», зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,
у вчиненні кримінального правопорушення проступку, передбаченого частиною 1 статті 309 Кримінального кодексу України,
При вирішенні питання щодо здійснення судового провадження у суді першої інстанції суд приймає до уваги, що обвинувальний акт у даному кримінальному проваджені надійшов до суду разом із клопотанням прокурора про його розгляд у спрощеному порядку без проведення судового розгляду в судовому засіданні.
З цього приводу слід зазначити, що відповідно до положень частини 2 статті 12 Кримінального кодексу України кримінальне правопорушення, передбачене частиною 1 статті 309 зазначеного кодифікованого закону України, у вчиненні якого обвинувачуються ОСОБА_3 відноситься до проступків.
Частинами 2 та 3 статті 381 Кримінального процесуального кодексу України визначено, що суд розглядає обвинувальний акт щодо вчинення кримінального проступку без проведення судового розгляду в судовому засіданні за відсутності учасників судового провадження, якщо обвинувачений не оспорює встановлені під час дізнання обставини і згоден з розглядом обвинувального акта за його відсутності. Спрощене провадження щодо кримінальних проступків здійснюється згідно із загальними правилами судового провадження, передбаченими цим Кодексом, з урахуванням положень цього параграфа.
Прокурор, встановивши під час досудового розслідування, що підозрюваний беззаперечно визнав свою винуватість, не оспорює встановлені досудовим розслідуванням обставини і згоден з розглядом обвинувального акта за його відсутності, а потерпілий не заперечує проти такого розгляду, він до обвинувального акта з клопотанням про його розгляд у спрощеному провадженні додає їх відповідні письмові заяви та матеріали досудового розслідування (частини 1 та 2 статті 302 Кримінального процесуального кодексу України).
Вивчаючи матеріали кримінального провадження, суд упевнився, що до обвинувального акту долучено письмову заяву підозрюваного ОСОБА_3 , складену 21 червня 2023 року в присутності захисника ОСОБА_4 , який діє за дорученням для надання безоплатної вторинної правової допомоги особі, у кримінальному провадженні стосовно якої відповідно до положень Кримінального процесуального кодексу України захисник залучається слідчим, прокурором, слідчим суддею чи судом для здійснення захисту за призначенням від 21 червня 2023 року № 027-270004540, виданим Регіональним центром з надання безоплатної вторинної правової допомоги у Луганський та Харківській областях, в якій ОСОБА_3 зазначає про беззаперечне визнання ним своєї винуватості у вчинення кримінального правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 309 Кримінального кодексу України та згодою із встановленими досудовим розслідуванням обставинами. Також, у вказаній заяві підозрюваний зазначив, що йому роз`яснено та зрозуміло зміст встановлених досудовим розслідуванням обставин, а також про його обізнаність у тому, що у разі надання згоди на розгляд обвинувального акта у спрощеному порядку він буде позбавлений права оскаржувати вирок в апеляційному порядку з підстав розгляду провадження за відсутності учасників судового провадження, не дослідження доказів у судовому засіданні або з метою оспорити встановлені досудовим розслідуванням обставини.
Крім того, у цій заяві захисником ОСОБА_4 підтверджено добровільність беззаперечного визнання винуватості підозрюваним ОСОБА_3 , його згоду із встановленими в результаті досудового розслідування обставинами і згоду на розгляд обвинувального акта за його відсутності.
За таких обставин, враховуючи те, що обвинувачений ОСОБА_3 у заяві про визнання винуватості, в присутності захисника беззаперечно визнав свою винуватість у вчиненні інкримінованого йому органом досудового розслідування кримінального проступку при обставинах, викладених в обвинувальному акті, беручи до уваги, що останньому роз`яснено зміст встановлених досудовим розслідуванням обставин, а також, що у разі надання згоди на розгляд обвинувального акта у спрощеному порядку він буде позбавлений права оскаржувати вирок в апеляційному порядку з підстав розгляду провадження за відсутності учасників судового провадження, не дослідження доказів у судовому засіданні або з метою оспорювання встановлених досудовим розслідуванням обставини, враховуючи, що обвинуваченим надана згода на розгляд обвинувального акту у спрощеному провадженні без проведення судового розгляду у судовому засіданні, він правильно розуміє зміст цих обставин та відсутні сумніви щодо добровільності та істинності його позиції, суд розглянув вказаний обвинувальний акт щодо вчинення кримінального проступку без проведення судового розгляду в судовому засіданні за відсутності учасників судового провадження, на підставі вивчення обвинувального акту та доданих до нього матеріалів із ухваленням вироку без зазначення доказів на підтвердження встановлених обставин, відповідно до частини 2 статті 382 Кримінального процесуального кодексу України.
Як наслідок, обставини щодо учинення кримінального проступку установлені органом досудового розслідування сприймаються судом, як дійсні.
Тим самим, є установленими (дійсними) обставини відображені в обвинувальному акті, які не оспорюються учасниками судового провадження, а саме те, що у ОСОБА_3 військовослужбовця за призовом під час мобілізації на особливий період, який перебуває на посаді стрільця-санітара 2 піхотного відділення 2 взводу 1 піхотної роти 1 піхотного батальйону піхотного Військової частини НОМЕР_1 , у військовому званні «солдат», при невстановлених обставинах виник умисел на придбання та зберігання рослин коноплі, які є особливо небезпечним наркотичним засобом канабісом, з метою подальшого вживання шляхом куріння, без мети збуту.
Реалізуючи свій умисел, направлений на придбання та зберігання рослин коноплі з метою подальшого вживання шляхом куріння без мети збуту, 31 березня 2023 року ОСОБА_3 перебуваючи на полі, розташованому на окраїні села Малятинці Чернівецького району Чернівецької області, незаконно, протиправно, розуміючи суспільно небезпечний характер своїх дій придбав знайшов два прозорі полімерні пакети, в якому містилась суха подрібнена речовина рослинного походження, ззовні схожа на канабіс. Відкривши зазначені пакети ОСОБА_3 пересвідчився, що за зовнішніми ознаками речовина, наявна у пакетах, є наркотичним засобом канабісом, оскільки в минулому мав досвід вживання наркотичних засобів, тому забрав їх собі і незаконно зберігав для власного вживання шляхом куріння, без мети збуту.
07 квітня 2023 року в період часу з 10 години 12 хвилин до 10 годину 16 хвилин проведено огляд місця події: 27 кілометр автошляху М-29, сполученням Харків Дніпро, де виявлено ОСОБА_3 , який під час огляду видав із кишені свого форменого одягу полімерний пакет із сухою подрібненою речовиною рослинного походження.
Згідно висновку експерта № СЕ-19/121-23/7473-НЗПРАП від 08 травня 2023 року надана на дослідження вищевказана суха подрібнена речовини рослинного походження є особливо небезпечним наркотичним засобом, обіг якого заборонено канабіс. Загальна маса вилученого наркотичного засобу, в перерахунку на суху речовину, становить 20,8182 грам.
Відповідно до «Переліку наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів, що підлягають спеціальному контролю», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 06 травня 2000 року № 770, канабіс (Таблиця I, Список № 1) віднесено до особливо небезпечних наркотичних засобів, обіг яких заборонено.
Таким чином, з`ясовано, що ОСОБА_3 своїми умисними діями здійснив незаконне придбання та зберігання наркотичних засобів, без мети збуту, тобто скоїв кримінальний проступок, передбачений частиною 1 статті 309 Кримінального кодексу України.
При цьому, суд, здійснивши кримінально-правову оцінку поведінки (діяння) особи шляхом встановлення кримінально-правових (юридично значущих) ознак, через визначення кримінально-правової норми, що підлягає застосуванню, і встановлення відповідності ознак вчиненого діяння конкретному складу кримінального проступку, передбаченому Кримінальним кодексом України, за відсутності фактів, що виключають злочинність діяння, уважає таку кваліфікацію дій обвинуваченого ОСОБА_3 вірною, у зв`язку із чим останній підлягає кримінальному покаранню.
Пленум Верховного Суду України у своїй постанові від 24 жовтня 2003 року № 7 «Про практику призначення судами кримінального покарання» зазначив, що призначаючи покарання, у кожному конкретному випадку суди мають дотримуватися вимог кримінального закону й зобов`язані враховувати ступінь тяжкості вчиненого злочину, дані про особу винного та обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання. Таке покарання має бути необхідним і достатнім для виправлення засудженого та попередження нових злочинів.
Так, визначаючи ступінь тяжкості вчиненого ОСОБА_3 правопорушення, суд виходить з класифікації кримінальних правопорушень, передбаченої статтею 12 Кримінального кодексу України та санкції частини 1 статті 309 Кримінального кодексу України, а також особливостей та обставин його вчинення, й приходить до висновку, що обвинуваченим вчинене кримінальне правопорушення, яке кримінальним законом вважається проступком.
Вивчаючи особу винного ОСОБА_3 шляхом з`ясування стану його здоров`я, поведінки до вчинення кримінального правопорушення, складу родини, а також матеріального стану, судом встановлено, що ОСОБА_3 має середню спеціальну освіту, на утриманні малолітніх або неповнолітніх дітей, а також непрацездатних батьків не має. На даний час є військовослужбовцем за призовом під час мобілізації на особливий період, перебуває на посаді стрільця-санітара 2 піхотного відділення 2 піхотного взводу 1 піхотної роти 1 піхотного батальйону Військової частини НОМЕР_1 , у військовому звані «солдат»; за місцем служби відповідно до наданої характеристики за підписами безпосереднього начальника командира 1 піхотного батальйон Військової частини НОМЕР_1 підполковника ОСОБА_5 та тимчасово виконуючого обов`язки командира Військової частини НОМЕР_1 полковника ОСОБА_6 , ОСОБА_3 характеризується як недостатньо сумлінний військовослужбовець, недостатньо дисциплінований та з низькою виконавчою дисципліною. До виконання службових обов`язків відноситься не достатньо відповідально, в роботі може бути організованим, вміє виділити основний напрямок при вирішенні поставлених задач, проте не завжди цим користується. Не здатній підтримувати високий рівень дисципліни та статутний порядок. За даними наявної документації ОСОБА_3 має задовільний стан здоров`я, до осіб з інвалідності не відноситься, на обліку у лікаря-психіатра та під наркологічним диспансерно-динамічним наглядом не перебуває, що свідчить про його осудність. З матеріалів справи встановлено, що ОСОБА_3 має постійне місце проживання та реєстрацію у селі Малятинці, Чернівецького району, Чернівецької області, до кримінальної відповідальності притягується вперше.
В силу пункту 1 частини 1 статті 66 Кримінального кодексу України суд визнає обставиною, яка пом`якшує покарання ОСОБА_3 щире каяття та активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення.
Обставин, які відповідно до частини 1 статті 67 Кримінального кодексу України, обтяжують покарання ОСОБА_3 судом не встановлено.
При призначенні виду та міри покарання обвинуваченій ОСОБА_3 , суд виходить з положень частини 2 статті 61 Конституції України про те, що юридична відповідальність особи має індивідуальний характер, керується вимогами статті 65 Кримінального кодексу України, а саме: враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, який відноситься до проступку, особу винного, який повністю визнав свою провину, не намагався уникнути притягнення до кримінальної відповідальності за дане кримінальне правопорушення, і усвідомив негативні наслідки своєї поведінки, раніше не судимий, а також бере до уваги обставини, які пом`якшують покарання, а також відсутність обставин, які обтяжують покарання.
Крім того, суд бере до уваги, що завдана кримінальним правопорушенням матеріальна шкода відсутня.
Виходячи з приписів статті 50 Кримінального кодексу України, згідно з яких метою покарання є не тільки кара, а також виправлення засудженого та попередження вчинення нових кримінальних правопорушень, суд вважає, що виправлення обвинуваченого ОСОБА_3 можливе без ізоляції засудженого від суспільства та поміщення його на певний строк до кримінально-виконавчої установи, тобто без відбування покарання, а тому йому необхідно призначити покарання в межах, встановлених санкцією частини 1 статті 309 Кримінального кодексу України, у виді штрафу.
При цьому, суд при призначенні покарання виходить не тільки з меж караності діяння, встановлених у відповідній санкції статті Особливої частини Кримінального кодексу України, а й із тих норм Загальної частини Кримінального кодифікованого закону України, в яких регламентуються цілі, система покарань, підстави, порядок та особливості застосування окремих його видів, а також регулюються інші питання, пов`язані з призначенням покарання, що здатні вплинути на вибір (обрання) судом певних його виду і міри.
На думку суду таке покарання відповідатиме гуманності й справедливості, та не потягне за собою порушення засад виваженості, що включає наявність розумного балансу між захищуваними інтересами суспільства та правами особи, яка притягається до кримінальної відповідальності, забезпечуватиме співрозмірність діяння та кари, відповідатиме таким принципам Європейської конвенції захисту прав людини і основоположних свобод як пропорційність обмеження прав людини, легітимна мета та невідворотність покарання.
Питання доцільності обрання запобіжного заходу суд не розглядає з огляду на відсутність з цього питання відповідного клопотання прокурора, та у світлі того, що відповідно до положень статтей 22 та 26 Кримінального процесуального кодексу України, суд розглядає тільки ті питання, які винесені на такий розгляд сторонами.
Заходи забезпечення кримінального провадження не застосовувались.
Долю речових доказів по справі слід вирішити в порядку, визначеному пунктом 3 частини 9 статті 100 Кримінального процесуального кодексу України.
Цивільний позов в рамках даного кримінального провадження не заявлявся.
Частина 1 статті 126 Кримінального процесуального кодексу України покладає на суд обов`язки вирішити питання щодо процесуальних витрат у вироку або ухвалі суду.
Згідно з пунктом 3 частини 1 статті 118 Кримінального процесуального кодексу України до процесуальних витрат відносяться витрати, пов`язані із залученням експертів, які в силу приписів частини 1 та 2 статті 122 цього ж кодифікованого процесуального закону України несе сторона кримінального провадження, яка залучила експерта. При цьому у разі залучення експертів спеціалізованих державних установ стороною обвинувачення, це здійснюється за рахунок коштів, які цільовим призначенням виділяються цим установам з Державного бюджету України.
Частина 2 статті 124 Кримінального процесуального кодексу України зобов`язує суд у разі ухвалення обвинувального вироку стягнути з обвинуваченого на користь держави документально підтверджені витрати на залучення експерта.
Оскільки в рамках даного кримінального провадження Харківським науково-дослідним експертно-криміналістичним центром Міністерства внутрішніх справ України було проведено судову експертизу наркотичних засобів № СЕ-19/121-23/7473-НЗПРАП від 08 травня 2023 року, вартість якої складає 1673 гривні 00 копійок, тому з ОСОБА_3 слід стягнути витрати за проведення даної експертизи.
На підставі викладеного, керуючись статтями 12, 50, 51, 53, 65 67 та частиною 1 статті 309 Кримінального кодексу України, а також статтями 31, 100, 118, 122, 174, 291, 293, 302, 368 371, 373 376, 381, 382, 392, 393, 395, 532 535 Кримінального процесуального кодексу України, суд
Процесуальні витрати на залучення експерта в сумі 1673 (одна тисяча шістсот сімдесят три) гривні 68 копійок за виконання судової експертизи № СЕ-19/121-23/7473-НЗПРАП, проведеної 08 травня 2023 року судовим експертом Харківського науково-дослідного експертно-криміналістичного центру Міністерства внутрішніх справ України, стягнути з ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2 , зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , на користь держави.
Запобіжний захід ОСОБА_3 до набрання вироком суду законної сили не обирати.
Копію вироку за результатами розгляду обвинувального акта щодо вчинення кримінального проступку не пізніше дня, наступного за днем ухвалення, надіслати учасникам судового провадження.
Роз`яснити учасникам судового провадження, що вони мають право отримати в суді копію вироку.
На вирок може бути подана апеляційна скарга з підстав, передбачених статтею 394 Кримінального процесуального кодексу України до Харківського апеляційного суду через Нововодолазький районний суд Харківської області протягом 30 днів з дня його проголошення.
Вирок суду першої інстанції, ухвалений за результатами спрощеного провадження в порядку, передбаченому статтями 381 та 382 Кримінального процесуального кодексу України не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав розгляду провадження за відсутності учасників судового провадження, недослідження доказів у судовому засіданні або з метою оспорити встановлені досудовим розслідуванням обставини.

Якщо вирок ухвалено без виклику особи, яка його оскаржує, в порядку, передбаченому статтею 382 Кримінального процесуального кодексу України, то строк апеляційного оскарження для такої особи обчислюється з дня отримання нею копії судового рішення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.

Суддя: ОСОБА_1