Справа №390/898/22
Провадження №1-кп/390/198/23
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14.08.2023 Кіровоградський районний суд Кіровоградської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

за участю прокурорів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

захисника ОСОБА_5 ,

обвинуваченого ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Кропивницькому кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000117 від 06.02.2022, стосовно

ОСОБА_6 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 у м. Кіровоград, громадянин України, з базовою середньою освітою, неодружений, має на утриманні чотирьох неповнолітніх дітей, офіційно не працює, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , та проживає: АДРЕСА_2 , не має судимості,

який обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.286 КК України,

встановив:

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , не забезпечив належну перевірку та технічну справність транспортного засобу, а саме автомобіля Ford Transit, р. н. НОМЕР_1 . Так, при наявності видимих та завчасно відомих водію технічних несправностей, при яких, відповідно до п. 31.4 ПДР України, забороняється його експлуатація, а саме: відсутності на передньому правому колесі однієї гайки кріплення, що суперечить вимогам п. 31.4.5 «є» ПДР України (п. 31.4.5 «є» - відсутній болт (гайка) кріплення або є тріщини диска і ободів коліс), здійснював його експлуатацію.

Так, 05.02.2022, близько 10 години 00 хвилин (більш точного часу досудовим розслідуванням не встановлено), керуючи автомобілем Ford Transit, р.н. НОМЕР_1 , який належить йому на праві приватної власності, грубо порушуючи вимоги п.п. 1.5, 2.3 (б) Правил дорожнього руху України (далі-ПДР) (п. 1.5 Дії або бездіяльність учасників дорожнього руху та інших осіб не повинні створювати небезпеку чи перешкоду для руху, загрожувати життю або здоров`ю громадян, завдавати матеріальних збитків; п. 2.3 Для забезпечення безпеки руху водій повинен: б) бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, відповідно реагувати на її зміну, стежити за правильністю розміщення та кріплення вантажу, технічним станом транспортного засобу і не відволікатися від керування цим засобом у дорозі;), рухаючись по автомобільній дорозі сполученням «Кропивницький-Рівне» зі сторони м. Кропивницький в напрямку с. Рівне Новоукраїнського району Кіровоградської області, проявив власну необережність та недбалість до забезпечення елементарних вимог безпеки дорожнього руху, наближаючись до нерегульованого перехрестя з «Кільцевою дорогою, не впевнився в безпеці виїзду на перехрестя, проїзд яким регулюється дорожніми знаками, перебуваючи на другорядній ділянці проїзної частини, ігноруючи дорожній знак 2.1. ПДР України (Дати дорогу) та 2.4 ПДР України (Кінець головної дороги), не зупиняючись продовжив рух прямо, чим порушив п. 16.11 ПДР України. (На перехресті нерівнозначних доріг водій транспортного засобу, що рухається по другорядній дорозі, повинен дати дорогу транспортним засобам, які наближаються до даного перехрещення проїзних частин по головній дорозі, незалежно від напрямку їх подальшого руху.) здійснив виїзд на перехрестя, де допустив зіткнення з автомобілем Skoda Octavia, р.н.НОМЕР_2 , під керуванням водія ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , який рухався справа наліво до напрямку руху ОСОБА_6 ..

У результаті дорожньо-транспортної пригоди:

- водій автомобіля Skoda Octavia, р.н.НОМЕР_2 , ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , отримав тілесні ушкодження у вигляді: багатоуламкових переломів середніх фаланг 4 та 5 пальців правої кисті зі зміщенням уламків, рани в ділянці 1-міжфалангового проміжку, які згідно з висновком судово-медичної експертизи № 364 від 21.07.2022 відносяться до категорії середнього ступеню тяжкості тілесних ушкоджень, які спричинили тривалий розлад здоров`я (більш як 21 день).

Тобто, невідповідність дій водія ОСОБА_6 вимогам п.п. 1.5, 2.3 (б), 16.11 ПДР України знаходиться в причинному зв`язку з дорожньо-транспортною пригодою, що сталася.

На підставі ч. 3 ст. 349 КПК України суд, за погодженням учасників судового провадження визначив обсяг розгляду кримінального провадження: допит обвинуваченого, потерпілого, дослідження матеріалів, які характеризують обвинуваченого, доказів на підтвердження цивільних позовів.

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_6 повідомив, що 05 лютого 2022 року він керував своїм автомобілем Ford Transit. Коли виїжджав із другорядної дороги на головну, то відбулося зіткнення із іншою машиною. Також повідомив, що він працює водієм. І це є його єдиним заробітком. Він має на утриманні чотирьох неповнолітніх дітей. Він щиро кається у вчиненому.

Допитаний у судовому засіданні 23.05.2023 потерпілий ОСОБА_7 пояснив, що підтримує цивільний позов та просить його задовольнити. Свою моральну шкоду він оцінює у 50 000 грн, оскільки внаслідок ДТП йому заподіяні переломи пальців, внаслідок чого його кисть не може зараз повністю функціонувати.

За таких обставин, суд вважає, що винність ОСОБА_6 у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України, доведена.

Дії ОСОБА_6 повинні бути кваліфіковані за ч. 1 ст. 286 КК України, оскільки він вчинив кримінальне правопорушення, а саме порушення правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило потерпілому середньої тяжкості тілесне ушкодження.

Призначаючи покарання обвинуваченому ОСОБА_6 відповідно до ст. 65 КК України, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

ОСОБА_6 вчинив необережний, нетяжкий злочин.

Обставиною, що пом`якшує покарання згідно із ст. 66 КК України, є щире каяття, часткове відшкодування завданої шкоди.

Обставин, що обтяжують покарання згідно зі ст. 67 КК України, не виявлено.

Крім цього, при обранні обвинуваченому ОСОБА_6 міри покарання судом враховується його відношення до вчиненого, матеріали, що його характеризують.

ОСОБА_6 за місцем проживання характеризується посередньо (а.с. т.2), на обліку в наркологічному диспансері та психіатричній лікарні не перебуває (а.с.163, 165 т.2), не судимий (а.с. 166 т. 2). Є батьком ОСОБА_8 (2014 р.н.), ОСОБА_9 (2016 р.н.), ОСОБА_10 (2019 р.н.) (а.с. 188-190 т.2). Із рішення Кіровського районного суду м. Кіровограда від 12.12.2011 вбачається, що ОСОБА_11 позбавлений батьківських прав відносно неповнолітнього сина ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_4 (а.с. 192-194 т.2).

В досудовій доповіді про обвинуваченого у кримінальному провадженні від 16.12.2022 зазначено, що беручи до уваги інформацію, що характеризує особистість обвинуваченого, орган пробації вважає, що виправлення особи можливе без ізоляції від суспільства (а.с. 63-64 т.1).

Враховуючи вищевикладене, а також те, що обвинувачений має на утриманні чотирьох неповнолітніх дітей, його ставлення до вчиненого та обставини, за яких сталося порушення правил дорожнього руху, суд дійшов висновку, що для перевиховання та виправлення ОСОБА_6 необхідно призначити покарання у виді позбавлення волі з позбавленням права керувати транспортними засобами, проте не у максимальних межах санкції статті. З урахуванням особи винного, його позитивних характеристик, суд вважає що його виправлення можливе без реального відбування покарання, і його слід звільнити від відбування основного покарання з випробуванням на підставі ст.75 КК України.

Згідно вимог ч. 2 ст. 65 КК особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень, а згідно з ч. 2 ст. 50 КК покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженими, так і іншими особами.

Нормою ч. 3 ст. 65 КК передбачено, що підстави для призначення більш м`якого покарання, ніж це передбачено відповідною статтею Особливої частини цього Кодексу за вчинене кримінальне правопорушення, визначаються статтею 69 цього Кодексу.

Згідно із ч. 1 ст. 69 КК за наявності кількох обставин, що пом`якшують покарання та істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, з урахуванням особи винного суд, умотивувавши своє рішення, може, крім випадків засудження за корупційне кримінальне правопорушення, кримінальне правопорушення, пов`язане з корупцією, кримінальне правопорушення, передбачене статтями 403, 405, 407, 408, 429 цього Кодексу, вчинене в умовах воєнного стану чи в бойовій обстановці, за катування, вчинене представником держави, у тому числі іноземної, призначити основне покарання, нижче від найнижчої межі, встановленої в санкції статті (санкції частини статті) Особливої частини цього Кодексу, або перейти до іншого, більш м`якого виду основного покарання, не зазначеного в санкції статті (санкції частини статті) Особливої частини цього Кодексу за це кримінальне правопорушення. У цьому випадку суд не має права призначити покарання, нижче від найнижчої межі, встановленої для такого виду покарання в Загальній частині цього Кодексу.

На підставах, передбачених у частині першій цієї статті, суд може не призначати додаткового покарання, що передбачене в санкції статті (санкції частини статті) Особливої частини цього Кодексу як обов`язкове, за винятком випадків призначення покарання за вчинення кримінального правопорушення, за яке передбачене основне покарання у виді штрафу в розмірі понад три тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян (ч. 2 ст. 69 КК).

Однією з обов`язкових умов для застосування до винної особи положень ст. 69 КК є наявність кількох (не менше двох) обставин, що пом`якшують покарання.

Суди зобов`язані встановити не лише їх наявність, а й обґрунтувати, яким чином такі обставини істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення.

Правова конструкція ч. 1 ст. 69 КК законодавцем побудована таким чином, щоб суди в ході реалізації ними своїх дискреційних повноважень під час призначення винній особі покарання в кожному конкретному випадку вмотивовано аргументували істотність зниження ступеня тяжкості вчиненого діяння. Тобто встановлення лише факту наявності не менше двох обставин, що пом`якшують покарання, не може автоматично тягнути застосування ст. 69 КК.

Суд враховуючи те, що ОСОБА_6 частково відшкодував завдану шкоду (а.с. 195 т.2), щиро покаявся, а також має на утриманні чотирьох неповнолітніх дітей (і є батьком трьох із них), автомобільні перевезення є основним джерелом його доходу, вважає, що призначаючи останньому покарання необхідно застосувати ст. 69 КК та не призначати покарання у виді позбавлення права керування. Таке покарання, на думку суду, буде справедливим та не позбавить ОСОБА_6 можливості забезпечувати свою сім`ю, а також відшкодовувати завдану злочином шкоду.

Позов потерпілого ОСОБА_7 .

Потерпілий ОСОБА_7 звернулася до суду із позовом, в якому просив стягнути із ОСОБА_6 матеріальну шкоду завдану злочином у сумі 227 231,59 грн та моральну шкоду у сумі 50 000 грн, а також просить стягнути із Приватного акціонерного товариства «Європейський страховий альянс» майнову шкоду завдану кримінальним правопорушенням у розмірі 130 000 грн.

Свої вимоги обґрунтовує тим, що внаслідок ДТП завдано матеріальну та моральну шкоду. Розмір матеріальної шкоди підтверджується висновком судової транспортно-товарознавчої експертизи № 657/22-27 від 14.03.2022, згідно із яким вартість матеріального збитку завдана власнику КТЗ Skoda Octavia, р.н. НОМЕР_2 , пошкодженого внаслідок ДТП, станом на 05.02.2022 складає 357231,59 грн. Цивільно-правова відповідальність ОСОБА_6 була застрахована в ПАТ «Європейський страховий альянс». Відповідно до страхового полісу страхова компанія має відшкодувати майнову шкоду в розмірі 130000 грн. Тому різницю між завданою шкодою він просить стягнути із ОСОБА_6 (357231,59 130000 = 227231,59 грн), а із ПАТ «Європейський страховий альянс» просить стягнути 130000 грн. Розмір моральної шкоди обґрунтовує тим, що внаслідок злочину він отримав уламкові переломи пальців у зв`язку із чим утратив звичайну рухливість правої руки, що кожного дня приносить йому дискомфорт та моральні страждання. Його автомобіль фактично знищено його автомобіль, а відсутність власного транспорту негативно впливає на всі життєві плани.

Щодо вимог про стягнення матеріальної шкоди, суд виходить з наступного.

Частинами першою-третьою статті 22 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) передбачено, що особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є, зокрема втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки). Збитки відшкодовуються у повному обсязі, якщо договором або законом не передбачено відшкодування у меншому або більшому розмірі.

Відповідно до частин першої, другої статті 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної особи або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкода завдана не з її вини.

Частиною першою статті 1187 ЦК України передбачено, що джерелом підвищеної небезпеки є діяльність, пов`язана з використанням, зберіганням або утриманням транспортних засобів, механізмів та обладнання, використанням, зберіганням хімічних, радіоактивних, вибухо- і вогненебезпечних та інших речовин, утриманням диких звірів, службових собак та собак бійцівських порід тощо, що створює підвищену небезпеку для особи, яка цю діяльність здійснює, та інших осіб.

В позові потерпілий ОСОБА_7 просить стягнути матеріальний збиток внаслідок пошкодження його автомобіля Skoda Octavia, р.н. НОМЕР_2 , що становить відповідно до транспортно-товарознавчої експертизи від 14.03.2022 357231,59 грн (а.с. 65-70 т.2). Із обвинуваченого просить стягнути різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою, тобто 227231,59 грн. Обвинувачений та його захисник фактично визнали вказану суму матеріальних вимог, тому суд, зважаючи, що відповідно до статей 1166, 1187 ЦК України шкода, завдана особі чи майну фізичної або юридичної особи, підлягає відшкодуванню в повному обсязі особою, яка її завдала, вважає за можливе задовольнити позов у цій частині в повному обсязі. Також суд враховує, що ОСОБА_6 перерахував потерпілому ОСОБА_7 50 000 грн (а.с. 195 т.2) в рахунок відшкодування шкоди, а тому із ОСОБА_6 слід стягнути матеріальну шкоду за вирахуванням вже перерахованої суми - 177231,59 грн.

Щодо вимог про стягнення моральної шкоди завданої шкоди, суд виходить з наступного.

Як передбачено ч. 2 ст. 23 ЦК України, моральна шкода, окрім іншого, може полягати у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом, іншим ушкодженням здоров`я, в душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів.

Відповідно до п. 3 постанови Пленуму ВСУ №4 від 31.03.1995 «Про судову практику в справах про відшкодування моральної шкоди» (далі Постанова ПВСУ) під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб.

Пункт 9 зазначеної Постанови ПВСУ передбачає, що розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо) та з урахуванням інших обставин. Зокрема, враховуються стан здоров`я потерпілого, тяжкість вимушених змін у його життєвих і виробничих стосунках, ступінь зниження престижу, ділової репутації, час та зусилля, необхідні для відновлення попереднього стану. При цьому суд має виходити із засад розумності, виваженості та справедливості.

Визначаючи розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди, суд повинен наводити в рішенні відповідні мотиви.

Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості.

Таким чином, законодавець визначив загальні критерії щодо меж судової дискреції у вирішенні питання про розмір грошового відшкодування моральної шкоди, тобто визначення розміру такого відшкодування становить предмет оціночної діяльності суду.

Суд приймає до уваги глибину фізичних страждань потерпілого, який зазнав фізичного болю та змушений тривалий час лікуватися, продовжувати реабілітацію, враховуючи те, що розмір відшкодування моральної шкоди має бути не більшим, ніж достатньо для розумного задоволення потреб потерпілої особи, і не повинен приводити до її безпідставного збагачення, та вважає, що розмір моральної шкоди у сумі 50 000 грн буде цілком відповідати критеріям розумності та справедливості.

Щодо вимоги до цивільного відповідача ПрАТ «Європейський страховий альянс»

Потерпілий ОСОБА_7 просив стягнути із ПрАТ «Європейський страховий альянс» 130000 грн, оскільки відповідальність обвинуваченого ОСОБА_6 була застрахована саме у цій страховій компанії.

У своєму відзиві на позов представник цивільного відповідача ПрАТ «Європейський страховий альянс» ОСОБА_13 визнала позовні вимоги ОСОБА_7 ..

З огляду на викладене, вказану вимогу потерпілого слід задовольнити в повному обсязі.

Питання щодо речових доказів вирішити відповідно до ст.100 КПК України.

Процесуальні витрати у справі, пов`язані із залученням експертів відповідно до ст. 124 КПК України, необхідно стягнути із обвинуваченого.

Керуючись ст.ст. 370, 374 КПК України, суд

ухвалив:

ОСОБА_6 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України, та призначити йому покарання у виді обмеження волі на строк 2 (два) роки без позбавлення права керувати транспортними засобами.

На підставі ст.75 КК України звільнити ОСОБА_6 від відбування призначеного основного покарання у виді позбавлення волі з випробуванням з іспитовим строком 1 (один) рік, якщо він протягом іспитового строку не вчинить нового кримінального правопорушення і виконає покладені на нього обов`язки.

На підставі ст.76 КК України зобов`язати ОСОБА_6 : періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Запобіжний захід ОСОБА_6 не обирати.

Стягнути із ОСОБА_6 на користь держави процесуальні витрати, пов`язані із залученням експерта, в розмірі 11995 (одинадцять тисяч дев`ятсот дев`яносто п`ять) грн 77 (сімдесят сім) к.

Цивільний позов потерпілого ОСОБА_7 задовольнити у повному обсязі.

Стягнути із ОСОБА_6 на користь потерпілого ОСОБА_7 177231 (сто сімдесят сім тисяч двісті тридцять одну) грн 59 (п`ятдесят дев`ять) к. матеріальної шкоди та 50 000 (п`ятдесят тисяч) грн моральної шкоди, завданої злочином.

Стягнути із Приватного акціонерного товариства «Європейський страховий альянс» на користь цивільного позивача ОСОБА_7 130 000 (сто тридцять тисяч) грн на відшкодування завданої шкоди.

Речові докази:

-автомобіль Ford Transit, р. н. НОМЕР_1 , передати власнику ОСОБА_6 та скасувати арешт, накладений ухвалою слідчого судді Кіровського районного суду м. Кіровограда від 08.02.2022;

-автомобіль Skoda Octavia, р.н. НОМЕР_2 , передати власнику ОСОБА_7 та скасувати арешт, накладений ухвалою слідчого судді Кіровського районного суду м. Кіровограда від 08.02.2022.

Вирок може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав, передбачених ст. 394 КПК України до Кропивницького апеляційного суду через Кіровоградський районний суд Кіровоградської області у строк 30 днів з моменту його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не було скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому, захиснику, прокурору.

Роз`яснити обвинуваченому, захиснику, потерпілому, його представнику право подати клопотання про помилування, право ознайомитися із журналом судового засідання і подати на нього письмові зауваження.

Суддя Кіровоградського районного суду

Кіровоградської області ОСОБА_1