Справа № 200/4895/18
Провадження № 1-кс-932-2174-23
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 травня 2023 року м. Дніпро

Слідчий суддя Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська ОСОБА_1 , ознайомившись із клопотанням ОСОБА_2 про скасування арешту на майно,

ВСТАНОВИВ:

До слідчого судді Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська звернувся ОСОБА_2 із клопотання, в якому просить скасувати арешт на земельну ділянку під кадастровим номером :02:061:0504 загальною площею 64,3270 га, накладений ухвалою Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 23.03.2018 року.

В обґрунтування зазначеного клопотання зазначає, що 23.03.2018 року слідчим суддею Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська ОСОБА_3 у справі 200/4895/18 задоволено клопотання слідчого СВ Новомосковського ВП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_4 та накладено арешт на земельну ділянку державної власності із земель промисловості, транспорту, зв?язку, енергетики, оборони та іншого призначення, а саме для розміщення та експлуатації основних, підсобних і допоміжних будівель та споруд підприємств переробної, машинобудівної та іншої промисловості (для обслуговування комплексу будівель та споруд), за межами населеного пункту, на території Губинискої селищної ради Новомосковського району Дніпропетровської області, загальною площею 64,3270 га., кадастровий номер земельної ділянки: :02:061:0504, яка перебуває в оренді ТОВ «Губинихский известковий завод», заборонивши будь - яким особам вчиняти будь-які реєстраційні дії з вказаною земельною ділянкою, в тому числі, але не виключно, спрямовані на зміну її цільового призначення, ї поділу, або об`єднання з іншими земельними ділянками, укладати договори, вчиняти інші правочини стосовно цієї земельної ділянки.

Наразі усно стало відомо, що кримінальне провадження N 0000047 від 16.03.2018 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 15 ч. 2 ст. 206-2 КК України закрито слідчим СВ Новомосковського ВП ГУНП в Дніпропетровській області. Адвокатський запит про стан кримінального провадження надісланий до слідчих органів.

Відповідно до статті 203 КПК України ухвала про застосування запобіжного заходу припиняє свою дію після закінчення строку дії ухвали про обрання запобіжного заходу, ухвалення виправдувального вироку чи закриття кримінального провадження або винесення ухвали про скасування запобіжного заходу в порядку, передбаченому цим Кодексом.

Таким чином, ОСОБА_2 обмежений у своїх речових права щодо приналежного йому майна, не може здійснити належне оформлення права власності на вищезазначену ділянку внаслідок діючого по сьогоднішній день обтяження постановленого ухвалою слідчого судді Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська.

Дослідивши матеріали клопотання, суд дійшов таких висновків.

Згідно частини першої ст.174 КПК України, підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження судом.

Арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

Згідно ст.19 ч.2 Конституції України органи державної влади та їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачений Конституцією та законами України.

До повноважень слідчого судді суду належить здійснення у порядку, передбаченому КПК України, судового контролю за дотриманням прав, свобод та інтересів осіб у кримінальному провадженні (п. 18 ч.1 ст.3 цього Кодексу).

Приписами ч.2 ст.132 КПК України встановлено, що клопотання про застосування заходів забезпечення кримінального провадження, подаються до місцевого суду, в межах територіальної юрисдикції якого знаходиться орган досудового розслідування, що здійснює відповідне розслідування.

Нормами чинного КПК України зазначено, що судовий контроль за дотриманням прав, свобод та інтересів осіб у кримінальному провадженні під час досудового розслідування здійснюється слідчим суддею суду першої інстанції, в межах територіальної юрисдикції якого знаходиться орган досудового розслідування.

Як вбачається з матеріалів клопотання ухвалою Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 23.03.2018 року задоволено клопотання слідчого СВ Новомосковського ВП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_4 про арешт майна в рамках кримінального провадження, внесеного до ЄРДР за № 0000047 від 16.03.2018 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.15, ч.2 ст.206-2 КК України.

Орган, який здійснював досудове розслідування даного кримінального правопорушення є Слідчий відділ Новомосковського ВП ГУНП в Дніпропетровській області.

Виходячи з аналізу ст. 32 КПК України щодо територіальної підсудності, слідує, що, клопотання у тому числі, про скасування арешту на майно підлягає розгляду місцевим судом, в межах територіальної юрисдикції якого знаходиться орган досудового розслідування.

Виходячи з вимог вказаної норми Кримінального процесуального закону, скарги, клопотання подаються до місцевого суду, в межах територіальної юрисдикції якого знаходиться орган досудового розслідування, що здійснює відповідне розслідування. При цьому органом досудового розслідування є: 1) слідчі підрозділи: 2) підрозділи детективів, підрозділ внутрішнього контролю Національного антикорупційного бюро України (ч. 1 ст. 38 КПК України).

Правила про підсудність випливають із основних засад судочинства, передбачених ст. 129 Конституції України, засад кримінального провадження, визначених у главі 2 КПК, а також засад організації судової влади, окреслених розділом 1 Закону України «Про судоустрій і статус суддів». Вони безпосередньо ґрунтуються на принципах побудови системи судів загальної юрисдикції, встановлених ч. 1 ст. 17 Закону України «Про судоустрій і статус суддів», а саме територіальності, спеціалізації та інстанційності.

Слід зауважити, що практика Європейського суду з прав людини виходить з того, що, реалізуючи п.1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 4 листопада 1950 року щодо доступності правосуддя та справедливого судового розгляду кожна держава-учасниця цієї Конвенції вправі встановлювати правила судової процедури, в тому числі й процесуальні заборони і обмеження, зміст яких не допустити судовий процес у безладний рух.

З цього приводу прецедентними є рішення Європейського суду з прав людини у справах «Голдер проти Великої Британії» від 21.02.1975р., «Осман проти Сполученого королівства» від 28.10.1998р., «Креуз проти Польщі» від 19.06.2001р., «Мельник проти України» від 28.03.2006р.

Відповідно до п. 2 ч. 2 ст. 304 КПК України клопотання повертається, якщо не підлягає розгляду в цьому суді.

За таких обставин, слідчий суддя вважає, що клопотання подане з порушенням територіальної підсудності та матеріали необхідно повернути заявнику для звернення за територіальною підсудністю.

Відповідно до ч. 7 ст. 304 КПК України, повернення клопотання не позбавляє права повторного звернення до слідчого судді в порядку, передбаченому КПК України.

Згідно з ч. 6 ст. 9 КПК України у випадках, коли положення цього Кодексу не регулюють, або неоднозначно регулюють питання кримінального провадження, застосовуються загальні засади кримінального провадження, визначені частиною першою статті 7 цього Кодексу.

Згідно листа Верховного Суду № 176/0/158-21 від 16.03.2021 року за підписом голови Касаційного кримінального суду, у зв`язку з проведенням адміністративно-територіальної реформи розпочато процес створення нових територіальних органів Національної поліції, зокрема відповідно до листа Національної поліції про надання інформації щодо співвідношення розташування органів поліції, прокуратури і суду (вих. № 14714/01/25-2020 від 25.11.2020 року), у головних управліннях Національної поліції в областях для обслуговування кожного новоутвореного району, як правило передбачається створення районного управління поліції, яке матиме статус територіального (відокремленого) підрозділу поліції, а в їх структурі будуть функціонувати підрозділи слідства та дізнання.

Враховуючи, що орган досудового розслідування, а саме Слідчий відділ Новомосковського ВП ГУНП в Дніпропетровській області (місце розташування: Дніпропетровська область, м. Новомосковськ, вул. Гетьманська, 7, 51200, Україна) не перебуває під територіальною юрисдикцією Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська, дане клопотання повинно подаватись до суду, у межах територіальної юрисдикції якого знаходиться орган досудового розслідування, а саме: до Новомосковського районного суду Дніпропетровської області.

З урахуванням того, що клопотання не підлягає розгляду в Бабушкінському районному суді м. Дніпропетровська, оскільки орган досудового розслідування не знаходиться в межах територіальної юрисдикції даного суду, слідчий суддя приходить до висновку про повернення скарги заявникові.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст. ст. 32, 218, 303, 304, 306 КПК України, слідчий суддя-

УХВАЛИВ:

Клопотання ОСОБА_2 про скасування арешту на майно - повернути особі, яка її подала.

Копію ухвали невідкладно надіслати особі, яка її подала, разом із скаргою та усіма доданими до неї матеріалами.

Роз`яснити, що повернення скарги не позбавляє права повторного звернення до слідчого судді в порядку, передбаченому КПК України.

Ухвала може бути оскаржена до Дніпровського апеляційного суду протягом п`яти діб з дня її отримання.

Слідчий суддя ОСОБА_1