Справа № 712/6571/23
Провадження № 1-кс/712/3066/23
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

30 червня 2023 року Соснівський районний суд м. Черкаси в складі:

слідчого судді ОСОБА_1

за участю секретаря ОСОБА_2

за участю прокурора ОСОБА_3

слідчого ОСОБА_4

захисника ОСОБА_5

підозрюваного ОСОБА_6

розглянув у відкритому судовому засіданні в залі суду клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 368 КК України,-

В С Т А Н ОВ И В:

Старший слідчий Четвертого слідчого відділу (з дислокацією у м. Черкасах) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Києві ОСОБА_4 , за погодженням заступника начальника відділу процесуального керівництва у кримінальних провадженнях слідчих територіального управління Державного бюро розслідувань Черкаської обласної прокуратури ОСОБА_3 , звернувся із клопотанням про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 368 КК України у вигляді тримання під вартою терміном на 60 діб з моменту затримання.

У разі обрання відносно підозрюваного ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою визначити останньому заставу у розмірі 80 (вісімдесят) розмірів прожиткових мінімумів для працездатних осіб, при цьому, визначити необхідність виконання ним наступних обов`язків, передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України, зокрема, не відлучатися із міста Черкаси без дозволу слідчого, прокурора або суду, утримуватися від спілкування із підозрюваним ОСОБА_7 , свідками, іншими особами з приводу обставин вчиненого ним кримінального правопорушення, здати на зберігання до органів державної міграційної служби свій паспорт для виїзду за кордон, у разі наявності, за першим викликом слідчого або прокурора з`являтися до органу досудового розслідування.

Клопотання мотивується тим, що слідчими Четвертого слідчого відділу (з дислокацією у м. Черкаси) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Києві здійснюється досудове розслідування в рамках кримінального провадження № 0000325 від 27.06.2023 за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 368 КК України.

У ході досудового розслідування, у зв`язку із наявністю достатніх доказів, слідчим за погодженням з прокурором 29.06.2023 повідомлено про підозру: ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженцю с. Драбів Золотоніського району Черкаської області, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , громадянину України, у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 368 КК України - одержання службовою особою неправомірної вигоди для себе за вчинення такою службовою особою в інтересах того, хто надає неправомірну вигоду, будь-якої дії з використанням наданої їй влади, за попередньою змовою групою осіб, поєднане з вимаганням неправомірної вигоди.

Досудовим розслідуванням установлено, що наказом Черкаської митниці Державної митної служби України №231-о від 05.11.2021 ОСОБА_6 призначений на посаду провідного державного інспектора сектору проведення митного аудиту.

Згідно зі ст. 2 Закону України «Про державний захист працівників суду і правоохоронних органів» № 3781-XII від 23.12.1993 (зі змінами та доповненнями) є працівником правоохоронного органу України.

Статтею 18 КК України передбачено, що до службових осіб належать керівники установ, міністерств, відомств та особи, які постійно чи тимчасово здійснюють функції представників влади, обіймають посади, пов?язані з виконанням організаційно-розпорядчих чи адміністративно-господарських обов?язків в установах і організаціях.

Крім того, відповідно до примітки ст. 364 КК України службовими особами є особи, які постійно, тимчасово чи за спеціальним повноваженням здійснюють функції представників влади чи місцевого самоврядування, а також обіймають постійно чи тимчасово в органах державної влади, органах місцевого самоврядування, на державних чи комунальних підприємствах, в установах чи організаціях посади, пов?язані з виконанням організаційно-розпорядчих чи адміністративно-господарських функцій, або виконують такі функції за спеціальним повноваженням, яким особа наділяється повноважним органом державної влади, органом місцевого самоврядування, центральним органом державного управління із спеціальним статусом, повноважним органом чи повноважною особою підприємства, установи, організації, судом або законом.

Таким чином ОСОБА_6 , займаючи вказану посаду, з моменту призначення на зазначену посаду є працівником правоохоронного органу, представником влади, а тому відповідно до ч. 2 ст. 18 КК України та Примітки 1 ст. 364 КК України є службовою особою.

Згідно з положеннями ст. 19 Конституції України органи державної влади, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до п. п. «е» п. 1 ч. 1 ст. 3 Закону України «Про запобігання корупції» № 1700-VII від 14.10.2014 (зі змінами та доповненнями) посадові та службові особи органів, що реалізує державну митну політику є суб`єктами, на яких поширюється дія цього Закону.

Відповідно до ст. 22 Закону України «Про запобігання корупції», забороняється використовувати свої службові повноваження або своє становище та пов`язані з цим можливості з метою одержання неправомірної вигоди для себе чи інших осіб, у тому числі використовувати будь-яке державне чи комунальне майно або кошти в приватних інтересах.

Згідно із ст. 23 цього Закону, забороняється безпосередньо або через інших осіб вимагати, просити, одержувати подарунки для себе чи близьких їм осіб від юридичних або фізичних осіб у зв`язку із здійсненням такими особами діяльності, пов`язаної із виконанням функцій держави.

Відповідно до ст. 24 Закону України «Про запобігання корупції» особа, уповноважена на виконання функцій держави, у разі надходження пропозиції щодо неправомірної вигоди або подарунка, незважаючи на приватні інтереси, зобов`язана невідкладно вжити заходів щодо: відмови від пропозиції; за можливості ідентифікувати особу, яка зробила пропозицію; залучити свідків, якщо це можливо, у тому числі з числа співробітників; письмово повідомити про пропозицію безпосереднього керівника (за наявності) або керівника відповідного органу, підприємства, установи, організації, спеціально уповноважених суб`єктів у сфері протидії корупції.

Водночас, ОСОБА_6 , перебуваючи на посаді провідного державного інспектора сектору проведення митного аудиту Черкаської митниці ДМС України, незважаючи на обов`язок неухильно дотримуватися вищезазначених норм, здійснюючи функції представника влади, будучи працівником правоохоронного органу, тобто являючись службовою особою органів, що реалізує державну митну політику, відповідно до вимог зазначеного законодавства та ч. 2 ст. 19 Конституції України, зобов`язаний діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачений Конституцією та законами України, знехтував вимогами законодавства, використовуючи надані йому службові повноваження, всупереч інтересам служби, діючи умисно, протиправно, з корисливих мотивів, шляхом використання наданої йому влади, вимагав і в подальшому одержав неправомірну вигоду, за наступних обставин.

Так, в двадцятих числах червня 2023 року, під час виконання своїх службових обов`язків, у ході проведення перевірки, встановивши відомості, щодо заниження вартості при розмитненні 25 автомобілів, ввезених із-за кордону, декларантом ОСОБА_8 , у ОСОБА_6 , разом з його колегою - головним державним інспектором Черкаської митниці ОСОБА_7 , виник злочинний умисел, спрямований на вимагання та одержання неправомірної вигоди від декларанта, шляхом погроз притягнення останнього до відповідальності.

З метою реалізації свого злочинного умислу, в двадцятих числах червня 2023 року ОСОБА_6 зателефонував до довіреної особи декларанта - громадянина ОСОБА_9 та викликав останнього для надання пояснень до Черкаської митниці, за адресою розташування органу по вул. Остафія Дашкевича, 76 у м. Черкаси.

26.06.2023 близько 11 год. 30 хв. ОСОБА_6 , зустрівши ОСОБА_9 біля приміщення Черкаської митниці, завів його у вказане приміщення та провів до свого службового кабінету, де разом із ОСОБА_7 , повідомили ОСОБА_9 про можливі штрафні санкції за нібито заниження вартості при розмитнені ним 25 автомобілів.

У подальшому, продовжуючи реалізовувати свій злочинний умисел на отримання неправомірної вигоди, ОСОБА_6 вивів ОСОБА_9 з приміщення Черкаської митниці, та відійшовши недалеко від нього, поставив вимогу ОСОБА_9 про необхідність сплатити йому та ОСОБА_7 грошові кошти в сумі 50 доларів США за кожний автомобіль, тобто в сумі 1250 доларів США, при цьому запевнивши останнього, що вони не проводитимуть перевірку по вказаним автомобілям та вирішать питання про не накладення відносно нього штрафних санкцій.

У свою чергу ОСОБА_9 , сприймаючи погрози ОСОБА_6 та ОСОБА_7 як реальні, ураховуючи посади та повноваження останніх, змушений був погодитися на висунуту протиправну вимогу.

28 червня 2023 року, попередньо домовившись про зустріч із ОСОБА_9 , ОСОБА_6 на власному автомобілі «Volkswagen Bora», р.н. НОМЕР_1 , разом з ОСОБА_7 , близько 14 год. 00 хв. прибули на АЗС «Перон», що розташована за адресою: м. Черкаси, Смілянське шосе, 8 км, де під час розмови із ОСОБА_9 , ще раз запевнили останнього, що у разі отримання ними раніше зазначеної неправомірної вигоди в сумі 1250 доларів США, нададуть необхідні відповіді у відповідний відділ Черкаської митниці про те, що в його діях, як довіреної особи декларанта ОСОБА_8 не вбачається ознак правопорушень, і таким чином не притягнуть його до передбаченої відповідальності.

Далі ОСОБА_6 спільно із ОСОБА_7 , з метою реалізації свого злочинного умислу, умисно, з корисливих мотивів, переслідуючи мету незаконного збагачення, сказали ОСОБА_9 сісти до автомобіля «Volkswagen Bora» р.н. НОМЕР_1 , де отримали від останнього раніше зазначену ними неправомірну вигоду в сумі 1250 доларів США.

Таким чином, ОСОБА_6 , обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 368 КК України - одержання службовою особою неправомірної вигоди для себе за вчинення такою службовою особою в інтересах того, хто надає неправомірну вигоду, будь-якої дії з використанням наданої їй влади, за попередньою змовою групою осіб, поєднане з вимаганням неправомірної вигоди.

Підозра ОСОБА_6 обґрунтовується зібраними під час досудового розслідування доказами, а саме: заявою ОСОБА_9 від 26.06.2023; протоколом огляду та вручення грошових коштів від 28.06.2023; показаннями свідка ОСОБА_9 , наданими під час допитів 27.06.2023 та 28.06.2023; протоколом невідкладного обшуку автомобіля «Volkswagen Bora», р.н. НОМЕР_1 від 28.06.2023; речовими доказами: грошовими коштами в сумі 1250 доларів США; іншими матеріалами кримінального провадження в сукупності.

Крім того, на даний час вживаються заходи щодо розсекречування та приєднання до матеріалів досудового розслідування даного кримінального провадження матеріалів проведених відносно ОСОБА_6 негласних слідчих (розшукових) дій, які сторона обвинувачення має намір використовувати в якості доказів винуватості останнього.

На даному етапі кримінального провадження стороною обвинувачення та слідчим суддею не вирішуються питання, які повинен вирішувати суд під час розгляду кримінального провадження по суті, зокрема оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для визнання особи винною чи невинною у вчиненні кримінальних правопорушень.

Сторона обвинувачення на підставі оцінки сукупності отриманих доказів стверджує, що причетність ОСОБА_6 до вчинення ним злочину є достатньою для застосування щодо нього запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним ОСОБА_6 покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам переховуватися від органів досудового розслідування та суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на свідків, експертів, спеціалістів у цьому провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином та продовжувати вчиняти тотожні або інші кримінальні правопорушення.

Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_6 тяжкого корупційного злочину, передбаченого ч. 3 ст. 368 КК України, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави вважати, що підозрюваний може здійснити дії, передбачені п. п. 1 - 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, зокрема:

1) переховуватися від органів досудового розслідування та суду:

У зв`язку з тим, що санкцією ч. 3 ст. 368 КК України, за якою підозрюється ОСОБА_6 , передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк від п`яти до десяти років з позбавленням права обіймати певні посади чи займатися певною діяльністю на строк до трьох років, з конфіскацією майна, підозрюваний може переховуватись від органів досудового розслідування та/або суду для уникнення кримінальної відповідальності за тяжке кримінальне правопорушення та відбування покарання.

2) знищити, сховати або спотворити будь-які із речей чи документи, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення:

Підозрюваний ОСОБА_6 , користуючись налагодженими зв`язками та здобутими знайомствами, отриманими під час перебування на посаді в митних органах, може особисто або опосередковано негативно впливати на хід досудового слідства та судового розгляду, через прохання, погрози або іншим шляхом знищити, приховати або спотворити докази, що мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, а також речі та документи, які містять інформацію щодо вчиненого кримінального правопорушення.

Будучи працівником правоохоронного орану, займаючи посади в митних органах, маючи спеціальну освіту, ОСОБА_6 орієнтується в порядку виявлення правопорушень та притягнення винних до відповідальності, у зв`язку з чим має спеціальні знання, які дозволяють йому володіти інформацією, які саме речі та документи мають істотне значення для встановлення обставин злочину, та у разі знищення, приховання чи спотворення яких можливо запобігти доказуванню обставин вчиненого ним злочину.

3) незаконно впливати на свідків, експертів, спеціалістів у цьому кримінальному провадженні:

Так, перебуваючи без вказаного запобіжного заходу, для уникнення кримінальної відповідальності за кримінальне правопорушення ОСОБА_6 може незаконно впливати шляхом підбурювання, вмовляння, залякування, підкупу на показання свідків, зокрема ОСОБА_9 та інших. ОСОБА_6 займає посаду в Черкаській митниці, а тому для уникнення кримінальної відповідальності підозрюваний може використати тісні службові та соціальні зв`язки, в тому числі з працівниками органів державної влади та правоохоронних органів, з метою незаконного впливу на свідків, експертів, спеціалістів у даному кримінальному провадженні.

4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином:

Крім того, підозрюваний ОСОБА_6 , працюючи на посаді провідного державного інспектора сектору проведення митного аудиту Черкаської митниці, вчинив тяжке кримінальне правопорушення, у разі застосування більш м`якого запобіжного заходу намагатиметься уникнути відповідальності за їх вчинення та може перешкоджати кримінальному провадженню іншим зручним та можливим для нього способом;

5) чинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Підозрюваний ОСОБА_6 , будучи не ізольованим від суспільства, може вчинити інше кримінальне правопорушення, в т. ч. аналогічного характеру щодо вимагання неправомірної вигоди, нехтуючи вимогами антикорупційного законодавства. Існують ризики введення в оману суду або іншого уповноваженого органу, перешкоджання з`явленню свідків, експертів та спеціалістів у даному кримінальному провадженні, примушування їх до відмови від давання показань чи висновку для уникнення покарання за злочин, у скоєнні якого підозрюється ОСОБА_6 .

Враховуючи вищевикладене та аналізуючи зібрані в сукупності докази, можливо прийти до висновку, що менш суворі запобіжні заходи, у тому числі домашній арешт, не зможуть забезпечити уникнення зазначених ризиків та покладених на підозрюваного обов`язків, у зв`язку з чим є достатні підстави для застосування такого виду запобіжного заходу, як тримання під вартою.

Також слід зазначити, що ОСОБА_6 , підозрюється у вчиненні тяжкого корупційного злочину, на час вчинення якого обіймав посаду працівника правоохоронного органу, провідного державного інспектора сектору проведення митного аудиту Черкаської митниці, повинен був усвідомлювати, що така поведінка є явно неприйнятною для правоохоронця, адже останній повинен був керуватися принципом верховенства права, відповідно до якого людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави, однак вчинення ним злочину, передбаченого ч. 3 ст. 368 КК України формує у суспільстві думку щодо безкарності працівників правоохоронних органів за вчиненні ними злочини, а також викликає негативне ставлення до правоохоронних органів України.

Враховуючи вищевикладене, а також тяжкість покарання, яке загрожує ОСОБА_6 , у разі визнання його винуватим у скоєнні інкримінованого злочину, його вік, аналізуючи зібрані в сукупності докази, сторона обвинувачення приходить до обґрунтованого висновку, що жоден із інших більш м`яких запобіжних заходів не достатній для запобігання ризикам, зазначеним у клопотанні, у зв`язку з чим є достатні підстави для застосування такого виду запобіжного заходу, як тримання під вартою підозрюваного

ОСОБА_6 .

В судовому засіданні прокурор та слідчий клопотання підтримали та просили його задовольнити.

Захисник в судовому засіданні просив відмовити у задоволенні клопотання про застосування до підозрюваного ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та обрати ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід не пов`язаний з триманням під вартою у вигляді особистого зобов`язання чи домашнього арешту із забороною залишати житло за адресою: АДРЕСА_2 в нічний період доби з 22.00 год. до 06.00 год. наступного дня, посилаючись на те, що ОСОБА_6 намірів переховуватись від органів досудового розслідування та суду не має. Натомість він має постійне місце проживання, одружений, постійно піклується і допомагає своїй матері, яка є інвалідом II групи, сам має гіпертонічні та кардіальні захворювання, до адміністративної та кримінальної відповідальності не притягувався, за місцем роботи характеризується виключно позитивно, як професійний, сумлінний працівник, має високий рівень знань, посадові обов`язки виконує добросовісно, дотримується правил поведінки державного службовця, відповідно в обов`язковому порядку має намір дотримуватись покладених на нього процесуальних обов`язків.

Також, ОСОБА_6 не має намірів нищити, сховати або спотворити будь-які із речей чи документи, які мають істотне значення для встановлення обставин по даному провадженню. Навпаки, він зацікавлений, щоб усі документи, які фіксують результати його службової діяльності були предметом дослідження під час розслідування обставин кримінального провадження.

Відповідно і намірів впливати на учасників кримінального процесу у нього не має, як і намірів перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином. Вчиняти інше кримінальне правопорушення він не збирається, а продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, апріорі не можливо.

Навпаки, ОСОБА_6 має намір активно сприяти встановленню об`єктивної істини по справі.

ОСОБА_6 має постійне місце проживання; має сім`ю, дружину; постійно піклується і допомагає матері, яка є інвалідом II групи; має незадовільний стан здоров`я; позитивно характеризується за місце роботи, громадський порядок не порушує, не агресивний, з сусідами підтримує добросусідські відносини, має міцні соціальні зв`язки; має намір активно сприяти у встановленні об`єктивної істини по справі, не переховуватись і сумлінно виконувати покладені на нього процесуальні обов`язки.

Підозрюваний в судовому засіданні повністю підтримав захисника та просив застосувати відносно нього більш м`який запобіжний захід.

Дослідивши матеріали кримінального провадження, заслухавши думку учасників процесу, слідчий суддя вважає, що клопотання є обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню.

У відповідності до ч. 1 ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті. Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності для цього підстав, передбачених цим Кодексом.

Статтею 178 КПК України визначено, що при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього кодексу, слідчий суддя, на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів, зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі: 1) вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного, обвинуваченого винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється, обвинувачується; 3) вік та стан здоров`я підозрюваного, обвинуваченого; 4) міцність соціальних зв`язків підозрюваного, обвинуваченого в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини й утриманців; 5) наявність у підозрюваного, обвинуваченого постійного місця роботи або навчання; 6) репутацію підозрюваного, обвинуваченого; 7) майновий стан підозрюваного, обвинуваченого; 8) наявність судимостей у підозрюваного, обвинуваченого; 9) дотримання підозрюваним, обвинуваченим умов застосування запобіжних заходів, якщо вони застосовувалися до нього раніше; 10) наявність повідомлення особі про підозру у вчинення іншого кримінального правопорушення; 11) розмір майнової шкоди, у завданні якої підозрюється, обвинувачується особа, або розмір доходу, в отриманні якого внаслідок вчинення кримінального правопорушення підозрюється, обвинувачується особа, а також вагомість наявних доказів, якими обґрунтовуються відповідні обставини.

Згідно ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжний заходів не може запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 1 ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Європейський суд з прав людини у справі «Ілійков проти Болгарії» закріпив, що «суворість передбаченого покарання» є суттєвим елементом при оцінюванні «ризиків переховування або повторного вчинення злочинів».

Вирішуючи клопотання слідчого, суд враховує вимоги ст. 5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини, згідно із якими обмеження права на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою. Згідно рішення ЄСПЛ «Клоот проти Бельгії» ризик вчинення нових правопорушень має місце, коли попередня поведінка дає підстави для очікувань, що він не має наміру зупинятись у своїх злочинних діях; коли небезпека має бути явною, а запобіжний захід необхідним в світлі обставин справи і, зокрема, біографії та характеристики особи. Рішенням ЄСПЛ «Сельчук проти Туреччини» визначено, що попередня судимість може бути підставою ризику вчинення нових правопорушень.

Враховуючи, що слідчий суддя на даному етапі провадження не в праві вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд під час розгляду кримінального провадження по суті, зокрема, не вправі оцінювати докази з точку зору їх достатності і допустимості для визнання особи винною чи невинною у вчиненні злочину, а лише зобов`язаний на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів визначити, що причетність особи до вчинення кримінального правопорушення є вірогідною та достатньою для застосування щодо нею обмежувального заходу, то з огляду на наведені дані у клопотанні та в матеріалах долучених до нього є всі підстави вважати про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні інкримінованого ОСОБА_6 у кримінальному правопорушенні.

Відповідно до частини 1 ст. 197 КПК України строк дії ухвали суду про тримання під вартою не повинен перевищувати шістдесяти днів.

Вирішуючи клопотання слідчого, суд враховує вимоги ст. 5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини, згідно із якими обмеження права на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою.

Вирішуючи питання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_6 суд виходить з того, що судове рішення повинно забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів. Визначення таких прав, як підкреслює Європейський суд з прав людини, вимагає від суду більшої суворості в оцінці цінностей суспільства.

З клопотання вбачається, що із наданих слідчому судді матеріалів кримінального провадження, наведені у ньому ризики, як мета обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою підозрюваного є такими, що виправдовують його застосування.

Зокрема, у зв`язку з тим, що санкцією ч. 3 ст. 368 КК України, за якою підозрюється ОСОБА_6 , передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк від п`яти до десяти років з позбавленням права обіймати певні посади чи займатися певною діяльністю на строк до трьох років, з конфіскацією майна, підозрюваний може переховуватись від органів досудового розслідування та/або суду для уникнення кримінальної відповідальності за тяжке кримінальне правопорушення та відбування покарання.

Підозрюваний ОСОБА_6 , користуючись налагодженими зв`язками та здобутими знайомствами, отриманими під час перебування на посаді в митних органах, може особисто або опосередковано негативно впливати на хід досудового слідства та судового розгляду, через прохання, погрози або іншим шляхом знищити, приховати або спотворити докази, що мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, а також речі та документи, які містять інформацію щодо вчиненого кримінального правопорушення.

Будучи працівником правоохоронного орану, займаючи посади в митних органах, маючи спеціальну освіту, ОСОБА_6 орієнтується в порядку виявлення правопорушень та притягнення винних до відповідальності, у зв`язку з чим має спеціальні знання, які дозволяють йому володіти інформацією, які саме речі та документи мають істотне значення для встановлення обставин злочину, та у разі знищення, приховання чи спотворення яких можливо запобігти доказуванню обставин вчиненого ним злочину.

Перебуваючи без вказаного запобіжного заходу, для уникнення кримінальної відповідальності за кримінальне правопорушення ОСОБА_6 може незаконно впливати шляхом підбурювання, вмовляння, залякування, підкупу на показання свідків, зокрема ОСОБА_9 та інших. ОСОБА_6 займає посаду в Черкаській митниці, а тому для уникнення кримінальної відповідальності підозрюваний може використати тісні службові та соціальні зв`язки, в тому числі з працівниками органів державної влади та правоохоронних органів, з метою незаконного впливу на свідків, експертів, спеціалістів у даному кримінальному провадженні.

Підозрюваний ОСОБА_6 , працюючи на посаді провідного державного інспектора сектору проведення митного аудиту Черкаської митниці, вчинив тяжке кримінальне правопорушення, у разі застосування більш м`якого запобіжного заходу намагатиметься уникнути відповідальності за їх вчинення та може перешкоджати кримінальному провадженню іншим зручним та можливим для нього способом;

Підозрюваний ОСОБА_6 , будучи не ізольованим від суспільства, може вчинити інше кримінальне правопорушення, в т. ч. аналогічного характеру щодо вимагання неправомірної вигоди, нехтуючи вимогами антикорупційного законодавства. Існують ризики введення в оману суду або іншого уповноваженого органу, перешкоджання з`явленню свідків, експертів та спеціалістів у даному кримінальному провадженні, примушування їх до відмови від давання показань чи висновку для уникнення покарання за злочин, у скоєнні якого підозрюється ОСОБА_6 .

Таким чином, в обґрунтування застосування запобіжного заходу щодо ОСОБА_6 покладається необхідність запобігання спробам переховування від органів досудового розслідування та/або суду, знищити, сховати або спотворити будь-які із речей чи документи, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, незаконного впливу на свідків, експертів, спеціалістів у цьому кримінальному провадженні, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Таким чином, на даний час існують, передбачені ст. 177 КПК України ризики.

Ураховуючи обґрунтовану підозру у вчиненні підозрюваним кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави вважати, що підозрюваний може переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду, сховати або спотворити будь-які із речей чи документи, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, незаконно впливати на свідків, експертів, спеціалістів у цьому кримінальному провадженні, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, захист інтересів суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охороні прав, свобод та інтересів інших учасників кримінального провадження, а також забезпеченні швидкого, повного та неупередженого судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до кримінальної відповідальності в міру своєї вини, слідчий суддя приходить до висновку про застосування запобіжного заходу.

Європейський суд з прав людини, зокрема у викладених рішеннях по справах «Калашников проти Росії», «Томазі проти Франції» та інших, роз`яснив, що сама по собі тяжкість злочину згідно повідомлення особі про підозру, не може бути підставою для обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Причетність ОСОБА_6 до вчинення інкримінованого йому кримінального правопорушення повністю підтверджується зібраними у ході досудового розслідування доказами у їх сукупності.

З метою забезпечення належної поведінки підозрюваного ОСОБА_6 , запобіганню вчинення нових кримінальних правопорушень, перешкоджанню кримінальному провадженню іншим чином, суд вважає за необхідне застосувати щодо останнього запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, оскільки жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти вищезазначеним ризикам, передбачених КПК України.

Посилання захисника на той факт, що підозрюваний ОСОБА_6 має дружину та допомагає матері, яка є інвалідом ІІ групи, не дає підстав для застосування більш м`якого запобіжного заходу.

Жоден менш обтяжливий запобіжний захід у виді домашнього арешту чи особистого зобов`язання, враховуючи поведінку підозрюваного, не дозволить мінімізувати вищевказані ризики, особливо на такому етапі досудового розслідування, який потребує проведення значної кількості слідчо-розшукових дій.

За роз`ясненнями п.п. 3, 13 постанови Пленуму Верховного Суду №4 від 25 квітня 2003 року «Про практику застосування судами запобіжного заходу у вигляді взяття під варту та продовження строків тримання під вартою на стадіях дізнання і досудового слідства» (зі змінами і доповненнями, внесеними постановами Пленуму Верховного Суду України від 11 червня 2004 року №10 та від 24 жовтня 2008 року №15), взяття під варту є найбільш суворим запобіжним заходом, у зв`язку з чим він обирається лише за наявності підстав вважати, що інші (менш суворі) запобіжні заходи, можуть не забезпечити виконання підозрюваним, обвинувачуваним процесуальних обов`язків, і його належної поведінки; обов`язковою умовою взяття під варту (виходячи з його правової природи) має бути обґрунтована впевненість в тому, що більш м`які запобіжні заходи можуть не забезпечити належної поведінки підозрюваного, обвинуваченого.

Вирішуючи дане питання, суд також враховує позицію Європейського суду з прав людини з приводу того, що серйозність пред`явленого обвинувачення і ризик втечі може бути аргументом лише при обранні запобіжного заходу і відповідно до п. 3 ст. 5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зі спливом певного часу саме тільки існування обґрунтованості підозри перестає бути підставою для позбавлення свободи і продовження тримання під вартою може бути виправданим тільки за наявності конкретного суспільного інтересу, який незважаючи на презумпцію невинуватості переважає принцип поваги до свободи особистості.

Суспільний інтерес в даному конкретному випадку полягає у виконанні завдань, які передбачені ст. 2 КПК України, зокрема, у захисті інтересів суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охороні прав, свобод та інтересів інших учасників кримінального провадження, а також забезпеченні швидкого, повного та неупередженого судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до кримінальної відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура, і який, незважаючи на презумпцію невинуватості обвинувачених, превалює над принципом поваги до свободи особистості, про що зазначено у п. 79 рішення Європейського Суду з прав людини у справі «Харченко проти України» від 10.02.2011 року.

Згідно ч. 3 ст. 183 КПК України, слідчий суддя, суд, при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим обов`язків, передбачених цим Кодексом, крім випадків, передбачених частиною четвертою цієї статі.

Згідно п. 2 ч. 5 ст. 182 КПК України, розмір застави щодо особи, підозрюваної чи обвинуваченої у вчиненні тяжкого злочину, - від двадцяти до вісімдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Враховуючи норму статті 182 КПК України, суд приходить до висновку визначити розмір застави підозрюваному ОСОБА_6 , 40 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що передбачає п. 2 ч. 5 ст. 182 КПК України.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст. 176-178, 183-184, 186, 193-194, 196, 197, 206 КПК України, слідчий суддя, -

У Х В А Л И В:

Клопотання старшого слідчого Четвертого слідчого відділу (з дислокацією у м. Черкасах) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Києві ОСОБА_4 , погоджено заступником начальника відділу процесуального керівництва у кримінальних провадженнях слідчих територіального управління Державного бюро розслідувань Черкаської обласної прокуратури ОСОБА_3 , про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 368 КК України - задовольнити.

Застосувати стосовно підозрюваного ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Драбів Золотоніського району Черкаської області, громадянина України, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 (шістдесят) діб, тобто до 26 серпня 2023 року, включно.

Строк тримання під вартою обчислювати з 28.06.2023 року.

Визначити ОСОБА_6 розмір застави 40 мінімальних прожиткових мінімумів для працездатних осіб в сумі 107 360 грн., яка може бути внесена як самим підозрюваним, так і іншою фізичною або юридичною особою (заставодавцем) та у разі внесення якої покласти зобов`язання на нього:

- прибувати до слідчого, в провадженні якого перебуватиме кримінальне провадження, прокурора та суду за першим викликом;

- не відлучатися із міста Черкаси без дозволу слідчого, прокурора або суду;

- повідомляти слідчого, прокурора та суд про зміну свого місця проживання та роботи;

- утримуватися від спілкування із підозрюваним ОСОБА_7 , свідками, іншими особами з приводу обставин вчиненого ним кримінального правопорушення;

- здати на зберігання до органів державної міграційної служби свій паспорт для виїзду за кордон, у разі наявності.

Для утримання підозрюваний ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , підлягає направленню до слідчого ізолятора м. Черкаси.

Копія ухвали про застосування запобіжного заходу вручається підозрюваному після її оголошення, слідчому для виконання та прокурору для відома.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку протягом п`яти днів з моменту її оголошення, а підозрюваному, який перебуває під вартою, в той же строк, з моменту вручення копії ухвали.

Слідчий суддя ОСОБА_1