Справа № 206/2455/23
Провадження № 1-кп/206/166/23
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21.06.2023 м.Дніпро

Самарський районний суд міста Дніпропетровська у складі:

головуючий суддя ОСОБА_1 ,

за участю:

секретаря судового засідання ОСОБА_2

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Дніпро кримінальне провадження відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань під № 0000126 від 05.05.2023 за обвинуваченням: ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Іванівка, Межівський район, Дніпропетровська область, громадянина України, з середньою освітою, раніше не судимого, одруженого, маючого на утриманні малолітніх дітей - ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , зареєстрованого та фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , військовослужбовця військової служби, призваного за мобілізацією, в посаді водій 2 відділення автомобільного взводу автомобільної роти батальйону логістики військової частини НОМЕР_1 , військове звання «солдат», у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 358 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_4 , будучи військовослужбовцем військової служби за мобілізацією, в посаді водія 2 відділення автомобільного взводу автомобільної роти батальйону логістики військової частини НОМЕР_1 , маючи злочинний умисел, направлений на придбання, в порушення «Положення про порядок видачі посвідчень водія та допуску громадян до керування транспортними засобами», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 340 від 08.05.1993 (далі - Положення) завідомо підробленого документа посвідчення водія, з метою його використання під час керування транспортними засобами, у серпні 2022 року, знаходячись в м. Чуднів, Чуднівського району Житомирської області (більш точний час, дату та місце в ході досудового розслідування не встановлено), діючи умисно, в порушення положень Закону України «Про дорожній рух», посягаючи на встановлений законодавством України порядок отримання та використання офіційних документів, відповідно до «Положення про порядок видачі посвідчень водія та допуску громадян до керування транспортними засобами», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 08 травня 1993 року № 340 (в редакції зі змінами відповідно до постанови Кабінету Міністрів України № 946 від 15 листопада 2019 року), уникаючи проходження медичного огляду в порядку, встановленому МОЗ, підготовки відповідно до планів і програм, складення теоретичного, на знання діючих Правил дорожнього руху України, і практичного, на перевірку навичок керування транспортним засобом, іспитів в уповноважених підрозділах територіальних органів з надання сервісних послуг МВС територіальних сервісних центрах МВС, за допомогою мережі «Інтернет», маючи намір на використання підробленого документу, який видається компетентними особами органу державної влади та посвідчує факт, що має юридичне значення, придбав у невстановленої дізнанням особи за винагороду у сумі 7500,00 грн., завідомо підроблене посвідчення водія категорій «В,С» з серійним номером НОМЕР_2 , видане 26 серпня 2022 року ТСЦ 8042 на ім`я « ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 », і яке не відповідає за способами друку та спеціальними елементами захисту аналогічним бланкам посвідчень водія, які знаходяться в офіційному обігу на території України, з метою його подальшого використання для керування транспортним засобом.

В подальшому, 04 травня 2023 року, приблизно о 16 годині 00 хвилин, ОСОБА_4 , керуючи автомобілем «ВАЗ - 2123» д.н.з. НОМЕР_3 , що належить військовій частині НОМЕР_1 , біля будинку АДРЕСА_2 , був зупинений екіпажом Управління патрульної поліції у Дніпропетровській області «Легіон - 313», які відповідно до ч. 10 постанови Кабінету Міністрів України від 29.12.2021 року №1456 «Про затвердження Порядку перевірки документів в осіб, огляду речей, транспортних засобів, багажу та вантажів, службових приміщень і житла громадян під час забезпечення заходів правового режиму воєнного стану» та п. 1 ч. 1 ст. 35 Закону України «Про Національну поліцію» попросили надати документ, що підтверджує його особу, на що ОСОБА_4 , маючи прямий умисел, направлений на використання завідомо підробленого документа, з метою уникнення адміністративної відповідальності за керування транспортним засобом без посвідчення водія, в порушення «Положення про порядок видачі посвідчення водія та допуску громадян до керування транспортними засобами», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 08 травня 1993 року № 340, на вимогу інспектора Управління патрульної поліції у Дніпропетровській області «Легіон - 313» надав останньому завідомо підроблений документ, а саме - підроблене посвідчення водія з серійним номером НОМЕР_2 , видане 26.08.2022 року ТСЦ 8042 на ім`я « ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 », тим самим умисно, протиправно, використав завідомо підроблений офіційний документ - посвідчення водія, тобто ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 4 ст. 358 КК України - використання завідомо підробленого документа.

Допитаний у судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 визнав себе винним у вчиненні кримінального правопорушення у повному обсязі, пояснивши суду обставини скоєного. У вчиненому щиро розкаявся.

Вислухавши думки учасників судового розгляду, приймаючи до уваги, що обвинувачений ОСОБА_4 не оспорює фактичні обставини справи, кваліфікацію кримінального правопорушення, судом з`ясовано, що обвинувачений вірно розуміє зміст обставин справи, та у суду відсутні сумніви в добровільності його позиції, тобто визнання обвинуваченим вини не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дії будь-яких інших обставин, судом також роз`яснено учасникам судового провадження, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку, суд в порядку ч. 3 ст. 349 КПК України визнав недоцільним дослідження доказів щодо обставин, які ніким не оспорюються. А тому, крім допиту обвинуваченого, інші докази, за погодженням з учасниками судового провадження, не досліджувалися, за винятком документів, які стосуються особи обвинуваченого та характеризуючих його даних.

Оцінивши сукупність наведених доказів, суд вважає, що дії обвинуваченого ОСОБА_4 слід кваліфікувати за ч. 4 ст. 358 КК України, а саме, як використання завідомо підробленого документа.

При призначенні виду та міри покарання обвинуваченому ОСОБА_4 , суд враховує вимоги статей 50, 65-67 КК України щодо загальних засад призначення покарання, межі ч. 4 ст. 358 КК України, ступінь тяжкості вчиненого злочину, який відповідно до ст. 12 КК України є кримінальним проступком, обставини, що обтяжують і пом`якшують вину обвинуваченого, а так само дані про особу обвинуваченого, відповідно до яких обвинувачений ОСОБА_4 раніше не судимий, має постійне місце проживання, має на утримані двох малолітніх дітей, відповідно до медичної характеристики встановлений діагноз: практично здоровий, за місцем проживання та місцем проходження служби характеризується позитивно.

При призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_4 суд бере до уваги, що обвинувачений щиро розкаюється в скоєному, активно сприяв розкриттю злочину, що встановлено судом як пом`якшуючі вину обставини, відповідно до ст. 66 КК України, т акож судом враховано характеризуючий матеріал. Обставини, що обтяжують покарання ОСОБА_4 згідно ст. 67 КК України, судом не встановлено.

Отже, аналізуючи досліджені докази по даному кримінальному провадженню, суд вважає, що винуватість обвинуваченого у вчиненні ним кримінального правопорушення доведена в ході судового розгляду.

Таким чином, з урахуванням наведеного, суд вважає, що призначення обвинуваченому ОСОБА_4 покарання у виді арешту з триманням на гауптвахті строком, в межах санкції ч. 4 ст. 358 КК України буде відповідати загальним засадам призначення покарання, принципам законності, гуманності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання, крім того, таке покарання буде достатнім і необхідним для виправлення засудженого та попередження вчинення ним нових злочинів, буде відповідати ступеню тяжкості вчиненого злочину і особі засудженого внаслідок його м`якості.

Підстав для обрання більш м`яких або тяжких покарань ОСОБА_4 суд не знаходить.

Під час досудового розслідування проведена експертиза №СЕ-19/104-23/16180-ДД від 15.05.2023. Витрати по проведенню вищезазначеної експертизи, яка була проведена спеціалізованими державними установами, відповідно до ч.2 ст. 122 КПК України віднести за рахунок коштів, які цільовим призначенням виділяються цим установам із Державного бюджету України.

Цивільний позов по справі не заявлявся.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 7, 9, 349,369-371, 373-374 КПК України, -

УХВАЛИВ:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 358 КК України та призначити йому покарання у виді арешту з триманням на гауптвахті строком на 1 (один) місяць.

Строк покарання слід рахувати з моменту фактичного затримання та поміщення ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 на гауптвахту в порядку виконання вироку.

Речові докази у кримінальному провадженні:

-бланк посвідчення водія Серії НОМЕР_2 , видане ТСЦ №8042 від 26.08.2022 заповнене на ім`я ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_1 , яке опечатано до спец.пакету РSР1341690, який знаходиться в матеріалах кримінального провадження № 0000126 від 05.05.2023 знищити.

Вирок може бути оскаржений з підстав передбачених статтею 394 КПК України до Дніпровського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги через Самарський районний суд м. Дніпропетровська протягом 30 днів з дня його проголошення.

Вирок, якщо інше не передбачено цим Кодексом, набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.

Копію Вироку негайно після проголошення вручити обвинуваченому та прокурору. Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку суду.

Суддя ОСОБА_1