Справа № 642/4568/23
Провадження № 1-кс/642/2771/23
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 вересня 2023 року м. Харків

Слідчий суддя Ленінського районного суду м. Харкова ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , розглянувши клопотання старшого слідчого слідчого відділення відділу поліції № 2 Харківського районного управління поліції № 3 ГУ НП в Харківській області, майора поліції ОСОБА_3 , погоджене прокурором Новобаварської окружної прокуратури м. Харкова ОСОБА_4 , у кримінальному провадженні №0001257 від 08.08.2023 року, за ознаками складу кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 152 КК України, про арешт майна -

ВСТАНОВИВ:

Старший слідчий СВ ВП № 2 Харківського РУП № 3 Головного управління Національної поліції в Харківській області, майор поліції ОСОБА_3 за погодженням із прокурором звернулася до слідчого судді Ленінського районного суду м. Харкова із клопотанням у кримінальному провадженні №0001257 від 08.08.2023 року, за ознаками складу кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 152 КК України, про арешт майна, у якому просить накласти арешт на дитячу кофту чорного кольору, яку 12.09.2023, яку добровільно видала ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , як кофту свого сина - неповнолітнього потерпілого ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 ..

Як вбачається з клопотання та доданих до нього матеріалів, що ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , будучи раніше неодноразово судимим за вчинення умисних злочинів, на шлях виправлення та перевиховання не став та знову, вчинив умисний злочин проти статевої свободи та статевої недоторканості особи, при наступних обставинах.

Восени 2021 року приблизно о 22.00 годині, точної дати та часу в ході досудового розслідування не встановлено, але не раніше ніж 13.09.2021, ОСОБА_7 перебував неподалік Південного вокзалу м. Харкова, розташованого за адресою: м. Харків, площа Привокзальна, № 1, де зустрів раніше знайомих малолітніх ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , та ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , яких розташував до себе позитивно, увійшов у довіру та запросив до самовільно побудованого будинку, розташованого за адресою: АДРЕСА_1 , в якому він проживав. На пропозицію ОСОБА_7 останні погодились та прослідували до нього дому за вищевказаною адресою.

По прибуттю за місцем мешкання ОСОБА_7 , малолітнім ОСОБА_6 , ОСОБА_8 та ОСОБА_9 , останнім було запропоновано залишитися з ночівлею, на що вони погодились.

В цей час у ОСОБА_7 виник злочинний умисел, спрямований на вчинення дій сексуального характеру, пов`язаних із анальним проникненням в тіло малолітнього ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_4 .

З метою реалізації раптово виниклого умислу, спрямованого на вчинення дій сексуального характеру, пов`язаних із анальним проникненням в тіло малолітнього ОСОБА_7 , дочекавшись поки малолітні ОСОБА_6 , ОСОБА_9 та ОСОБА_8 заснули у нього вдома на дивані, діючи умисно, з метою задоволення своєї статевої пристрасті, стягнув із сплячого ОСОБА_8 штани разом з нижньою білизною, та маючи суттєву перевагу у фізичній силі, з метою вчинення дій сексуального характеру, пов`язаних із анальним проникненням в тіло малолітнього ОСОБА_8 , подавляючи волю останнього у зв`язку із своєю фізичною перевагою, саме схопив за руки та тримаючи їх позаду останнього подолав опір малолітнього потерпілого.

Реалізуючи умисел, спрямований на вчинення дій сексуального характеру, пов`язаних із анальним проникненням в тіло малолітнього проти його волі ОСОБА_7 , нехтуючи правом на статеву свободу, статеву недоторканість, волю, честь і свободу особи, подолавши опір малолітнього ОСОБА_8 , шляхом анального проникнення своїм статевим органом в тіло останнього та імітації природного полового акту, вступив в статевий акт не природнім способом, який тривав близько 30 хвилин.

Після цього ОСОБА_7 припинив тримати малолітнього ОСОБА_8 , тим самим надав йому можливість здійснення активних дій.

В свою чергу малолітній ОСОБА_8 , перебуваючи в пригніченому стані, залишився у ОСОБА_7 .

Таким чином, ОСОБА_7 нехтуючи правом на статеву свободу, статеву недоторканість, волю, честь і свободу особи, з метою задоволення своєї статевої пристрасті вчинив дії сексуального характеру, пов`язані із анальним проникненням в тіло малолітнього ОСОБА_8

10.08.2023 о 12.10 ОСОБА_7 було затримано в порядку ст.ст. 208, 625 КПК України. На підставі ч. 3 ст. 208 КПК України, із дотриманням правил, передбачених ч. 7 ст. 223 та ст. 236 КПК України, старшим слідчим ОСОБА_10 було здійснено обшук затриманого ОСОБА_7 , в ході якого було вилучено мобільний телефон марки «Xiaomi POCO», у корпусі чорного кольору, у силіконовому чохлі чорного кольору, імей 1: НОМЕР_1 , імей 2: НОМЕР_2 , у якому знаходилося дві сім-карти з номерами: НОМЕР_3 та НОМЕР_4 .

10.08.2023 ОСОБА_7 повідомлено про підозру у вчиненні ним кримінального правопорушення - злочину, передбаченого ч. 4 ст. 152 КК України, а саме вчинення дій сексуального характеру, пов`язаних із анальним проникненням в тіло іншої особи з викристанням геніталій (згвалтування), вчинені щодо особи, яка не досягла чотирнадцяти років, незалежно від її добровільної згоди.

У зв`язку з необхідністю проведення експертиз, детального огляду вилученого речового доказу потрібно накласти арешт, зокрема згідно ст. 2 КПК України завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу, і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Згідно зі ст.167 КПК України тимчасовим вилученням майна є фактичне позбавлення підозрюваного або осіб, у володінні яких перебуває зазначене у частині другій цієї статті майно, можливості володіти, користуватися та розпоряджатися певним майном до вирішення питання про арешт майна або його повернення. Тимчасово вилученим може бути майно у вигляді речей, документів, грошей тощо, щодо яких є достатні підстави вважати, що вони, зокрема, підшукані, виготовлені, пристосовані чи використані як засоби чи знаряддя вчинення кримінального правопорушення та (або) зберегли на собі його сліди.

Крім того, відповідно до ст.170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому КПК України порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна.

При цьому, завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб.

Також відповідно до ч.2 ст.170 КПК України визначено, що арешт майна допускається з метою забезпечення, зокрема, збереження речових доказів; відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди тощо.

12.09.2023 законним представником неповнолітнього потерпілого ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , - ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , було видано кофту ОСОБА_6 , яка була на ньому одягнена в момент вчинення щодо неповнолітнього потерпілого ОСОБА_6 сексуальних дій ОСОБА_7 . Вказана кофта визнана речовим доказом у кримінальному провадженні у зв`язку із тим, що має суттєве значення для встановлення істини у справі та могла на собі зберегти сліди злочину.

Згідно п. 1 ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів. Відповідно до ч. 1 ст. 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом.

Слідчий в судове засідання надала заяву про розгляд клопотання без її участі, просила задовольнити.

Суд, дослідивши надані матеріали, приходить до наступного висновку

Згідно п. 7 ч. 2 ст. 131 КПК України, заходом забезпечення кримінального провадження є арешт майна.

Відповідно до ч. 5 ст. 132 КПК України, під час розгляду питання про застосування заходів забезпечення кримінального провадження сторони кримінального провадження повинні подати слідчому судді докази обставин, на які вони посилаються.

Відповідно до ч. 1 ст.170КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.

Згідно вимог п. 1 ч. 2 ст.170КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів.

За змістом ч. 3 ст. 170 КПК України, у випадку, передбаченому п. 1 ч. 2 цього Кодексу, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 цього Кодексу.

Згідно ч. 1 ст. 98 КПК України, речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Відповідно ч.2 ст.173 КПК України, при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: 1) правову підставу для арешту майна; 2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу).

Слідчий суддя, суд відмовляють у задоволенні клопотання про арешт майна, якщо особа, що його подала, не доведе необхідність такого арешту, а також наявність ризиків, передбачених абзацом другим частини першої статті 170цього Кодексу (ч. 1 ст. 173 КПК України).

На виконання вимог ч.1 ст.173КПК України слідчий, прокурор довели слідчому судді необхідність арешту майна у вказаній частині, а також наявність ризиків, передбачених ч.1 ст.170 КПК України.

Враховуючи викладене, слідчий суддя приходить до висновку про наявність правових підстав до арешту майна, вказаного в клопотанні сторони обвинувачення, враховує можливість використання його як доказу у даному кримінальному провадженні, наслідки арешту майна, розумність та співрозмірність обмеження завданням кримінального провадження,а тому клопотання про арешт майна підлягає задоволенню.

Застосування заходу забезпечення у вигляді арешту майна у вказаний спосіб відповідає належній правовій процедурі та завданням кримінального провадження.

12.09.2023 законним представником неповнолітнього потерпілого ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , - ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , було видано кофту ОСОБА_6 , яка була на ньому одягнена в момент вчинення щодо неповнолітнього потерпілого ОСОБА_6 сексуальних дій ОСОБА_7 . Вказана кофта визнана речовим доказом у кримінальному провадженні у зв`язку із тим, що має суттєве значення для встановлення істини у справі та могла на собі зберегти сліди злочину.

Отже, зазначене вище тимчасово вилучене майно по кримінальному провадженню необхідно арештувати у зв`язку з тим, що воно є речовим доказом та має суттєве значення для встановлення обставин, що підлягають доказуванню у кримінальному провадженні, а також може зберегти на собі сліди злочину..

Керуючись ст. ст. 131-132, 171-173, 376 КПК України, слідчий суддя -

УХВАЛИВ:

Клопотання- задовольнити.

Накласти арешт на тимчасово вилучене майно, а саме на дитячу кофту чорного кольору, яку 12.09.2023 добровільно видала ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , як кофту свого сина - неповнолітнього потерпілого ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Роз`яснити, що володілець майна, який не був присутнім при розгляді клопотання про арешт майна, має право заявити клопотання про скасування арешту майна в порядку та на підставах, визначених ст. 174 КПК України.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Харківського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення.

Ухвала підлягає негайному виконанню.

Слідчий суддя ОСОБА_1