Дата документу 31.05.2023 Справа № 329/573/21
ЗАПОРІЗЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ЄУ № 329/573/21 Головуючий в 1 інстанції ОСОБА_1
Провадж. № 11-кп/807/809/23 Доповідач в 2 інстанції ОСОБА_2
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Запорізького апеляційного суду у складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарі ОСОБА_5 ,

за участю:

прокурора ОСОБА_6 ,

обвинуваченого ОСОБА_7 в режимі відеоконференції з ДУ «Черкаський слідчий ізолятор»,

розглянула 31 травня 2023 року у відкритому судовому засіданні в м. Запоріжжі кримінальне провадження за апеляційною скаргою обвинуваченого ОСОБА_7 на вирок Чернігівського районного суду Запорізької області від 26 січня 2022 року відносно

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Романівське Пологівського району Запорізької області, громадянина України, з повною середньою освітою, не працюючого, не одруженого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , який фактично проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого,

обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.297 КК України.

Встановлені вироком суду першої інстанції обставини:

В період часу з 27.05.2021 року до 05.06.2021 року, ОСОБА_7 перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, в нічний час доби, знаходячись на кладовищі, розташованої зі східної сторони с. Новомихайлівка Бердянського району Запорізької області, маючи єдиний умисел над наругою над могилою та незаконне заволодіння предметами, що знаходяться в місті поховань, з корисливих мотивів, за декілька разів, із застосуванням фізичної сили, за допомогою металевого лому, з-під надгробних постаментів 13 могил в місцях поховання ОСОБА_8 (09.11.1923-04.02.2001), ОСОБА_9 ( НОМЕР_1 ), ОСОБА_10 ( НОМЕР_2 ), ОСОБА_11 ( НОМЕР_3 ), ОСОБА_12 (08.12.1914-04.07.1981), ОСОБА_13 (07.07.1908-07.11.1988), ОСОБА_14 ( НОМЕР_4 ), ОСОБА_15 ( НОМЕР_5 ), ОСОБА_16 ( НОМЕР_6 ), ОСОБА_17 ( НОМЕР_7 ), ОСОБА_18 (12.04.1946-12.11.1992) та з 2-х надгробних постаментів, які належать невстановленим особам, викрав металеві вироби, у вигляді 3 металевих кутників, 4 труб, 2 прутів, 10 швелерів, металевої рейси, які слугували для утримання від просідання в ґрунті вказаних надмогильних постаментів та 2-х металевих ободів, які були частиною надгробного пам`ятника. Викрадені металеві предмети ОСОБА_7 переніс за місцем свого мешкання та в подальшому продав мешканцеві с. Скелювате Пологівського району Запорізької області - ОСОБА_19 .

Крім того, 05.06.2021 року, в нічний час доби, ОСОБА_7 перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, в нічний час доби, знаходячись на кладовищі, розташованої зі східної сторони с. Новомихайлівка Бердянського району Запорізької області, маючи умисел над наругою над могилою та незаконне заволодіння предметами, що знаходяться в місті поховань, з корисливих мотивів, із застосуванням фізичної сили, руками, з-під надгробних постаментів 2 могил в місцях поховання ОСОБА_20 (07.09.1914-01.12.1995) та ОСОБА_21 (07.09.1944-29.10.1996) викрав металеві вироби, у вигляді 2 металевих кутників. Викрадені металеві предмети ОСОБА_7 переніс за місцем мешкання та в подальшому продав мешканцеві с. Скелювате Пологівського району Запорізької області - ОСОБА_19 .

Вироком Чернігівського районного суду Запорізької області від 26 січня 2022 року:

ОСОБА_7 визнано винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.297 КК України, та призначено йому покарання у виді позбавлення волі на строк чотири роки.

Обрано ОСОБА_7 запобіжний захід у виді тримання під вартою до набрання вироком законної сили. Взято під варту в залі суду.

Доля речових доказів вирішена в порядку ст.100 КПК України.

Вимоги і узагальнені доводи апеляційної скарги

В апеляційній скарзі обвинувачений вважає вирок незаконним та таким, що підлягає зміні.

В обґрунтування доводів зазначає, що провину у вчиненні кримінального правопорушення він визнав, а тому у суду були всі підстави звільнити його від відбування призначеного покарання з випробуванням.

Просить вирок суду першої інстанції змінити в частині призначеного покарання, змінити йому запобіжний захід з тримання під вартою на більш м`який для вступу до лав ЗСУ для проходження військової служби за призовом.

Позиції учасників судового провадження

Обвинувачений підтримав апеляційну скаргу та просив вирок суду змінити в частині призначеного покарання і звільнити його з-під варти для проходження служби в лавах ЗСУ.

Прокурор висловив заперечення доводам та вимогам поданої апеляційної скарги, просив вирок суду залишити без змін.

Встановлені судом апеляційної інстанції обставини та мотиви, з яких суд виходив при постановленні ухвали.

Відповідно до вимог ч.1ст.404 КПК України та загальної засади змагальності кримінального провадження, суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Під час судового розгляду ОСОБА_7 повністю визнавав себе винним у скоєнні інкримінованого йому кримінального правопорушення, у зв`язку з чим, відповідно до ч.3 ст.349 КПК України, в судовому засіданні, зі згоди обвинуваченого та інших учасників судового процесу, місцевий суд, з`ясувавши добровільність позиції обвинуваченого та учасників судового провадження, правильність розуміння ними змісту вказаних обставин, визнав недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються, обмежившись тільки допитом обвинуваченого та дослідженням матеріалів, що характеризують її особу.

Висновок суду першої інстанції щодо доведеності вини ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.297 КК України, правильність кваліфікації дій обвинуваченого в апеляційній скарзі не оскаржується, а тому, відповідно до ч.1 ст.404 КПК України, колегія суддів переглядає вирок суду в межах апеляційної скарги.

Стосовно вимог апеляційної скарги обвинуваченого щодо призначення йому надто суворого покарання, колегія суддів виходить з положень ст.ст.50, 65 КК України, які судом першої інстанції при призначенні обвинуваченому покарання були дотримані.

Так, відповідно до вимог ст.65 КК України, яка передбачає загальні засади призначення покарання і через які реалізуються принципи законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації, суд, призначаючи покарання у кожному конкретному випадку має дотримуватися вимог кримінального закону й зобов`язаний враховувати ступінь тяжкості вчиненого злочину, дані про особу винного та обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання. Призначене покарання має бути необхідним і достатнім для виправлення засудженого та попередження нових злочинів.

Згідно п.1 постанови Пленуму Верховного суду України №7 від 24 жовтня 2003 року «Про практику призначення кримінального покарання» призначаючи покарання, у кожному конкретному випадку суди мають дотримуватися вимог кримінального закону й зобов`язані враховувати ступінь тяжкості вчиненого злочину, дані про особу винного та обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання. Таке покарання має бути необхідним і достатнім для виправлення засудженого та попередження нових злочинів.

Визначений судом першої інстанції обвинуваченому ОСОБА_7 вид та розмір покарання в повному обсязі відповідає зазначеним вище вимогам закону.

При обранні виду та розміру покарання суд першої інстанції, згідно вироку та матеріалів кримінального провадження, врахував ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, яке у відповідності до ст.12 КК України відносяться до тяжких злочинів, сукупність усіх характеризуючих його обставин, характер, ступінь його суспільної небезпеки.

Судова колегія зауважує на відомостях стосовно особистості обвинуваченого, який раніше неодноразово судимий, судимість не знята і не погашена у встановленому законом порядку, не має сталих соціальних зв`язків, не має стабільного джерела доходу, негативно характеризується за місцем проживання як особа, яка не працює, зловживає спиртними напоями, має багато скарг від мешканців села щодо його поведінки.

Отже, жодних обставин, які б висвітлювали особу обвинуваченого у позитивному вигляді не вбачається, навпаки відомості стосовно неодноразових притягнень до кримінальної відповідальності поряд із обставинами даної справи засвідчує схильність до протиправної поведінки, а вчинення кримінальних правопорушень є для обвинуваченого джерелом доходу.

Одночасно, відповідно до ст.66 КК України, обставиною, що пом`якшує покарання, суд першої інстанції визнав щире каяття.

Обставинами, що обтяжують покарання суд визнав вчинення злочину в стані алкогольного сп`яніння та рецидив злочинів.

Судом першої інстанції в повній мірі дослідженні усі докази, які характеризують обвинуваченого в достатньому об`ємі, його ставлення до скоєного та надана відповідна обґрунтована та вмотивована оцінка вказаному.

З урахуванням сукупності всіх наведених вище обставин, колегія суддів погоджується із висновком суду першої інстанції про можливість виправлення ОСОБА_7 лише в умовах ізоляції від суспільства та не вбачає підстав для звільнення обвинуваченого від відбування призначеного покарання з випробуванням.

Сукупність досліджених обставин, що на думку колегії суддів засвідчує системний характер протиправної поведінки ОСОБА_7 , давали місцевому суду підстави для призначення саме такого виду та розміру покарання, пов`язаного з ізоляцією від суспільства.

Усталена протиправна поведінка обвинуваченого і навіть відбуття реального покарання за попередніми вироками не спонукало ОСОБА_7 до критичної оцінки своїх протиправних дій, що цілком слугує підтвердженню неефективності застосування відносно ОСОБА_7 положень ст.ст.75, 76 КК України.

Правових підстав вважати призначене судом покарання явно несправедливим через суворість немає, а переконливих аргументів, які би ставили під сумнів наведені висновки суду першої інстанції та вказували б на порушення загальних засад призначення покарання, в апеляційній скарзі не міститься.

З огляду на зміст оскаржуваного вироку, слід констатувати, що всі наведені апелянтом обставини на користь висунутої вимоги районним судом при призначенні йому покарання взяті до уваги.

Враховуючи наведене, на переконання колегії суддів, покарання призначене ОСОБА_7 відповідає принципам співмірності та індивідуалізації, є необхідним та достатнім для виправлення обвинуваченого і попередження вчинення нових кримінальних правопорушень, призначене на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до вимог закону, з наведенням належних і достатніх мотивів та підстав.

Що стосується вимоги обвинуваченого про зміну вироку в частині звільнення його з-під варти для проходження військової служби в лавах ЗСУ, то така обставина не ґрунтується на вимогах закону, ОСОБА_7 призначено покарання у його реальному вимірі, запобіжний захід діє до набрання вироком законної сили, який з огляду на положення ст. 532 КПК України, набрав законної сили після ухвалення рішення апеляційною інстанцією.

Істотних порушень кримінального процесуального закону, які тягнуть скасування або зміну оскаржуваного вироку суду першої інстанції, при апеляційному розгляді не встановлено.

Керуючись ст.ст.404, 405, 407, 419 КПК України, колегія суддів

у х в а л и л а:

апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_7 залишити без задоволення.

Вирок Чернігівського районного суду Запорізької області від 26 січня 2022 року відносно ОСОБА_7 за ч.3 ст.297 КК України залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту оголошення, може бути оскаржена до Верховного Суду протягом трьох місяців з дня оголошення, а засудженою особою, яка утримується під вартою в той же строк з дня отримання копії ухвали.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4