УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25.08.2023 року місто Одеса

Слідчий суддя Київського районного суду м. Одеси ОСОБА_1 за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , підозрюваного ОСОБА_4 , його захисників - адвокатів ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , розглянувши клопотання слідчого другого слідчого відділу (з дислокацією у м. Одесі) ТУ ДБР розташованого у м. Миколаєві ОСОБА_7 погоджене з прокурором Одеської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Південного регіону ОСОБА_3 про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Бар Вінницької області, українця, громадянина України, одруженого, має двох неповнолітних дітей, з вищою освітою, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого, який на момент вчинення кримінального правопорушення перебував на посаді заступника командира батальйону з морально психологічного забезпечення батальйону зв`язку військової частини НОМЕР_1 , зараз проходить військову службу у НОМЕР_2 , у військовому званні «капітана»,

якому повідомлено про підозру у вчиненні злочину, передбаченого ч. 5 ст. 426-1, ч. 2 ст. 364 КК України, -

В С Т А Н О В И В:

23 серпня 2023 року до Київського районного суду м. Одеси надійшло клопотання слідчого другого слідчого відділу (з дислокацією у м. Одесі) ТУ ДБР розташованого у м. Миколаєві ОСОБА_7 погоджене з прокурором Одеської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Південного регіону ОСОБА_3 про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою ОСОБА_4 .

Згідно вказаного клопотання вбачається, що другим слідчим відділом (з дислокацією у м. Одесі) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Миколаєві проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000047 від 20.06.2023 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 5 ст. 426-1, ч. 2 ст. 364 КК України.

Процесуальне керівництво досудовим розслідуванням здійснюється групою прокурорів Одеської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Південного регіону.

Досудовим розслідуванням встановлено, що наказом командира військової частини НОМЕР_1 № 272 від 10.12.2018 ОСОБА_4 призначений на посаду заступника командира батальйону з морально психологічного забезпечення батальйону зв`язку військової частини НОМЕР_1 .

Відповідно до ст. 35 Закону України Про Статут внутрішньої служби Збройних Сил України № 548-XIV від 24.03.1999, накази віддаються, як правило, в порядку підпорядкованості. За крайньої потреби командир (начальник), старший за службовим становищем, ніж безпосередній начальник, може віддати наказ підлеглому, минаючи його безпосереднього начальника, про що повідомляє безпосереднього начальника підлеглого чи наказує підлеглому особисто доповісти своєму безпосередньому начальникові. Наказ можна віддавати одному чи групі військовослужбовців усно або письмово, у тому числі з використанням технічних засобів зв`язку. Наказ повинен бути сформульований чітко і не може допускати подвійного тлумачення.

Також, під час відсутності у пункті постійної дислокації командира батальйону зв`язку військової частини НОМЕР_1 , ОСОБА_4 , на підставі усних наказів командира військової частини НОМЕР_1 полковника ОСОБА_8 , у березні 2022 року, квітні 2022 року, травні 2022 року, червні 2022 року, липні 2022 року, січні 2023 року призначався тимчасово виконуючим обов`язки командира батальйону зв`язку військової частини НОМЕР_1 .

Відповідно до ст. 28 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України (далі за текстом Статут), єдиноначальність є одним із принципів будівництва і керівництва Збройними Силами України і полягає в наділенні командира (начальника) всією повнотою розпорядчої влади стосовно підлеглих і покладенні на нього персональної відповідальності перед Державою за всі сторони життя та діяльності військової частини, підрозділу і кожного військовослужбовця, наданні командирові (начальникові) права одноособово приймати рішення, віддавати накази, а також в забезпеченні виконання зазначених рішень (наказів), виходячи із всебічної оцінки обстановки та керуючись вимогами законів і статутів Збройних Сил України.

Відповідно до вимог ст. ст. 31, 32, 33 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, начальники, яким військовослужбовці підпорядковані за службою, у тому числі і тимчасово, є прямими начальниками для цих військовослужбовців.

Старші за військовим званням військовослужбовці мають право вимагати від молодших за військовим званням військовослужбовців додержання військової дисципліни, громадського порядку і форми одягу, а також правил поведінки і військового вітання.

Відповідно до ст. ст. 101,102 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України командир батальйону (корабля 3 рангу) в мирний і воєнний час відповідає за бойову та мобілізаційну готовність батальйону (корабля), успішне виконання батальйоном (кораблем) бойових завдань, за бойову підготовку, виховання, військову дисципліну, морально-психологічний стан особового складу, за внутрішній порядок, за стан і збереження озброєння, боєприпасів, бойової та іншої техніки, пального та інших матеріальних засобів батальйону (корабля) і законність їх витрачання, за організацію і стан пожежної безпеки батальйону.

Командир батальйону (корабля 3 рангу) підпорядковується командирові бригади і є прямим начальником усього особового складу батальйону (корабля).

Командир батальйону (корабля 3 рангу) зобов`язаний:

- підтримувати особовий склад батальйону (корабля), озброєння, бойову та іншу техніку у бойовій готовності;

- керувати розробленням і виконанням плану бойової підготовки батальйону (корабля);

- організовувати й керувати бойовою підготовкою та вихованням особового складу батальйону (корабля), проводити заняття зі штабом, військовослужбовцями офіцерського, сержантського (старшинського) складу батальйону (корабля), а також навчання й заняття з підрозділами батальйону (корабля);

? знати тактику дій батальйону в різних видах бою, управляти підрозділами під час навчання і в бою;

- знати й уміло володіти всіма видами зброї і техніки батальйону, організовувати правильне їх зберігання, експлуатацію та обслуговування і не менше ніж один раз на три місяці особисто перевіряти їх наявність, стан та облік (командирові корабля - не менше ніж один раз на два місяці проводити огляд корабля, не менше ніж один раз на місяць - огляд його озброєння, боєприпасів та технічних засобів, здійснювати щоденний обхід корабля);

- постійно вдосконалювати свої спеціальні й методичні навички, подавати приклад підлеглим зразковим виконанням військового обов`язку;

- з повагою ставитися до підлеглих, дбати про виховання молодих офіцерів, військовослужбовців сержантського (старшинського) складу і про згуртування військового колективу;

- знати ділові та морально-психологічні якості кожного військовослужбовця офіцерського, сержантського (старшинського) складу батальйону (корабля), постійно вести роботу з їх виховання і вдосконалення підготовки за спеціальністю;

- виховувати особовий склад батальйону (корабля) в дусі поваги до військової служби, бережливого ставлення до озброєння, бойової та іншої техніки і майна, піклуватися про підлеглих, періодично бути присутнім на ранковому підйомі та вечірній повірці; дбати про здоров`я підлеглих, вживати необхідних заходів до його зміцнення;

? здійснювати добір кандидатів для прийняття на військову службу за контрактом на посади рядового, сержантського (старшинського) складу, кандидатів для вступу до вищих військових навчальних закладів; перевіряти відповідність кандидатів для призначення на вакантні посади рядового, сержантського (старшинського) складу визначеним вимогам до таких посад;

- виховувати у військових колективах відвертість, взаємну довіру та повагу;

- щомісяця підбивати підсумки стану бойової підготовки, військової дисципліни, внутрішнього порядку, озброєння і техніки;

? стежити за утриманням і правильною експлуатацією будинків і приміщень, відведених для батальйону, за чистотою території, закріпленої за батальйоном, у тому числі ділянки території парку (на кораблі - оглядати жилі та службові приміщення, постійно стежити за справністю корпусу корабля), а також проведенням заходів пожежної безпеки;

- здійснювати заходи щодо запобігання катастрофам, аваріям, поломкам озброєння і техніки (забезпечення живучості корабля й безпеки його плавання), а також вимагати додержання заходів безпеки під час роботи з озброєнням, боєприпасами, бойовою та іншою технікою, проведення занять, стрільб, навчань і робіт;

- підтримувати внутрішній порядок, організовувати охорону розташування батальйону (охорону корабля), перевіряти несення вартової та внутрішньої (на кораблі - чергової і вахтової) служб особовим складом батальйону (корабля);

- керувати господарством батальйону (корабля).

Відповідно до ст. ст. 107, 108 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, заступник командира батальйону (корабля 3 рангу) з морально-психологічного забезпечення в мирний і воєнний час відповідає за організацію і проведення виховної роботи, за військову дисципліну, морально-психологічний стан особового складу, за морально-психологічне забезпечення бойової готовності, бойової підготовки, бойових завдань, повсякденної діяльності батальйону (корабля), за національно-патріотичну підготовку та інформаційну роботу, організацію дозвілля військовослужбовців роти, їх соціальний захист.

Заступник командира батальйону (корабля 3 рангу) з морально-психологічного забезпечення підпорядковується командирові батальйону (корабля 3 рангу) і є прямим начальником усього особового складу батальйону.

Заступник командира батальйону (корабля 3 рангу) з морально-психологічного забезпечення зобов`язаний:

- брати участь у розробленні плану бойової підготовки батальйону (корабля);

-забезпечувати виконання рішень командира батальйону (корабля) з питань морально-психологічного забезпечення, подавати допомогу командирам рот та їх заступникам з морально-психологічного забезпечення у поліпшенні морально-психологічного стану особового складу;

- проводити роботу, спрямовану на виховання у військовослужбовців батальйону (корабля) відданості Українському народові, формування у особового складу високих морально-психологічних якостей громадянина - патріота України, готовності до свідомого виконання Конституції України і законів України, вимог Військової присяги, військових статутів Збройних Сил України, інших нормативно-правових актів і наказів командирів (начальників);

- виховувати особовий склад батальйону (корабля) в дусі свідомого ставлення до виконання військового обов`язку, вірності Військовій присязі, АДРЕСА_2 , традиціям дружби і військового товариства, любові до своєї військової частини, постійної пильності і бойової готовності;

- проводити роботу, спрямовану на якісне виконання завдань бойової підготовки, бойових завдань, підвищення боєздатності батальйону (корабля), зміцнення єдиноначальності, поліпшення морального стану особового складу;

- вживати конкретних заходів для зміцнення військової дисципліни та правопорядку, профілактики правопорушень серед особового складу, згуртування військових колективів;

? знати ділові та морально-психологічні якості кожного військовослужбовця офіцерського, сержантського (старшинського) складу батальйону (корабля); брати участь у роботі з кадрами, їх атестуванні, доборі кандидатів для прийняття на військову службу за контрактом на посадах рядового, сержантського (старшинського) складу, а також у розподілі за підрозділами поповнення, яке прибуло до батальйону (корабля);

- організовувати проведення навчально-виховних заходів з офіцерами батальйону (корабля), проводити з ними заняття з воєнної педагогіки і психології, особисто навчати їх практиці роботи з особовим складом, надавати необхідну методичну допомогу;

? брати участь у здійсненні заходів професійного психологічного добору військовослужбовців і розподілі їх за підрозділами з урахуванням особливостей і нахилів;

- забезпечувати соціально-психологічну адаптацію військовослужбовців до умов військової служби;

- брати участь у плануванні та здійсненні у ротах заходів соціально-психологічного супроводу повсякденної діяльності особового складу;

? разом із штабом батальйону організовувати і здійснювати заходи щодо психологічної підготовки особового складу до дій в екстремальних умовах мирного і воєнного часу, захисту від інформаційно-психологічного впливу противника;

-брати участь у роботі, пов`язаній із забезпеченням якісного опанування і зразкового збереження військовослужбовцями озброєння, боєприпасів, бойової та іншої техніки, виконання ними завдань вартової та внутрішньої служб, додержання заходів безпеки та охорони довкілля;

- знати потреби і запити особового складу, вживати заходів для своєчасного розгляду скарг і заяв, підтримувати зв`язок з сім`ями військовослужбовців, піклуватися про здоров`я, харчування, поліпшення матеріально-побутового стану особового складу;

- організовувати роз`яснення законодавства України та брати участь у забезпеченні додержання військовослужбовцями його вимог;

? своєчасно доповідати командирові батальйону та заступникові командира бригади з морально-психологічного забезпечення про військовослужбовців та членів їх сімей, які потребують соціального захисту;

? організовувати й особисто проводити заняття з національно-патріотичної підготовки, подавати теоретичну та методичну допомогу керівникам груп та їх помічникам;

? постійно інформувати військовослужбовців про суспільно-політичну обстановку в Україні, воєнну політику держави та завдання Збройних Сил України;

? піклуватися про духовний і культурний розвиток військовослужбовців, розробляти план проведення вихідних, святкових та неробочих днів, разом з командирами підрозділів організовувати і проводити заходи культурологічної роботи та дозвілля особового складу бригади (полку, окремого батальйону) та членів їх сімей;

? ефективно використовувати технічні засоби для проведення заходів морально-психологічного забезпечення;

- вивчати і впроваджувати передовий досвід, вносити пропозиції про вдосконалення форм і методів виховної роботи;

? вести облік кримінальних та інших правопорушень, надзвичайних подій та дисциплінарних провинностей, вчинених особовим складом, та готувати аналітичні довідки щодо стану військової дисципліни;

- своєчасно доповідати командирові батальйону (корабля 3 рангу) та заступнику командира бригади з морально-психологічного забезпечення про стан військової дисципліни та морально-психологічний стан особового складу;

- готувати і своєчасно подавати у порядку підпорядкованості донесення про вчинені військовослужбовцями правопорушення.

Також у військовій частині НОМЕР_1 проходили військову службу наступні військовослужбовці: ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 та ОСОБА_12 .

Наказом командира військової частини НОМЕР_1 №72 від 25.03.2022 старшина ОСОБА_12 призначений на посаду командира взводу матеріально-технічного забезпечення роти управління батальйону зв`язку військової частини НОМЕР_1 , присвоєно військове звання «головний сержант».

Наказом командира військової частини НОМЕР_1 №251 від 18.08.2022 старший солдат ОСОБА_10 призначений на посаду старшого механіка передавального радіовузла взводу передавальних радіопристроїв радіороти батальйону зв`язку військової частини НОМЕР_1 .

Наказом командира військової частини НОМЕР_1 №222 від 25.07.2022 солдат ОСОБА_11 призначений на посаду експедитора експедиції взводу засекреченого зв`язку роти зв`язку батальйону зв`язку військової частини НОМЕР_1 .

Наказом командира військової частини НОМЕР_1 №222 від 25.07.2022 солдат ОСОБА_9 призначений на посаду експедитора експедиції взводу засекреченого зв`язку роти зв`язку батальйону зв`язку військової частини НОМЕР_1 .

Таким чином, військовослужбовці вказаної військової частини - ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 та ОСОБА_12 перебували у підпорядкуванні майора ОСОБА_4 .

Отже, заступник командира батальйону з морально психологічного забезпечення батальйону зв`язку військової частини НОМЕР_1 майор ОСОБА_4 являвся начальником за військовим званням та посадою для військовослужбовців ввіреного йому підрозділу.

Відтак, майор ОСОБА_4 виконуючи обов`язки військової служби, відповідно до ч. 3 ст. 18 КК України є службовою особою, яка постійно виконує організаційно-розпорядчі та адміністративно-господарські функції.

Крім того, майор ОСОБА_4 , обіймаючи посаду заступника командира батальйону з морально психологічного забезпечення батальйону зв`язку військової частини НОМЕР_1 повітряного командування « ІНФОРМАЦІЯ_2 » Повітряних сил Збройних Сил України, здійснює функції, пов`язані з виконанням організаційно-розпорядчих і адміністративно-господарських обов`язків, тобто, відповідно до примітки 1 ст. 364 КК України, є службовою особою.

Згідно з вимогами ст. ст. 3, 19, 21, 28, 68 Конституції України, ст. ст. 6, 11, 16, 29, 30, 37, 49, 50 130 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України та ст. ст. 4, 6 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, майор ОСОБА_4 під час проходження військової служби повинен свято та непорушно дотримуватись Конституції України і законів України, бути зразком високої культури, скромності й витримки, поважати честь і гідність кожної людини, виявляти повагу до військовослужбовців, шанувати честь і гідність товаришів по службі, сприяти у підтриманні порядку і дисципліни, додержуватись правил військової ввічливості та поведінки, не допускати порушень громадського порядку та негідних вчинків, виконувати службові обов`язки, що визначають обсяг виконання завдань, доручених йому за посадою, вимагати підпорядкування від своїх підлеглих, не припускаючись при цьому брутальності та приниження їх гідності, діяти лише на підставі, в межах наданих йому повноважень та у спосіб, що передбачений Конституцією та законами України.

Відповідно до вимог ст. ст. 3, 4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України військова дисципліна досягається шляхом особистої відповідальності кожного військовослужбовця за дотримання Військової присяги, виконання своїх обов`язків, вимог військових статутів, умілого поєднання повсякденної вимогливості командирів і начальників до підлеглих без приниження їх особистої гідності, та зобов`язує додержуватися Конституції та законів України, Військової присяги, неухильно виконувати вимоги військових статутів, наказів командирів, додержуватися визначених військовими статутами правил взаємовідносин між військовослужбовцями, виявляти повагу до командирів і один до одного, бути ввічливими і додержуватися військового етикету, поводитися з гідністю й честю, не допускати самому і стримувати інших від негідних вчинків.

На підставі ст. ст. 110, 111, 113 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України усі військовослужбовці мають право надсилати письмові звернення або особисто звертатися до посадових осіб, органів військового управління, органів досудового розслідування та інших державних органів у разі, зокрема, незаконних рішень, дій (бездіяльності) щодо них командирів чи інших військовослужбовців, порушення їх прав, законних інтересів та свобод. З інших питань службової діяльності скарга подається безпосередньому командирові тієї особи, чиї дії оскаржуються, а якщо ті, хто подають скаргу, не знають, з чиєї вини порушені їх права, скарга подається у порядку підпорядкованості. Ніхто не може бути скривджений на службі чи покараний за те, що він подає пропозицію, заяву чи скаргу.

Більш того, майор ОСОБА_4 у відповідності до вимог ст. ст. 58, 59 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, є єдиноначальником і особисто відповідає перед державою за бойову та мобілізаційну готовність довіреного йому підрозділу, за забезпечення охорони державної таємниці, за бойову підготовку, виховання, військову дисципліну, морально-психологічний стан особового складу, за внутрішній порядок, стан і збереження озброєння, боєприпасів, бойової та іншої техніки, пального і матеріальних засобів, за всебічне забезпечення підрозділу, за додержання принципів соціальної справедливості, а також зобов`язаний, серед іншого, бути ввічливим і справедливим у ставленні до підлеглих, не принижувати їх честі і гідності, проводити роботу щодо зміцнення військової дисципліни, запобігання надзвичайним подіям, кримінальним та іншим правопорушенням серед особового складу, своєчасно виявляти й усувати їх причини, виявляти чуйність та бути уважним до підлеглих, поєднувати вимогливість і принциповість з повагою до їх честі і гідності.

Відповідно до ст.8 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей», використання військовослужбовців для виконання завдань, не пов`язаних з військовою службою, забороняється та тягне за собою відповідальність згідно із законом.

Згідно ч.1,2 ст.9 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей», держава гарантує військовослужбовцям достатнє матеріальне, грошове та інші види забезпечення в обсязі, що відповідає умовам військової служби, стимулює закріплення кваліфікованих військових кадрів. До складу грошового забезпечення входять: посадовий оклад, оклад за військовим званням; щомісячні додаткові види грошового забезпечення (підвищення посадового окладу, надбавки, доплати, винагороди, які мають постійний характер, премія); одноразові додаткові види грошового забезпечення.

Так, згідно Постанови Кабінету міністрів України №168 від 28 лютого 2022 року Про питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану (далі Постанова КМУ № 168 від 28.02.2022) особовому складу Збройних Сил України виплачувалась додаткова грошова винагорода у розмірі 30 000 грн., а тим хто з них здійснював заходи з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, перебуваючи безпосередньо в районах у період здійснення зазначених заходів збільшено до 100 000 гривен із розрахунку на місяць.

Згідно п. 2-1 Постанови КМУ № 168 від 28.02.2022 установлено, що порядок і умови виплати додаткової винагороди, а також одноразової грошової допомоги, передбачених цією постановою, визначаються керівниками відповідних міністерств та державних органів.

Відповідно до п.п. 24 п. 10 Положення про Міністерство оборони України затвердженого постановою КМУ від 26.11.2014 № 671 Міністр Міноборони підписує накази Міноборони України та дає обов`язкові до виконання державними службовцями, військовослужбовцями, іншими працівниками апарату Міноборони України доручення.

Згідно п. 5 окремого доручення Міністра оборони України щодо врегулювання виплати військовослужбовцям додаткової винагороди, передбаченої постановою Кабінету міністрів України №168 від 28.02.2022 №912/з/29 від 22.06.2022 (далі ОД МОУ від 23.06.2022) - виплата додаткової винагороди в розмірі 100 000 гривень або 30 000 гривень здійснюється на підставі наказів командирів (начальників) військових частин (військових навчальних закладів, установ, організацій) - особовому складу військової частини. В цих наказах про виплату додаткової винагороди виходячи з розміру 100 000 гривень за місяць обов`язково зазначаються підстави для його видання з посиланням на бойовий наказ (бойове розпорядження) тощо.

Згідно п. 3 ОД МОУ від 23.06.2022 документальне підтвердження безпосередньої участі військовослужбовців у бойових діях або забезпечення здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, у період здійснення дій або заходів здійснювати на підставі таких документів: бойовий наказ (бойове розпорядження); журнал бойових дій (вахтовий, навігаційно-вахтовий, навігаційний журнал) або журнал ведення оперативної обстановки або бойове донесення (підсумкове, термінове, позатермінове) або постава відомість (під час охорони об`єкта, на який було здійснено збройний напад); рапорт (донесення) командира підрозділу (групи) про участь кожного військовослужбовця (у тому числі з доданих або оперативно підпорядкованих підрозділів) у бойових діях, у виконанні бойових (спеціальних) завдань.

При цьому згідно п. 1 ОД МОУ від 23.06.2022 під терміном "безпосередня участь військовослужбовця у бойових діях або забезпеченні здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії в період здійснення зазначених заходів" (далі - бойові дії або заходи) слід розуміти виконання військовослужбовцем: бойових завдань у складі військової частини (підрозділу), яка веде воєнні (бойові) дії у складі створених (діючих) угруповань військ (сил) Сил оборони держави (визначених Головнокомандувачем Збройних Сил України або начальником Генерального штабу Збройних Сил України) в районі ведення воєнних (бойових) дій; бойових (спеціальних) завдань із всебічного забезпечення створених (діючих) угруповань військ (сил) Сил оборони держави безпосередньо в районі ведення бойових дій згідно з бойовими розпорядженнями; бойових завдань з ведення руху опору на територіях України, тимчасово окупованих (захоплених) противником; завдань з ведення оперативної (військової, спеціальної) розвідки в районі ведення бойових дій або на територіях України, тимчасово окупованих(захоплених)противником; бойових завдань з відбиття збройного нападу (вогневого ураження) на об`єкти, що охороняються, звільнення таких об`єктів у разі їх захоплення або спроби насильного заволодіння зброєю, бойовою та іншою технікою (у т.ч. поза межами районів ведення бойових дій); бойових завдань з пошуку, виявлення та знешкодження диверсійнорозвідувальних груп, незаконних збройних формувань ( озброєних осіб) (у т.ч. поза межами районів ведення бойових дій); виконання бойових завдань з вогневого ураження повітряних цілей (у т.ч. поза межами районів ведення бойових дій); здійснення польотів у районах ведення воєнних дій, ведення повітряного бою (у т.ч. поза межами районів ведення бойових дій); здійснення заходів з виводу сил та засобів з під удару противника (у т.ч. поза межами районів ведення бойових дій); виконання бойових ( спеціальних) завдань кораблями, катерами, морськими суднами в морській, річковій акваторії (у т. ч. поза межами районів ведення бойових дій).

Слід зазначити, що Повітряні сили України, до яких відноситься військова частина НОМЕР_1 один з головних носіїв бойового потенціалу Збройних сил України. Цей високоманеврений вид збройних сил призначений, спільно з військами Протиповітряної оборони, для охорони повітряного простору держави, ураження з повітря об`єктів противника, авіаційної підтримки власних військ (сил), висадки повітряних десантів, повітряного перевезення військ і матеріальних засобів та ведення повітряної розвідки.

Вищевказаними протиправними діями майора ОСОБА_4 , заподіяно істотну шкоду у вигляді підриву авторитету держави, створення уявлення суспільства про вседозволеність та безкарність службових осіб військових частин, неналежне здійснення покладених на військову частину НОМЕР_1 завдань, зокрема щодо своєчасного та повного забезпечення функціювання військової частини та підтримки інших військових формувань для відбиття збройної агресії російської федерації проти України, а саме: щодо завоювання переваги у повітрі; прикриття угруповань військ і об`єктів від ударів противника з повітря; авіаційної підтримки Сухопутних військ та забезпечення бойових дій Військово-морських сил зрив маневру військ противника та його перевезень; висадка повітряних десантів та боротьба з десантами противника на землі і у повітрі; ведення повітряної розвідки; здійснення повітряних перевезень своїх військ і матеріальних засобів; руйнування та знищення військових, військово-промислових, енергетичних об`єктів, вузлів і комунікацій противника.

Відповідно до примітки 1 ст. 364 КК України, службовими особами у статтях 364, 368, 368-2, 369 цього Кодексу є особи, які постійно, тимчасово чи за спеціальним повноваженням здійснюють функції представників влади чи місцевого самоврядування, а також обіймають постійно чи тимчасово в органах державної влади, органах місцевого самоврядування, на державних чи комунальних підприємствах, в установах чи організаціях посади, пов`язані з виконанням організаційно-розпорядчих чи адміністративно-господарських функцій, або виконують такі функції за спеціальним повноваженням, якими особа наділяється повноважним органом державної влади, органом місцевого самоврядування, центральним органом державного управління із спеціальним статусом, повноважним органом чи повноважною особою підприємства, установи, організації, судом або законом.

Відповідно до ч. 2 ст.19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Разом з тим, майор ОСОБА_4 , будучи заступником командира батальйону з морально психологічного забезпечення батальйону зв`язку військової частини НОМЕР_1 , являючись військовою службовою особою та начальником відносно підлеглих військовослужбовців ввіреного йому підрозділу ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 та ОСОБА_12 за військовим званням та посадою, достовірно знаючи вищевказані статутні вимоги, які регламентують взаємовідносини між військовослужбовцями, маючи на меті використати своє службове становище у власних цілях, вирішив залучити зазначених військовослужбовців для виконання завдань, не пов`язаних з військовою службою на системній основі, а саме залучив ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 для виконання робіт з будівництва (ремонту) приватного будинку, що знаходиться на земельній ділянці з кадастровим номером № :02:002:1977 у АДРЕСА_3 , який належить на праві власності ОСОБА_13 , за наступних обставин.

Так, у невстановлений досудовим розслідуванням час, однак не пізніше серпня 2022 року по 02 червня 2023 року, діючи в порушення діючих вищевказаних вимог нормативних актів України, грубо порушуючи порядок проходження військової служби, в умовах воєнного стану, перевищуючи надані йому службові повноваження, у власних цілях, як військова посадова особа, будучи начальником для підлеглих військовослужбовців ввіреного йому підрозділу ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , та ОСОБА_12 , прийняв рішення щодо невиконання обов`язків військової служби останніми та залучив ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 у службовий час до проведення будівництва (ремонту) приватного будинку, що знаходиться на земельній ділянці з кадастровим номером № :02:002:1977 у АДРЕСА_3 , який належить на праві власності ОСОБА_13 .

З цією метою, у період з початку серпня 2022 року по 02 червня 2023 року, майор ОСОБА_4 особисто, користуючись наданим йому службовими повноваженнями, приймав рішення та надавав розпорядження про звільнення військовослужбовців ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , від виконання ними їхніх безпосередніх службових обов`язків, пов`язаних з проходженням військової служби, надаючи ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , протиправні вказівки на їх перебування поза межами військової частини, у вказаний вище період, для здійснення будівельних, ремонтних, а також інших, пов`язаних з цим робіт (купівля та доставка будівельних матеріалів) за місцем знаходження земельної ділянки з кадастровим номером №:02:002:1977 у АДРЕСА_3 , де знаходиться житловий будинок, що належить ОСОБА_13 .

Таким чином, у період часу з початку серпня 2022 року по 02 червня 2023 року військовослужбовці військової частини НОМЕР_1 : ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , не виконуючи за вказівками та з дозволу ОСОБА_4 , своїх безпосередніх обов`язків, пов`язаних з проходженням військової служби, отримували грошове забезпечення, що передбачене для військовослужбовців за їх посадами, та додаткову винагороду на період дії воєнного стану.

За час перебування військовослужбовців військової частини НОМЕР_1 поза службою за вказівкою майора ОСОБА_4 солдату ОСОБА_10 за період з 27.08.2022 по 02.06.2023 нараховано всього: 487 018 грн.81коп., із них: грошове забезпечення: 163 598 грн. 48 коп.; додаткова винагорода: 154 838 грн. 71 коп.; грошова допомога на оздоровлення: 34 100 грн. 93 коп.; компенсація податку з доходів фізичних осіб: 63 456 грн. 86 коп.; нарахований єдиний внесок: 76 311 грн. 88 коп.; військовий збір (-1,5%): 5 288 грн. 05 коп.

Солдату ОСОБА_9 за період з 11.08.2022 по 02.06.2023 нараховано всього: 509 914 грн. 56 коп., із них: грошове забезпечення: 165 132 грн. 48 коп.; додаткова винагорода: 170 322 грн. 58 коп.; грошова допомога на оздоровлення: 33 719 грн. 40 коп.; компенсація податку з доходів фізичних осіб: 66 451 грн. 42 коп.; нарахований єдиний внесок: 79 826 грн. 31 коп.; військовий збір (-1,5%): 5 537 грн. 63 коп.

Солдату ОСОБА_11 за період з 11.08.2022 по 02.06.2023 нараховано всього: 509 914 грн. 56 коп., із них: грошове забезпечення: 165 132 грн. 48 коп.; додаткова винагорода: 170 322 грн. 58 коп.; грошова допомога на оздоровлення: 33 719 грн. 40 коп.; компенсація податку з доходів фізичних осіб: 66 451 грн. 42 коп.; нарахований єдиний внесок: 79 826 грн. 31 коп.;військовий збір (-1,5%): 5 537 грн. 63 коп.

Головному сержанту ОСОБА_12 за період з 15.06.2022 по 05.06.2023 року нараховано всього: 658 003 грн. 56 коп., із них: грошове забезпечення: 226 036 грн. 72 коп.; додаткова винагорода: 226 000 грн. 00 коп.; грошова допомога на оздоровлення: 24 382 грн. 35 коп.; компенсація податку з доходів фізичних осіб: 85 755 грн. 43 коп.; нарахований єдиний внесок: 102 975 грн. 33 коп.; військовий збір (-1,5%): 7 146 грн. 31.

При цьому до посадових (функціональних) обов`язків військовослужбовців військової частини НОМЕР_1 ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 здійснення будівельних, ремонтних, а також інших, пов`язаних з цим робіт (купівля та доставка будівельних матеріалів), тощо - не входило.

Також майор ОСОБА_4 , реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на зловживання службовим становищем, у невстановленому досудовому розслідуванні місці, у невстановлений досудовим розслідуванням час, однак не пізніше періоду з серпня 2022 року по 02 червня 2023 року, будучи службовою особою, військовослужбовцем військової служби за контрактом на посаді заступника командира батальйону з морально психологічного забезпечення батальйону зв`язку військової частини НОМЕР_1 , у військовому званні «майор», діючи в порушення діючих вимог нормативних актів України, грубо порушуючи порядок проходження військової служби, в умовах воєнного стану, діючи умисно, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, зловживаючи своїм службовим становищем, діючи умисно, всупереч інтересам служби, з метою одержання неправомірної вигоди у власних інтересах та інтересах іншої фізичної особи - ОСОБА_13 , будучи начальником для підлеглих військовослужбовців ввіреного йому підрозділу ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 та ОСОБА_12 , яких залучав для виконання завдань, не пов`язаних з військовою службою та достовірно знаючи та розуміючи, що останні відсутні за місцем служби, та не виконують функцій, пов`язаних з військовою службою, щомісячно надавав розпорядження підлеглому особовому складу щодо здійснення виплат грошового забезпечення ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 та ОСОБА_12 , що передбачене для військовослужбовців за їх посадами, та додаткову винагороду на період дії воєнного стану, чим спричинив тяжкі наслідки державним інтересам в особі військової частини, завдавши збитків на загальну суму 2 164 851 грн. 49 коп., що відповідно до примітки 4 ст. 364 КК України, є тяжкими наслідками.

Вищеописаними діями ОСОБА_4 досяг своєї злочинної мети одержання неправомірної вигоди для себе та іншої фізичної особи - ОСОБА_13 , яка полягала у вигляді отримання послуг з проведення будівництва (ремонту) приватного будинку, що знаходиться на земельній ділянці з кадастровим номером №:02:002:1977 у АДРЕСА_3 .

17.08.2023 року ОСОБА_4 повідомлено про підозру у вчиненні злочину передбаченого ч.5 ст.426-1, ч.2 ст.364 КК України.

В судовому засіданні прокурор клопотання підтримала в повному обсязі та просила його задовольнити.

Захисники та підозрюваний проти задоволення клопотання заперечували та просили застосувати більш м`який запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту або особистої поруки, обґрунтовуючи свої доводи тим, що ОСОБА_4 має міцні соціальні зв`язки за місцем проживання, кваліфікація його дій є завищеною, він багато разів заохочувався по службі, утримує мати та дружину, має хвороби.

Вислухавши думку учасників процесу, дослідивши матеріали клопотання, суд приходить до наступного.

Згідно ч. 2 ст. 177 КПК України, підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті. Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності для цього підстав, передбачених цим Кодексом.

Підозра ОСОБА_4 у вчиненні вказаного вище кримінального правопорушення є обґрунтованою, оскільки ґрунтується на доказах, здобутих під час досудового розслідування, зокрема: повідомленням про вчинення кримінального правопорушення за вих. № 17/7/1-8109 від 20.06.2023; довідкою щодо нарахованого грошового забезпечення військовослужбовцю військової частини НОМЕР_1 солдату ОСОБА_9 ; довідкою щодо нарахованого грошового забезпечення військовослужбовцю військової частини НОМЕР_1 солдату ОСОБА_12 ; довідкою щодо нарахованого грошового забезпечення військовослужбовцю військової частини НОМЕР_1 солдату ОСОБА_10 ; довідкою щодо нарахованого грошового забезпечення військовослужбовцю військової частини НОМЕР_1 солдату ОСОБА_11 ; актом службового розслідування № 35 від 28.06.2023; протоколами допитів свідків ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , ОСОБА_16 , а також іншими доказами.

Таким чином, слідчий суддя, на підставі розумної оцінки сукупності досліджених під час розгляду клопотання доказів, які об`єктивно вказують на обґрунтованість припущення про причетність ОСОБА_4 до вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 426-1, ч. 2 ст. 364 КК України.

Слідчий суддя приходить до висновку, що у ОСОБА_4 мають місце процесуальні ризики, передбачені пунктами 1 та 3 ч.1 ст.177 КПК України, а саме:

- переховуватись від органу досудового розслідування та суду, оскільки ОСОБА_4 підозрюється у вчиненні особливо тяжкого злочину, за який передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк від восьми до дванадцяти років та тяжкого злочину, за який передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк від трьох до шести років, з позбавленням права обіймати певні посади чи займатися певною діяльністю на строк до трьох років, зі штрафом від п`ятисот до однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян. Тяжкість ймовірного покарання та суворість можливого вироку особливо сильно підвищують ризик переховування від органів досудового розслідування та/або суду на початкових етапах притягнення особи до кримінальної відповідальності. Маючи значний військовий досвід, усвідомлюючи тяжкість покарання та невідворотність кримінальної відповідальності, ОСОБА_4 може використати наявні у нього засоби та можливості для переховування від правоохоронних органів і суду, з метою уникнення кримінальної відповідальності. На даний час, ОСОБА_4 також достатньо обізнаний зі змістом отриманих результатів проведених слідчих (розшукових) дій стосовно нього, іншими доказами у кримінальному провадженні, що створює додатковий ризик переховування від органів досудового розслідування та суду, у зв`язку з чим, застосування більш м`якого запобіжного заходу не є виправданим. Крім того, внаслідок збройної агресії російської федерації проти України з 24.02.2022 Україною згідно відкритих даних не контролюється орієнтовно 15-20% власної території, що створює додаткові можливості для залишення території України, в тому числі поза офіційними пунктами пропуску. Також, ОСОБА_4 будучи військовослужбовцем, використовуючи наявні у нього засоби та можливості, знайомства з іншими співробітниками правоохоронних органів Одеської області, може отримати відповідні паролі для безперешкодного проходження пунктів пропуску та здійснити виїзд на непідконтрольні Україні території, а також в напрямку Республіки Молдова.

- ОСОБА_4 може незаконно впливати на свідків у кримінальному провадженні, оскільки відповідно до передбаченої КПК процедури показання свідків отримуються спочатку на стадії досудового розслідування шляхом їх допиту слідчим чи прокурором, а згодом після направлення обвинувального акта до суду такі показання отримуються та перевіряються на стадії судового розгляду шляхом безпосереднього допиту особи в судовому засіданні (статті 23, 224, 352 КПК України). Суд може обґрунтовувати свої висновки лише на свідченнях, які він безпосередньо сприймав під час судового засідання або отриманих у порядку, передбаченому статтею 225 КПК. З метою уникнення кримінальної відповідальності ОСОБА_4 може здійснювати вплив на свідків у даному кримінальному провадженні, які ще не допитані органом досудового розслідування, з метою зміни, викривлення чи відмови від наданих ними показань, тобто є наявним ризик незаконного впливу підозрюваним на таких осіб. За рахунок займаної посади та реалізації своїх повноважень, ОСОБА_4 має постійні стійкі зв`язки з іншими структурними підрозділами органів державної влади, дає змогу впливати на свідків у цьому кримінальному провадженні. Таким чином, не будучи обмеженим у спілкуванні із свідками, ознайомившись зі змістом їх показань, протоколи допиту яких є у додатках до клопотання про застосування запобіжного заходу, ОСОБА_4 матиме можливість з метою уникнення кримінальної відповідальності сам або за допомогою третіх осіб впливати на свідків, які наразі вже встановлені та деякі допитані ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , ОСОБА_16 та інших, які на даний час встановлюються.

У розумінні практики Європейського суду з прав людини, тяжкість обвинувачення не є самостійною підставою для утримання особи під вартою, проте таке обвинувачення у сукупності з іншими обставинами збільшує ризик втечі настільки, що його не можливо відвернути, не взявши особу під варту. У справі « Ілійков проти Болгарії» № 33977/96 від 26.07.2001р. ЄСПЛ зазначив, що «суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування або повторного вчинення злочинів».

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини, суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів. Забезпечення таких стандартів, як підкреслює Європейський суду з прав людини, вимагає від суду більшої суворості в оцінці порушень цінностей суспільства.

Таким чином, прокурором під час розгляду клопотання, відповідно до вимог п. 3 ч. 1 ст. 194 КПК України, доведено недостатність для запобігання вказаному ризику застосування до підозрюваного більш м`яких ніж тримання під вартою запобіжних заходів, а це у свою чергу, враховуючи обґрунтованість підозри ОСОБА_4 у вчиненні злочину, передбаченого ч. 5 ст. 426-1, ч. 2 ст. 364 КК України, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від восьми до дванадцяти років, згідно ч.1, п.5 ч.2 ст.183 КПК України, є підставою для застосування до підозрюваного ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Щодо розміру визначення застави.

Відповідно до рішення ЄСПЛ у справі «Гафа проти Мальти», було встановлено що гарантія, передбачена статтею 5 §3 Конвенції покликана забезпечити явку обвинуваченого у судовому засіданні. Тому розмір застави повинен бути встановлений з огляду на особу підозрюваного, належну йому власність, його стосунки з поручителями, іншими словами, з огляду на впевненість у тому, що перспектива втрати застави або заходів проти його поручителів у випадку його неявки до суду буде достатньою для того, щоб стримати його від втечі. Оскільки питання, яке розглядається, є основним правом на свободу, гарантованим статтею 5, органи влади повинні докладати максимум зусиль як для встановлення належного розміру застави, так під час вирішення питання про необхідність продовження тримання під вартою. Крім того, розмір застави, має бути належним чином обґрунтовано у рішенні про визначення застави і повинна враховувати майновий стан обвинуваченого. Нездатність національних судів оцінити здатність заявника сплатити необхідну суму може викликати виявлення Судом порушення. Проте обвинувачений, якого судові органи готові звільнити під заставу, повинні вірно подати достатню інформацію, яку можливо перевірити, якщо це буде необхідно, щодо суми застави, яку необхідно встановити.

Також, щоб розмір застави можна було вважати таким, який здатен забезпечити належну процесуальну поведінку підозрюваного, слідчий суддя повинен, врахувавши положення ст. 177, 178 КПК України, та раціонально співставити його з доведеними у справі ризиками, даними про особу підозрюваного, тяжкістю вчиненого злочину. При цьому судді слід мати на увазі, що, виходячи з практики ЄСПЛ, розмір застави повинен визначатися тим ступенем довіри, при якому перспектива втрати застави, буде достатнім стримуючим засобом, щоб відбити у особи, щодо якої застосовано заставу, бажання будь-яким чином перешкоджати встановленню істини у кримінальному провадженні.

Враховуючи те, що ОСОБА_4 підозрюється у вчиненні особливо тяжкого кримінального правопорушення проти власності, його міцні соціальні зв`язки, неодноразові заохочення по службі, застосування до нього покарання внаслідок службового розслідування, то слідчий суддя приходить до висновку, що не має підстав для застосування застави в розмірі більшому ніж передбачено КПК України, а тому застава в розмірі 200 прожиткового мінімуму для працездатних осіб в сумі 536 800 грн. зможе забезпечити виконання підозрюваним ОСОБА_4 обов`язків, передбачених цим Кодексом.

На підставі вище викладеного та керуючись ст. ст. 181, 183, 196 КПК України, слідчий суддя, -

У Х В А Л И В :

Клопотання слідчого другого слідчого відділу (з дислокацією у м. Одесі) ТУ ДБР розташованого у м. Миколаєві ОСОБА_7 погоджене з прокурором Одеської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Південного регіону ОСОБА_3 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою ОСОБА_4 задовольнити частково.

Застосувати до підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком до 16 жовтня 2023 року включно.

Визначити розмір застави, як альтернативного запобіжного заходу, достатнього для забезпечення виконання підозрюваним ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , обов`язків, передбачених КПК України в сумі 200 (двохста) розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що складає 536 800 (п`ятсот тридцять шість тисяч вісімсот) гривень.

Роз`яснити підозрюваному, що він або заставодавець мають право у будь який момент внести заставу на розрахунковий рахунок №UA0005435, код отримувача (ЄДРПОУ) - 26302945, банк отримувача - ДКСУ м.Київ, отримувач - Територіальне управління Державної судової адміністрації України в Одеській області.

У разі внесення застави підозрюваного звільнити з-під варти негайно та покласти на підозрюваного ОСОБА_4 , обов`язки строком до 16 жовтня 2023 року включно, передбачені ч.5 ст.194 КПК України:

-повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та/або місця роботи;

-утримуватися від спілкування зі свідками, які наразі вже встановлені та допитані ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , ОСОБА_16 , ОСОБА_12 ;

-здати на зберігання свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну;

Роз`яснити підозрюваному ОСОБА_4 , що відповідно до ч.8, ч.10, ч.11 ст.182 КПК України, у разі невиконання обов`язків заставодавцем, а також, якщо підозрюваний, обвинувачений, будучи належним чином повідомлений не з`явиться за викликом до слідчого, прокурора, слідчого судді, суду без поважних причин чи не повідомить про причини своєї неявки, або якщо порушить інші покладені на нього при застосуванні запобіжного заходу обов`язки, застава звертається в дохід держави та зараховується до спеціального фонду Державного бюджету України й використовується у порядку, встановленому законом для використання коштів судового збору. У разі звернення застави в дохід держави слідчий суддя, суд вирішує питання про застосування до підозрюваного, обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді застави у більшому розмірі або іншого запобіжного заходу з урахуванням положень ч.7 ст.194 КПК України. Застава внесена підозрюваним, обвинуваченим, може бути повністю або частково звернена судом на виконання вироку в частині майнових стягнень. Застава внесена заставодавцем, може бути звернена судом на виконання вироку в частині майнових стягнень тільки за його згодою.

Ухвала підлягає негайному виконанню після її проголошення.

Ухвала може бути оскаржена до Одеського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Подання апеляційної скарги зупиняє набрання ухвалою законної сили, але не зупиняє її виконання.

Слідчий суддя ОСОБА_1