Справа № 175/556/23
Провадження № 1-кп/175/32/23
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

07 червня 2023 року смт Слобожанське

Дніпропетровський районний суд Дніпропетровської області в складі:

головуючої: судді ОСОБА_1

за участю секретаря судового засідання: ОСОБА_2

за участю прокурора: ОСОБА_3

за участю захисника: адвоката ОСОБА_4

за участю обвинуваченого: ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження № 0000094 за обвинувальним актом відносно ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Дніпропетровська, громадянина України, зареєстрованого та мешкаючого за адресою: АДРЕСА_1 , не працюючого, маючого вищу освіту, розлученого,

обвинуваченого в скоєнні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 114-1 КК України,

В С Т А Н О В И В:

І. Формулювання обвинувачення, визнаного судом доведеним.

Положеннями ст. 1 Закону України «Про оборону України» визначено, що особливий період це період, що настає з моменту оголошення рішення про мобілізацію (крім цільової) або доведення його до виконавців стосовно прихованої мобілізації чи з моменту введення воєнного стану в Україні або в окремих її місцевостях та охоплює час мобілізації, воєнний час і частково відбудовний період після закінчення воєнних дій. Воєнний стан це особливий правовий режим, що вводиться в Україні або в окремих її місцевостях у разі збройної агресії чи загрози нападу, небезпеки державній незалежності України, її територіальній цілісності та передбачає надання відповідним органам державної влади, військовому командуванню та органам місцевого самоврядування повноважень, необхідних для відвернення загрози та забезпечення національної безпеки, а також тимчасове, зумовлене загрозою, обмеження конституційних прав і свобод людини і громадянина та прав і законних інтересів юридичних осіб із зазначенням строку дії цих обмежень. Військове формування це створена відповідно до законодавства України сукупність військових з`єднань і частин та органів управління ними, які комплектуються військовослужбовцями і призначені для оборони України, захисту її суверенітету, державної незалежності і національних інтересів, територіальної цілісності і недоторканності у разі збройної агресії, збройного конфлікту чи загрози нападу шляхом безпосереднього ведення воєнних (бойових) дій.

Відповідно до ст. 1 Закону України «Про Збройні Сили України», Збройні Сили України це військове формування, на яке відповідно до Конституції України покладаються оборона України, захист її суверенітету, територіальної цілісності і недоторканності. Збройні Сили України забезпечують стримування збройної агресії проти України та відсіч їй, охорону повітряного простору держави та підводного простору у межах територіального моря України у випадках, визначених законом, беруть участь у заходах, спрямованих на боротьбу з тероризмом. З`єднання, військові частини і підрозділи Збройних Сил України відповідно до закону можуть залучатися до здійснення заходів правового режиму воєнного і надзвичайного стану, безпеки та захисту критичної інфраструктури, здійснення заходів щодо поводження з військовополоненими в особливий період, заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації у Донецькій та Луганській областях, організації та підтримання дій руху опору, проведення військових інформаційно-психологічних операцій, боротьби з тероризмом і піратством, заходів щодо здійснення захисту життя, здоров`я громадян та об`єктів (майна) державної власності за межами України, забезпечення їх безпеки та евакуації (повернення), посилення охорони державного кордону, захисту суверенних прав України в її виключній (морській) економічній зоні та на континентальному шельфі та їх правового оформлення, забезпечення безпеки національного морського судноплавства України у відкритому морі чи в будь-якому місці поза межами юрисдикції будь-якої держави, заходів щодо запобігання розповсюдженню зброї масового ураження, протидії незаконним перевезенням зброї і наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів або прекурсорів у відкритому морі, ліквідації надзвичайних ситуацій природного і техногенного характеру, кризових ситуацій, надання військової допомоги іншим державам, а також брати участь у міжнародному військовому співробітництві, міжнародних антитерористичних, антипіратських та інших міжнародних операціях з підтримання миру і безпеки на підставі міжнародних договорів України та в порядку і на умовах, визначених законодавством України.

Згідно з приписами ст. 4 Закону України «Про оборону України», у разі збройної агресії проти України або загрози нападу на Україну Президент України приймає рішення про загальну або часткову мобілізацію, введення воєнного стану в Україні або окремих її місцевостях, застосування Збройних Сил України, інших військових формувань, утворених відповідно до законів України, подає його Верховній Раді України на схвалення чи затвердження, а також вносить до Верховної Ради України подання про оголошення стану війни. Органи державної влади та органи військового управління, не чекаючи оголошення стану війни, вживають заходів для відсічі агресії. На підставі відповідного рішення Президента України Збройні Сили України разом з іншими військовими формуваннями розпочинають воєнні дії, у тому числі проведення спеціальних операцій (розвідувальних, інформаційно-психологічних тощо) у кіберпросторі. З моменту оголошення стану війни чи фактичного початку воєнних дій настає воєнний час, який закінчується у день і час припинення стану війни.

У зв`язку зі збройною агресією Російської Федерації проти України Указом Президента України від 24 лютого 2022 року № 64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні», який затверджено Законом України «Про затвердження Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні», з 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року в Україні введено воєнний стан, який діє і дотепер.

Так, в травні 2022 року, у невстановлений під час досудового розслідування час, обвинувачений ОСОБА_5 , діючи з умислом, спрямованим на перешкоджання законній діяльності Збройних Сил України та інших військових формувань в особливий період, з корисливих мотивів, повідомив ОСОБА_6 про свої можливості в допомозі діючим військовослужбовцям та цивільним особам в ухиленні від проходження військової служби в Збройних Силах України та інших військових формуваннях шляхом фіктивного виклику осіб за кордон на навчання або документального підтвердження діагнозу, який звільняє таких осіб від проходження військової служби в Збройних Силах України та інших військових формуваннях. Продовжуючи реалізовувати свій злочинний намір, 27 липня 2022 року, приблизно о 20 годині 16 хвилин, обвинувачений ОСОБА_5 під час особистої зустрічі з ОСОБА_6 на паркувальному майданчику біля ТЦ « ІНФОРМАЦІЯ_2 », розташованого за адресою: Дніпропетровська область, Дніпровський район, смт Слобожанське, вул. Нижньодніпровська, 17, висловив останньому пропозицію, спрямовану на ухилення від проходження військової служби в Збройних Силах України та інших військових формуванням таким шляхами: законним зняттям зацікавленої особи з військового обліку в Збройних Силах України чи інших військових формуваннях; штучним оформленням зацікавленої особи у волонтерську організацію з можливим подальшим виїздом за кордон строком до трьох місяців; зняттям зацікавленої особи з військового обліку, однак без занесення до відповідної документальної бази осіб, які перебувають на військовому обліку в підрозділах Збройних Сил України та інших військових формуваннях. Також обвинувачений ОСОБА_5 , зазначив, що офіційне зняття зацікавленої особи з військового обліку у Збройних Сил України чи інших військових формуваннях коштуватиме такій особі 6000 доларів США, а зняття з військового обліку без занесення до відповідної документальної бази осіб, які перебувають на військовому обліку в підрозділах Збройних Сил України та інших військових формувань коштуватиме 1500 доларів США.

У свою чергу ОСОБА_6 , усвідомлюючи, що раніше до нього звертався його знайомий ОСОБА_7 з приводу сприяння у звільненні останнього з військової служби у Збройних Силах України у зв`язку із незадовільним станом здоров`я, на висловлені обвинуваченим ОСОБА_5 пропозиції надав копії документів діловода ІНФОРМАЦІЯ_3 ОСОБА_7 з метою почати процедуру зняття останнього з військового обліку в Збройних Силах України і таким чином звільнити його від проходження військової служби у Збройних Силах України.

В подальшому, продовжуючи реалізовувати свій злочинний намір, спрямований на перешкоджання законній діяльності Збройних Сил України та інших військових формувань в особливий період, 13 вересня 2022 року, приблизно о 16 годині 27 хвилин, обвинувачений ОСОБА_5 під час особистої зустрічі з ОСОБА_6 на паркувальному майданчику біля готелю-ресторану « ІНФОРМАЦІЯ_4 », розташованого за адресою: АДРЕСА_2 , повідомив останнього, що варіант із зняттям зацікавленої особи з військового обліку без занесення до відповідної документальної бази осіб, які перебувають на військовому обліку в підрозділах Збройних Сил України та інших військових формувань, не є діючим, а єдиним можливим варіантом для ОСОБА_7 є офіційне зняття з військового обліку в Збройних Силах України та коштуватиме такий варіант 6500 доларів США, на що ОСОБА_6 надав свою згоду.

Після цього, продовжуючи реалізовувати свій злочинний намір, 14 вересня 2022 року, приблизно о 16 годині 57 хвилин, обвинувачений ОСОБА_5 під час особистої зустрічі з ОСОБА_6 на паркувальному майданчику біля ТЦ « ІНФОРМАЦІЯ_2 », розташованого за адресою: Дніпропетровська область, Дніпровський район, смт Слобожанське, вул. Нижньодніпровська, 17, отримав від останнього грошові кошти в розмірі 6500 доларів США, що згідно з офіційним курсом валют Національного банку України станом на 14 вересня 2022 року становило 237695 гривень 90 копійок, за оформлення документів про офіційне зняття з військового обліку в Збройних Силах України ОСОБА_7 .. Також обвинувачений ОСОБА_5 повідомив, що усі документи про офіційне зняття з військового обліку в Збройних Силах України ОСОБА_7 будуть готові приблизно через три чотири тижні, про що він повідомить ОСОБА_6 додатково.

В подальшому, продовжуючи реалізовувати свій злочинний намір, спрямований на перешкоджання законній діяльності Збройних Сил України та інших військових формувань в особливий період, 06 жовтня 2022 року, приблизно о 16 годині 00 хвилин, обвинувачений ОСОБА_5 під час особистої зустрічі з ОСОБА_6 на паркувальному майданчику біля ТЦ « ІНФОРМАЦІЯ_2 », розташованого за адресою: Дніпропетровська область, Дніпровський район, смт Слобожанське, вул. Нижньодніпровська, 17, надав останньому тимчасове посвідчення військовозобов`язаного № НОМЕР_1 від 19 березня 2022 року на ім`я ОСОБА_7 та довідку військово-лікарської комісії № 37/2022 від 19 березня 2022 року щодо солдата ОСОБА_7 , які підтверджують факт зняття ОСОБА_7 з військового обліку в Збройних Силах України та дають можливість останньому бути законно звільненим з військової служби у Збройних Силах України, при цьому ОСОБА_7 фактично не проходив військово-лікарську комісію та не вчиняв жодних дій з метою одержання вказаних документів.

Таким чином, обвинувачений ОСОБА_5 діючи умисно, з корисливих мотивів, у період з 13 вересня 2022 року по 16 жовтня 2022 року вчинив дії, спрямовані на перешкоджання законній діяльності Збройних Сил України та інших військових формувань в особливий період, шляхом здійснення дій, направлених на сприяння безпідставному ухиленню від проходження військової служби військовозобов`язаному та діючому військовослужбовцю Збройних Сил України ОСОБА_7 ..

Суд кваліфікує дії обвинувачений ОСОБА_5 за ч. 1 ст. 114-1 КК України як перешкоджання законній діяльності Збройних Сил України та інших військових формувань в особливий період.

ІІ. ДОКАЗИ НА ПІДТВЕРДЖЕННЯ ВСТАНОВЛЕНИХ СУДОМ ОБСТАВИН.

Обставини вчинення обвинуваченим ОСОБА_5 вказаного вище кримінального злочину встановлені судом шляхом дослідження сукупності доказів, обсяг дослідження яких був визначений з урахуванням думок учасників судового провадження в порядку, передбаченому ст. 349 КПК України.

В зв`язку з тим, що обвинувачений повністю визнав свою провину та погодився з кваліфікацією вчиненого ним злочину, а прокурор і захисник не висловили жодних заперечень щодо встановлених обставин, суд відповідно до положень ч. 3 ст. 349 КПК України, визнав недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються, і під час судового розгляду обмежився допитом обвинуваченого та дослідженням доказів щодо обставин, які характеризують особистість обвинуваченого та обтяжують чи пом`якшують покарання, а дослідження інших доказів у провадженні не здійснювалось. При цьому судом з`ясовано правильність розуміння зазначеними вище учасниками судового провадження обставин щодо недоцільності дослідження доказів, добровільність їх позиції та роз`яснено, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 вину в скоєнні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 114-1 КК України, визнав повністю та пояснив, що ним дійсно скоєно це кримінальне правопорушення за викладених в обвинувальному акті обставин. В скоєному кається та просить суд суворо не карати.

ІІІ. Обставини, які пом'якшують або обтяжують покарання.

Обставинами, які пом`якшують покарання обвинуваченого, суд визнає: щире каяття, активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення.

Обставин, які обтяжують покарання обвинуваченого, судом не встановлено.

ІV. Мотиви призначення покарання.

При визначені виду та міри покарання обвинуваченому суд враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, особистість винного, його вік та соціальне положення, характер, мотиви та обставини вчиненого кримінального правопорушення, а також обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Так, обвинувачений ОСОБА_5 офіційно не працює, має постійне місце мешкання, має на утриманні малолітню дитину, вперше притягується до кримінальної відповідальності, на обліку у лікарів психіатра та нарколога як особа, яка страждає будь-якими захворюваннями наркологічного та/або психічного характеру, не значиться.

Суд, враховуючи, що вчинене обвинуваченим кримінальне правопорушення є тяжким злочином, обставини, які пом`якшують покарання, особистість обвинуваченого та його поведінку, вважає, що його виправлення та перевиховання можливе без ізоляції від суспільства, але в умовах здійснення контролю за його поведінкою під час звільнення від відбування покарання з випробуванням. Тому обвинуваченому необхідно призначити покарання у виді позбавлення волі на строк у межах, визначених відповідною санкцією статті (частиною статті). Також суд, враховуючи, що покарання є формою реалізації кримінальної відповідальності, якого обвинувачений за вчинене ним кримінальне правопорушення не уникнув, другорядну роль кари як мети покарання, вважає можливим звільнення обвинуваченого від відбування покарання з випробуванням із застосуванням ст. 75 КК України, з покладенням на нього передбачених ст. 76 КК України обов`язків. Саме таке покарання буде справедливим, необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження вчинення нових кримінальних правопорушень.

Підстав для призначення покарання у виді конфіскації майна, визначених у ч. 2 ст. 59 КК України, судом не встановлено.

V. Мотиви ухвалення інших рішень щодо питань, які вирішуються судом при ухваленні вироку, та положення закону, яким керувався суд.

Під час досудового розслідування обвинуваченому був обраний запобіжний захід у виді домашнього арешту, строк застосування якого закінчився. Учасники судового провадження клопотання про обрання запобіжного заходу обвинуваченому в судовому засіданні не заявляли, тому суд не вбачає підстав для обрання обвинуваченому запобіжного заходу до набрання вироком законної сили.

Питання про долю речових доказів суд вважає за необхідне вирішити відповідно до положень ст. 100 КПК України.

Керуючись ст.ст. 368, 370, 373, 374 КПК України, суд

У Х В А Л И В:

ОСОБА_5 визнати винним за ч. 1 ст. 114-1 КК України та призначити йому покарання у виді п`яти років позбавлення волі.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_5 від відбуття призначеного покарання з випробуванням строком на три роки, якщо він протягом цього іспитового строку не вчинить нового кримінального правопорушення і виконає покладені на нього обов`язки.

На підставі ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_5 такі обов`язки:

- періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

- повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання;

- не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Запобіжний захід ОСОБА_5 до набрання вироком законної сили не обирати.

Речові докази: мобільний телефон марки «Iphone ProMax», GOPDN8HROD46, з сім-карткою мобільного оператора НОМЕР_2 , що знаходиться на зберіганні в камері зберігання речових доказів слідчого відділу Управління Служби безпеки України у Дніпропетровській області згідно з постановою про визнання речовими доказами, повернути законному власнику ОСОБА_5 ; довідку військово-лікарської комісії, тимчасове посвідчення військовозобов`язаного на ім`я ОСОБА_7 , залишити в матеріалах кримінального провадження.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому і прокурору. Інші учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

На вирок може бути подана апеляційна скарга до Дніпровського апеляційного суду через Дніпропетровський районний суд Дніпропетровської області протягом тридцяти днів з дня проголошення вироку. Судове рішення суду першої інстанції не може бути оскаржене в апеляційному порядку з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним відповідно до положень ч. 3 ст. 349 КПК України. Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Суддя: