справа №991/4481/23
провадження №1-кс/991/4501/23
ВИЩИЙ АНТИКОРУПЦІЙНИЙ СУД
У Х В А Л А

«25» травня 2023 року м. Київ

Слідчий суддя Вищого антикорупційного суду ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні скаргу ОСОБА_3 на бездіяльність прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення,

ВСТАНОВИВ:

До Вищого антикорупційного суду надійшла скарга ОСОБА_3 на бездіяльність прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення, у прохальній частині якої заявником ставиться питання про зобов`язання уповноваженої особи НАБУ внести відомості до ЄРДР за його заявою.

Обставини, якими обґрунтована скарга.

Скарга ОСОБА_3 обґрунтована тим, що 19 травня 2023 року на електронну адресу НАБУ ОСОБА_3 направив заяву про готування до вчинення злочину суддями Бородянського районного суду та Касаційного кримінального суду Верховного Суду, однак відповідь за результатом розгляду цієї заяви або витяг з ЄРДР він не отримав. Заявник зазначає, що з огляду на наявний досвід подання заяви до органів прокуратури, він припускає, що його заява була перенаправлена працівниками прокуратури до компетентного органу для прийняття процесуального рішення, що, на його думку, є неправильним. Приймаючи до уваги, що невнесення відомостей до ЄРДР за заявою порушує його право, а також зважаючи на те, що за вказаних обставин уповноваженою особою прокуратури не виконано вимоги КПК України, а відомості, що містяться в заяві від 19 травня 2023 року безпідставно невнесенні до ЄРДР, і чинним КПК України не передбачено направлення за належністю заяви про кримінальне правопорушення до іншого органу досудового розслідування без внесення до ЄРДР відповідних відомостей органом, до якого таку заяву було подано, а тому вважає, що його вимоги про зобов`язання уповноваженої особи прокуратури внести відповідні відомості за вказаними у заяві фактами та розпочати досудове розслідування підлягають задоволенню. Разом з цим, в прохальній частині цієї скарги ОСОБА_3 ставить питання про зобов`язання уповноваженої особи НАБУ внести відомості за його заявою від 19 травня 2023 року до ЄРДР та розпочати досудове розслідування, про що повідомити заявника шляхом направлення на його електронну пошту витягу з ЄРДР через 24 години після такого внесення та суд про виконання рішення.

Позиція сторін у судовому засіданні.

Заявник ОСОБА_3 в судове засідання не з`явився, просив суд проводити судовий розгляд скарги без його участі.

Представник НАБУ в судове засідання не з`явився, на електронну пошту надійшли письмові пояснення, в яких детектив просить проводити розгляд скарги без уповноважених осіб НАБУ, врахувати при прийняті рішення їх пояснення і обґрунтування, зазначені у листі-відповіді ОСОБА_3 від 25 травня 2023 року і відмовити в її задоволенні. Також в поясненнях зазначено, що до НАБУ 19 травня 2023 року надійшла заява ОСОБА_3 про виявлення ознак підготовки до вчинення колегією суддів Другої судової палати Касаційного кримінального суду ОСОБА_4 , ОСОБА_5 та ОСОБА_6 кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 368 КК України, за результатом розгляду якої не встановлено достатніх даних про обставини скоєння кримінального корупційного правопорушення, яке підслідне НАБУ відповідно до ч.5 ст. 216 КПК України, а також не встановлено достатніх підстав для внесення відповідних відомостей до ЄРДР та здійснення досудового розслідування НАБУ, про що заявника було повідомлено листом від 25 травня 2023 року з відповідним обґрунтуванням.

Встановлені обставини, мотиви і оцінка слідчого судді.

Дослідивши матеріали скарги з додатками та заперечення представника НАБУ, слідчий суддя зазначає про наступне.

Слідчий суддя у кримінальному провадженні вирішує лише ті питання, що винесені на його розгляд сторонами та віднесені до його повноважень КПК України, при цьому сторони кримінального провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та у спосіб, що визначені КПК України (ст. 26 КПК України).

Статтею 33-1 КПК України встановлено, що Вищому антикорупційному суду підсудні кримінальні провадження стосовно корупційних кримінальних правопорушень, передбачених в примітці ст. 45 КК України, ст. ст. 206-2, 209, 211, 3662, 3663 КК України, якщо наявна хоча б одна з умов, передбачених пунктами 1-3 ч. 5 ст. 216 КПК України. Слідчі судді Вищого антикорупційного суду здійснюють судовий контроль за дотриманням прав, свобод та інтересів осіб у кримінальних провадженнях щодо злочинів, віднесених до підсудності Вищого антикорупційного суду відповідно до ч. 1 цієї статті.

У примітці до ст. 45 КК України зазначено, що корупційним кримінальним правопорушенням відповідно до цього кодексу вважається кримінальне правопорушення, передбачене, зокрема, ст. 368 КК України.

У п. 1 ч. 5 ст. 216 КПК України йдеться про те, що кримінальне правопорушення, передбачене ст. 368 КК України, при цьому повинно бути вчинено, зокрема суддею (крім суддів Вищого антикорупційного суду), суддею Конституційного Суду України, присяжним (під час виконання ним обов`язків у суді), Головою, заступником Голови, членом, інспектором Вищої ради правосуддя, Головою, заступником Голови, членом, інспектором Вищої кваліфікаційної комісії суддів України.

Оскільки ОСОБА_3 у заяві про вчинення злочинів зазначає про ймовірне готування до вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 368 КК України колегією суддів Другої судової палати Касаційного кримінального суду Верховного Суду, слідчий суддя вважає за необхідне дослідити подану заяву.

Відповідно до ч. 1 ст. 24 КПК України, кожному гарантується право на оскарження процесуальних рішень, дій чи бездіяльності слідчого (детектива)/прокурора в порядку, передбаченому цим Кодексом.

На досудовому провадженні може бути оскаржена, зокрема, бездіяльність слідчого (детектива)/прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення (п. 1 ч. 1 ст. 303 КПК України).

За змістом ст. 214 КПК України, слідчий, прокурор, інша службова особа, уповноважена на прийняття та реєстрацію заяв і повідомлень про кримінальне правопорушення, зобов`язані прийняти та зареєструвати таку заяву чи повідомлення. Відмова у прийнятті та реєстрації заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення не допускається.

Виходячи з аналізу кримінального процесуального законодавства, слідчий суддя приходить до висновку, що слідчий, прокурор після прийняття та реєстрації заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення, виходячи з їх змісту, має перевірити достатність даних, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, за наслідками чого ним приймається рішення про початок досудового розслідування шляхом внесення відповідних відомостей до ЄРДР.

Тобто, стадія ініціювання кримінального провадження є важливою для виконання його завдань, зазначених в ст. 2 КПК України, і покликана, з одного боку, забезпечити оперативне реагування на кожне повідомлення про злочин, що є гарантією швидкого та повного його розкриття, притягнення винних до відповідальності, а з іншого - виключити незаконне і необґрунтоване залучення осіб в сферу впливу кримінального процесу, а також марне витрачання сил і засобів правоохоронних органів. Правове регулювання механізму кримінально-процесуальної діяльності не повинно давати можливість окремим особам зловживати своїми правами та використовувати її з метою, що суперечить суспільним потребам, зокрема, задля досягнення власних інтересів. Запобіжниками цьому є, зокрема встановлення кримінальної відповідальності за завідомо неправдиве повідомлення про вчинення кримінального правопорушення (ст. 383 КК України) та фільтр повідомлень про кримінальні правопорушення, що підлягають внесенню до ЄРДР, встановлений нормами самого КПК України.

Із зазначеного вище слідує, що реєстрації в ЄРДР підлягають не будь-які заяви чи повідомлення, а лише ті з них, які містять відомості про вчинення кримінального правопорушення. Підставами вважати заяву чи повідомлення саме про злочин є існування об`єктивних даних, які дійсно свідчать про наявність ознак відповідного злочину. Якщо таких даних немає, то відповідні відомості не можуть вважатися такими, що мають бути обов`язково внесені до ЄРДР.

Серед доданих до скарги матеріалів не вбачається заяви ОСОБА_3 про злочин, адресованої прокурору, на яку він посилається у скарзі, як і відсутні докази її направлення. Разом із цим, до скарги ОСОБА_3 додано заяву про виявлення ознак підготовки до вчинення кримінального правопорушення від 19 травня 2023 року, адресованої НАБУ, зі змісту якої вбачається, що у ній викладені обставини про ймовірне готування до вчинення злочину, передбаченого ч.3 ст. 368 КК України, а саме суддею ОСОБА_7 - надання суддям Другої судової палати Касаційногог кримінального суду Верховного суду Ємець, Білик, Кравченко неправомірної вигоди, а ними - отримання неправомірної вигоди та постановлення заздалегідь визначеної за домовленістю ухвали про відмову у відкритті касаційного провадження у справі 757/3543/22. Зокрема, у своїй заяві ОСОБА_3 зазначає, що на засадах анонімності ним було отримано інформацію про те, що суддя ОСОБА_7 встановив корупційні зв`язки в Печерському районному суді м. Києва, Київському апеляційному суді та Другій судовій палаті Касаційного кримінального суду Верховного Суду з метою недопущення скасування постанови слідчого та надавши за допомогою посередників з числа працівників апарату суду неправомірну вигоду судді Печерського районного суду м. Києва, він домігся повернення скарги ОСОБА_3 на цю постанову, а потім таким же чином домігся розподілу його апеляційної скарги певній колегії суддів Київського апеляційного суду (Тютюн, Павленко, Гладій). На даний час, за наявною у нього інформацією, готується ухвала про відмову у відкритті касаційного провадження з формальних підстав, після якої колегія суддів отримає від представника апарату Бородянського суду ОСОБА_7 неправомірну вигоду, а працівники Бучанської поліції уникнути кримінальної відповідальності.

На думку слідчого судді, викладені у заяві ОСОБА_3 про готування до злочину обставини не є такими, що зумовлюють початок досудового розслідування, який в свою чергу розпочинається саме на підставі фактів, які свідчать про вчинення кримінального правопорушення, а як вбачається з самої заяви, у ній не наведено конкретних відомих заявнику відомостей, що можуть свідчити про готування/вчинення суддями кримінального правопорушення, відповідальність за яке передбачена ч.3 ст. 368 КК України. При цьому, заявник не наводить у заяві будь-яких об`єктивних даних, які б підтверджували зазначене, а його твердження про можливе готування/вчинення суддями кримінального правопорушення ґрунтується виключно на суб`єктивному уявленні щодо правомірності їх дій під час здійснення правосуддя та власному аналізі і баченні норм законодавства про кримінальну відповідальність. Крім того, викладаючи у заяві певні обставини щодо можливого готування/вчинення зазначеного злочину, заявник не посилається на будь-які докази, які це підтверджують, а вказує лише на отримання певної анонімної інформації.

Вказане, на думку слідчого судді, позбавляє орган досудового розслідування можливості провести перевірку конкретних фактів на предмет наявності/відсутності у діях/бездіяльності осіб складу злочину, в той час, як така перевірка на стадії внесення відомостей покликана в тому числі для недопущення перевантаження правоохоронної системи безпідставними та абстрактними повідомленнями про кримінальні правопорушення, що в свою чергу не дозволило б концентрувати зусилля на розслідуванні дійсно суспільно-небезпечних діянь.

Ініціювати процедуру кримінального переслідування та застосувати державний механізм для здійснення досудового розслідування доцільно лише у випадку, коли наявні підстави вважати, що було вчинено кримінальне правопорушення. Безпідставне відкриття кримінального провадження є недопустимим і може порушувати права конкретних осіб, відносно яких таке провадження ініційоване, та є неефективним з точки зору використання державних ресурсів.

Згідно з правовою позицією, викладеною у рішенні Європейського суду з прав людини (Рішення Суду «Артіко проти Італії» від 13 травня 1980 року), не гарантується захист теоретичних і ілюзорних прав, а гарантується захист прав конкретних та ефективних.

Крім того, слід зазначити, що ст. 124 Конституції України та ст. 5 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» передбачено, що правосуддя в Україні здійснюється виключно судами. Делегування функцій судів, а також привласнення цих функцій іншими органами чи посадовими особами не допускаються, як і оскарження в будь-який спосіб судових рішень, діяльності судів і суддів щодо розгляду та вирішення справи поза передбаченим процесуальним порядком у справі.

Зі змісту поданої ОСОБА_3 заяви від 19 травня 2023 року вбачається, що його доводи фактично зводяться до незгоди з ухваленими суддями рішеннями під час здійснення ними правосуддя та відповідними процесуальними діями суддів.

Орган досудового розслідування не є тим органом, який вправі надавати правову оцінку судовим рішенням і процесуальним діям суддів, оскільки це не може бути підставою для їх кримінальної відповідальності, а може бути лише підставою для застосування інших визначених законом заходів впливу на суддю, зокрема заходів дисциплінарного впливу.

За наведених обставин, а також враховуючи, що в описовій частині скарги іде мова про бездіяльність прокурора щодо невнесення відомостей до ЄРДР, а в прохальній її частині заявником ставиться питання про зобов`язання уповноваженої службової особи НАБУ внести відомості за його заявою, слідчий суддя прийшов до висновку, що підстави для зобов`язання як уповноважених осіб Національного антикорупційного бюро України так і прокуратури виконати вимоги ст. 214 КПК України та внести до ЄРДР відомості про можливе вчинення кримінального правопорушення за заявою ОСОБА_3 від 19 травня 2023 року, відсутні, а тому в задоволенні його вимог слід відмовити.

На підставі викладеного, з метою обмеження безпідставного впливу на діяльність спеціальних суб`єктів, керуючись ст. ст. 303-307, 372, 376 КПК України, слідчий суддя,-

ПОСТАНОВИВ :

У задоволенні скарги ОСОБА_3 - відмовити.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Апеляційної палати Вищого антикорупційного суду протягом 5 (п`яти) днів з дня її оголошення. Якщо ухвалу постановлено без виклику особи, яка її оскаржує, то строк апеляційного оскарження для такої особи обчислюється з дня отримання нею копії судового рішення.

Слідчий суддя ОСОБА_1