КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 359/4709/23 Головуючий 1-ї інстанції: ОСОБА_1
Провадження № 11-кп/824/4191/2023 Доповідач: ОСОБА_2
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 липня 2023 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду у складі:

головуючого - ОСОБА_2 ,

суддів - ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

з секретарем - ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Києва апеляційну скаргу захисника обвинуваченого ОСОБА_6 - адвоката ОСОБА_7 на ухвалу Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 21 червня 2023 року про зміну запобіжного заходу з домашнього арешту на тримання під вартою стосовно ОСОБА_6 ,

В С Т А Н О В И Л А :

Ухвалою Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 21 червня 2023 року задоволено клопотання прокурора та змінено обвинуваченому ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід з домашнього арешту на тримання під вартою строком на 60 днів, тобто до 24 год. 00 хв. 19 серпня 2023 року. Взято обвинуваченого ОСОБА_6 під варту негайно в залі суду.

Не погодившись з ухвалою суду, захисник обвинуваченого подав апеляційну скаргу, в якій просить ухвалу скасувати, ухвалити нову ухвалу, якою обрати на розсуд суд один з наступних запобіжних заходів: особисте зобов'язання, домашній арешт з 20 год. по 07 год. 30 хв. за адресою: АДРЕСА_1 або визначити розмір застави 5 неоподатковуваних прожиткових мінімумів для працездатних осіб.

В обґрунтування апеляційних вимог зазначає, що ОСОБА_6 наразі є неповнолітньою особою, і злочин скоєно ним у неповнолітньому віці, є раніше несудимою особою. Його родина є вкрай небагатою. Виховувався без батька, до взяття його під варту проживав з мамою та дідусем, які є його законними представниками.

ОСОБА_6 має намір дисципліновано приходити у всі судові засідання, оскільки за час перебування під вартою він зробив для себе належні висновки.

Апелянт вважає, що застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою є надмірно суровим за наявності інших запобіжних заходів, які не пов`язані з триманням під вартою.

Відповідно до ч. 4 ст. 422-1 КПК України розгляд апеляційної скарги на ухвалу суду про обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою, про зміну іншого запобіжного заходу на запобіжний захід у виді тримання під вартою, а також про продовження строку тримання під вартою, постановлену під час судового провадження в суді першої інстанції до ухвалення судового рішення по суті, здійснюється без участі сторін кримінального провадження, крім випадків, якщо прокурор, обвинувачений, його захисник, законний представник заявив клопотання про розгляд апеляційної скарги за участю сторін.

Апелянтом такого клопотання про розгляд апеляційної скарги саме за участі сторін, як це визначено ч. 4 ст. 422-1 КПК України, не заявлено, у зв`язку із чим колегія суддів здійснює апеляційний розгляд без участі сторін кримінального провадження.

Вислухавши доповідь судді, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла наступного.

Європейський суд з прав людини неодноразово підкреслював, що наявність підстав для тримання особи під вартою має оцінюватись в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин.

Розглядаючи питання про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою, так само як і про його продовження, суд першої інстанції, для прийняття законного і обґрунтованого рішення, відповідно до ст. ст. 178, 199 КПК України та практики Європейського суду з прав людини, повинен врахувати тяжкість кримінального правопорушення, у вчиненні якого обвинувачується особа та особисті обставини життя особи, які можуть свідчити на користь збільшення (зменшення) ризику переховування від правосуддя чи інших способів неналежної процесуальної поведінки.

Встановлено, що органом досудового розслідування ОСОБА_6 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 186 КК України, що є тяжким.

Зі змісту клопотання прокурора вбачається, що ним встановлені обставини, які є підставою для зміни запобіжного заходу з домашнього арешту на тримання під вартою, у зв`язку з недотриманням обвинуваченим умов домашнього арешту та покладених на нього судом обов`язків. ОСОБА_6 продовжував вести протиправну поведінку та порушувати умови запобіжного заходу, а саме неодноразово було зафіксовано крадіжки алкогольних напоїв, розпивання алкогольних напоїв на спортивному майданчику та його відсутність за місцем проживання у час визначений судом для домашнього арешту. Крім того прокурором встановлено наявність ризиків, таких як ОСОБА_6 може переховуватися з метою уникнення покарання, незаконно впливати на потерпілого, може вчинити інші кримінальні правопорушення.

Приймаючи рішення про зміну запобіжного заходу, суд першої інстанції встановив, що незважаючи на застосований запобіжний захід у вигляді домашнього арешту, ОСОБА_6 продовжує вести протиправну поведінку та порушувати умови запобіжного заходу. Суд врахував наявність ризиків, тяжкість покарання, вік та стан здоров`я обвинуваченого, міцність соціальних зв`язків, порушення умов домашнього арешту та недотримання покладених на нього судом обов`язків.

Висновки суду про необхідність змінищодо обвинуваченого запобіжного заходу на тримання під вартою є обґрунтованими.

Доводи апеляційної скарги про те, що ОСОБА_6 є неповнолітньою особою, раніше не судимий, виховувався без батька, проживав з мамою та дідусем не є безумовною підставою для застосування більш м`якого запобіжного заходу, оскільки зазначені обставини не зменшують існування ризиків, передбачених, ч. 1 ст. 177 КПК України. До того ж, встановлені обставини існували і на час вчинення протиправних дій, а тому, на переконання суду, вони не здатні перешкодити вчинити дії, передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України. При цьому застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту не спонукали ОСОБА_6 до переоцінки та самоаналізу своєї поведінки, оскільки він неодноразово порушував умови домашнього арешту та не дотримувався покладених на нього судом обов`язків.

Доводи апелянта про намір ОСОБА_6 дисципліновано приходити у всі судові засідання не є достатньою гарантією дотримання обвинуваченою його процесуальних обов`язків, враховуючи вчинення тяжкого злочину та наявність ризиків переховуватися з метою уникнення покарання, незаконно впливати на потерпілого, а також можливість вчинити інші кримінальні правопорушення.

Зміна запобіжного заходу натримання під вартою зумовлене тим, що особа порушила більш м*який запобіжний захід та може вдатися до вчинків, які будуть перешкоджати судовому розгляду або ж створять загрозу суспільству. В даному випадку існує певна ймовірність того, що обвинувачений з метою уникнення покарання, передбаченого за вчинення інкримінованих злочинів може вдатися до відповідних дій, тому є потреба у застосуваннітакого виняткового заходу.

Ізоляція обвинуваченого від суспільства дозволяє найбільш продуктивно забезпечити мету, яка досягається запобіжними заходами, враховуючи, що на даний час триває судовий розгляд справи, не проведено всі необхідні процесуальні дії.

За таких обставин, запобіжний захід у вигляді тримання під вартою є саме таким запобіжним заходом, який буде достатнім стримуючим засобом, що здатний забезпечити гарантії належної процесуальної поведінки обвинуваченого та запобігти ризикам, доведеним прокурором.

Отже, ухвала суду першої інстанції є законною, обґрунтованою і вмотивованою, тому підстав для задоволення апеляційної скарги колегія суддів не вбачає.

Керуючись ст.ст.405, 407 КПК України, колегія суддів,-

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу обвинуваченого захисника обвинуваченого ОСОБА_6 - адвоката ОСОБА_7 залишити без задоволення.

Ухвалу Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 21 червня 2023 року про зміну запобіжного заходу з домашнього арешту на тримання під вартою стосовно ОСОБА_6 залишити без змін.

Ухвала набирає чинності з моменту її проголошення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді:

____________ _______________ _____________

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4