Справа № 577/2085/23
Провадження № 1-кп/577/290/23
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"24" липня 2023 р.

Конотопський міськрайонний суд Сумської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участі секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

захисника ОСОБА_4 ,

обвинуваченого ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду в м. Конотопі Сумської області кримінальне провадження, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000126 від 07 лютого 2023 року, по обвинуваченню ОСОБА_5 у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України, -

В С Т А Н О В И В :

01 травня 2023 року до Конотопського міськрайонного суду Сумської області з Конотопської окружної прокуратури Сумської області надійшов обвинувальний акт по обвинуваченню ОСОБА_5 у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України.

Відповідно до ухвали суду від 01 травня 2023 року кримінальне провадження призначено до розгляду у підготовчому судовому засіданні.

Захисник обвинуваченого ОСОБА_5 адвокат ОСОБА_4 звернувся до суду з клопотанням про повернення обвинувального акта та реєстру матеріалів досудового розслідування у кримінальному провадженні № 0000126 прокурору Конотопської окружної прокуратури Сумської області ОСОБА_3 як таких, що не відповідають вимогам КПК України.

Своє клопотання обґрунтовує, тим що копію обвинувального акта, затвердженого 26 квітня 2023 року прокурором Конотопської окружної прокуратури ОСОБА_3 у кримінальному провадженні № 0000126 по обвинуваченню ОСОБА_5 у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України, та копію реєстру матеріалів досудового розслідування у кримінальному провадженні № 0000126 йому як захиснику обвинуваченого у вказаному кримінальному провадженні були вручені його підзахисним ОСОБА_5 , а не прокурором чи слідчим за дорученням прокурора, що є грубим порушенням вимог ст. 293 КПК України.

Крім того обвинувальний акт у кримінальному провадженні № 0000126 складений з порушенням вимог ст. 291 КПК України. Так, відповідно до вимог ч. 1 ст. 291 КПК України, обвинувальний акт складається слідчим, після чого затверджується прокурором. Оскільки в контексті примітки до ст. 358 КК України під офіційним документом слід розуміти документ, що містить зафіксовану на будь-яких матеріальних носіях інформацію, яка підтверджує чи посвідчує певні події, явища або факти, які спричинили чи здатні спричинити наслідки правового характеру, чи може бути використана як документи - докази у правозастосовній діяльності, що складаються, видаються чи посвідчуються повноважними (компетентними) особами органів державної влади, місцевого самоврядування, об`єднання громадян, юридичних осіб, незалежно від форм власності та організаційно-правових форм, а також окремими громадянами, у тому числі самозайнятими особами, яким законом надано право у зв`язку з їх професійною чи службовою діяльністю складати, видавати чи посвідчувати певні види документів, що складені з дотриманням визначених законом форм та містять передбачені законом реквізити.

Саме тому підписання й затвердження обвинувального акта прокурором та скріплення його підпису печаткою надає вказаному документу статус офіційного і свідчить про здійснення прокурором належного нагляду під час досулдового розслідування кримінального провадження. Затвердження прокурором обвинувального акта щодо обвинувачених та не скріплення його печаткою є порушенням вимог, які ставляться до реквізитів офіційного документу. Відповідно до правової позиції Верховного Суду, викладеної у постанові від 28 серпня 2018 року у справі № 344/5091/13-к, обвинувальний акт є підсумковим процесуальним документом, яким закінчується досудове розслідування та відповідно до п. 5 ч. 2 ст. 291 КПК України має містити формулювання обвинувачення в остаточному вигляді. Обвинувальний акт підписується слідчим та прокурором, який його затвердив. Скріплення печаткою підпису прокурора, що затверджує обвинувальний акт, є одним із реквізитів офіційного документу. Саме підписання обвинувального акта прокурором та скріплення його підпису печаткою надає йому статусу офіційного документу і свідчить про належне його затвердження прокурором.

Також положеннями п. 1 ч. 4 ст. 291 КПК України передбачено, що до обвинувального акта додається реєстр матеріалів досудового розслідування, який є його невід`ємним додатком та, відповідно до вимог ст. 109 КПК України, має відповідати вимогам щодо змісту та форми, визначених законом, зокрема, повинен містити номер та найменування процесуальної дії, проведеної під час досудового розслідування, а також час її проведення, реквізити процесуальних рішень, прийнятих під час досудового розслідування, вид заходу забезпечення кримінального провадження, дату і строк його застосування. Проте, в порушення вимог ст. 109 КПК України, реєстр матеріалів досудового розслідування, який долучений до обвинувального акта у кримінальному провадженні № 0000126, не відображає повних відомостей про прийняті процесуальні дії та рішення під час досудового розслідування, зокрема в реєстрі матеріалів досудового розслідування не міститься інформація про залучення захисника ОСОБА_4 .

У розділі І реєстру матеріалів досудового розслідування відсутня інформація про особу, якою здійснювалися всі процесуальні та слідчі дії під час досудового розслідування кримінального провадження, зокрема і відкриття матеріалів в порядку ст. 290 КПК України, - прокурором чи слідчим за його дорученням. У розділі III реєстру матеріалів досудового розслідування відсутня інформація про звернення прокурора Конотопської окружної прокуратури ОСОБА_3 від 05 квітня 2023 року до Конотопського міськрайонного суду Сумської області з клопотанням про продовження покладених процесуальних обов`язків на підозрюваного ОСОБА_5 .

Крім того, відповідно до обвинувального акта у кримінальному провадженні № 0000126 від 07 лютого 2023 року ОСОБА_5 обвинувачується у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України, тобто у незаконному за попередньою змовою групою осіб придбанні та зберіганні з метою збуту наркотичних засобів, якщо предметом таких дій був наркотичний засіб у великих розмірах.

Проте обвинувальний акт відносно ОСОБА_5 не містить чіткого формулювання обвинувачення, тобто прокурором висунуто ОСОБА_5 некоректне та взагалі незрозуміле стороні захисту обвинувачення у вчиненні ним кримінального правопорушення. Так з обвинувального акта вбачається, що досудовим розслідуванням встановлено, що в точно невстановлений під час досудового розслідування час, до ОСОБА_5 звернулась невстановлена досудовим розслідуванням особа, яка за грошову допомогу запропонувала останньому здійснювати незаконне придбання, зберігання з метою збуту, а також незаконний збут наркотичних засобів.

Усвідомлюючи незаконність такої злочинної діяльності та небезпеку в її викритті правоохоронними органами, з метою конспірації, ОСОБА_5 та невстановлена особа, вирішили збувати наркотичні засоби дистанційним методом.

Вищезазначене дає підстави стороні захисту зробити висновок, що таке неконкретне обвинувачення є лише припущенням органу досудового розслідування та прокурора, що є неприпустимим при пред`явлені особі обвинувачення у вчиненні тяжкого злочину.

Більш того, відсутність чітко встановлених та задокументованих фактів позбавляє орган досудового розслідування права кваліфікувати вказане кримінальне правопорушення як «вчинене за попередньою змовою групою осіб», оскільки зазначені відомості є невстановленими, про що прокурор та слідчій самі зазначають у обвинувальному акті, а кваліфікуюча ознака злочину як «вчинення злочину за попередньою змовою групою осіб» є припущенням сторони обвинувачення.

З обвинувального акта також вбачається, що органом досудового розслідування не встановлено час, місце, та особу, яка за грошову винагороду запропонувала ОСОБА_5 здійснювати незаконне придбання, зберігання з метою збуту, а також незаконний збут наркотичних засобів.

Відповідно до обвинувального акта, в обвинуваченні ОСОБА_5 достатньо не наведені обставини, що підлягають доказуванню згідно до ч. 1 ст. 91 КПК України, а саме: подія кримінального правопорушення, час, місце, спосіб та інші обставини вчинення кримінального правопорушення.

Таким чином, викладене в обвинувальному акті формулювання обвинувачення є некоректним, розмитим і таким, що не досягло мети детального поінформування особи зрозумілою для неї мовою про характер і причину обвинувачення проти неї. В той час як обвинувачений ОСОБА_5 повинен знати, від яких конкретно своїх дій він має захищатись в суді.

З огляду на вищевикладені обставини, орган досудового розслідування не здобув доказів та не встановив факт вчинення ОСОБА_5 злочину, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України

Оскільки обвинувальний акт та реєстр матеріалів досудового розслідування не відповідають вимогам ч. 2 ст. 109, ч. 1 ст. 291 та ст. 293 КПК України, то обвинувальний акт слід повернути прокурору, як такий, що не відповідає вимогам КПК України. .

У підготовчому судовому засіданні захисник обвинуваченого ОСОБА_5 адвокат ОСОБА_4 клопотання про повернення обвинувального акта прокурору підтримав.

Обвинувачений ОСОБА_5 також підтримує вказане клопотання та прохає повернути обвинувальний акт прокурору.

Прокурор заперечує щодо задоволення клопотання захисника обвинуваченого ОСОБА_5 адвоката ОСОБА_4 про повернення обвинувального акта та реєстру матеріалів досудового розслідування, посилаючись на необґрунтованість вказаного клопотання, оскільки обвинувальний акт у кримінальному провадженні № 0000126 відповідає вимогам ст. 291 КПК України, а питання щодо невідповідності обвинувального акта фактичним обставинам вирішуються судом під час розгляду справи по суті. Крім того формулювання обвинувачення у обвинувальному акті це виключна компетенція прокурора.

Копія обвинувального акта була вручена прокурором безпосередньо підозрюваному. Захисник також отримав копію обвинувального акта, про що свідчить його розписка, надана на ім`я прокурора 26 квітня 2023 року. За дорученням прокурора копія обвинувального акта та реєстру матеріалів досудового розслідування 26 квітня 2023 року була направлена слідчим, який здійснював досудове розслідування у кримінальному провадженні, за допомогою месенджеру «Телеграм» та була отримана захисником ОСОБА_5 адвокатом ОСОБА_4 . Що стосується незазначене у реєстрі матеріалів досудового розслідування відомостей про всі процесуальні дії, то це також не є підставою для повернення обвинувального акту прокурору.

Суд, вислухавши учасників підготовчого судового засідання, дослідивши обвинувальний акт та додані матеріали, вважає, що клопотання захисника обвинуваченого про повернення обвинувального акта прокурору не підлягає задоволенню.

Пунктом 3 ч. 3 ст. 314 КПК України визначено, що у підготовчому судовому засіданні суд має право повернути обвинувальний акт прокурору, якщо він не відповідає вимогам КПК України.

Оскільки кримінальний процесуальний закон не містить вичерпного переліку порушень щодо змісту та порядку складання обвинувального акта, які обумовлюють його повернення, норма п. 3 ч. 3 ст. 314 КПК України направляє до ст. 291 цього Кодексу.

Статтями 109 та 291 КПК України встановлений вичерпний перелік вимог до змісту обвинувального акта та його додатків.

Повернення обвинувального акта прокурору зі стадії підготовчого провадження в суді першої інстанції, допускається лише у разі порушення прокурором чи слідчим вказаних вимог.

Вимоги до обвинувального акта визначені ст. 291 КПК України.

Вказана норма закону містить вичерпний перелік відомостей та реквізитів, які повинен містити обвинувальний акт для того, щоб він вважався таким, що відповідає вимогам кримінального процесуального законодавства.

Частинами 2 та 3 ст. 291 КПК України визначено, що обвинувальний акт має містити такі відомості: 1) найменування кримінального провадження та його реєстраційний номер; 2) анкетні відомості кожного обвинуваченого (прізвище, ім`я, по батькові, дата та місце народження, місце проживання, громадянство); 3) анкетні відомості кожного потерпілого (прізвище, ім`я, по батькові, дата та місце народження, місце проживання, громадянство); 3-1) анкетні відомості викривача (прізвище, ім`я, по батькові, дата та місце народження, місце проживання, громадянство); 4) прізвище, ім`я, по батькові та займана посада слідчого, прокурора; 5) виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими, правову кваліфікацію кримінального правопорушення з посиланням на положення закону і статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність та формулювання обвинувачення; 6) обставини, які обтяжують чи пом`якшують покарання; 7) розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням; 7-1) підстави застосування заходів кримінально-правового характеру щодо юридичної особи, які прокурор вважає встановленими; 8) розмір витрат на залучення експерта (у разі проведення експертизи під час досудового розслідування); 8-1) розмір пропонованої винагороди викривачу; 9) дату та місце його складення та затвердження. Обвинувальний акт підписується слідчим, дізнавачем та прокурором, який його затвердив, або лише прокурором, якщо він склав його самостійно.

Виходячи з вищевказаних відомостей, ст. 291 КПК України не містить вимоги щодо скріплення обвинувального акта печаткою прокурора.

Суд вважає, що посилання захисника обвинуваченого ОСОБА_5 адвоката ОСОБА_4 на примітку до ст. 358 КК України не заслуговують на увагу, оскільки вимоги щодо оформлення обвинувального акта визначені ст. 291 КПК України, а не ст. 358 КК України.

Відповідно до правової позиції, викладеної Верховним Судом у постановах від 27 листопада 2019 року у справі № 473/4471/18, від 10 червня 2021 року у справі № 638/1317/19, 14 лютого 2022 року у справі № 477/426/17 кримінальним процесуальним законом не передбачено скріплення прокурором обвинувального акта печаткою.

Для обгрунтування свого твердження про необхідність скріплення обвинувального акта печаткою захисник обвинуваченого послався на правову позиції Верховного Суду, викладеної у постанові від 28 серпня 2018 року у справі № 344/5091/13-к.

В той же час, у постанові Верховного Суду від 10 червня 2021 року у справі № 638/1317/19, прямо зазначено, що «Посилання захисника на висновки, викладені в постанові Касаційного кримінального суду Верховного Суду від 28 серпня 2018 року у справі №344/5091/13-к, є некоректними, оскільки в зазначеному рішенні не йдеться про обов`язковість скріплення печаткою обвинувального акта».

Крім того, відповідно до п. 9.28.2 Тимчасової інструкції з діловодства в органах прокуратури України, затвердженої наказом Генеральної прокуратури України № 27 від 12.02.2019 (далі Інструкції), гриф затвердження розміщується у правому верхньому куті першого аркуша документа і складається з таких елементів: слово «ЗАТВЕРДЖУЮ», найменування посади, підпис, ініціали та прізвище особи, яка затвердила документ, дата затвердження.

Пунктом 18.2.4 вказаної Інструкції передбачено, що перелік документів, підписи на яких скріплюються гербовою печаткою у разі їх створення у паперовій формі або засвідчуються кваліфікованою електронною печаткою прокуратури у разі їх створення в електронній формі, наведено у додатку № 55 Інструкції.

Відповідно до додатку № 55 Інструкції не передбачено застосування гербової печатки щодо затвердження обвинувального актп або ж іншого процесуального документу.

Зазначено лише, що в інших необхідних випадках гербова печатка проставляється на документах за рішенням Генерального прокурора, його першого заступника чи заступника, керівників регіональних, окружних прокуратур, що здійснюють процесуальне керівництво досудовим розслідуванням.

Процесуальне керівництво у вказаному кримінальному провадженню здійснювалося прокурором Конотопстької окружної прокуратури ОСОБА_3 , а не керівником Конотопської окружної прокуратури Сумської області, а тому завірення обвинувального актп гербовою печаткою у вказаному випадку не вимагалося.

В обвинувального акті вказано, що він складений 26 квітня 2023 року за адресою: м. Конотоп Сумської області, пр. Миру, 14 (у приміщенні Конотопського РВП ГУНП в Сумській області), а затверджений прокурором Конотопської окружної прокуратури ОСОБА_3 26 квітня 2023 року за адресою: м. Конотоп Сумської області, вул. Усп.-Троїцька, буд. 136 (приміщення Конотопської окружної прокуратури Сумської області), про що свідчить відмітка у відповідному грифі на початку цього процесуального рішення.

Обвинувальний акт містить підпис слідчого та прокурора, який його затвердив.

Щодо посилання захисника обвинуваченого на те, що долучений до обвинувального акта у кримінальному провадженні № 0000126 реєстр матеріалів досудового розслідування, не відображає повних відомостей про прийняті процесуальні дії та рішення під час досудового розслідування кримінального провадження, то п. 1 ч. 4 ст. 291 КПК України визначено, що до обвинувального акта додається реєстр матеріалів досудового розслідування.

Статтею 109 КПК України передбачено,що реєстр матеріалів досудового розслідування складається слідчим або прокурором і надсилається до суду разом з обвинувальним актом. Реєстр матеріалів досудового розслідування повинен містити: 1) номер та найменування процесуальної дії, проведеної під час досудового розслідування, а також час її проведення; 2) реквізити процесуальних рішень, прийнятих під час досудового розслідування; 3) вид заходу забезпечення кримінального провадження, дату і строк його застосування.

Слід зазначити, що реєстр матеріалів досудового розслідування як процесуальний документ фіксування кримінального провадження, є інформаційним додатком до обвинувального акта. Реєстр матеріалів досудового розслідування містить формально-довідкові відомості про шлях утворення доказової бази обвинувачення, засоби одержання доказової інформації та забезпечення кримінального провадження.

Незазначення у реєстрі матеріалів досудового розслідування всіх вчинених процесуальних дій, неповнота відображених у ньому відомостей, відповідно до вимог ст. 109 КПК України не може бути підставою для повернення обвинувального акта прокурору, оскільки підставою для повернення обвинувального акта є невідповідність саме обвинувального акта вимогам ст. 291 КПК України.

Крім того, встановлення факту наявності або відсутності в матеріалах кримінального провадження постанови слідчого про залучення обвинуваченому ОСОБА_5 захисника ОСОБА_6 , відкриття обвинуваченому матеріалів кримінального провадження в порядку ст. 290 КПК України, а також клопотання прокурора про продовження покладених процесуальних обов`язків на підозрюваного ОСОБА_5 , не входить до повноважень суду першої інстанції на стадій проведення підготовчого судового засідання, і може бути предметом перевірки під час судового провадження та дослідження зібраних стороною обвинувачення письмових доказів та дотримання встановленої нормами КПК України процедури проведення досудового розслідування.

У своєму клопотання захисник обвинуваченого як на підставу повернення обвинувального акта прокурору послався на порушення вимог ст. 293 КПК України та вручення йому як захиснику обвинуваченого копії обвинувального акта та реєстру матеріалів досудового розслідування не прокурором чи слідчим за дорученням прокурора, а безпосередньо його підзахисним ОСОБА_5 .

Дійсно, ст. 293 КПК України передбачено, що одночасно з переданням обвинувального акта до суду прокурор зобов`язаний під розписку надати їх копію та копію реєстру матеріалів досудового розслідування підозрюваному (крім випадку, передбаченого частиною другою статті 297-1 цього Кодексу), його захиснику, законному представнику.

В той же час, п. 3 ч. 4 ст. 291 КПК України передбачено, що до обвинувального акта додається розписка підозрюваного про отримання копії обвинувального акта, копії цивільного позову, якщо він був пред`явлений під час досудового розслідування, і реєстру матеріалів досудового розслідування (крім випадку, передбаченого частиною другою статті 297-1 цього Кодексу).

Таким чином приписами ст. 291 КПК України не передбачений обов`язок прокурора надати до суду розписки щодо вручення копії обвинувального акта захиснику.

До обвинувального акта долучена розписка підозрюваного ОСОБА_5 на ім`я прокурора Конотопської окружної прокуратури Сумської області про вручення йому особисто прокурором Конотопської окружної прокуратури ОСОБА_3 26 квітня 2023 року копії обвинувального акта та реєстру матеріалів досудового розслідування у кримінальному провадженні № 0000126

Крім того, до обвинувального акта долучена розписка захисника ОСОБА_5 адвоката ОСОБА_4 , адресована прокурору Конотопської окружної прокуратури Сумської області ОСОБА_3 , якою підтверджений факт отримання ним 26 квітня 2023 року копії обвинувального акта та реєстру матеріалів досудового розслідування у кримінальному провадженні № 0000126.

У вказаній розписці дійсно зазначено, що копію обвинувального акта захисник ОСОБА_4 26 квітня 2023 року отримав від свого підзахисного - підозрюваного ОСОБА_5 .

Суд вважає, що у разі незгоди захисника обвинуваченого ОСОБА_5 адвоката ОСОБА_4 з врученням йому обвинувального акта його підзахисним, а не прокурором, захисник мав можливість відмовитися від отримання копії вказаного обвинувального акта та реєстру матеріалів досудового розслідування, з посиланням на вимоги ст. 293 КПК України, та порушувати питання про направлення йому копії обвинувального акта безпосередньо прокурором.

На думку суду, отримання 26 квітня 2023 року копії обвинувального акта захисником безпосередньо підозрюваного ОСОБА_5 не свідчить про грубе порушення вимог КПК України і не є підставою для повернення обвинувального акта прокурору.

Крім того у підготовчому судовому засіданні встановлено, що 26 квітня 2023 року копія обвинувального акта та реєстру матеріалів досудового розслідування у кримінальному провадженні № 0000126 були направлені слідчим СВ Конотопського РВП ГУНП в Сумській області ОСОБА_7 , за дорученням прокурора, захиснику ОСОБА_4 за допомогою месенджеру «Телеграм».

Що стосується посилання захисника обвинуваченого на те, що обвинувальний акт відносно ОСОБА_5 не містить чіткого формулювання обвинувачення ОСОБА_5 у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України, то суд враховує, що за визначенням п. 13 ч. 1 ст. 3 КПК України обвинувачення - це твердження про вчинення певною особою діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність, висунуте в порядку, встановленому КПК України.

Для формулювання обвинувачення необхідно встановити всі елементи складу кримінального правопорушення та викласти зазначене у відповідному процесуальному документі.

Згідно ч. 4 ст. 110 КПК України обвинувальний акт є процесуальним рішенням, яким прокурор висуває особі обвинувачення у вчиненні кримінального правопорушення і яким завершується досудове розслідування.

Пунктом п. 5 ч. 2 ст. 291 КПК України передбачено, що обвинувальний акт повинен містити виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими, правову кваліфікацію кримінального правопорушення з посиланням на положення закону і статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність та формулювання обвинувачення.

Як вбачається зі змісту ст. 291 КПК України будь-яких конкретних вимог щодо викладення обставин злочину і його змісту вказаною процесуальною нормою не передбачено.

З наведеного слідує, що формулювання обвинувачення - це юридичне виведення, засноване на викладених в описовій частині обвинувального акта фактичних обставинах справи, змістом якого повинні бути правові ознаки злочину, викладені мовою диспозиції норми кримінального закону, що застосовується до конкретної особи. При цьому виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими, правова кваліфікація кримінального правопорушення з посиланням на положення закону і статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність та формулювання обвинувачення є прерогативою сторони обвинувачення.

Частиною 1 ст. 337 КПК України визначено, що судовий розгляд проводиться лише стосовно особи, якій висунуте обвинувачення, і лише в межах висунутого обвинувачення відповідно до обвинувального акта.

В той же час, відповідно до ч. 2 ст. 337 КПК України під час судового розгляду прокурор може змінити обвинувачення, висунути додаткове обвинувачення, відмовитися від підтримання державного обвинувачення, розпочати провадження щодо юридичної особи.

Таким чином зміст формулювання обвинувачення як складової частини обвинувального акта, яке лише буде підлягати доведенню під час судового розгляду, в аспекті ст. 338 КПК Укрпїни не завжди може бути остаточним на момент його надходження до суду, має містити формулювання вчиненого особою діяння, передбаченого КК України, із зазначенням місця, часу, способу вчинення, наслідків кримінального правопорушення.

Слід також зазначити, що під час підготовчого судового засідання суд має право повернути обвинувальний акт прокурору, якщо він не відповідає вимогам ст. 291 КПК України, тобто за наявності таких порушень вимог процесуального закону, які перешкоджають призначенню справи до судового розгляду.

Повернення обвинувального акта прокурору передбачає не формальну невідповідність такого акта вимогам закону, а наявність в ньому недоліків, які перешкоджають суду призначити судовий розгляд.

В обвинувальному акті, слідчим викладені фактичні обставини кримінального правопорушення та сформульовано обвинувачення, які прокурор, затвердивши обвинувальний акт, вважає доведеним, вказана правова кваліфікація кримінального правопорушення.

Крім цього, відповідно до ч. 3 ст. 314 КПК України суд має право, але не зобов`язаний, повернути прокурору обвинувальний акт, якщо він не відповідає вимогам КПК України. Повернення обвинувального акта прокурору передбачає не формальну його невідповідність вимогам закону, а наявність у ньому таких недоліків, які дійсно перешкоджають суду призначити судовий розгляд.

Відомості, які містяться в обвинувальному акті по обвинуваченню ОСОБА_5 у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України, свідчать про офіційне доведення до відома обвинуваченого компетентним органом твердження про вчинення ним відповідного злочину, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України, і є достатніми для повного розуміння суті висунутого обвинувачення, що є необхідним для підготовки належного захисту.

Керуючись ст.ст. 314-316 КПК України,-

П О С Т А Н О В И В :

У задоволенні клопотання захисника обвинуваченого ОСОБА_5 адвоката ОСОБА_4 про повернення обвинувального акта та реєстру матеріалів досудового розслідування прокурору Конотопської окружної прокуратури Сумської області ОСОБА_3 у кримінальному провадженні, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000126 від 07 лютого 2023 року, по обвинуваченню ОСОБА_5 у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України, - відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

СуддяОСОБА_1