Справа № 438/377/22 Головуючий у 1 інстанції: ОСОБА_1
Провадження № 11-кп/811/232/23 Доповідач: ОСОБА_2
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 червня 2023 року м. Львів

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Львівського апеляційного суду в складі:

головуючого - судді ОСОБА_2 ,

суддів - ОСОБА_3 , ОСОБА_4

секретаря судового засідання - ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Львові, в режимі відеоконференції, кримінальне провадження за апеляційною скаргою захисника - адвоката ОСОБА_6 на ухвалу Бориславського міського суду Львівської області від 28.02.2023 щодо перегляду вироку Бориславського міського суду Львівської області від 17.05.2022 стосовно засудженого ОСОБА_7 за нововиявленими обставинами,

за участю:

захисника - адвоката ОСОБА_6

засудженого - ОСОБА_7 ,

встановила:

Ухвалою Бориславського міського суду Львівської області від 28.02.2023 залишено без задоволення заяву захисника адвоката ОСОБА_6 про перегляд вироку Бориславського міського суду від 17 травня 2022 року, в інтересах засудженого ОСОБА_7 , за нововиявленими обставинами.

Не погоджуючись з даною ухвалою адвокат ОСОБА_6 подав апеляційну скаргу на вищевказану ухвалу в якій просить ухвалу скасувати та постановити нову ухвалу якою заяву про перегляд за нововиявленими обставинами вироку Бориславського міського суду Львівської області від 17.05.2022 стосовно засудженого ОСОБА_7 задовольнити повністю.

Апелянт вважає оскаржувану ухвалу незаконною. Наполягає, що пом`якшення покарання засудженому (зміна вироку) яке мало місце згідно ухвали Львівського апеляційного суду від 27.09.2022 року у справі № 438/1278/22 є нововиявленою обставиною. Дані доводи спростовують позицію суду першої інстанції про те, що скасування рішення не може бути нововиявленою обставиною, що підлягає доказуванню в порядку КПК України.

Апелянт наполягає, що в даному випадку має йти мова про застосування покарання за наявності кількох вироків в порядку ст. 537-539 КПК України. У даному випадку відсутні кілька вироків, які набули законної сили, оскільки відбулося часткове складання покарань за ч.4 ст. 70 КК України і виконуватися має саме останній вирок.

Крім того апелянт звертає увагу на незаконний склад суду який розглянув справу та виніс ухвалу по нововиявлених обставинах. Так у Бориславському міському суді Львівської області по штату є 4 судді: ОСОБА_1 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , однак судді ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 не брали участі (не вказано з яких причин ). Відтак формування складу суду у даному провадженні здійснено не у відповідності до процесуального закону.

Судом першої інстанції зазначено, що ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець м.Ходорів Жидачівського району Львівської області, громадянин України, який зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , не військовозобов`язаного, не працевлаштованого, раніше неодноразово судимий, востаннє вироком від 27 квітня 2022 року Бориславського міського суду Львівської області за ч.2 ст. 185, ч.1 ст.357 КК України, ч.1,4 ст.70 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 2 роки 5 місяців, ухвалою Львівського апеляційного суду від 27 вересня 2022 року вирок Бориславського міського суду Львівської області від 27 квітня 2022 року в частині призначення покарань змінено; и ОСОБА_7 вважається засудженим за ч.1 ст.357 КК України до 1 року обмеження волі, пом`якшено ОСОБА_7 покарання за ч.2 ст. 185 КК України до 2 років обмеження волі. На підставі ч.1 ст.70 КК України визначено остаточне покарання шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим у виді 2 років обмеження волі. На підставі ч.4 ст.70 КК України визначено остаточне покарання за сукупністю кримінальних правопорушень шляхом складання покарань, призначених за даним вироком та вироком Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області від 07 квітня 2022 року у виді 2 років 5 місяців обмеження волі, вироком Бориславського міського суду від 17 травня 2022 року за ч.1 ст.309 КК України засуджено до покарання у виді арешту на строк 2 місяці, на підставі ч.4 ст.70 КК України до покарання, призначеного за даним вироком, частково приєднано не відбуте покарання за вироком Бориславського міського суду Львівської області від 27 квітня 2022 року за ч.2 ст.185, ч.1 ст.357, ч.1 ст.70, ч.4 ст.70 КК України, з урахуванням вимог ст.72 КК України, визначено остаточне покарання у виді позбавлення волі на строк 2 (два) роки 6 (шість) місяців,

Вирішуючи питання щодо перегляду вироку за нововиявленими обставинами, суд виходить з наступного.

Суд першої інстанції звернув увагу на те, що обов`язковою умовою віднесення тієї чи іншої обставини до нововиявлених є в тому числі існування відповідної обставини на момент ухвалення судового рішення, зокрема вироку Бориславського міського суду Львівської області від 17 травня 2022 року, та обставин, які підлягають доказуванню у кримінальному провадженні.

Ухвалою Львівського апеляційного суду від 27 вересня 2022 року вирок від 17.05.2022 змінено лише в частині призначення покарань.

Відповідно, обставина в частині зміни апеляційною інстанцією в частині призначення покарань не може бути визнана нововиявленою обставиною в розумінні положень КПК України.

Суд першої інстанції врахував, що згідно висновків щодо застосування норм права Верховного Суду, перегляд вироку за нововиявленими обставинами є екстраординарною процедурою перегляду судових рішень, що має місце у виняткових випадках, коли після завершення розгляду кримінальної справи в звичайному порядку (в судах першої, апеляційної і касаційної інстанцій) виявлені відповідні обставини.

З врахуванням зазначеного вище, судом першої інстанції не було виявлено підстав для задоволення заяви захисника ОСОБА_6 , в інтересах засудженого ОСОБА_7 , про перегляд вироку за нововиявленими обставинами вироку суду першої інстанції від 17.05.2022.

Прокурор судом апеляційної інстанції було належним чином повідомлений про розгляд справи, однак в суд апеляційної інстанції не прибув клопотання про відкладення не подавав.

У відповідності до вимог ч.4 ст. 405 КПК України неприбуття сторін або інших учасників кримінального провадження не перешкоджає проведенню розгляду, якщо такі особи були належним чином повідомлені про дату, час і місце апеляційного розгляду та не повідомив про поважні причини свого неприбуття.

Заслухавши доповідь судді, думку захисника- адвоката ОСОБА_6 , підтриману засудженим ОСОБА_7 , які просили задовольнити апеляційну скаргу, обговоривши наведені в апеляційній скарзі доводи й перевіривши матеріали провадження, колегія суддів дійшла наступного висновку.

Відповідно до ч. 1 ст. 404 КПК України, суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Згідно із положеннями ст. 370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим.

Главою 34 КПК України визначено порядок здійснення провадження за нововиявленими або виключними обставинами, встановлюючи при цьому підстави для здійснення такого провадження, строки звернення та вимоги до заяви про перегляд судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами.

Нововиявлені обставини - це юридичні факти, які мають істотне значення для розгляду справи та існували на час розглдяу справи, але не були і не могли бути відомі заявнику, а також обставини, які виникли після набрання судовим рішенням законної сили та віднесені законом до нововиявлених обставин.

Відповідно до ч.2 ст. 459 КПК України, нововиявленими обставинами визнаються: 1) штучне створення або підроблення доказів, неправильність перекладу висновку і пояснень експерта, завідомо неправдиві показання свідка, потерпілого, підозрюваного, обвинуваченого, на яких ґрунтується вирок; 3) скасування судового рішення, яке стало підставою для ухвалення вироку чи постановлення ухвали, що належить переглянути; 4) інші обставини, які не були відомі суду на час судового розгляду при ухваленні судового рішення і які самі по собі або разом із раніше виявленими обставинами доводять неправильність вироку чи ухвали, що належить переглянути.

Вимоги до заяви про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами встановлені ст. 462 КПК України і у такій, згідно пункту 4 частини 2 цієї статті обов`язково повинно бути зазначено обставини, що могли вплинути на судове рішення, але не були відомі та не могли бути відомі суду та особі, яка звертається із заявою, під час судового розгляду.

Отже, із вищенаведених норм процесуального закону слідує, що нововиявленими можуть вважатися лише ті обставини, які встановлені розслідуванням або вироком суду, що вступив у законну силу, а також юридичні факти, пов`язані з елементами предмету доказування у кримінальному провадженні і спростовують через їх попередню невідомість та істотність висновки, які містяться у вироку.

Роль суду при перегляді судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами зводиться лише до встановлення наявності таких обставин, їх оцінки з точки зору істотності для даної конкретної справи, дослідження таких та прийняття відповідного рішення. Однак, суд не уповноважений збирати докази існування нововиявлених або виключних обставин, в тому числі шляхом переоцінки вже досліджених доказів, лише на підставі припущення сторони кримінального провадження про існування таких обставин та доказів, що їх підтверджують.

Як вбачається з матеріалів справи захисник засудженого звернувся до суду першої інстанції із заявою про перегляд за нововиявленими обставинами вироку Бориславського міського суду від 17 травня 2022 року в інтересах засудженого ОСОБА_7 .

Як з`ясовано в суді апеляційної інстанції відмовляючи у задоволенні заяви захисника засудженого суд першої інстанції послався на те, що як випливає з висновку щодо застосування норм права, викладених в постанові Верховного Суду від 26 грудня 2019 року по справі № 1-79/09, тлумачення термінів «нововиявлені обставини», «обставини», що вживаються у ст. 459 КПК України, має здійснюватися в системному зв`язку з іншими положеннями КПК України, насамперед ст. 91 цього Кодексу, яка визначає обставини, які підлягають доказуванню у кримінальному провадженні.

Суд першої інстанції звернув увагу, що обов`язковою умовою віднесення тієї чи іншої обставини до нововиявлених є в тому числі існування відповідної обставини на момент ухвалення судового рішення, зокрема вироку Бориславського міського суду Львівської області від 17 травня 2022 року, зокрема обставини, які підлягають доказуванню у кримінальному провадженні.

Ухвалою Львівського апеляційного суду від 27 вересня 2022 року змінено лише в частині призначення покарань вищезгаданий вирок.

Відповідно, обставина в частині зміни апеляційною інстанцією в частині призначення покарань не може бути визнана нововиявленою в розумінні положень КПК України.

Колегія суддів погоджується з таким висновком суду, виходячи з наступного.

Вироком Бориславського міського суду від 17 травня 2022 року за ч.1 ст.309 КК України до покарання у виді арешту на строк 2 місяці. На підставі ч.4 ст.70 КК України до покарання, призначеного за даним вироком, частково приєднано не відбуте покарання за вироком Бориславського міського суду Львівської області від 27 квітня 2022 року за ч.2 ст.185, ч.1 ст.357, ч.1 ст.70, ч.4 ст.70 КК України, з урахуванням вимог ст.72 КК України, визначено остаточне покарання у виді позбавлення волі на строк 2 (два) роки 6 (шість) місяців.

Ухвалою Львівського апеляційного суду від 27 вересня 2022 року вироком Бориславського міського суду від 17 травня 2022 року змінено лише в частині призначення покарань.

Європейський суд з прав людини зазначав у своїх рішеннях, що скасування остаточних судових рішень є порушенням принципів неприпустимості повторного розгляду одного разу вирішеної справи і правової визначеності, а отже положень ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Суд апеляційної інстанції звертає увагу на те, що будь-яких доказів наявності обставин суттєвого та неспростовного характеру, які б можна було вважати нововиявленими або виключними у відповідності до приписів ст. 459 КПК України стороною захисту надано не було.

Відповідно до правових позицій Європейського суду з прав людини жодна зі сторін процесу не повинна мати право вимагати перегляду остаточного та обов`язкового рішення суду просто тому, що вона має на меті добитися нового слухання справи та нового її вирішення (рішення Європейського суду з прав людини у справі «Пономарьов проти України» від 3 квітня 2008 р.; рішення Європейського суду з прав людини у справі «Сокуренко і Стригун проти України» від 20 липня 2006 р.).

Апеляційні вимоги заявлені захисником засудженого в суді апеляційної інстанції не знайшли свого підтвердження.

Будь-яких істотних порушень вимог кримінального процесуального законодавства при розгляді даного кримінального провадження в суді першої інстанції, які б вплинули на правильність прийнятого судового рішення, колегією суддів не встановлено, а відтак не знаходить підстав для задоволення поданої прокурором апеляційної скарги через відсутність правових підстав для перегляду вироку суду за нововиявленими обставинами.

Керуючись ст. ст. 404, 407, 418, 459 КПК України, колегія суддів, -

постановила:

Апеляційну скаргу захисника - адвоката ОСОБА_6 - залишити без задоволення.

Ухвалу Бориславського міського суду Львівської області від 28.02.2023 щодо перегляду вироку Бориславського міського суду Львівської області від 17.05.2022 стосовно засудженого ОСОБА_7 за нововиявленими обставинами - залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Головуючий:

Судді: