Справа № 128/3087/20
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 травня 2023 року місто Вінниця

Вінницький районний суд Вінницької області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі судового засідання ОСОБА_2 ,

з участю сторін провадження:

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м. Вінниці кримінальне провадження, відомості по якому 03.03.2018 внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000243 відносно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, уродженця м. Житомир, без зареєстрованого місця проживання, мешканця АДРЕСА_1 , маючого середньо-спеціальну освіту, розлученого, маючого на утриманні одну неповнолітню дитину, працюючого робітником з догляду за тваринами у Громадській організації «Притулок для тварин «Сіріус», що в с. Федорівка Вишгородського району Київської області, вул. Миру, 2-Д, на момент вчинення кримінальних правопорушень не судимого в силу ст. 89 КК України, раніше судимого:

27.12.1996 Богунським районним судом м. Житомира за ч. 3 ст. 140, ч. 2 ст. 141, ст. 42 КК України до покарання у виді 3 років позбавлення волі без конфіскації майна; на підставі ст. 46-1 КК України звільнений від відбування покарання з іспитовим строком на 2 роки;

23.11.1999 Богунським районним судом м. Житомира за ч. 1 ст. 145, ч. 2 ст. 17, ч. 2 ст. 140, ч. 3 ст. 140, ст. 42, ст. 43 КК України до покарання у виді 3 років 6 місяців позбавлення волі без конфіскації майна;

23.03.2004 Житомирським районним судом Житомирської області за ч. 1 ст. 357, ст. 69, ч. 5 ст. 185, ст. 70, ст. 71 КК України до покарання у виді 3 років позбавлення волі;

17.09.2009 Богунським районним судом м. Житомира за ч. 2 ст. 185 КК України до покарання у виді 3 років позбавлення волі;

26.04.2010 Богунським районним судом м. Житомира за ч. 1 ст. 296, ч. 4 ст. 70 КК України до покарання у виді 3 років 2 місяців позбавлення волі;

25.11.2022 Богунським районним судом м. Житомира за ч. 2 ст. 345 КК України до покарання у виді 2 років обмеження волі; на підставі ст. 75 КК України звільнений від відбування покарання з іспитовим строком на 1 рік 6 місяців із покладенням обов`язків, передбачених п.п. 1, 2 ч. 1, п. 2 ч. 2 ст. 76 КК України

за обвинуваченням у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 190, ч. 2 ст. 190 КК України, -

в с т а н о в и в:

ОСОБА_4 30.01.2018 близько 14 год. 00 хв., перебуваючи у невстановленому місці, в телефонній розмові із раніше назнайомим ОСОБА_5 , маючи на меті заволодіння чужим майном, умисно, з корисливих спонукань, повідомив ОСОБА_5 неправдиві відомості про те, що бажає отримати в оренду належні останньому 156 квадратних метрів будівельних риштувань типу «STANDART» (висотою 30м, навантаження на настил 200 кг/м2, висотою секції 2,1 м, довжиною 3,00 м, шириною секції 1,1 м, діаметром трубу 42 мм).

ОСОБА_5 , будучи впевненим у вигідності передачі ОСОБА_4 вказаного майна, добровільно, 31.01.2018 близько 17 год. 00 хв., перебуваючи на території Товариства власників гаражів № НОМЕР_1 , що по АДРЕСА_2 , передав ОСОБА_4 власне мацно 156 квадратних метрів будівельних риштувань типу «STANDART» (висотою 30м, навантаження на настил 200 кг/м2, висотою секції 2,1 м, довжиною 3,00 м, шириною секції 1,1 м, діаметром трубу 42 мм).

Так, ОСОБА_4 , приховавши від ОСОБА_5 свій протиправний умисел не повертати отримане майно, завантажив вказане майно у автомобіль марки «Mersedes Sprinter», д.н.з. НОМЕР_2 , залишив територію Товариства власників гаражів № НОМЕР_1 , що по АДРЕСА_2 .

Згідно висновку експерта КНДІСЕ №2802/18-21 від 16.05.2018 ринкова вартість будівельних риштувань типу «STANDART» станом на 31.01.2018 становить 36759,36 грн..

Таким чином, ОСОБА_4 , заволодівши шахрайським способом шляхом обману майном ОСОБА_5 , використав вказане майно на власний розсуд та завдав потерпілому матеріального збитку на суму 36759,36 грн..

Також, у ОСОБА_4 , який розпорядився на власний розсуд, отриманим шляхом обману майном, належним ОСОБА_5 , тобто вчинив 31.01.2018 кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 190 КК України, виник умисел на повторне заволодіння майном ОСОБА_5 ..

Реалізовуючи свій злочинний умисел, ОСОБА_4 01.02.2018, точний час слідством не встановлено, маючи умисел на повторне шахрайське заволодіння майном ОСОБА_5 , перебуваючи у невстановленому слідством місці, в телефонній розмові з ОСОБА_5 , умисно, з корисливих спонукань, повтроно повідомив останньому неправдиві відомості, про те, що бажає додатково отримати в оренду, належні ОСОБА_5 60 квадратних метрів будівельних риштувань типу «STANDART» (висотою 30 м, навантаженням 200 кг/м2, висотою 2,1 м, довжиною секції 3,00 м, шириною секції 1,1 м, діаметром труби 42 мм).

ОСОБА_5 , будучи впевненим у вигідності передачі ОСОБА_4 вказаного майна, добровільно, 01.02.2018 близько 17 год. 00 хв., перебуваючи на території Товариства власників гаражів № НОМЕР_1 , що по АДРЕСА_2 , передав останньому власне майно, а саме: 60 квадратних метрів будівельних риштувань типу «STANDART» (висотою 30 м, навантаженням 200 кг/м2, висотою 2,1 м, довжиною секції 3,00 м, шириною секції 1,1 м, діаметром труби 42 мм).

Так, 01.02.2018 ОСОБА_4 завантажив вказане майно у автомобіль марки «Mersedes Sprinter», д.н.з. НОМЕР_2 , залишив територію Товариства власників гаражів № НОМЕР_1 , що по АДРЕСА_2 , приховавши від ОСОБА_5 свій злочинний умисел на повторне шахрайське заволодіня його майном достовірно знаючи, що не виконає взяті на себе зобов`язання щодо повернення вказаного майна.

Згідно висновку експерта КНДІСЕ №2802/19-21 від 16.05.2018 ринкова вартість будівельних риштувань типу «STANDART» станом на 01.02.2018 становить 12531,60 грн..

Таким чином, ОСОБА_4 , заволодівши шахрайським способом шляхом обману майном ОСОБА_5 , використав вказане майно на власний розсуд та завдав потерпілому матеріального збитку на суму 12531,60 грн..

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 свою вину у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 190, ч. 2 ст. 190 КК України визнав повністю, щиро розкаявся. В своїх показах повністю підтвердив обставини, що викладені в обвинувальному акті. Пояснив, що побачивши оголошення про здачу в оренду такого обладнання, 30.01.2018 він зателефонував ОСОБА_5 та домовився про оренду обладнання. А 31.01.2018 взяв вказане майно у ОСОБА_5 .. На наступний день, 01.02.2018, він знову подзвонив ОСОБА_5 та домовився про отримання у нього в оренду ще частини такого обладнання і в той же день забрав його автомобілем у ОСОБА_5 .. Згодом отримане у ОСОБА_5 в оренду майно він продав. Коли брав будівельне риштування, розумів, що його вже не поверне власнику. У вчиненому розкаявся, вказав, що на даний час він офіційно працевлаштований має бажання та змогу відшкодувати потерпілому завдану шкоду, а тому просив суд його суворо не карати та не позбавляти волі. Кількість, характеристики та вартість майна, яким незаконного заволодів, що інкриміноване органами досудового розслідування, не оспорив.

Потерпілим у даному кримінальному провадженні визнано ОСОБА_5 , який в судове засідання не з`явився, попередньо подав до суду заяву, в якій просив розгляд справи проводити у його відсутність, щодо призначення обвинуваченому міри покарання покладається на розсуд суду.

Суд, враховуючи повне визнання вини обвинуваченим, заслухавши думку учасників судового провадження, врахувавши позицію потерпілого, за відсутності заперечень та сумнівів у добровільності їх позицій, на підставі ч. 3 ст. 349 КПК України визнав недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються та ухвалив обмежитись дослідженням характеризуючих даних на обвинуваченого. При цьому, суд виходить з того, що обвинувачений не має будь яких фізичних чи психічних вад, розуміє суть пред`явленого обвинувачення, розуміє зміст фактичних обставин справи, які не оспорює, усвідомлює неможливість у подальшому оспорити ці фактичні обставини в апеляційному порядку, про що заявив у судовому засіданні, а відтак у даному випадку у суду відсутні сумніви щодо добровільності і істинності позиції обвинуваченого з цього питання. Обвинувачений визнає свою вину повністю, цивільний позов по справі не заявлявся.

Прокурор не оспорив фактичні обставини справи, йому зрозуміло неможливість у подальшому оспорити ці фактичні обставини в апеляційному порядку.

Оцінивши сукупність доказів у справі та надавши юридичну оцінку діям ОСОБА_4 , суд кваліфікує дії обвинуваченого за ч. 1 ст. 190 КК України як заволодіння чужим майном шляхом обману (шахрайство) та за ч. 2 ст. 190 КК України як заволодіння чужим майном шляхом обману (шахрайство), вчинене повторно.

Щодо особи обвинуваченого ОСОБА_4 , судом встановлено наступне.

- обвинувачений ОСОБА_4 на час вчинення кримінального правопорушення був повнолітнім, раніше неодноразово судимий, проте на час вчинення кримінальних правопорушень, в силу ст. 89 КК України вважається таким, що не має судимості, вироком Богунського районного суду м. Житомира від 25.11.2022 засуджений за ч. 2 ст. 345 КК України до покарання у виді обмеження волі строком на 2 роки, на підставі ст. 75 КК України звільнений від відбування покарання з іспитовим строком на 1 рік 6 місяців та покладенням обов`язків передбачених ст. 76 КК України;

- постановами слідчого СВ Вінницького РВП ВВП ГУНП у Вінницькій області від 31.05.2018 оголошено розшук підозрюваного ОСОБА_4 та зупинено досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000243;

- постановою слідчого СВ Вінницького РВП ВВП ГУНП у Вінницькій області від 17.09.2020 досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000243 відновлено у зв`язку із встановленням місця знаходження підозрюваного ОСОБА_4 ; - ухвалою Вінницького районного суду Вінницької області від 18.04.2023 оголошено розшук обвинуваченого ОСОБА_4 та зупинено судове провадження до розшуку обвинуваченого;

- ухвалою Вінницького районного суду Вінницької області від 26.05.2023 відновлено судове провадження по обвинуваченню ОСОБА_4 ;

- на обліку у лікарів психіатра та нарколога не значиться;

- розлучений;

- працює робітником по догляду за тваринами в Громадській організації «Притулок для тварин «Сіріус», де і проживає, за місцем роботи характеризується позитивно;

- не є інвалідом першої/другої групи.

Обставиною, що пом`якшує покарання обвинуваченого ОСОБА_4 відповідно до ст. 66 КК України суд визнає щире каяття.

Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченого ОСОБА_4 відповідно до ст. 67 КК України судом не встановлено.

При призначенні покарання суд, відповідно до вимог ст. ст. 50, 65-67, 68 Кримінального кодексу України щодо загальних засад призначення покарання, враховує ступінь тяжкості вчинених ОСОБА_4 кримінальних правопорушень, які, згідно ст. 12 КК України, є кримінальним проступком та нетяжким злочином, вчинення суспільно небезпечних діянь проти власності, особу обвинуваченого, а саме те, що обвинувачений щиро розкаявся у вчиненому, не перебуває на обліку у лікарів психіатра та нарколога, офіційно працевлаштований, обставини, що пом`якшують покарання обвинуваченого, поведінку обвинуваченого до та після вчинення кримінального правопорушення, надання правдивих показів в суді.

Суд зазначає, що згідно положень частини 2 статті 50 Кримінального кодексу України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженими, так і іншими особами.

Частинами 1 та 2 статті 65 Кримінального кодексу України, зокрема встановлено, що суд при призначенні покарання повинен врахувати ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання. Особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень. Більш суворий вид покарання з числа передбачених за вчинене кримінальне правопорушення призначається лише у разі, якщо менш суворий вид покарання буде недостатній для виправлення особи та попередження вчинення нею нових кримінальних правопорушень.

Дискреційні повноваження суду визнаються і Європейським судом з прав людини (зокрема справа «Довженко проти України»), який в своїх рішеннях зазначає лише про необхідність визначення законності, обсягу, способів і меж застосування свободи оцінювання представниками судових органів, виходячи із відповідності таких повноважень суду принципу верховенства права. Це забезпечується, зокрема відповідним обґрунтуванням обраного рішення в процесуальному документі суду тощо.

При цьому суд використовує повноваження, надані йому державою, обирати між альтернативами при призначенні покарання, кожна з яких є законною, застосовує принцип індивідуалізації покарання - конкретизація виду і розміру міри державного примусу, який суд призначає особі, що вчинила злочин, залежно від особливостей цього злочину і його суб`єкта, та вважає, що обране покарання є достатнім для того, щоб засуджений довів своє виправлення.

З урахуванням наведеного, суд, керуючись принципами гуманності, необхідності і достатності покарання для виправлення обвинуваченого, вважає за можливе призначити обвинуваченому ОСОБА_4 покарання, що буде необхідним та достатнім для його виправлення та попередження вчинення ним нових кримінальних правопорушень у виді обмеження волі, в межах санкцій інкримінуємих частин статті із застосуванням правил складання покарань за сукупністю кримінальних правопорушень, відповідно до ч. 1 ст. 70 КК України та із застосуванням правил складання покарань за сукупністю кримінальних правопорушень, відповідно до ч. 4 ст. 70 КК України, враховуючи те, що дані кримінальні правопорушення ОСОБА_4 було вчинено до ухвалення 25.11.2022 вироку Богунського районного суду м. Житомира, яким його звільнено від відбування покарання з випробуванням із застосуванням ст. 75 КК України та покладено на нього обов`язки передбачені ст. 76 КК України та звільнити його від відбування покарання з випробуванням із застосуванням ст. 75 КК України та покладенням обов`язків передбачених ст. 76 КК України.

На підставі ст. 72 КК України у строк відбування покарання зарахувати строк його затримання з 19.09.2020 по 18.09.2020 та з 25.06.2023 по 26.05.2023 на виконання ухвали слідчого судді Вінницького міського суду Вінницької області від 15.06.2018 та ухвали Вінницького районного суду Вінницької області від 18.04.2023.

Визначене покарання, на думку суду, є необхідним та достатнім для виправлення ОСОБА_4 та попередження вчинення ним нових кримінальних правопорушень виходячи із принципу індивідуалізації покарання та дискреційних повноважень суду.

Цивільний позов не заявлявся.

На підставі ст. 124 КПК України слід стягнути з обвинуваченого ОСОБА_4 на користь держави документально підтверджені процесуальні витрати в сумі 429,00 грн..

Заходи забезпечення кримінального провадження не застосовувалися, речові докази у кримінальному провадженні відсутні.

Запобіжний захід обвинуваченому ОСОБА_4 у вигляді особистого зобов`язання до набрання вироку суду законної сили залишити без змін.

Відповідно до ст. 65 КК України, керуючись ст.ст. 373, 374 КПК України, суд

у х в а л и в:

Визнати винуватим ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 190 КК України та призначити йому покарання у виді обмеження волі на строк два роки.

Визнати винуватим ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 190 КК України та призначити йому покарання у виді обмеження волі на строк п`ять років.

Відповідно до ч. 1 ст. 70 КК України шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим визначити остаточне покарання ОСОБА_4 у виді обмеження волі строком на п`ять років.

На підставі ч. 4 ст. 70 КК України за сукупністю кримінальних правопорушень шляхом поглинення менш суворого покарання, призначеного за вироком Богунського районного суду м. Житомира від 25.11.2022, більш суворим, призначеним за цим вироком, призначити ОСОБА_4 остаточне покарання у виді обмеження волі на строк п`ять років.

Відповідно до ст. 72 КК України у строк відбування покарання ОСОБА_4 зарахувати строк його затримання з 19.09.2020 по 18.09.2020 та з 25.06.2023 по 26.05.2023 на виконання ухвали слідчого судді Вінницького міського суду Вінницької області від 15.06.2018 та ухвали Вінницького районного суду Вінницької області від 18.04.2023 з розрахунку одному дню позбавлення волі відповідають два дні обмеження волі.

Відповідно до ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування призначеного основного покарання з випробуванням, якщо він протягом двох років шести місяців іспитового строку не вчинить нового кримінального правопорушення.

Відповідно до п.п. 1, 2 ч.1 ст.76 КК України покласти на засудженого ОСОБА_4 такі обов`язки:

1) періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

2) повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Запобіжний захід обвинуваченому ОСОБА_4 у вигляді особистого зобов`язання до набрання вироку суду законної сили залишити без змін.

Початок строку відбування покарання ОСОБА_4 рахувати з моменту проголошення вироку суду, тобто з 29 травня 2023 року.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь держави витрати за проведення експертизи №2802/18-21від 16.05.2018 в сумі 429 (чотириста двадцять де`ять) гривень.

Вирок може бути оскаржений шляхом подання апеляційної скарги до Вінницького апеляційного суду через Вінницький районний суд Вінницької області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Копію вироку не пізніше наступного дня після проголошення направити потерпілому, якщо він не був присутній при його проголошенні.

Суддя ОСОБА_1