ПОЛТАВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 травня 2023 року м. Полтава

Колегія суддів Судової палати з розгляду кримінальних справ Полтавського апеляційного суду у складі:

головуючого суддіОСОБА_2
суддів: за участю секретаря судового засідання ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_6 на ухвалу слідчого судді Октябрського районного суду м. Полтава від 14 березня 2023 року,

в с т а н о в и л а:

Цією ухвалою відмовлено в задоволенні скарги ОСОБА_6 на постанову дізнавача СД Полтавського РУП ГУНП у Полтавській області від 29 грудня 2022 року про закриття кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань 25 жовтня 2022 року за №0000739.

Постановлене рішення слідчий суддя мотивував тим, що в ході досудового розслідування виконано ряд необхідних процесуальних та слідчих дій, за результатом чого дізнавач дійшов правильного висновку про закриття даного кримінального провадження, належним чином умотивувавши своє рішення.

В апеляційній скарзі ОСОБА_6 просить скасувати ухвалу слідчого судді Октябрського районного суду м. Полтава від 14 березня 2023 року та постанову від 29 грудня 2022 року про закриття кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань 25 жовтня 2022 року за №0000739, направити матеріали кримінального провадження для проведення подальшого досудового розслідування. Свої вимоги апелянт мотивує тим, що слідчий суддя не врахував те, що: досудове розслідування в зазначеному вище кримінальному провадженні проведено неефективно, без повного з`ясування всіх обставин справи й проведення необхідних слідчих і процесуальних дій; дізнавачем у порушення вимог закону та практики Європейського суду з прав людини безпідставно прийнято постанову про закриття кримінального провадження за наявності факту кримінально-протиправних дій «УТОС», не мотивовано висновок про відсутність складу кримінального правопорушення, передбаченого ст.356 КК України, та не конкретизовано в діях яких осіб він відсутній.

Водночас ОСОБА_6 у апеляційній скарзі заявив клопотання про здійснення апеляційного розгляду за його відсутності.

Учасники провадження належним чином повідомлялись про дату, час і місце розгляду апеляційної скарги й до суду не з`вились.

Відповідно ж до ч.4 ст.405 КПК України неприбуття сторін або інших учасників провадження, які судом були належним чином повідомлені про дату, час і місце апеляційного розгляду, не перешкоджає проведенню розгляду.

Колегія суддів Судової палати з розгляду кримінальних справ заслухала суддю-доповідача, перевірила матеріали судового й кримінального проваджень, обговорила доводи апеляційної скарги та дійшла висновку про те, що вона не підлягає до задоволення з огляду на таке.

Відповідно до ст.404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судове рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Статтею 370 КПК України визначено, що судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим. Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом. Обгрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до статті 94 цього Кодексу. Вмотивованим є рішення, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.

Пунктом 2 ч.1 ст.284 КПК України передбачено, що кримінальне провадження закривається в разі, якщо встановлена відсутність в діянні складу кримінального правопорушення.

За ч.4 ст.284 КПК України дізнавач приймає постанову про закриття кримінального провадження, зокрема з підстави, передбаченої п.2 ч.1 ст.284 КПК України, якщо в цьому кримінальному провадженні жодній особі не повідомлялося про підозру.

Закриття кримінального провадження є формою закінчення досудового розслідування, яке відбувається в силу наявності обставин, що виключають кримінальне провадження, а тому прийняття рішення про його закриття можливе лише після всебічного, повного та об`єктивного дослідження всіх обставин кримінального провадження, оцінки доказів, які стосуються цього провадження, у сукупності.

Судом апеляційної інстанції встановлено, що 25 жовтня 2022 року за №0000739 СД Полтавського РУП ГУНП у Полтавській області на підставі ухвали слідчого судді Октябрського районного суду м. Полтава від 30 вересня 2022 року внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань відомості за заявою ОСОБА_6 за фактом того, що згідно з рішенням Полтавського окружного адміністративного суду від 14 вересня 2022 року (справа №440/2915/22) представником відповідача ПОГ «Полтавське УВП «Полтаваелектро» УТОС» подано до суду клопотання про відкладення розгляду справи, мотивоване неможливістю прибуття представника в судове засідання у зв`язку з його участю в інших судових засіданнях (справи №530/519/22 та №530/517/22). Посилаючись на те, що надана представником інформація не відповідає дійсності, адже до справи №530/519/22 та №530/517/22 ПОГ «Полтавське УВП «Полтаваелектро» УТОС» жодного відношення не має, ОСОБА_6 вбачав наявність у наведених вище обставинах кримінальних правопорушень, передбачених ст.ст.353, 356, 364-1, 400-1 КК України (а.к.п.19).

Перевіркою матеріалів кримінального провадження встановлено, що в ході дізнання було здійснено необхідні заходи для забезпечення повного та всебічного досудового розслідування. Оцінивши зібрані в ході проведення досудового розслідування докази з точки зору належності, допустимості, достовірності, а їх сукупність - з точки зору достатності та взаємозв`язку, дізнавач дійшов правильного висновку про закриття даного кримінального провадження на підставі п.2 ч.1 ст.284 КПК України (а.п.50-51).

Так, диспозицією ст.353 КК України передбачено відповідальність за самовільне присвоєння владних повноважень або звання службової особи.

Під самовільним присвоєнням владних повноважень або звання службової особи слід розуміти неправомірне (на порушення встановленого порядку, за відсутності підстав) прийняття особою на себе таких повноважень або звання і введення в оману оточуючих стосовно свого дійсного статусу.

До того ж, самовільне присвоєнням владних повноважень або звання службової особи утворює склад кримінального правопорушення, передбаченого ст.353 КК України, лише тоді, коли воно поєднане із вчиненням будь-яких суспільно небезпечних діянь. Натомість, склад цього кримінального правопорушення відсутній, якщо самовільне присвоєння владних повноважень або звання службової особи не супроводжувалось вчиненням суспільно небезпечних діянь.

У ст.356 КК України встановлено відповідальність за самоправство, тобто самовільне, всупереч установленому законом порядку, вчинення будь-яких дій, правомірність яких оспорюється окремим громадянином або підприємством, установою чи організацією, якщо такими діями була заподіяна значна шкода інтересам громадянина, державним чи громадським інтересам або інтересам власника.

З об`єктивної сторони для наявності даного кримінального правопорушення необхідно встановити сукупність таких трьох ознак: а) самовільне вчинення будь-яких дій; б) оспорювання правомірності цих дій іншими громадянами або юридичною особою (підприємством, установою чи організацією); в) заподіяння такими діями значної шкоди інтересам громадянина, державним чи громадським інтересам або інтересам власника.

Самовільне вчинення будь-яких дій має місце тоді, коли винний реалізує своє дійсне або уявне право незаконними методами.

Оспорюваність таких дій означає, що інша фізична або юридична особа вважає їх неправомірними.

Більше того, самоправство є кримінально караним лише за умови заподіяння діями винного значної шкоди інтересам громадянина, державним чи громадським інтересам або інтересам власника.

За ч.1 ст.364-1 КК України відповідальність настає за зловживання повноваженнями службовою особою юридичної особи приватного права незалежно від організаційно-правової форми.

Зловживання повноваженнями - це умисне, з метою одержання неправомірної вигоди для себе чи інших осіб використання всупереч інтересам юридичної особи приватного права незалежно від організаційно-правової форми службовою особою такої юридичної особи своїх повноважень, якщо це завдало істотної шкоди охоронюваним законом правам або інтересам окремих громадян, або державним чи громадським інтересам, або інтересам юридичних осіб.

Діяння вважається вчиненим всупереч інтересам юридичної особи приватного права, якщо воно є незаконним і суперечить тим цілям і завданням, заради вирішення яких створюється така юридична особа, а її службові особи наділяються певними повноваженнями.

Кримінальне правопорушення, передбачене ст.364-1 КК України має матеріальний склад і визнається закінченим з моменту настання наслідків, зазначених у законі, а саме завдання істотної шкоди, яка в сто і більше разів перевищує неоподаткований мінімум доходів громадян. Відсутність названих наслідків може свідчити про незакінчений злочин лише за умови спрямованості діяння на досягнення цих наслідків.

Згідно зі ст.400-1 КК України відповідальність передбачено за завідомо неправдиве повідомлення суду про повноваження представляти іншу особу в суді, а так само умисне невнесення адвокатом до ордера відомостей щодо обмежень повноважень, встановлених договором про надання правничої допомоги.

З аналізу рішення Полтавського окружного адміністративного суду від 14 вересня 2022 року у справі №440/2915/22 за адміністративним позовом Управління Держпраці в Полтавській області до ПОГ «Полтавське УВП «Полтаваелектро» УТОС» про застосування заходів реагування у сфері державного нагляду (контролю) шляхом зупинення робіт вбачається, що в межах цієї адміністративної справи представник ПОГ «Полтавське УВП «Полтаваелектро» УТОС» дійсно подавав клопотання про відкладення судового засідання, посилаючись на неможливість прибуття до суду, у зв`язку з участю в інших судових процесах (справа №530/519/22, 530/517/22).

Однак, адміністративний суд у рішенні встановив, що: в зазначеному вище клопотанні відсутнє обґрунтування причин неможливості участі в засіданні іншого представника підприємства, як юридичної особи, або безпосередньо його директора; відповідач не вказав, встановлення яких саме обставин у справі є неможливим шляхом аналізу письмових доказів і пояснень, що містяться в матеріалах справи, та вимагає проведення судового засідання саме за його участі; відповідач був належним чином повідомлений по дату, час і місце судового засідання, а неявка його представника не перешкоджає розгляду справи за наявними матеріалами справи.

З огляду на викладене вище, адміністративний суд фактично відмовив представнику ПОГ «Полтавське УВП «Полтаваелектро» УТОС» у задоволенні клопотання про відкладення судового засідання та розглянув справу по суті, відмовивши в задоволенні адміністративного позову Управління Держпраці в Полтавській області.

Таким чином, у будь-якому випадку факт подання представником ПОГ «Полтавське УВП «Полтаваелектро» УТОС» не вплинув на постановлення адміністративним судом рішення та строки розгляду справи.

За змістом протоколу допиту свідка ОСОБА_7 (адвоката) він підтвердив те, що брав участь у розгляді названої вище справи як представник ПОГ «Полтавське УВП «Полтаваелектро» УТОС», направляв до суду письмові пояснення й, окрім того, здійснює представництво в інших судових процесах. Постановлене в цій справі рішення жодним чином не стосується прав та обов`язків ОСОБА_6 (а.к.п.41).

Наведені вище обставини узгоджуються з показаннями свідка ОСОБА_8 (директора ПОГ «Полтавське УВП «Полтаваелектро» УТОС»), який підтвердив те, що ОСОБА_6 ніколи не працював у даному підприємстві та не є учасником справи №440/2915/22, у якій постановлено рішення Полтавського окружного адміністративного суду від 14 вересня 2022 року, що жодним чином не стосується факту виникнення, зміни чи припинення прав та обов`язків ОСОБА_6 . Перевірка ж підстав для представництва в суді є виключною компетенцією складу суду. Інтереси ПОГ «ПУВП «Полтаваелектро" УТОС" представляла уповноважена особа відповідно до виданої довіреності, яка була перевірена складом суду. Представником ПОГ «УВП «Полтаваелектро» УТОС" дійсно було подано клопотання про відкладення розгляду вказаної вище справи, так як останній брав участь у інших судових справах, як представник інших організацій, що підтверджується протоколом допиту свідка ОСОБА_8 від 28 жовтня 2022 року (а.к.п.30-31).

Отже, в наведених вище обставинах відсутній склад кримінального правопорушення, передбаченого ст.356 КК України, за ознаками якого здійснювалось досудове розслідування, а також і склади кримінальних правопорушень, передбачених ст.ст.353, 356, 364-1, 400-1 КК України, про що зазначає заявник, оскільки дії представника ПОГ «ПУВП «Полтаваелектро» УТОС у межах адміністративної справи не охоплюються жодною диспозицією статей кримінального закону.

Окрім того, колегія суддів зауважує, що обґрунтованість клопотання про відкладення судового засідання та наявність підстав для його задоволення чи відмови в ньому є компетенцією й предметом судового контролю суду, що розглядає справу, в межах якої заявлено це клопотання. Саме суд у межах передбаченої законом процедури вживає заходів для забезпечення розгляду провадження з дотриманням розумних строків і запобіганню факту можливого зловживання правами учасниками процесу.

Водночас, як убачається зі змісту рішення Полтавського окружного адміністративного суду від 14 вересня 2022 року та показань зазначених вище свідків, справа №440/2915/22 за адміністративним позовом Управління Держпраці в Полтавській області до ПОГ «Полтавське УВП «Полтаваелектро» УТОС» про застосування заходів реагування у сфері державного нагляду (контролю) шляхом зупинення робіт не стосується факту виникнення, зміни чи припинення прав та обов`язків ОСОБА_6 .

Також у скарзі та апеляційній скарзі заявником не наведено належних обставин, що не були предметом розслідування та потребували би перевірки засобами кримінального процесу.

Ураховуючи викладене вище, доводи апеляційної скарги, з яких ставиться питання про скасування оскаржуваних ухвали слідчого судді та постанови дізнавача, не знайшли свого підтвердження.

Істотних порушень кримінального процесуального закону, які перешкодили чи могли перешкодити слідчому судді постановити законне та обґрунтоване рішення, не встановлено.

Отже, апеляційна скарга не підлягає до задоволення.

Керуючись ст.ст.376, 404, 405, 407, 422 КПК України, колегія суддів апеляційного суду,

у х в а л и л а:

Апеляційну скаргу ОСОБА_6 залишити без задоволення, а ухвалу слідчого судді Октябрського районного суду м. Полтава від 14 березня 2023 року про відмову в задоволенні скарги ОСОБА_6 - без зміни.

Ухвала апеляційного суду є остаточною та оскарженню не підлягає.

С у д д і:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4