Справа № 350/1412/22
Номер провадження 1-кп/350/59/2023
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

30 червня 2023 року Рожнятівський районний суд Івано-Франківської області

в складі: головуючого судді ОСОБА_1 , судді ОСОБА_2 ,

основних присяжних: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5

запасних присяжних: ОСОБА_6 , ОСОБА_7 ,

секретаря судових засідань ОСОБА_8 ,

з участю: прокурора ОСОБА_9 ,

обвинувачених: ОСОБА_10 , ОСОБА_11 ,

захисника обвинуваченого ОСОБА_10 - адвоката ОСОБА_12 ,

захисника обвинуваченої ОСОБА_11 - адвоката ОСОБА_13 ,

потерпілих: ОСОБА_14 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань № 1 Рожнятівського районного суду Івано-Франківської області в селищі Рожнятів Калуського району Івано-Франківської області клопотання прокурора про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо обвинувачених ОСОБА_10 та ОСОБА_11 у кримінальному провадженні за обвинуваченням ОСОБА_10 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених частиною четвертою статті 187, пунктами 6, 12, 13 частини другої статті 115 Кримінального кодексу України та ОСОБА_11 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених частиною четвертою статті 187, пунктами 6, 12, 13 частини другої статті 115 Кримінального кодексу України,

в с т а н о в и в:

У провадженні Рожнятівського районного суду Івано-Франківської області перебуває кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_10 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених частиною четвертою статті 187, пунктами 6, 12, 13 частини другої статті 115 Кримінального кодексу України та ОСОБА_11 , у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених частиною четвертою статті 187, пунктами 6, 12, 13 частини другої статті 115 Кримінального кодексу України.

Щодо обвинувачених судом було обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

Ухвалою Рожнятівського районного суду Івано-Франківської області від 5 травня 2023 року обраний судом запобіжний захід у вигляді тримання під вартою щодо обвинувачених було продовжено на 60 днів до 3 липня 2023 року.

У судовому засіданні прокурор подав до суду клопотання про продовження строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно обвинувачених ОСОБА_10 та ОСОБА_11 строком на 60 днів, враховуючи, що розгляд кримінального провадження триває, а строк запобіжного заходу щодо обвинувачених спливає 3 липня 2023 року. Просив клопотання задовольнити, посилаючись на те, що ризики, передбачені пунктами 1, 3, 5 частини першої статті 177 Кримінального процесуального кодексу України на підставі яких було обрано запобіжний захід щодо обвинувачених не змінилися та продовжують існувати, а більш м`які запобіжні заходи не зможуть забезпечити належної процесуальної поведінки обвинувачених та запобігти вказаним ризикам.

Потерпіла ОСОБА_14 підтримала клопотання прокурора.

Обвинувачений ОСОБА_10 зазначив, що заперечує щодо задоволення клопотання прокурора, так як злочинів він не вчиняв, окрім того має соціальні зв`язки та на теперішній час має намір пролікуватися, так як стан його здоров`я погіршився. Окрім того, клопотання прокурора є необгрунованим, так як подане без жодних додатків, що є порушенням вимог Кримінального процесуального кодексу України. Просив змінити відносно нього запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на домашній арешт або внесення ним грошової застави.

Захисник обвинуваченого ОСОБА_10 - адвокат ОСОБА_12 просив у задоволенні клопотання відмовити, зазначивши, що прокурором не надано доказів, які б підтвердили наявність ризиків зазначених ним у клопотанні та це клопотання подане без додатків. Підтримує позицію обвинуваченого та просить обрати відносно нього будь-який інший запобіжний захід не пов`язаний із триманням під вартою.

Обвинувачена ОСОБА_11 та її захисник - адвокат ОСОБА_13 не заперечували щодо задоволення клопотання прокурора.

Суд, ознайомившись із клопотаннями, дослідивши матеріали кримінального провадження, заслухавши позицію учасників судового провадження, приходить до висновку про задоволення клопотання прокурора про продовження відносно обвинувачених запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, виходячи з наступного.

Відповідно до частини четвертої статті 199 Кримінального процесуального кодексу України, розгляд клопотання прокурора про продовження строку тримання під вартою здійснюється згідно з правилами, передбаченими для розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу.

Відповідно до частини третьої статті 331 Кримінального процесуального кодексу України, незалежно від наявності клопотань, суд зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою до спливу двомісячного строку з дня надходження до суду обвинувального акта. За наслідками розгляду питання суд своєю вмотивованою ухвалою скасовує, змінює запобіжний захід у вигляді тримання під вартою або продовжує його дію на строк, що не може перевищувати двох місяців.

До спливу продовженого строку суд зобов`язаний повторно розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою, якщо судове провадження не було завершене до його спливу.

Кримінальне провадження щодо обвинувачених перебуває на стадії судового розгляду, який станом на 30 червня 2023 року неможливо завершити з ухваленням судового рішення по суті до закінчення строку дії обраного обвинуваченим запобіжного заходу у виді тримання під вартою.

Відповідно до статті 177 Кримінального процесуального кодексу України, підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті, а саме переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Частиною першою статті 183 Кримінального процесуального кодексу України передбачено, що тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частинами шостою та восьмою статті 176 цього Кодексу.

Таким чином, підставою для продовження тримання особи під вартою є, зокрема, встановлення, що заявлені ризики не зменшилися або з`явилися нові ризики, які виправдовують тримання особи під вартою.

Ухвалою Рожнятівського районного суду Івано-Франківської області від 2 грудня 2022 року відносно ОСОБА_10 та ОСОБА_11 обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів, тобто до 30 січня 2023 року. Ця ухвала суду відповідно до ухвали Івано-Франківського апеляційного суду від 27 грудня 2022 року залишена без змін.

У подальшому ухвалами Рожнятівського районного суду Івано-Франківської області від 20 січня 2023 року, 15 березня 2023 року та 5 травня 2023 року обраний запобіжний захід у вигляді тримання під вартою щодо обвинувачених продовжувався. Та ці ухвали суду відповідно до ухвал Івано-Франківського апеляційного суду від 15 лютого 2023 року та 6 квітня 2023 року та 27 червня 2023 року залишені без змін.

Обираючи запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, судом було враховано, що обвинувачені можуть переховуватися від суду, впливати на свідків у цьому кримінальному провадженні, вчинити інше кримінальне правопорушення.

Згідно частини четвертої статті 183 Кримінального процесуального кодексу України, запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як до раніше не судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років.

ОСОБА_10 та ОСОБА_11 обвинувачуються у вчиненні особливо тяжких злочинів, та у разі визнання їх винуватими до них може бути застосоване покарання у виді позбавлення волі на тривалий строк або довічне позбавлення волі.

ОСОБА_10 неодноразово притягувався до кримінальної відповідальності, має попередній кримінальний досвід, постійного місця проживання на території тимчасового переміщення не має, не працює, джерело його доходів невідоме, у нього відсутні міцні та стійкі соціальні зв`язки на території тимчасового переміщення.

ОСОБА_11 не працює, джерело її доходів невідоме, у неї відсутні міцні та стійкі соціальні зв`язки на території тимчасового переміщення, має двох малолітніх дітей, які проживають з бабусею.

Враховуючи викладене вище, тяжкість покарання, яке загрожує обвинуваченим у разі визнання їх винним, інші обставини кримінального провадження, а також те, що суд знаходиться на стадії дослідження доказів, а саме триває допит свідків, суд приходить до висновку, що на теперішній час продовжують існувати ризики здійснення обвинуваченими дій, передбачених пунктами 1, 3, 5 частини першої статті 177 Кримінального процесуального кодексу України, які були підставою для обрання відносно обвинувачених запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та на які посилався прокурор у клопотанні про продовження строку застосування запобіжного заходу, не зменшились та жодний з інших, більш м`яких запобіжних заходів, не здатний їм запобігти.

Статтею 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» від 23 лютого 2006 року передбачено, що при розгляді справ суди застосовують Конвенцію та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

Згідно рішення Європейського суду з прав людини «Тейс проти Румунії», автоматичне продовження строків тримання під вартою суперечить Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, а тому при вирішенні питання про продовження обвинуваченому строку тримання під вартою суд виходить не з принципу автоматичного продовження строку тримання під вартою, а з необхідності уникнення ризиків, визначених статтею 177 Кримінального процесуального кодексу України, а саме: запобігання спробам обвинувачених переховуватися від суду, незаконно впливати на потерпілих та свідків, іншого обвинуваченого (обвинувачену) вчинити інше кримінальне правопорушення чи перешкоджати встановленню істини у справі іншим чином.

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини доцільність продовження строку тримання під вартою ґрунтується на презумпції, що з перебігом ефективного розслідування справи зменшуються ризики, які стали підставою для взяття особи під варту на початковій стадії розслідування. Кожне наступне продовження строку тримання під вартою має містити детальне обґрунтування ризиків, що залишаються та їх аналіз, як підстава для втручання в право особи на свободу. Наявність підстав для тримання особи під вартою та доцільність подовження строку тримання під вартою має оцінюватися в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин. Тримання під вартою та продовження строку тримання під вартою може бути виправдано за наявності того, що цього вимагають справжні інтереси суспільства, які не зважаючи на презумпцію невинуватості, переважають над принципом поваги до особистої свободи.

Встановлені судом ризики у цьому кримінальному провадженні є реальними, що виправдовує тримання обвинувачених під вартою і застосування саме такого запобіжного заходу у цьому випадку буде виправданим з точки зору наявності відповідного суспільного інтересу, що за таких обставин переважає принцип поваги до особистої свободи, а отже не суперечитиме вимогам статті 5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та практиці ЄСПЛ.

З метою забезпечення виконання покладених на обвинувачених процесуальних обов`язків, попередження переховуванню від суду, незаконного впливу на свідків, потерпілих, іншого обвинуваченого (обвинувачену), вчинення інших кримінальних правопорушень, а також, враховуючи, що строк дії обраного відносно обвинувачених ОСОБА_10 та ОСОБА_11 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою спливає 3 липня 2023 року, а підстав для його зміни, скасування або обрання більш м`якого запобіжного заходу не вбачається, враховуючи, що судове провадження не завершено, суд вважає за необхідне продовжити строк тримання обвинувачених під вартою до 28 серпня 2023 року.

Одночасно суд вважає, що усні клопотання обвинуваченого ОСОБА_10 та його захисника, не підлягають задоволенню, так як ними не спростовано належними та допустимими доказами, що наведені прокурором ризики відпали, та обвинуваченому можливо обрати інший запобіжний захід, не пов`язаний з триманням під вартою.

Посилання обвинуваченого та його захисника на не долучення до клопотання додатків, не є підставою для відмови у задоволенні клопотання про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою до обвинуваченого. Крім того, в ході розгляду аналогічних клопотань прокурора стороною обвинувачення у розпорядження суду були надані характеризуючі та інші матеріали на обвинувачених.

Також суд вважає, що ризик передбачений пунктом 1 частини першої статті 177 Кримінального процесуального кодексу України продовжує існувати. Зазначене підтверджується і тим, що обвинувачений (з його ж слів був затриманий у місті Львові) тобто не знаходився за місцем свого тимчасового проживання, а отже знаходячись на волі знову зможе вчинити такі дії.

Щодо зміни запобіжного заходу з тримання під вартою на домашній арешт та щодо соціальних зв`язків обвинуваченого, слід зазначити, що стороною захисту не надано суду будь-яких доказів де та з ким буде проживати обвинувачений, на які доходи буде утримувати себе.

Окрім того, суд в ухвалі про обрання обвинуваченим запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зазначав, що при постановленні ухвали про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, не визначає розмір застави, так як ОСОБА_10 та ОСОБА_11 обвинувачуються у злочині, вчиненому із застосуванням насильства та у злочинах, які спричинили загибель людей.

Керуючись статтями 331, 372, 376 частиною другою Кримінального процесуального кодексу України,

п о с т а н о в и в:

Клопотання прокурора про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою до обвинувачених задовольнити.

Строк дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених частиною четвертою статті 187, пунктами 6, 12, 13 частини другої статті 115 Кримінального кодексу України продовжити на 60 днів до 28 серпня 2023 року, включно.

Строк дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_11 ІНФОРМАЦІЯ_2 , обвинуваченої у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених частиною четвертою статті 187, пунктами 6, 12, 13 частини другої статті 115 Кримінального кодексу України продовжити на 60 днів до 28 серпня 2023 року, включно.

У задоволенні усного клопотання обвинуваченого ОСОБА_10 та його захисника - адвоката ОСОБА_12 про зміну відносно обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою на домашній арешт, або на будь-який інший не пов`язаний із триманням під вартою або внесенням застави - відмовити.

Копію ухвали вручити обвинуваченим, захисникам, прокурору та начальнику Державної установи "Івано-Франківська установа виконання покарань" (№ 12), для виконання в частині запобіжного заходу.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Івано-Франківського апеляційного суду протягом 5 днів з дня її проголошення.

Головуючий суддя: ОСОБА_1

Суддя: ОСОБА_2

Присяжні: ОСОБА_3

ОСОБА_4

ОСОБА_5