ХЕРСОНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Номер провадження: 11-кп/819/121/23
Головуючий у першій інстанції ОСОБА_1
Суддя-доповідач ОСОБА_2
УХВАЛА

21 серпня 2023 року м. Херсон

Херсонський апеляційний суд у складі суддів судової палати з розгляду кримінальних справ:

головуючого - судді ОСОБА_2 ,

суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4

секретар судового засідання ОСОБА_5 ,

за участю:

прокурора ОСОБА_6

захисника - адвоката ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали провадження за апеляційною скаргою захисника - адвоката ОСОБА_7 в інтересах ОСОБА_8 на ухвалу Херсонського міського суду Херсонської області від 02 серпня 2023 року, стосовно

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Херсон, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.121 КК України,

В С Т А Н О В И Л А:

Зміст оскаржуваного судового рішення.

Ухвалою Херсонського міського суду Херсонської області від 02 серпня 2023 року, задоволено клопотання прокурора ОСОБА_9 та обвинуваченому ОСОБА_8 продовжено строк запобіжного заходу у виді тримання під вартою на 60 днів до 30 вересня 2023 року, включно.

Вимоги апеляційної скарги та узагальнені доводи особи, яка її подала.

Не погоджуючись із таким судовим рішенням, адвокат ОСОБА_7 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_8 подав апеляційну скаргу в якій просить ухвалу Херсонського міського суду Херсонської області від 02 серпня 2023 року скасувати, відмовити в задоволенні клопотання прокурора та застосувати до ОСОБА_8 запобіжний захід не пов`язаний із триманням під вартою.

В обґрунтування вимог апеляційної скарги захисник зазначив, що суд прийшов до помилкового висновку щодо наявності правових підстав для продовження ОСОБА_8 дії запобіжного заходу у виді тримання під вартою, адже стороною обвинувачення не доведено існування ризиків того, що обвинувачений буде переховуватися від суду чи впливати на свідків.

Також поза увагою суду залишилось те, що обвинувачений має місце проживання, раніше до кримінальної відповідальності не притягався, до арешту мав місце роботи та готовий на першу вимогу прибути до суду.

Також захисник зазначив, що обвинувачений ОСОБА_8 вже тривалий час з 2019 року утримується під вартою та за цей час жодного разу не порушив режим утримання, що характеризує його як людину, яка стала на шлях виправлення і не створює загрозу для оточуючих.

Крім того, до апеляційної скарги захисника долучене письмове клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження ухвали Херсонського міського суду Херсонської області від 02 серпня 2023 року.

Зазначене клопотання обґрунтоване тим, що при розгляді клопотання прокурора приймав участь інший захисник, тоді як адвокат ОСОБА_7 не був належним чином повідомлений про розгляд вказаної справи. Вказує, що про постановлення ухвали йому стало відомо лише 12 серпня 2023 року, таким чином строк на апеляційне оскарження пропущено з поважних причин.

Позиції учасників апеляційного розгляду.

Адвокат ОСОБА_7 просив поновити строк на апеляційне оскарження ухвали та задовольнити апеляційну скаргу.

Прокурор заперечла проти задоволення клопотання захисника та його апеляційної скарги. Просила ухвалу суду залишити без змін.

Відповідно до ч.4 ст.422-1 КПК України розгляд апеляційної скарги на ухвалу суду про обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою, про зміну іншого запобіжного заходу на запобіжний захід у виді тримання під вартою, а також про продовження строку тримання під вартою, постановлену під час судового провадження в суді першої інстанції до ухвалення судового рішення по суті, здійснюється без участі сторін кримінального провадження, крім випадків, якщо прокурор, обвинувачений, його захисник, законний представник заявив клопотання про розгляд апеляційної скарги за участю сторін.

Враховуючи, що обвинувачений повідомлений про дату та час апеляційного розгляду, клопотань про розгляд справи за участю сторін на адресу суду не надходило, суд апеляційної інстанції вважає за можливе здійснити апеляційний розгляд без участі обвинуваченого.

Мотиви суду апеляційної інстанції.

Заслухавши суддю-доповідача, позиції сторін, вивчивши матеріали провадження та перевіривши доводи клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження, апеляційної скарги, апеляційний суд приходить до наступних висновків.

Щодо клопотання захисника про поновлення строку на апеляційне оскарження.

Відповідно до ч.2 ст.395 КПК України апеляційна скарга на ухвалу суду про обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою, про зміну іншого запобіжного заходу на запобіжний захід у виді тримання під вартою або про продовження строку тримання під вартою, постановлену під час судового провадження в суді першої інстанції до ухвалення судового рішення по суті може бути подана протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Згідно з ч.1 ст.117 КПК України пропущений із поважних причин строк має бути поновлений за клопотанням заінтересованої особи ухвалою слідчого судді, суду.

Виходячи із системного аналізу норм процесуального закону, під поважними причинами слід розуміти лише ті обставини, які були чи об`єктивно є непереборними, тобто не залежать від волевиявлення особи, яка подала заяву про перегляд судових рішень, пов`язані з дійсно істотними обставинами, перешкодами чи труднощами, що унеможливили або ускладнили можливість своєчасного звернення до суду у визначений законом строк. Такі обставини мають бути підтверджені належними та допустимими доказами.

Як убачається з матеріалів кримінального провадження, 02 серпня 2023 року Херсонським міським судом Херсонської області в кримінальному провадженні №0002356 від 05 липня 2019 року розглянуто клопотання прокурора щодо продовження обвинуваченому ОСОБА_8 запобіжного заходу у виді тримання під вартою. Під час розгляду вказаного клопотання, приймали участь прокурор ОСОБА_9 , обвинувачений ОСОБА_8 та залучений судом першої інстанції захисник - адвокат ОСОБА_10 .

Поруч із цим, матеріали провадження не містять жодних відомостей про те, що судом першої інстанції про розгляд справи було повідомлено адвоката ОСОБА_7 , який здійснює захист обвинуваченого ОСОБА_8 з 2019 року. Крім того, матеріали провадження не містять і відомостей про те, що судом першої інстанції надсилалася копія ухвали від 02 серпня 2023 року адвокату ОСОБА_7 .

З апеляційною скаргою на ухвалу Херсонського міського суду Херсонської області від 02 серпня 2023 року адвокат ОСОБА_7 звернувся 14 серпня 2023 року.

Враховуючи викладене, з огляду на те, що адвокат ОСОБА_7 не був належним чином повідомлений про дату та час розгляду справи судом першої інстанції, а також не був обізнаний із мотивами прийнятого судового рішення, з огляду на незначний проміжок часу, що минув з моменту закінчення строку на апеляційне оскарження до дати подання захисником апеляційної скарги, суд апеляційної інстанції вважає вказані обставини поважними причинами пропуску адвокатом ОСОБА_7 строку на апеляційне оскарження, а тому такий строк підлягає поновленню.

Щодо продовження обвинуваченому строку тримання під вартою.

Відповідно до ч. 3 ст. 331 КПК України, за наявності клопотань суд під час судового розгляду зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження запобіжного заходу до закінчення двомісячного строку з дня його застосування. За результатами розгляду питання суд своєю вмотивованою ухвалою скасовує, змінює запобіжний захід або продовжує його дію на строк, що не може перевищувати двох місяців. Копія ухвали вручається обвинуваченому, прокурору та надсилається уповноваженій службовій особі до місця ув`язнення.

Розглядаючи питання про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою, так само як і про його продовження, суд першої інстанції, для прийняття законного й обґрунтованого рішення, відповідно до ст.ст.178,199КПК України та практики ЄСПЛ, повинен врахувати тяжкість кримінального правопорушення, у вчиненні якого обвинувачується особа та особисті обставини життя особи, які можуть свідчити на користь збільшення (зменшення) ризику переховування від правосуддя чи інших способів неналежної процесуальної поведінки. При цьому наявність підстав для тримання особи під вартою має оцінюватись в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин. Тримання особи під вартою завжди може бути виправдано за наявності ознак того, що цього вимагають справжні інтереси суспільства, які, незважаючи на існування презумпції невинуватості, переважають інтереси забезпечення поваги до особистої свободи.

Так, відповідно до вимог ст. 177 КПК України, підставою для застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті, тобто: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Крім того, при вирішенні питання про обрання, продовження запобіжного заходу у виді тримання під вартою, суд повинен врахувати обставини, передбачені ст.178 КПК України, зокрема, тяжкість кримінального правопорушення, у вчиненні якого обвинувачується особа та дані, які її характеризують і можуть свідчити на користь збільшення (зменшення) ризику переховування від правосуддя чи інших способів неналежної процесуальної поведінки.

Як вбачається з матеріалів 31 липня 2023 року до Херсонського міського суду Херсонської області надійшло клопотання прокурора в кримінальному провадженні №0002356 від 05 вересня 2019 року, з проханням продовжити ОСОБА_8 , обвинуваченому у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.121 КК України, строк тримання під вартою.

Своє клопотання прокурор обґрунтовував тим, що ОСОБА_8 обґрунтовано обвинувачується у вчиненні тяжкого злочину, передбаченого ч.2 ст.121 КК України, при цьому в кримінальному провадженні встановлено існування ризиків того, що обвинувачений може переховуватися від суду (п.1 ч.1 ст.177 КПК України) та незаконно впливати на свідків у провадженні з метою зміни їх показів (п.3 ч.1 ст.177 КПК України), які продовжують існувати . При цьому запобігти вказаним ризикам можливо лише шляхом застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою

Розглянувши вказане клопотання, суд першої інстанції погодився із доводами прокурора та дійшов висновку про наявність правових підстав для продовження обвинуваченому строку запобіжного заходу у виді тримання під вартою.

Перевіривши оскаржуване судове рішення у відповідності із доводами апеляційної скарги захисника, суд апеляційної інстанції погоджується із такими висновками суду першої інстанції.

Так, ОСОБА_8 обвинувачується у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.121 КК України - умисне тяжке тілесне ушкодження, що спричинило смерть потерпілого. Існування обґрунтованої підозри щодо вчинення ОСОБА_8 вказаного кримінального правопорушення було предметом перевірки під час досудового розслідування та стороною захисту не оспорюється. На даний час питання наявності в діях ОСОБА_8 ознак складу вказаного кримінального правопорушення перевіряється судом та не є предметом перевірки суду апеляційної інстанції під час перегляду ухвали щодо продовження дії запобіжного заходу.

Що стосується питання існування заявлених прокурором ризиків можливої неналежної процесуальної поведінки обвинуваченого, то як вірно зазначив суд першої, інстанції вказані ризики на даний час є реальними та не зменшилися. При цьому, як вбачається зі змісту оскаржуваного судового рішення, судом надано ретельну оцінку питанню існування заявлених стороною обвинувачення ризиків.

Надаючи оцінку можливості обвинуваченого переховуватися від суду, апеляційний суд бере до уваги, що існує певна ймовірність того, що останній з метою уникнення покарання, передбаченого за вчинення інкримінованого йому злочину, може вдатися до відповідних дій.

В контексті даного питання апеляційний суд враховує практику ЄСПЛ згідно з якою Суд звертає увагу, що тяжкість покарання, якому може бути підданий обвинувачений, є суттєвим елементом, що може вказувати на існування вказаного ризику, адже суворість можливого покарання може спонукати особу до втечі. В той же час, для того, щоб ця обставина мала реальний характер потрібно враховувати наявність інших обставин, а саме: відомості про особу підозрюваного, його характеристику як члена суспільства, наявність місця проживання, професії, прибутку, сімейних зв`язків, будь яких зв`язків з іншою країною, або наявність зв`язків в іншому місці.

Так, існування ризику переховування обвинуваченого від суду обумовлене характером інкримінованого йому кримінального правопорушення, яке відносяться до категорії тяжких, адже за вчинення злочину, передбаченого ч.2 ст.121 КК України встановлено покарання у виді позбавлення волі на строк від 7 до 10 років. На дуку суду вказана обставина у поєднанні із відомостями про особу підозрюваного, зокрема щодо відсутності у нього міцних соціальних зв`язків, свідчать про існування ризику переховування ОСОБА_8 від органів досудового розслідування та суду, адже тяжкість імовірного покарання може спонукати обвинуваченого до здійснення відповідних дій.

Ризик незаконного впливу на свідків, потерпілого зберігається до отримання показань вказаних осіб безпосередньо судом під час розгляду справи по суті, а тому не виключена ймовірність того, що обвинувачений не будучи обмежений у спілкуванні із свідками та потерпілим може здійснювати на них вплив шляхом підбурювання, вмовляння, залякування, підкупу, з метою їх спонукання до ненадання в суді показів, перекручування або спотворення обставин, які їм достовірно відомі, з метою уникнення від кримінальної відповідальності.

Враховуючи вищевикладене, зокрема характер інкримінованого ОСОБА_8 злочину, що вчинений із застосуванням насильства, наявні достатні підстави вважати, що обвинувачений може незаконно впливати на свідків у кримінальному провадженні.

Таким чином подальше існування наведених ризиків виправдовує необхідність продовження строку запобіжного заходу у виді тримання під вартою, з метою забезпечення виконання обвинуваченим процесуальних обов`язків та запобігання спробам перешкоджати правосуддю та встановленню істини у кримінальному провадженні.

При цьому наведеним ризикам неможливо запобігти шляхом застосування більш м`якого запобіжного заходу, не пов`язаного з триманням під вартою. Зокрема запобіжний захід у виді домашнього арешту у даному випадку не зможе запобігти ризику незаконного впливу обвинуваченого на свідків у кримінальному провадженні.

Враховуючи викладені обставини, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції на підставі всебічно з`ясованих обставин дійшов обґрунтованого висновку про наявність підстав для продовження обвинуваченому строку дії запобіжного заходу у виді тримання під вартою.

Доводи апеляційної скарги захисника про те, що обвинувачений має місце проживання, раніше до кримінальної відповідальності не притягався, до арешту мав місце роботи, суд апеляційної інстанції хоч і приймає до уваги, проте вказані відомості у взаємозв`язку із характером інкримінованого ОСОБА_8 кримінального правопорушення, переліком ризиків, що існують, не є беззаперечними аргументами для застосування до обвинуваченого більш м`якого запобіжного заходу.

Посилання апеляційної скарги захисника про те, що ОСОБА_8 протягом тривалого часу утримується під вартою, суд апеляційної інстанції до уваги не приймає, оскільки тривалість застосування запобіжного заходу під час судового провадження не є визначеною КПК України підставою для застосування до обвинуваченого іншого запобіжного заходу.

З урахуванням зазначеного, колегія суддів приходить до висновку про законність та обґрунтованість ухвали суду першої інстанції про продовження строку дії запобіжного заходу у виді тримання під вартою щодо обвинуваченого та відсутності жодних підстав для зміни чи скасування рішення за доводами апеляційної скарги.

Під час вивчення матеріалів провадження будь-яких фактів порушення конституційних прав обвинуваченого на свободу та особисту недоторканість, колегією суддів не встановлено.

Істотних порушень кримінального процесуального закону при розгляді питання про продовження строку тримання під вартою щодообвинуваченого ОСОБА_8 під час апеляційного розгляду не встановлено.

Зважаючи на викладене, підстав для скасування судового рішення та задоволення апеляційної скарги, колегія суддів не знаходить.

Керуючись ч.2 ст.376, ст. ст. 404, 405, 407, 419, 422-1 КПК України, колегія суддів,

П О С Т А Н О В И Л А:

Клопотання адвоката ОСОБА_7 задовольнити.

Поновити адвокату ОСОБА_7 строк на апеляційне оскарження ухвали Херсонського міського суду Херсонської області від 02 серпня 2023 року стосовно ОСОБА_8 .

Апеляційну скаргу адвоката ОСОБА_7 в інтересах ОСОБА_8 залишити без задоволення, а ухвалу Херсонського міського суду Херсонської області від 02 серпня 2023 року стосовно ОСОБА_8 - без змін.

Ухвала набуває законної сили з моменту проголошення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4