ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 11-кп/803/1795/23 Справа № 216/619/23 Суддя у 1-й інстанції - ОСОБА_1 Суддя у 2-й інстанції - ОСОБА_2
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 травня 2023 року м.Кривий Ріг

10.05.2023р. колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Дніпровського апеляційного суду в м. Кривий Ріг Дніпропетровської області у складі:

судді доповідача ОСОБА_2

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4

при секретарі судового засідання ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Кривий Ріг Дніпропетровської області апеляційну скаргу захисника ОСОБА_6 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_7 на ухвалу Центрально-Міського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 04.04.2023р., якою обвинуваченому у кримінальному провадженні № 0000756 від 12.07.2022р. за ч. 1 ст. 307, ч. 1 ст. 263, ч. 4 ст. 187 КК України ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 продовжено запобіжний захід у виді тримання під вартою строком на 60 днів до 02.06.2023р. включно

у с т а н о в и л а :

Ухвалою Центрально-Міського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 04.04.2023р., було задоволено клопотання прокурора та продовжено обвинуваченому ОСОБА_7 запобіжний захід у виді тримання під вартою 02.06.2023р. включно.

Ухвалу суду першої інстанції оскаржив захисник ОСОБА_6 , який в апеляційній скарзі:

- вважає, що оскаржувана ухвала є незаконною та протиправною, яка винесена без законних на те підстав, та такою, що підлягає скасуванню;

- зазначає, що висновки суду про наявність з боку обвинуваченого ризиків лише переписані з клопотання прокурора, що ставить під сумнів обґрунтованість рішення безпосередньо судом;

- зазначає, що суд при прийнятті рішення про продовження строку тримання під вартою належним чином не вмотивував свого рішення про існування ризику впливу на учасників кримінального провадження, оскільки це є лише припущенням суду, та не визначив розмір альтернативного запобіжного заходу, яким є застава;

- вважає, що прокурор не навів доказів існування ризиків за критеріями «незалежності», «достовірності» та «достатності» в розумінні вимог ст. 84 КПК України;

- зазначає, що суд встановивши існування ризику, передбаченого п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України, не навів переконливих аргументів, що застосування більш м`якого запобіжного заходу не забезпечить належну процесуальну поведінку обвинуваченого і зможе запобігти вказаному ризику;

- вважає, що судом першої інстанції належним чином не дотримано норм Конституції України, вимог КПК України, правової позиції ЄСПЛ, положень ЄКПЛ України, а рішення щодо продовження строку тримання під вартою прийнято без конкретних підтверджень, що звільнення обвинуваченого з під варти може бути небезпечним для кримінального провадження;

- прохає оскаржувану ухвалу суду скасувати, та застосувати до обвинуваченого запобіжний захід у виді цілодобового домашнього арешту із носінням засобу контролю із покладенням на нього певних обов`язків.

Про дату, час та місце судового розгляду сторони кримінального провадження повідомлені належним чином, клопотання про особисту участь у судовому засіданні не заявили, від захисника надійшла письмова заява про розгляд апеляційної скарги за його відсутності, тому розгляд апеляційної скарги на ухвалу суду про продовження строку тримання під вартою, постановлену під час судового провадження в суді першої інстанції до ухвалення судового рішення по суті, здійснюється без участі сторін кримінального провадження.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, перевіривши матеріали кримінального провадження та дослідивши доводи апеляційної скарги захисника обвинуваченого, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, за таких підстав.

Судом апеляційної інстанції встановлено, що ОСОБА_7 обвинувачується у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 187, ч. 1 ст. 307, ч. 1 ст. 263 КК України, за ознаками нападу з метою заволодіння чужим майном, поєднаного із погрозою застосування насильства, небезпечного для життя чи здоров`я особи, яка зазнала нападу (розбій), вчинений за попередньою змовою групою осіб, поєднаний з проникненням у житло, спрямований на заволодіння майном у особливо великих розмірах, вчиненого в умовах воєнного стану; у носінні, зберіганні, придбанні вогнепальної зброї без передбаченого законом дозволу та незаконному придбанні, зберіганні психотропних речовин з метою збуту.

Судом апеляційної інстанції встановлено, що суд першої інстанції в обґрунтування прийнятого рішення, послався на те, що ризики, передбачені ст. 177 КПК України а саме: переховуватися від суду, вчиняти новий злочин, не зменшились та відсутня можливість завершення судового розгляду до закінчення дії попередньої ухвали.

Обставини, які зазначені прокурором у поданому клопотанні, дають достатні підстави вважати, що продовження запобіжного заходу у виді тримання під вартою, може запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України, а також забезпечити належну процесуальну поведінку обвинуваченої особи та створити необхідні умови для встановлення істини у вказаній кримінальній справі

Судом апеляційної інстанції встановлено, що ОСОБА_7 обвинувачується у вчиненні трьох кримінальних правопорушень, два з яких є тяжкими та один особливо тяжкий, раніше був судимий, останній раз вироком Дзержинського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 17.12.2020р. за ч. 4 ст.187, ч. 2 ст. 289, ч. 1 ст. 358 КК України до покарання у виді позбавлення волі строком на десять років із конфіскацією майна, звільнився 09.02.2021р., по відбуттю покарання фактично строк відбутого покарання склав п`ять років, новий злочин вчинив у липні 2022р., тобто через нетривалий час після звільнення, маючи незняту та непогашену судимість, нове обвинувачення також містить ознаки кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 187 КК України, та у такому випадку тримання під вартою є виправданим, оскільки у справі наявний значний суспільний інтерес, який переважає принцип поваги до особистої свободи.

Суд апеляційної інстанції, досліджуючи можливість застосування до обвинуваченого запобіжного заходу, не пов`язаного з позбавленням волі, не вбачає достатніх та належних підстав для зміни запобіжного заходу у виді тримання під вартою, оскільки вважає, що тримання під вартою є таким заходом забезпечення кримінального провадження, який забезпечить належну процесуальну поведінку обвинуваченого, також судом апеляційної інстанції, відповідно до вимог ч. 4 ст. 183 КПК України не встановлено підстав для визначення щодо обвинуваченого альтернативного запобіжного заходу у виді застави, оскільки злочин, вчинений обвинуваченим поєднаний з насильством та суд апеляційної інстанції, у даному випадку, вважає можливим керуватися своїми дискреційними повноваженнями щодо можливості застосування у кримінальному проваджені застави для обвинуваченого.

Враховуючи наведене вище, суд апеляційної інстанції вважає, що на даний час ризики та обставини, які були підставою для обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою щодо обвинуваченого у даному кримінальному провадженні, не зменшилися та продовжують існувати, належним чином перевірені та враховані судом першої інстанції, а тому доводи апеляційної скарги захисника ОСОБА_6 в інтересах обвинуваченого, що оскаржувана ухвала є незаконною та протиправною, яка винесена без законних на те підстав, та такою, що підлягає скасуванню, а висновки суду про наявність з боку обвинуваченого ризиків лише переписані з клопотання прокурора, що ставить під сумнів обґрунтованість рішення безпосередньо судом, є безпідставними.

Доводи апеляційної скарги захисника ОСОБА_6 в інтересах обвинуваченого, що суд при прийнятті рішення про продовження строку тримання під вартою належним чином не вмотивував свого рішення про існування ризику впливу на учасників кримінального провадження, оскільки це є лише припущенням суду, та не визначив розмір альтернативного запобіжного заходу, яким є застава, є також неспроможними, оскільки рішення суду першої інстанції прийнято у відповідності до вимог ст.ст. 177, 178, 194 КПК України, після повного та всебічного дослідження клопотання прокурора про продовження строку тримання під вартою та оцінки сукупності доказів та фактичних обставин справи. Питання щодо визначення чи не визначення застави для обвинуваченого, як альтернативний запобіжний захід, відповідно до ч. 4 ст. 183 КПК України, є правом суду, та суд в своєму рішенні не встановив підстав для застосування щодо обвинуваченого більш м`якого запобіжного заходу.

Доводи апеляційної скарги захисника ОСОБА_6 в інтересах обвинуваченого, що прокурор не навів доказів існування ризиків за критеріями «незалежності», «достовірності» та «достатності» в розумінні вимог ст. 84 КПК України є безпідставними, оскільки рішення суду прийнято під час судового розгляду, та у сукупності із фактичними обставинами, які вже були відомі суду.

Крім того, кримінальний процесуальний закон у якості ризиків, крім іншого, також має на увазі високу долю передбачуваної небезпеки вчинення обвинуваченим протиправних дій, зазначених у ч. 1 ст. 177 КПК України, яка дозволяє суду на основі закону та внутрішнього переконання зробити висновок про необхідність обрання запобіжного заходу, яким у даному випадку є тримання під вартою.

Доводи апеляційної скарги захисника ОСОБА_6 в інтересах обвинуваченого, що суд, встановивши існування ризику, передбаченого п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України, не навів переконливих аргументів, що застосування більш м`якого запобіжного заходу не забезпечить належну процесуальну поведінку обвинуваченого і зможе запобігти вказаному ризику, також не мають під собою підґрунтя, оскільки суд вмотивував своє рішення, що запобіжний захід саме у виді тримання під вартою здатен забезпечити належну процесуальну поведінку обвинуваченого, враховуючи зміст висунутого обвинувачення та репутацію обвинуваченого.

Доводи апеляційної скарги захисника ОСОБА_6 в інтересах обвинуваченого, що судом першої інстанції належним чином не дотримано норм Конституції України, вимог КПК України, правову позицію ЄСПЛ, положень ЄКПЛ України, а рішення щодо продовження строку тримання під вартою прийнято без конкретних підтверджень, що звільнення обвинуваченого з під варти може бути небезпечним для кримінального провадження, не мають під собою підґрунтя, оскільки норми кримінального процесуального закону стосовно обрання чи продовження запобіжного заходу визначають чіткий перелік дій органу досудового розслідування та суду, який визначений параграфом 1 глави 18 КПК України, в основу якого, перш за все, покладені саме імовірні ризики з боку обвинуваченого, які не мають довільного трактування та розуміння, чи розширеного тлумачення, а мають чітке законодавче визначення, яке закріплене в ст.ст. 177, 178, 183, 194 КПК України, які, на думку суду апеляційної інстанції, належним чином дотримані судом першої інстанції.

Таким чином, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що зміна або застосування більш м`якого запобіжного заходу не зможе забезпечити належну процесуальну поведінку обвинуваченого і виключити ризики, пов`язані із звільненням його з-під варти.

Істотних порушень вимог кримінального процесуального закону, які б були підставою для скасування або зміни ухвали суду, колегією суддів не встановлено, тому апеляційні вимоги обвинуваченого задоволенню не підлягають.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 405, 407, 422-1 КПК України, колегія суддів, -

п о с т а н о в и л а :

Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_6 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_7 на ухвалу Центрально-Міського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 04.04.2023р., якою обвинуваченому у кримінальному провадженні № 0000756 за ч. 1 ст. 307, ч. 1 ст. 263, ч. 4 ст. 187 КК України ОСОБА_7 продовжено запобіжний захід у виді тримання під вартою строком на 60 днів до 02.06.2023р. включно - залишити без задоволення.

Ухвалу Центрально-Міського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 04.04.2023р., якою обвинуваченому у кримінальному провадженні № 0000756 за ч. 1 ст. 307, ч. 1 ст. 263, ч. 4 ст. 187 КК України ОСОБА_7 продовжено запобіжний захід у виді тримання під вартою строком на 60 днів до 02.06.2023р. включно - залишити без змін.

Ухвала суду апеляційної інстанції є остаточною, та набирає законної сили після її проголошення та касаційному оскарженню не підлягає.

Судді: