Єдиний унікальний № 946/4013/23
Провадження № 1-кп/946/477/23
ІЗМАЇЛЬСЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_____________________________________________________________________________________________
УХВАЛА

про призначення судового розгляду

16 серпня 2023 року м. Ізмаїл

Ізмаїльський міськрайонний суд Одеської області

у складі колегії суддів:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

суддів: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

за участю: секретаря судового засідання ОСОБА_4 ,

розглянув у місті Ізмаїл Одеської області у відкритому судовому засіданні клопотання прокурора про продовження застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою у кримінальному провадженні, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000407, за обвинуваченням

ОСОБА_5 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 в с. Кислиця Ізмаїльського району Одеської області, громадянина України, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 ,

у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 15 п. 13 ч. 2 ст. 115, п. 13 ч. 2 ст. 115 Кримінального кодексу України (далі КК),

сторона обвинувачення: прокурор ОСОБА_6 ,

сторона захисту: обвинувачений ОСОБА_5 , захисник ОСОБА_7 ,

інші учасники судового провадження: потерпілі ОСОБА_8 , ОСОБА_9 .

Потерпілі ОСОБА_8 , ОСОБА_9 у судове засідання не з`явилися, за змістом ч. 1 ст. 193, ч. 4 ст. 199 Кримінального процесуального кодексу України (далі КПК), якими суд керується на підставі ч. 2 ст. 331 КПК, їх участь у розгляді клопотання про продовження застосування запобіжного заходу не передбачена.

Суть питання, що вирішується

1.Прокурор ОСОБА_6 звернувся до суду з клопотаннями про продовження застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою відносно обвинуваченого ОСОБА_5 строком на 60 діб без визначення розміру застави, посилаючись на продовження існування ризиків, передбачених п.п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК, а саме ризиків того, що обвинувачений, усвідомлюючи ступінь тяжкості покарання, може переховуватися від суду з метою уникнення відповідальності, перебуваючи на волі, може незаконно впливати на потерпілих та свідків, а також вчинити інше кримінальне правопорушення.

Встановлені судом обставини

2.У судовому засіданні прокурор ОСОБА_6 підтримав заявлене клопотання, просив продовжити строк тримання під вартою ОСОБА_10 , обвинувачений ОСОБА_5 підтримав клопотання прокурора, а захисник ОСОБА_7 висловив думку про можливе застосування відносно обвинуваченого більш м`якого запобіжного заходу у виді домашнього арешту, пославшись на те, що прокурор у клопотанні послався лише на наявність певних ризиків, але не врахував те, що у обвинуваченого ОСОБА_5 є постійне місце проживання та реєстрації, до взяття під варту він працював за наймем. Прокурором також не доведено те, що обвинувачений буде впливати на свідків.

3.Ухвалою слідчого судді Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області від 28.03.2023 відносно ОСОБА_5 був застосований запобіжний захід у виді тримання під вартою, строк дії якого продовжувався у встановленому законом порядку та спливає 20.08.2023. При цьому була встановлена наявність ризиків, передбачених п.п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК.

4.Судовий розгляд даного кримінального провадження ще не розпочатий та не може бути завершений до закінчення строку дії попередньої ухвали про тримання обвинуваченого під вартою з об`єктивних причин.

Мотиви, з яких суд виходив при постановлені ухвали

5.Суд, заслухавши думки учасників судового провадження про заявлене клопотання, дійшов висновку про його задоволення з огляду на таке.

6.За змістом ч. ч. 4, 5 ст. 199 КПК, якими суд керується в силу положень ч. 2 ст. 331 КПК, суд може продовжити строк тримання під вартою, якщо прокурор доведе, що заявлений ризик не зменшився або з`явилися нові ризики, які виправдовують тримання особи під вартою, а також, що є наявними обставин, які перешкоджають завершенню кримінального провадження до закінчення дії попередньої ухвали про тримання під вартою, згідно з правилами, передбаченими для розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу.

7.При цьому слід звернути увагу на те, що ризиком у контексті кримінального провадження є певна ступінь можливості, що особа вдасться до вчинків, які будуть перешкоджати судовому розгляду або ж створить загрозу суспільству. При цьому КПК не вимагає доказів того, що обвинувачений обов`язково (поза всяким сумнівом) здійснюватиме відповідні дії, однак вимагає доказів того, що він має реальну можливість їх здійснити у конкретному кримінальному провадженні в майбутньому.

8.Тому при вирішенні питання про продовження застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою відносно обвинуваченого ОСОБА_5 суд оцінює тяжкість покарання, що йому загрожує у разі визнання його винуватим у кримінальних правопорушеннях, у вчиненні яких він обвинувачується, а саме покарання у виді позбавлення волі на строк від десяти до п`ятнадцяти років або довічне позбавлення волі; вік та стан здоров`я обвинуваченого (44 роки, стан його здоров`я не перешкоджає утриманню під вартою); суд також враховує відсутність у обвинуваченого міцних соціальних зав`язків, у тому числі те, що він не має постійного місця роботи, не одружений, не має й утриманців, що свідчить про те, що обвинувачений, знаючи про тяжкість покарання, що йому загрожує, з метою його уникнення має можливість та може переховуватися від суду, тобто в даному випадку прокурором доведений ризик, передбачений п. 1 ч. 1 ст.177 КПК.

9.Крім того, враховуючи, що судовий розгляд у цьому кримінальному проваджені ще не розпочатий, судом згідно із засадою безпосередності дослідження показань, встановленої ст.23 КПК, не допитані потерпілі та свідки, а відповідно до ч. 2 ст. 23 КПК не можуть бути визнані доказами відомості, що містяться в показаннях, які не були предметом безпосереднього дослідження суду. Тому, з урахуванням тяжкості покарання, що загрожує обвинуваченому, він, перебуваючи на свободі, може застосувати спроби незаконно вплинути на потерпілих та свідків шляхом умовлянь та погроз з метою схилити їх до зміни своїх показань під час судового розгляду. Тому суд також погоджується з тим, що продовжує існувати і ризик, передбачений п. 3 ч. 1 ст. 177 КПК.

10.Також суд враховує і те, що обвинувачений ОСОБА_5 раніше засуджувався за вчинення кримінальних правопорушень та на даний час обвинувачується у вчиненні особливо тяжких злочинів проти життя декількох осіб, маючи непогашену та незняту судимість за тотожний злочин, за який відбував реальне покарання у виді позбавлення волі. Вказане підтверджує наявність ризику можливого вчинення ним іншого подібного кримінального правопорушення у майбутньому. Тому суд вважає, що прокурором доведено продовження існування і ризику, передбаченого п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК.

11.Таким чином вищезазначені обставини кримінального провадження свідчать про те, що справжній інтерес суспільства у забезпеченні законності та запобігання порушенню прав осіб та інтересів правосуддя, незважаючи на існування презумпції невинуватості, переважує інтереси забезпечення права обвинуваченого ОСОБА_5 на свободу.

12.Більше того, з урахуванням того, що в Україні введений воєнний стан, під час якого можуть виникнути непередбачувані обставини, які можуть становити небезпеку як для самого обвинуваченого, так і для суспільства, а також те, що підрозділи Національної поліції в цей час виконують інші важливі завдання з урахуванням введеного воєнного стану, то вищезазначені існуючі ризики значно збільшуються, а здійснення контролю щодо їх упередження та за поведінкою обвинуваченого значно ускладняється у випадку застосування іншого більш м`якого запобіжного заходу.

13.Таким чином, з урахуванням викладених обставин, особи ОСОБА_5 , а також того, що судовий розгляд ще не розпочатий та не може бути завершений до закінчення строку дії попередньої ухвали про тримання під вартою, суд дійшов висновку, що обставини, на які посилається прокурор у клопотанні, дають достатні підстави вважати, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів на даний час не зможе забезпечити належну поведінку обвинуваченого та запобігти вищезазначеним ризикам, передбаченим п. п. 1, 3, 5 ч. 1 ст.177 КПК, а тому суд вважає за необхідне продовжити застосування обвинуваченому ОСОБА_5 запобіжного заходу у виді тримання під вартою на строк, що не перевищує 60 днів, тобто до 15.10.2023.

14.Також в силу п.п. 1, 2 ч. 4 ст. 183 КПК, враховуючи вищенаведені обставини та те, що ОСОБА_5 обвинувачується у вчиненні особливо тяжких злочинів проти життя декількох осіб із застосуванням насильства, один з яких спричинив загибель людини, суд вважає недоцільним визначати розмір застави як альтернативний запобіжний захід.

Керуючись ст. ст. 176 178, 183, 199, ч. 2 ст. 331, ст.ст. 370 372 КПК, суд

постановив:

1.Клопотання прокурора задовольнити.

2.Продовжити застосування відносно ОСОБА_5 запобіжного заходу у виді тримання під вартою на строк до 15 жовтня 2023 року, без визначення розміру застави.

3.Строк дії наявної ухвали про тримання обвинуваченого під вартою закінчується 15 жовтня 2023 року.

4.Копію ухвали вручити обвинуваченому ОСОБА_5 , а також направити для виконання до державної установи «Ізмаїльський слідчий ізолятор».

5.Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Одеського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення, а обвинуваченим ОСОБА_5 , який тримається під вартою, в той же строк з моменту вручення йому копії ухвали.

6.Ухвала підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Головуючий суддя Суддя Суддя

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3