Провадження № 1-кс/202/6085/2023
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 липня 2023 року м. Дніпро

Слідчий суддя Індустріального районного суду м. Дніпропетровська ОСОБА_1 за участю секретаря ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , підозрюваного ОСОБА_4 , захисників ОСОБА_5 , ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі Індустріального районного суду м. Дніпропетровська, дистанційно - в режимі відеоконференції, клопотання захисника підозрюваного ОСОБА_4 - адвоката ОСОБА_6 про зміну запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою на запобіжний захід у вигляді домашнього арешту, подане в рамках кримінального провадження, відомості про яке внесені 30.06.2023 до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000664 у відношенні:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Кривий Ріг, українця, громадянина України, з вищою освітою, який не одружений, на утриманні неповнолітніх дітей не має, не працює, проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого, -

підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

До слідчого судді Індустріального районного суду м. Дніпропетровська надійшло зазначене клопотання, в обґрунтування якого захисник посилається на те, що ухвалою Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 03.07.2023 задоволено клопотання слідчого відділу розслідування злочинів у сфері транспорту слідчого управління Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області ОСОБА_7 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України у кримінальному провадженні №0000664 від 30.06.2023 р., та обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на строк 60 діб, до 29 серпня 2023 року включно, без визначення розміру застави. На думку захисника, запобіжний захід у вигляді тримання під вартою є занадто суворим до підозрюваного та слід було б застосувати до нього менш суворий запобіжний захід у вигляді домашнього арешту в нічний час доби, виходячи з наступного. Щодо ризиків, які були враховані судом під час вирішення питання продовження строку тримання під вартою підозрюваного, а саме: переховування від органів досудового розслідування та або суду; незаконний вплив на потерпілого, свідка, інших учасників цього ж кримінального провадження; вчинення іншого кримінального правопорушення чи продовження кримінального правопорушення, у якому обвинувачується, слід зазначити, що жодний ризик не доведений. Стосовно наявності ризику, передбаченого пунктом 1 частини 1 статті 177 КПК України. наявність підозри відносно ОСОБА_4 у вчинені тяжкого кримінального правопорушення не може бути єдиним чинником, що давав би підстави обрати найбільш суворий запобіжний захід. Слід вказати, що лише тільки розмір санкції статті, по якій пред`явлено підозру ОСОБА_4 , не є достатнім чинником для тримання підозрюваного під вартою. Стосовно наявності ризику, передбаченого пунктом 3 частини 1 статті 177 КПК України. Заявлений слідчим ризик, передбачений п. 3 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме вплив на потерпілого, свідків та інших учасників кримінального провадження, захисник зазначає, що існування такого ризику взагалі нічим не підтверджується. ОСОБА_4 повністю визнав свою вину, щиро кається й шкодує, що таке сталося, відшкодував в повному обсязі матеріальну та моральну шкоду нанесену за загибель ОСОБА_8 його матері ОСОБА_9 , яка жодних претензій до підозрюваного не має. Ризик, передбачений пунктом 5 частини 1 статті 177 КПК України нічим не обґрунтований. За таких обставин, слідчий не мотивував, з яких саме таких достатніх даних він виходив, обираючи підозрюваному ОСОБА_4 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою та виносячи відповідне клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, не запропонувавши найбільш справедливий, об`єктивно визначений та достатньо необхідний запобіжний захід по даному кримінальному провадженню щодо підозрюваного виходячи із сукупності всіх обставин, які характерні для визначення того чи іншого запобіжного заходу, зокрема домашній арешт в нічний час доби з приводу якого не заперечує й сам ОСОБА_4 . Захисник зазначає, що тримання під вартою є найбільш суворим запобіжним заходом, застосування якого в даному конкретному випадку не є виправданим та у зв`язку з новими обставинам, в зв`язку з чим просить змінити підозрюваному ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , підозрюваному у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України у кримінальному провадженні №0000664 від 30.06.2023 р., запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на більш м`який запобіжний захід у вигляді домашнього арешту у нічний час доби.

В судовому засіданні захисники підозрюваного ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , підтримали клопотання про зміну запобіжного заходу, підтвердили доводи викладені в ньому та пояснили, що на теперішній час зменшилися ризики, встановлені ухвалою слідчого судді, оскільки підозрюваний ОСОБА_4 співпрацює зі слідством, повністю визнає свою вину у вчиненні кримінального правопорушення, відшкодував потерпілому завдану шкоду, не має намірів переховуватися від органів досудового розслідування та суду, має постійне місце проживання, де постійно мешкає однією сім`єю з ОСОБА_10 , без реєстрації шлюбу, що свідчить про його місці соціальні зв`язки, про що надали відповідні документи. Просили клопотання задовольнити.

Підозрюваний ОСОБА_4 в судовому засіданні підтвердив позицію захисників та пояснив, що він визнає свою вину у вчиненні кримінального правопорушення, співпрацює зі слідством, відшкодував потерпілому матеріальну шкоду. Просив задовольнити клопотання.

Прокурор ОСОБА_3 в судовому засіданні заперечував проти задоволення клопотання посилаючись на наявність обґрунтованої підозри та обґрунтованих ризиків, передбачених п.1,3,4,5 ч. 1 ст. 177 КПК України, які на даний час не зменшились та не змінились. Просив відмовити у задоволенні клопотання, або залишити його без розгляду у відповідності з положеннями ч. 5 ст. 201 КПК України.

Заслухавши пояснення прокурора, підозрюваного та його захисників, дослідивши матеріали досудового розслідування та копії матеріалів, якими слідчий та прокурор обґрунтовують доводи клопотання, слідчий суддя вважає його таким, що підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 201 КПК України підозрюваний, обвинувачений, до якого застосовано запобіжний захід, його захисник, має право подати до місцевого суду, в межах територіальної юрисдикції якого здійснюється досудове розслідування, а в кримінальних провадженнях щодо кримінальних правопорушень, віднесених до підсудності Вищого антикорупційного суду, - до Вищого антикорупційного суду, клопотання про зміну запобіжного заходу, в тому числі про скасування чи зміну додаткових обов`язків, передбачених частиною п`ятою статті 194 цього Кодексу та покладених на нього слідчим суддею, судом, чи про зміну способу їх виконання.

Відповідно до ч. 5 ст. 201 КК України, у разі постановлення слідчим суддею, судом ухвали про відмову у продовженні строку тримання під вартою, про скасування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою або його зміну на інший запобіжний захід, про звільнення особи з-під варти у випадку, передбаченому частиною третьою статті 206 цього Кодексу, або у випадку закінчення строку дії ухвали слідчого судді, суду про тримання під вартою підозрюваний, обвинувачений повинен бути негайно звільнений, якщо в уповноваженої службової особи місця ув`язнення, під вартою в якому він перебуває, відсутнє інше судове рішення, що набрало законної сили і прямо передбачає тримання цього підозрюваного, обвинуваченого під вартою.

Метою застосування запобіжних заходів відповідно до ч. 1 ст. 177 КПК України є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобіганню спробам:1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3)незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому він підозрюється, обвинувачується. Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.

Відповідно до ч. 1 ст.194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчинення підозрюваним кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

У силу ст. 178 КПК України, при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, слідчий суддя зобов`язаний, крім передбачених ст.177 КПК України ризиків, оцінити у сукупності інші обставини, у тому числі вагомість наявних доказів вчинення підозрюваним кримінального правопорушення; тяжкість покарання, що загрожує особі у разі визнання підозрюваного винуватим у інкримінованому правопорушенні; вік та стан здоров`я підозрюваного; міцність соціальних зв`язків та низку інших факторів, які мають суттєве значення для застосування певного запобіжного заходу.

Вищевикладене, а також тлумачення норм ст.ст. 177, 194 КПК у їх системному зв`язку з положеннями Глави 4 КПК приводить слідчого суддю до висновку, що під час вирішення питання щодо зміни запобіжного заходу оцінка зібраних доказів має спрямовуватися не на досягнення твердого переконання у винуватості особи у вчиненні інкримінованого правопорушення, а має на меті встановити, чи є підозра обґрунтованою.

В судовому засіданні встановлено, що подане захисником клопотання відповідає вимогам ст. 201 КПК України.

У вказаному клопотанні захисником зазначені нові обставини, які не розглядалися слідчим суддею під час постановлення ухвали від 03.07.2023 - а саме: наявність у підозрюваного факту проживання однією сім`ю без реєстрації шлюбу, відшкодування потерплій в повному обсязі завданої матеріальної та моральної шкоди, добросовісної процесуальної поведінки підозрюваного, а тому слідчий суддя не вбачає підстав для залишення клопотання без розгляду на підставі ч. 5 ст. 201 КПК України.

Відповідно до ч.4 ст.200 КПК України слідчий суддя, суд зобов`язаний розглянути клопотання підозрюваного, обвинуваченого протягом трьох днів з дня його одержання згідно з правилами, передбаченими для розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу.

Ухвалою слідчого судді Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 03 липня 2023 року до підозрюваного ОСОБА_4 було застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою без визначення розміру застави.

Ухвалою Дніпровського апеляційного суду від 19.07.2023 було скасовано ухвалу слідчого судді Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 03.07.2023 та постановлено нову ухвалою, якою застосовано до ОСОБА_4 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою до 28.08.2023 року включно.

При цьому, як встановлено слідчим суддею, під час застосування до підозрюваного ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою слідчим суддею встановлено наявність обґрунтованої підозри у вчиненні останнім кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України, наявність ряду ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме: можливості переховування від органів досудового розслідування та суду та впливати на свідків у цьому кримінальному провадженні.

Слід зазначити, що підставою скасування слідчого судді від 03.07.2023 судом апеляційної інстанції ухвалою від 19.07.2023 слугувало невірне обчислення слідчим суддею строку дії даної ухвали. Висновки слідчого судді щодо необхідності застосування до ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді триманні під вартою без можливості внесення застави станом на 03.07.2023 судом апеляційної інстанції були перевірені та не оспорені й визнані слушними.

Аналіз тексту ухвали апеляційного суду від 19.07.2023 свідчить про те, що ним перевірялися законність та обґрунтованість висновків слідчого судді викладені в ухвалі від 03.07.2023 відповідно до обставин які були ним встановлені та існували станом на 03.07.2023. Обставини вказані в клопотанні про зміну запобіжного заходу від 20.07.2023 - а саме: міцні соціальні зв`язки підозрюваного, його добросовісна процесуальна поведінка, повне відшкодування потерплій матеріальної та моральної шкоди, виходячи з аналізу тексту ухвали слідчого судді Індустріального суду Дніпропетровської області від 03.07.2023 та ухвали Дніпровського апеляційного суду від 19.07.2023 предметом оцінки не були.

Відповідно при розгляді даного клопотання слідчому судді необхідно впевнитися у існуванні вказаних фактичних обставин та провести їх оцінку на предмет відповідності їх вимогам Закону, які стосуються порядку зміни запобіжного заходу.

Слідчим суддею встановлено, що 21.07.2023 ОСОБА_4 був допитаний в рамках даного кримінального провадженні в якості підозрюваного та в ході допиту дав докладні свідчення щодо обставин ДТП, добровільно брав участь у слідчому експерименті 21.07.2023 у якому також показав на місці та розповів обставини події ДТП (протокол допиту та протокол слідчого експерименту досліджені судом у судовому засіданні на підставі ч. 4 ст. 193 КПК України).

До клопотання надана завірена копія акту від 06.07.2023, відповідно до якого ОСОБА_4 проживає однією сім`єю з ОСОБА_10 .

До клопотання надано копія розписки, оригінал якої досліджено в судовому засіданні, відповідно до якої ОСОБА_9 підтвердила факт того, що їх відшкодовано в повному обсязі матеріальну та моральну шкоду, спричинену загибеллю сина. Жодних претензій до ОСОБА_4 не має та в подальшому мати не буде.

Вказані фактичні дані не оспорені прокурором.

Вказані встановлені слідчим суддею фактичні обставини у своїй сукупності свідчать про суттєве зменшення ризиків, передбачених п.п. 1,3 ч. 1 ст. 177 КПК України, встановленої слідчого судді від 03.07.2023, а саме: можливості переховування від органів досудового розслідування та суду та впливати на свідків у цьому кримінальному провадженні.

Разом з тим, ризик, передбачений п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України переховуватися суттєво зменшений встановленням наявністю міцних соціальних зав`язків ОСОБА_4 , фактом відшкодування в повному обсязі матеріальної та моральної шкоди потерпілій.

Ризик незаконно впливати на свідків також суттєво зменшений фактом добросовісної процесуальної поведінки ОСОБА_4 та фактом відшкодування шкоди.

Ризики передбачені п.п. п.2,4,5 ч. 1 ст. 177 КПК України, а також ризик летальності ухвалою слідчого судді від 03.07.2023 та ухвалою суду апеляційної інстанції від 19.07.2023д не встановлені.

При вирішенні питання щодо заявленого клопотання, слідчий суддя також приймає до уваги практику Європейського суду з прав людини, а саме справу «Харченко проти України», за якою встановлено порушення вимог п.3 ст. 5 Конвенції щодо надмірного тривалого тримання особи під вартою, а також те, що національні суди не розглядали жодних альтернативних триманню під вартою запобіжних заходів.

По справі «Мамедова проти Росії», ЄСПЛ зазначив, що посилання на тяжкість обвинувачення як на головний чинник при оцінці ймовірності того, що особа буде переховуватиметься від правосуддя, перешкоджатиме ходові розслідування або вчинятиме нові злочини є недостатнім, хоча суворість покарання і є визначальним елементом при оцінці ризику переховування від правосуддя чи вчинення нових злочинів, і що потребу позбавлення волі не можна оцінювати з винятково абстрактного погляду, беручи до уваги тільки тяжкість злочину.

Згідно з п. 3 ст. 5 Конвенції зі спливом певного часу саме тільки існування обґрунтованої підозри перестає бути підставою для позбавлення свободи і судові органи мають навести інші підстави для продовження тримання під вартою, які мають бути чітко сформульовані (рішення ЄСПЛ від 21 грудня 2000 року у справі «Яблонський проти Польщі», від 23 вересня 1998 року у справі «І.А. проти Франції», від 04 жовтня 2001 року у справі «Іловецький проти Польщі»).

При цьому ЄСПЛ зазначає, що існує презумпція на користь звільнення з-під варти. Доводи «за» і «проти» такого звільнення не повинні бути «загальними й абстрактними» (рішення ЄСПЛ у справі «Смирнова проти Росії» ). У всіх випадках, коли ризик ухилення обвинуваченого від слідства ( суду ) можна запобігти за допомогою застави чи інших запобіжних заходів, обвинуваченого має бути звільнено, і в таких випадках національні органи завжди мають належним чином досліджувати можливість застосування таких альтернативних заходів ( рішення ЄСПЛ від 23 вересня 2008 року у справі «Вренчев проти Сербії»).

В рішенні «Тодоров проти України» ЄСПЛ зазначив, що для продовження тримання особи під вартою повинні бути винятково вагомі причини, при цьому тільки тяжкість вчиненого злочину, складність справи та серйозність обвинувачень не можуть вважатися достатніми причинами для тримання особи під вартою протягом досить тривалого строку.

Так, однією із підстав порушення п. 1 ст. 5 Конвенції у справі «Барило проти України» (рішення ЄСПЛ від 16.05.2013) стало те, що у заявниці було наявне тяжке захворювання (третя група інвалідності), у зв`язку з чим вона потребувала спеціального лікування, дієти і постійного медичного нагляду.

Згідно із ч. 4 ст. 194 КПК України якщо при розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу прокурор доведе обставини, передбачені пунктами 1 та 2 частини першої цієї статті, але не доведе обставини, передбачені пунктом 3 частини першої цієї статті, слідчий суддя, суд має право застосувати більш м`який запобіжний захід, ніж той, який зазначений у клопотанні, а також покласти на підозрюваного, обвинуваченого обов`язки, передбачені частиною п`ятою цієї статті, необхідність покладення яких встановлена з наведеного прокурором обґрунтування клопотання.

Таким чином, враховуючи встановлені у судовому засіданні обставини, слідчий суддя вважає, що захисником доведено необхідність зміни запобіжного заходу, а прокурором не доведено, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не здатен забезпечити належної поведінки підозрюваного, у зв`язку із чим клопотання підлягає частковому задоволенню.

Крім того, запобіжний захід у вигляді домашнього арешту, у розумінні вимог ч.1 ст.176 КПК України є більш м`яким запобіжний заходом ніж тримання під вартою, а тому, приходячи до висновку про те, що запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на час розгляду клопотання є невиправдано суворим, слідчий суддя вважає, що існують всі передбачені законом підстави, які встановлені у судовому засіданні задля зміни запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_4 на запобіжний захід більш м`який, ніж тримання під варто, а саме домашній арешт.

З огляду на викладене, також з урахуванням даних в їх сукупності про особу ОСОБА_4 , наявності постійного місця проживання, міцність його соціальних зв`язків, стан здоров`я та репутацію підозрюваного, його добросовісної процесуальної поведінки, відшкодування потерпілому спричинених збитків, відсутності ризиків, передбачених п.п. 2,4,5 ч. 1 ст. 177 КПК України, значне зменшення ризиків передбачених п.п. 1, 3 ч. 1 ст. 177 КПК України, слідчий суддя вважає за необхідне змінити підозрюваному ОСОБА_4 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на більш м`який запобіжний захід у вигляді домашнього арешту, який полягає у забороні підозрюваному залишати житло у період часу із застосуванням електронних засобів контролю, який полягає в забороні підозрюваному залишати житло у період часу з 19 год. 00 хв. до 07 год. 00 хв. за адресою: АДРЕСА_1 , в межах строку досудового розслідування, строком на тридцять шість днів тобто до 28 серпня 2023 року включно з покладенням передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України обов`язків. При цьому, з метою нівелювання ризику, передбаченого п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України, можливості переховування від органів досудового розслідування та суду, слідчий суддя вважає за необхідне застосувати запобіжний захід у вигляді домашнього арешту, із застосуванням електронних засобів контролю.

Щодо порядку оскарження даної ухвали, слідчий суддя зазначає, що стаття 309 КПК України передбачає вичерпний перелік ухвал слідчого судді, які можуть бути оскаржені в апеляційному порядку, можливість оскарження ухвали слідчого судді про зміну запобіжного заходу до вказаного переліку не належить.

Таким чином дана ухвала оскарженню не підлягає.

Така позиція узгоджується з усталеною практикою Дніпровського апеляційного суду, яка викладена в ухвалі від 23.11.2022 року (справа Провадження № 11-с/803/2030/22, Справа № 202/9352/22).

Керуючись ст.ст.110, 131, 132, 176-178, 183, 186, 193, 194, 196, 197, 369-372 КПК України, слідчий суддя -

УХВАЛИВ:

Клопотання задовольнити.

Змінити підозрюваному ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на запобіжний захід у вигляді домашнього арешту, із застосуванням електронних засобів контролю, який полягає в забороні підозрюваному залишати житло у період часу з 19 год. 00 хв. до 07 год. 00 хв. за адресою: АДРЕСА_1 , в межах строку досудового розслідування, строком на тридцять шість днів тобто до 28 серпня 2023 року включно.

Відповідно до ч. 5 ст. 194 КПК України зобов`язати підозрюваного ОСОБА_4 :

- прибувати за кожною вимогою до слідчого, який здійснюватиме досудове розслідування, прокурора, та/або суду;

- повідомляти слідчого, прокурора або суд про зміну свого місця проживання;

- не залишати у період часу з 19 год. 00 хв. до 07 год. 00 хв. житло за адресою: АДРЕСА_1 , окрім випадків необхідної евакуації чи з метою запобігання загрози життю чи здоров`ю або у випадку перебування на амбулаторному чи стаціонарному лікуванні у медичних закладах та пов`язаних із вказаним лікуванням пересувань.

- утримуватись від спілкування зі свідками та потерпілими у даному кримінальному провадженні;

- здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну;

Негайно звільнити ОСОБА_4 з-під варти та зобов`язати невідкладно прибути до місця свого проживання: АДРЕСА_1 .

Ухвала слідчого судді діє в межах строку досудового розслідування протягом тридцяти шести днів тобто до 28 серпня 2023 року включно та підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Копію ухвали направити до ВП ГУНП у Дніпропетровській області за зареєстрованим місцем проживання підозрюваного, для забезпечення контролю за поведінкою підозрюваного ОСОБА_4 під час дії відносно нього запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1