УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 серпня 2023 року слідчий суддя Шевченківського районного суду м. Києва ОСОБА_1 , розглянувши клопотання адвоката ОСОБА_2 , подане в інтересах ОСОБА_3 , про визначення місця зберігання речових доказів у кримінальному провадженні №0000240 від 30.06.2022,

У С Т А Н О В И В:

До суду надійшло клопотання адвоката ОСОБА_2 , подане в інтересах ОСОБА_3 , про визначення місця зберігання речових доказів у кримінальному провадженні №0000240 від 30.06.2022, в якому заявник просить визначити місце зберігання арештованого майна шляхом його передачі від сторони обвинувачення на відповідальне зберігання особі, у якої воно було вилучене, а саме ОСОБА_3 .

Згідно з ч. 2 ст. 100 КПК України речовий доказ або документ, наданий добровільно або на підставі судового рішення, зберігається у сторони кримінального провадження, якій він наданий. Сторона кримінального провадження, якій наданий речовий доказ або документ, зобов`язана зберігати їх у стані, придатному для використання у кримінальному провадженні. Зберігання речових доказів стороною обвинувачення здійснюється в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.

Так, Порядком зберігання речових доказів стороною обвинувачення, їх реалізації, технологічної переробки, знищення, здійснення витрат, пов`язаних з їх зберіганням і пересиланням, схоронності тимчасово вилученого майна під час кримінального провадження, затвердженим Постановою КМУ від 19 листопада 2012 року №1104, не передбачено, що під час досудового розслідування місце зберігання речового доказу визначається рішенням слідчого судді.

Крім того, станом на момент розгляду клопотання, чинний КПК України не передбачає можливості звернення до слідчого судді із клопотанням про визначення місця зберігання речових доказів у кримінальному провадженні, зокрема шляхом його передачі від сторони обвинувачення на відповідальне зберігання особі, у якої воно було вилучене.

Із зазначеного можна зробити висновок, що під час досудового розслідування зберігання речових доказів, наданих стороні обвинувачення, покладається на зазначену сторону, а відтак, оскільки діючим законодавством не передбачено звернення сторін провадження до слідчого судді з клопотанням про визначення місця зберігання речового доказу, правові підстави для розгляду даного клопотання відсутні.

Відповідно до положень ч. 4 ст. 304 КПК України слідчий суддя, суд відмовляє у відкритті провадження лише у разі, якщо скарга подана на рішення, дію чи бездіяльність слідчого, дізнавача, прокурора, що не підлягає оскарженню.

Отже, незважаючи на те, що процесуальним законом прямо не передбачена можливість відмови у відкритті провадження при розгляді наведеного клопотанням, на переконання слідчого судді, таке питання має вирішуватись за процедурою, вже визначеною процесуальним законом щодо скарг, оскільки, згідно з вимогами ст. 9 КПК України, у випадках, коли положення цього Кодексу не регулюють або неоднозначно регулюють питання кримінального провадження, застосовуються загальні засади кримінального провадження, зокрема законність і верховенство права.

Керуючись ст. 8-9, 100, 303-304 КПК України, слідчий суддя,

У Х В А Л И В:

Відмовити у відкритті провадження за клопотанням адвоката ОСОБА_2 , поданого в інтересах ОСОБА_3 , про визначення місця зберігання речових доказів у кримінальному провадженні №0000240 від 30.06.2022 (судова справа №761/29385/23).

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1