Справа № 541/679/20
Провадження № 1-кс/541/529/2023
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 травня 2023 рокум. Миргород

Суддя Миргородського міськрайонного суду Полтавської області ОСОБА_1 , розглянувши клопотання ОСОБА_2 про дистанційне судове провадження при проведенні судового засідання з розгляду скарги ОСОБА_2 та ОСОБА_3 на бездіяльність прокурора Миргородської окружної прокуратури Полтавської області ОСОБА_4 про не повідомлення про результати розгляду клопотання від 20.05.2023,

В С Т А Н О В И В:

29 травня 2023 року до Миргородського міськрайонного суду Полтавської області надійшла спільна скарга ОСОБА_2 та ОСОБА_3 на бездіяльність прокурора Миргородської окружної прокуратури Полтавської області ОСОБА_4 про не повідомлення про результати розгляду клопотання від 20.05.2023.

ОСОБА_2 просив проводити розгляд скарги в режимі відеоконференції поза приміщенням суду із застосуванням власних технічних засобів у зв`язку із введенням на території України воєнного стану та віддаленістю Миргородського міськрайонного суду Полтавської області за територіально адміністративною підсудністю від його місця реєстрації та постійного проживання в м. Києві.

Вирішуючи зазначене клопотання слідчий суддя виходить із нижченаведеного.

Судове провадження може здійснюватися у режимі відеоконференції під час трансляції з іншого приміщення, у тому числі яке знаходиться поза межами приміщення суду (дистанційне судове провадження), у разі: 1) неможливості безпосередньої участі учасника кримінального провадження в судовому провадженні за станом здоров`я або з інших поважних причин (ст. 138 Кримінального процесуального кодексу України); 2) необхідності забезпечення безпеки осіб; 3) проведення допиту малолітнього або неповнолітнього свідка, потерпілого; 4) необхідності вжиття таких заходів для забезпечення оперативності судового провадження; 5) наявності інших підстав, визначених судом достатніми (ч. 1 ст. 336 КПК).

Із відповідного переліку вбачається, що введення законодавцем до кримінального процесуального закону положень п. п. 1, 4, 5 ч. 1 ст. 336 КПК, які передбачають можливість проведення судових засідань у режимі відеоконференції, було обумовлено, з одного боку, необхідністю у ситуаціях, коли участь певних осіб у судовому розгляді є обов`язковою, скоротити строки кримінального провадження (підп. 6 п. 3 пояснювальної записки до проекту КПК), а з іншого боку, потребою створити умови, які дозволяли б забезпечувати людям, незалежно від їх майнового стану, місця проживання, стану здоров`я чи перебування в умовах дії складних життєвих обставин, можливість скористатися правом на безпосередню участь у розгляді їх справи судом, установленим законом.

Отже, зазвичай необхідність проведення судового засідання у режимі відеоконференції, коли йдеться про підстави, передбачені п. п. 1, 4, 5 ч. 1 ст. 336 КПК, має бути (1) обумовлена потребою скоротити строки судового провадження у ситуації, (2) коли без участі того, хто просить про відеоконференцію, проведення судового розгляду є неможливим, так як може (а) не дозволити суду правильно встановити обставини, об`єктивне з`ясування яких за відсутності такої особи в засіданні неможливе, та/або (б) призвести до порушення права людини, гарантованого п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, коли розгляд справи за участі певної особи є обов`язковим.

Водночас ураховуючи, що в ч. 1 ст. 336 КПК законодавець використав слово "може", то така норма кримінального процесуального закону закріплює не обов`язок, а право суду прийняти рішення стосовно проведення судового засідання чи засідань у режимі відеоконференції.

Разом із тим, кримінальне провадження здійснюється на основі змагальності, що передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами, передбаченими цим Кодексом. Сторони кримінального провадження мають рівні права на збирання та подання до суду речей, документів, інших доказів, клопотань, скарг, а також на реалізацію інших процесуальних прав, передбачених цим Кодексом. Суд, зберігаючи об`єктивність та неупередженість, створює необхідні умови для реалізації сторонами їхніх процесуальних прав та виконання процесуальних обов`язків (ч. ч. 1, 2, 6 ст. 22 КПК).

Вищевказане у поєднанні із положеннями ч. 1 ст. 336 КПК вказує на те, що клопотання стосовно проведення судового засідання у режимі відеоконференції (1) має містити не лише наведення фактів, наявність яких обумовлює потребу в дистанційному судовому провадженні, (2) але й до нього зазвичай повинні бути долучені докази, які б підтверджували існування однієї з підстав, передбачених у ч. 1 ст. 336 КПК. Тобто сама по собі наявність клопотання сторін судового провадження про проведення судового засідання в режимі відеоконференції не покладає на суд обов`язку його задоволення.

Таким чином, рішення про проведення судового засідання в режимі відеоконференції може бути прийнято виключно за умови доведеності наявності однієї із зазначених у ч. 1 ст. 336 КПК підстав.

Застосовуючи наведений підхід у ході розгляду клопотання ОСОБА_2 суддя дійшов висновку, що особою, яка ініціювала проведення судового засідання з його участю в режимі відеоконференції, не було доведено наявності однієї із зазначених у ч. 1 ст. 336 КПК підстав.

Разом з цим, ОСОБА_2 до свого клопотання не долучив жодних доказів, які б підтверджували його місце перебування, а також існування об`єктивних непереборних обставин, які б перешкоджали її прибуттю до суду для участі в апеляційному розгляді.

Щодо ж до участі ОСОБА_2 в судовому засіданні в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду з використанням програмного забезпечення "Easycon", то вказане, на думку судді, є неможливим.

Так, дійсно відповідно до п. 10 рекомендацій Ради суддів України щодо роботи судів в умовах воєнного стану від 02.03.2022, якщо за об`єктивних обставин учасник провадження не може брати участь в судовому засіданні в режимі відеоконференції за допомогою технічних засобів, визначених КПК, як виняток допускати участь такого учасника в режимі відеоконференції за допомогою будь-яких інших технічних засобів, в тому числі і власних.

Крім того, якщо через об`єктивні обставини учасник кримінального провадження не може брати участь у засіданні в режимі відеоконференцзв`язку за допомогою технічних засобів, визначених КПК, як виняток можна допускати участь такого учасника в режимі відеоконференцзв`язку за допомогою інших засобів, при цьому треба звернути увагу на роз`яснення такому учаснику його процесуальних прав та обов`язків (п. 7 листа Верховного Суду №1/0/2-22 від 03.03.2022 "Щодо окремих питань здійснення кримінального провадження в умовах воєнного стану").

Разом із тим, наведені рекомендації не є законом чи правовою позицією, висловленою Верховним Судом у ході розгляду конкретної справи. Більше того, вони були надані Радою суддів України та Верховним Судом в умовах бойових дій на території в т. ч. Київської області та міста Києва. Однак від часу їх надання ситуація змінилася у місті Києві та області. Й наразі не існує жодних екстраординарних обставин, які б об`єктивно обумовлювали необхідність зробити виняток і провести розгляд скарги за участі ОСОБА_2 у судовому засіданні в режимі відеоконференцзв`язку з використанням програмного забезпечення "Easycon" поза межами приміщення суду.

Також необхідно врахувати й те, що застосовувані в дистанційному судовому провадженні технічні засоби і технології мають забезпечувати належну якість зображення і звуку, дотримання принципу гласності та відкритості судового провадження, а також інформаційну безпеку. Учасникам кримінального провадження має бути забезпечена можливість чути та бачити хід судового провадження, ставити запитання і отримувати відповіді, реалізовувати інші надані їм процесуальні права та виконувати процесуальні обов`язки, передбачені цим Кодексом (ч. 3 ст. 336 КПК).

Водночас п. 1.2.1. Інструкції про порядок роботи з технічними засобами відеозапису ходу і результатів процесуальних дій, проведених у режимі відеоконференції під час судового засідання (кримінального провадження), затвердженої наказом Державної судової адміністрації України №155 від 15.11.2012, передбачає, що учасники судового процесу (кримінального провадження) можуть брати участь у процесуальних діях у режимі відеоконференції лише за наявності технічної можливості для її проведення у відповідних судах, державних органах та установах.

Проведення судового розгляду у кримінальному провадженні за допомогою власних засобів зв`язку, у тому числі з використанням програми EasyCon, положеннями чинного законодавства не регламентовано (ухвала Верховного Суду від 12.05.2022 у справі №442/3912/19).

А, як передбачено вимогами ч. 2 ст. 342 КПК, секретар судового засідання доповідає суду, хто з учасників судового провадження, викликаних та повідомлених осіб прибув у судове засідання, встановлює їх особи, повідомляє причини їх неприбуття, якщо вони відомі. Крім того, згідно з ч. 1 ст. 345 КПК судовий розпорядник роздає особам, які беруть участь у судовому розгляді, пам`ятку про їхні права та обов`язки, передбачені цим Кодексом.

Таким чином здійснення судового провадження в режимі відеоконференції з використанням програмного забезпечення EasyCon поза межами приміщення суду позбавить можливість суд виконати вимоги ст. 342-345 КПК та дотриматись процедури розгляду скарги (ухвала Верховного Суду від 28.04.2022 у справі №583/1283/20).

Більше того, наказом Державної судової адміністрації України №169 від 08.04.2020 затверджено Порядок роботи з технічними засобами відеоконференцзв`язку під час судового засідання в адміністративному, цивільному та господарському процесах за участі сторін поза межами приміщення суду /далі - Порядок/. При цьому проведення судового засідання в режимі відеоконференції поза межами суду у кримінальному процесі вказаним Порядком не передбачено (ухвала Верховного Суду від 28.04.2022 у справі №583/1283/20).

Зважаючи на наведене, слідчий суддя вважає, що ОСОБА_2 , який звернувся із клопотанням, не довів, що існує виняткова ситуація, у зв`язку із якою, незважаючи на відсутність щодо цього норм у КПК, необхідно провести розгляд скарги за участі ОСОБА_2 в судовому засіданні в режимі відеоконференцзв`язку з використанням програми EasyCon, яка не може забезпечити інформаційну безпеку.

Із огляду на вищенаведене клопотання ОСОБА_2 про розгляд скарги в режимі відеоконференції із застосуванням власних технічних засобів задоволенню не підлягає.

При цьому, ОСОБА_2 не позбавлений можливості повторно звернутися до суду із клопотанням про проведення судового розгляду у режимі відеоконференції, в якому зазначити суд на території України, із приміщення якого він готовий взяти участь у судовому розгляді його скарги.

Керуючись ст.ст. 336, 372 КПК України, слідчий суддя

У Х В А Л И В:

В задоволенні клопотання ОСОБА_2 про дистанційне судове провадження при проведенні судового засідання з розгляду скарги ОСОБА_2 та ОСОБА_3 на бездіяльність прокурора Миргородської окружної прокуратури Полтавської області ОСОБА_4 про не повідомлення про результати розгляду клопотання від 20.05.2023 в режимі відеоконференції із застосуванням власних технічних засобів відмовити.

Ухвала суду оскарженню не підлягає.

Слідчий суддяОСОБА_1