Овруцький районний суд Житомирської області
Справа № 287/1327/23
Провадження № 1-кп/286/301/23
У Х В А Л А

04.08.2023 року

Овруцький районний суд Житомирської області в складі: головуючого судді ОСОБА_1,

з секретарем судового засідання ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Овруч клопотання прокурора Олевського відділу Коростенської окружної прокуратури ОСОБА_3 про вирішення питання щодо спеціальної конфіскації та долю речових доказів у кримінальному провадженні № 0000780 від 10.12.2015 року за ст.198 КК України (в порядку ст.100 КПК),-

ВСТАНОВИВ:

21.06.2023 року прокурор Олевського відділу Коростенської окружної прокуратури ОСОБА_3 звернувся до суду з клопотанням, в якому просить відповідно до ст.100 КПК України вирішити питання про долю речових доказів у кримінальному провадженні № 0000780 від 10.12.2015 року, а саме: каміння бурштину, яке перебуває на тимчасовому відповідальному зберіганні в Державній установі «Державне сховище дорогоцінних металів і дорогоцінного каміння України», конфіскувати в дохід держави.

Клопотання мотивоване тим, що 09.12.2015 року до Олевського ВП надійшов письмовий рапорт ст.о/у в ОВС УЗЕ в Житомирській області ДЗЕ НП України ОСОБА_4 про те, що під час профілактичного відпрацювання Олевського району було виявлено автомобіль марки „Фольксваген Кадді", д.н.з. НОМЕР_1, під керування ОСОБА_5, у салоні якого було виявлено та вилучено п'ять поліетиленових пакетів з камінням схожим на бурштин.

Відомості про вчинення зазначеного кримінального правопорушення 10.12.2015 року внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000780 з правовою кваліфікацією за ст.198 КК України.

В ході досудового розслідування було встановлено, що автомобіль марки „Фольксваген Кадді", д.н.з. НОМЕР_1, відповідно до свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу належить ОСОБА_6. На момент огляду автомобіль перебував під керування ОСОБА_5. В ході огляду вказаного транспортного засобу було вилучено каміння бурштину, ваги та кошти. З показів ОСОБА_5 слідує, що останній перебуваючи поблизу водойми „ставка" на околиці м.Олевськ біля автодороги сполученням м.Олевськ - с.Будки, зауважив пакет та ваги, розкрив пакет, а всередині нього побачив каміння бурштину та забрав його до салону автомобіля.

10.12.2015 року постановою слідчого вилучені в ході огляду місця події від 09.12.2015 року п'ять поліетиленових пакетів з камінням схожим на бурштин визнано речовим доказом у кримінальному провадженні.

Відповідно до висновку судово-гемологічної експертизи № 36008-Ю від 25.01.2016 року, надані на експертизу об'єкти являються бурштином у сировині.

27.04.2016 року кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000780 від 10.12.2015 року, закрито на підставі п.2 ч.1 ст.284 КПК України у зв`язку з відсутністю складу кримінального правопорушення, передбаченого ст.198 КК України.

20.03.2018 року відповідно до акту приймання посилок з цінностями № 12-зб вказане каміння бурштину у сировині вагою 1,0 кг Олевським ВП Коростенського ВП ГУНП у Житомирській області передано на тимчасове відповідальне зберігання до Державної установи «Державне сховище дорогоцінних металів і дорогоцінного каміння України» (м.Київ, вул.Дегтярівська, 38-44).

В ході здійснення досудового розслідування та після закриття кримінального провадження доля речових доказів слідчим не була вирішена.

Прокурор надав заяву про розгляд клопотання у його відсутність. Клопотання підтримує і просить задоволити.

Дослідивши матеріали клопотання, суд вважає, що його слід задоволити з наступних підстав.

В провадженні Олевського ВП Коростенського ВП ГУНП в Житомирський області перебувало кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000780 від 10.12.2015 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ст.198 КК України, що стверджується витягом з ЄРДР.

З протоколу огляду місця події від 09.12.2015 року вбачається, що об`єктом огляду являється автомобіль марки „Фольксваген Кадді", д.н.з. НОМЕР_1, що знаходиться на відрізку дороги в м.Олевськ, під керування ОСОБА_5, у салоні якого було виявлено та вилучено п'ять поліетиленових пакетів з камінням схожим на бурштин.

Постановою слідчого СВ Олевського ВП Коростенського ВП ГУНП в Житомирській області від 10.12.2015 року вилучені в ході огляду місця події від 09.12.2015 року п'ять поліетиленових пакетів з камінням схожим на бурштин визнано речовим доказом у кримінальному провадженні № 0000780.

Відповідно до висновку судово-гемологічної експертизи № 36008-Ю від 25.01.2016 року, надані на експертизу об'єкти являються бурштином у сировині.

Відповідно до акту приймання посилок з цінностями № 12-зб від 20.03.2018 року каміння бурштину у сировині вагою 1,0 кг Олевським ВП Коростенського ВП ГУНП у Житомирській області передано представнику Державної установи «Державне сховище дорогоцінних металів і дорогоцінного каміння України» (м.Київ, вул.Дегтярівська, 38-44).

Постановою слідчого від 27.04.2016 року кримінальне провадження № 0000780 від 10.12.2015 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ст.198 КК України, закрито на підставі п.2 ч.1 ст.284 КПК України у зв`язку з відсутністю складу кримінального правопорушення.

За змістом п.5 ч.9 ст.100 КПК України у разі закриття кримінального провадження слідчим або прокурором питання про спеціальну конфіскацію та долю речових доказів і документів вирішується ухвалою суду на підставі клопотання, яке розглядається згідно із статтями 171-174 цього Кодексу. При цьому гроші, цінності та інше майно, що були предметом кримінального правопорушення або іншого суспільно небезпечного діяння, конфіскуються, крім тих, які повертаються власнику (законному володільцю), а якщо його не встановлено - переходять у власність держави в установленому Кабінетом Міністрів України порядку.

Правила зберігання речових доказів стороною обвинувачення, їх реалізації, технологічної переробки, знищення, здійснення витрат, пов`язаних з їх зберіганням і пересиланням, та схоронності тимчасово вилученого майна під час кримінального провадження визначаються Порядком, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 19.11.2012 року № 1104.

Пунктом 23 вказаного Порядку № 1104 передбачено, що речові докази у вигляді дорогоцінних металів, дорогоцінного каміння, дорогоцінного каміння органогенного утворення або напівдорогоцінного каміння або у вигляді речей, що їх містять, крім тих, що мають ознаки, які свідчать про їх історичну, музейну, наукову, художню або іншу культурну цінність, передаються для зберігання Державному сховищу дорогоцінних металів і дорогоцінного каміння або уповноваженому банку.

У відповідності до п.28 Порядку № 1104 речові докази, що не містять слідів кримінального правопорушення, які через громіздкість або з інших причин, визначених у Кримінальному процесуальному кодексі України, не можуть зберігатися без зайвих труднощів в обладнаних приміщеннях або в інших місцях зберігання, визначених у пунктах 17-26 цього Порядку, передаються (крім випадків, коли такі речові докази повернуто власникові або передано йому на відповідальне зберігання) за письмовою згодою власника, а в разі її відсутності - за рішенням слідчого судді, суду торговельному підприємству для реалізації, якщо це можливо без шкоди для кримінального провадження.

Реалізація предметів здійснюється з дотриманням вимог Порядку обліку, зберігання, оцінки конфіскованого та іншого майна, що переходить у власність держави, і розпорядження ним, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 25 серпня 1998 року № 1340.

Згідно з п.п.11 п.9 Порядку №1340 майно, зазначене у пункті 1 цього Порядку, передається для подальшого розпорядження ним на підставі акта опису, оцінки та передачі майна, в тому числі реалізується через торгівельні підприємства, аукціони, біржі, з якими укладені угоди на його реалізацію відповідно до пунктів 12 і 13 цього Порядку, з дотриманням таких вимог: незаконно добуті природні ресурси та виготовлена з них продукція, а також знаряддя незаконного добування природних ресурсів за рішенням комісії, створеної відповідно до пункту 7 цього Порядку, підлягають реалізації через відповідні торгівельні підприємства, а ті, що є продуктами харчування, - передачі закладам, зазначеним у підпункті 9 цього пункту.

Відповідно до положення п.п. 3, 5 Положення про порядок формування та зберігання Державного фонду дорогоцінних металів і дорогоцінного каміння України, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 30.03.1998 року № 387, до Державного фонду зараховуються дорогоцінні метали і дорогоцінне каміння, дорогоцінне каміння органогенного утворення та напівдорогоцінне каміння, закуплені на території України та за її межами за рахунок коштів державного бюджету, відходи і брухт дорогоцінних металів і дорогоцінного каміння у будь-якому вигляді та стані, дорогоцінні метали та дорогоцінне каміння, дорогоцінне каміння органогенного утворення та напівдорогоцінне каміння у виробах і брухті, скуплені у населення і юридичних осіб, конфісковані або реквізовані відповідними органами згідно з законодавством України чи здані як скарб, безхазяйні, а також одержані за правом спадкоємства чи дарування, цінності Історичного фонду дорогоцінних металів і дорогоцінного каміння України, який є складовою частиною Державного фонду. Безпосереднє формування і зберігання цінностей Державного фонду здійснює Державне сховище дорогоцінних металів і дорогоцінного каміння.

У відповідності до п.15 ст.1 Закону України „Про державне регулювання видобутку, виробництва і використання дорогоцінних металів і дорогоцінного каміння та контроль за операціями з ними" Державне сховище дорогоцінних металів і дорогоцінного каміння України - організація, що входить до сфери управління центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну фінансову політику, і забезпечує закупівлю за рахунок державного бюджету, приймання, зберігання, продаж дорогоцінних металів і дорогоцінного каміння, дорогоцінного каміння органогенного утворення та напівдорогоцінного каміння у будь-якому вигляді та стані.

Правилами торгівлі дорогоцінними металами (крім банківських металів) і дорогоцінним камінням, дорогоцінним камінням органогенного утворення та напівдорогоцінним камінням у сирому та обробленому вигляді і виробами з них, що належать суб`єктам підприємницької діяльності на праві власності, затвердженими постановою КМУ № 802 від 04.06.1998 року, передбачено, що суб`єкти підприємницької діяльності здійснюють операції купівлі-продажу мінеральної та вторинної сировини лише на підставі ліцензій, що видаються у порядку, встановленому законодавством. З чого слідує, що будь-які операції щодо продажу дорогоцінного каміння мають проводитись суб`єктами, які мають відповідну ліцензію.

Таким чином, оскільки вказані вище речові докази були предметом кримінального правопорушення, власника майна не встановлено, а також зважаючи на поширеність фактів незаконного видобутку бурштину, існують достатні підстави вважати, що описане вище майно являється незаконно здобутим, однак не містить слідів кримінального правопорушення, а тому, з огляду на відсутність необхідності у подальшому його зберіганні, як речових доказів, враховуючи, що чинним законодавством не передбачено іншого порядку вирішення долі речових доказів, аніж зазначено у ст.100 КПК України, суд приходить до висновку про наявність правових підстав для передачі речових доказів для зарахування у власність держави в особі Державного сховища дорогоцінних металів і дорогоцінного каміння України та відповідно і для задоволення клопотання.

Керуючись ст.ст.100, 371, 372, 395 Кримінального процесуального кодексу України, суд,-

УХВАЛИВ:

Клопотання задоволити.

Передати у власність держави речові докази у кримінальному провадженні №0000780 від 10.12.2015 року, а саме: каміння бурштину, вагою 1,0 кг, яке перебуває на відповідальному зберіганні в Державній установі «Державне сховище дорогоцінних металів і дорогоцінного каміння України» на підставі акта № 12-зб від 20.03.2018 року.

Ухвала може бути оскаржена до Житомирського апеляційного суду через Овруцький районний суд протягом семи днів з дня її оголошення.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Суддя ОСОБА_1