465/5231/18
1-кп/465/424/23
У Х В А Л А

Іменем України

12.09.2023 року м. Львів

Франківський районний суд м. Львова в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участі секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в м. Львові кримінальне провадження №0002272 від 28.07.2018 року про обвинувачення

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українця, громадянина України, уродженця м. Львова, одруженого, із середньою спеціальною освітою, непрацюючого, раніше не судимого, зареєстрованого і проживаючого у АДРЕСА_1 ,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.125 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

У провадженні Франківського районного суду м. Львова перебуває кримінальне провадження №0002272 від 28.07.2018 року про обвинувачення ОСОБА_4 у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.125 КК України.

В обвинувальному акті зазначено, що 26.07.2018 року близько 00.30 год. ОСОБА_4 , знаходячись за місцем свого проживання, а саме у квартирі АДРЕСА_2 , діючи умисно, маючи умисел на спричинення тілесних ушкоджень, на ґрунті існуючих неприязних відносин, наніс ОСОБА_5 удари руками та ногами по тулубі та кінцівках. Відповідно до висновку експерта №820 внаслідок дій ОСОБА_4 у потерпілої ОСОБА_5 при обстеженні в ТП №1 м. Львова у липні 2018 року було встановлено діагноз: «Забійні гематоми поперекової ділянки справа, в ділянці правого колінного суглобу і передньої стінки живота». Забійні гематоми утворились від дії тупих предметів, могли виникнути 26.07.2018 року, як вказує ОСОБА_5 , та відносяться до легкого тілесного ушкодження.

Таким чином, ОСОБА_4 обвинувачується в умисному спричиненні ОСОБА_5 легкого тілесного ушкодження, тобто у вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.125 КК України.

У судовому засіданні 12.09.2023 р. обвинувачений ОСОБА_4 підтримав попередньо заявлене ним клопотання про закриття кримінального провадження стосовного нього за ч.1 ст.125 КК України на підставі ст.49 КК України у зв`язку із закінченням строків давності.

Потерпіла ОСОБА_5 в судове засідання не з`явилася, водночас подала письмову заяву про розгляд справи за її відсутності через наявність сімейних обставин, які перешкоджають явці до суду. При цьому, у вказаній заяві зазначила, що стосовно закриття кримінального провадження на підставі ст.49 КК України не заперечує.

З урахуванням поданої заяви, в якій відображена позиція потерпілої у кримінальному провадженні, відсутності перешкод для з`ясування всіх обставин під час судового засідання, та приймаючи до уваги, що прокурор та обвинувачений заперечень щодо проведення судового засідання за відсутності потерпілої не мають, суд вважає за можливе проводити судове засідання у справі без потерпілої, яка подала про це відповідну заяву.

Прокурор в судовому засіданні щодо задоволення клопотання обвинуваченого не заперечив, оскільки таке відповідає вимогам закону, є підставою для звільнення особи від кримінальної відповідальності, просив його задоволити.

Заслухавши учасників провадження, суд приходить до висновку, що клопотання обвинуваченого слід задоволити з наступних підстав.

За змістом п.1 постанови Пленуму Верховного Суду України № 12 від 23.12.2005 р. «Про практику застосування судами України законодавства про звільнення особи від кримінальної відповідальності» звільнення особи від кримінальної відповідальності із закриттям справи можливе на будь-яких стадіях судового розгляду справи, за умови вчинення особою суспільно-небезпечного діяння, яке містить склад злочину, передбачений Особливою частиною Кримінального кодексу України, та за наявності визначених законом матеріально-правових підстав звільнення особи від кримінальної відповідальності.

Згідно з вимогами ч.ч. 1, 2 ст.44 КК України особа, яка вчинила кримінальне правопорушення, звільняється від кримінальної відповідальності у випадках, передбачених цим Кодексом. Звільнення від кримінальної відповідальності у випадках, передбачених цим Кодексом, здійснюються виключно судом. Порядок звільнення від кримінальної відповідальності встановлюється законом.

За змістом п.1 ч.2 ст.284 КПК України кримінальне провадження закривається судом у зв`язку зі звільненням особи від кримінальної відповідальності.

Відповідно до ч.8 ст.284 КПК України закриття провадження з підстави, передбаченої пунктом 1 частини 2 даної статті, не допускається, якщо обвинувачений проти цього заперечує.

Так, ОСОБА_4 , обвинувачений за ч.1 ст.125 КК України, самостійно заявив суду клопотання про закриття кримінального провадження щодо нього та звільнення його від кримінальної відповідальності, йому роз`яснено право наполягати на загальному порядку розгляду справи, проти чого він категорично заперечив, наполягаючи на закритті кримінального провадження.

Відповідно до вимог ч.4 ст.286 КПК України, якщо під час здійснення судового провадження щодо провадження, яке надійшло до суду з обвинувальним актом, сторона кримінального провадження звернеться до суду із клопотанням про звільнення від кримінальної відповідальності обвинуваченого, суд має невідкладно розглянути таке клопотання.

Згідно з ч.1 ст.285 КПК України особа звільняється від кримінальної відповідальності у випадках, передбачених законом України про кримінальну відповідальність.

Відповідно до положень ч.1 ст. 49 КК України особа звільняється від кримінальної відповідальності, якщо з дня вчинення нею кримінального правопорушення і до дня набрання вироком законної сили минули строки, визначені у п.п.1-5 ч.1 ст.49 КК України залежно від тяжкості кримінальних правопорушень.

При цьому, згідно з ч.ч.2, 3 ст.49 КК України перебіг давності зупиняється, якщо особа, що вчинила кримінальне правопорушення, ухилилася від досудового розслідування або суду. У цих випадках перебіг давності відновлюється з дня з`явлення особи із зізнанням або її затримання, а з часу вчинення кримінального проступку - п`ять років. У цьому разі особа звільняється від кримінальної відповідальності, якщо з часу вчинення кримінального правопорушення минуло п`ятнадцять років; перебіг давності переривається, якщо до закінчення зазначених у частинах першій та другій цієї статті строків особа вчинила новий злочин, за винятком нетяжкого злочину, за який передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк не більше двох років.

Відповідно до ч.5 ст.49 КК України давність не застосовується у разі вчинення злочинів проти основ національної безпеки України, передбачених у статтях 109-114-1, проти миру та безпеки людства, передбачених у статтях 437-439 і частині першій статті 442 цього Кодексу.

Тобто, матеріально-правовими підставами звільнення від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності є вчинення кримінального правопорушення, сплив визначених законом строків з часу його вчинення, врахування положень про зупинення і переривання строків давності, вчинення злочину, який не підпадає під категорії, визначені ч.5 ст.49 КК України.

Процесуально-правовими підставами звільнення від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності є виключно згода обвинуваченого на таке звільнення від кримінальної відповідальності.

При цьому, обов`язковою передумовою для закриття провадження у справі є наявність згоди особи на звільнення від кримінальної відповідальності з нереабілітуючих підстав.

Як вбачається з обвинувального акту, кримінальне правопорушення, передбачене ч.1 ст.125 КК України, у вчиненні якого обвинувачується ОСОБА_4 , було вчинено 26.07.2018 р.

Інкриміноване ОСОБА_4 кримінальне правопорушення, передбачене ч.1 ст.125 КК України, з урахуванням положень ст.12 КК України відноситься до категорії кримінальних проступків, відповідно, до нього застосовується визначений у ч.1 ст.49 КК України дворічний строк давності, який, враховуючи, що такий проступок вчинено 26.07.2018 р., сплив 26.07.2020 р. Обвинувачений ОСОБА_4 самостійно звернувся до суду із клопотанням про звільнення його від кримінальної відповідальності на підставі ст.49 КК України, дав згоду на закриття кримінального провадження з нереабілітуючих підстав, вказуючи на розуміння наслідків такого закриття. Кримінальне правопорушення, передбачене ч.1 ст.125 КК України, не відноситься до переліку злочинів, визначених у ч.5 ст.49 КК України, до яких давність не застосовується. Підстав для зупинення чи переривання строків давності за кримінальним правопорушенням, у вчиненні якого ОСОБА_4 обвинувачений, немає.

Тому з урахуванням наведеного перешкод для задоволення клопотання обвинуваченого про звільнення його від кримінальної відповідальності на підставі ст.49 КК України немає.

Відповідно до роз`яснень, наданих у п.8 постанови Пленуму Верховного Суду України № 12 від 23.12.2005 р. «Про практику застосування судами України законодавства про звільнення особи від кримінальної відповідальності», за наявності передбачених у ст. 49 КК України підстав звільнення особи від кримінальної відповідальності є обов`язковим.

Також відповідно до частини 6 статті 13 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» від 02.06.2016 року висновки щодо застосування норм права, викладені у постановах Верховного Суду, враховуються іншими судами при застосуванні таких норм права. Касаційним кримінальним судом у складі Верховного Суду в постанові від 19.11.2019 р. в справі №345/2618/16-к зроблено висновок про те, що звільнення особи від кримінальної відповідальності є обов`язком суду у разі настання обставин, передбачених ч. 1 ст. 49 КК, за наявності згоди підозрюваного, обвинуваченого, засудженого на звільнення на підставі спливу строків давності. При цьому, суд може звільнити особу від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності із закриттям кримінального провадження як під час підготовчого судового засідання, так і в ході судового розгляду в загальному порядку, керуючись положеннями ст. 49 КК України.

Запобіжний захід ОСОБА_4 не обирався.

Цивільний позов в кримінальному провадженні не заявлявся.

Процесуальних витрат та речових доказів у справі немає.

З наведених міркувань та керуючись ст.ст.44, 49 КК України, ст.ст.285, 286, 288 КПК України, суд -

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання обвинуваченого ОСОБА_4 про звільнення його від кримінальної відповідальності та закриття кримінального провадження задовольнити.

Звільнити ОСОБА_4 від кримінальної відповідальності за ч.1 ст.125 КК України на підставі ст.49 КК України у зв`язку із закінченням строків давності.

Кримінальне провадження, внесене 28.07.2018 р. до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0002272, про обвинувачення ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.125 КК України, - закрити на підставі п.1 ч.2 ст.284 КПК України у зв`язку зі звільненням особи від кримінальної відповідальності.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Ухвала може бути оскаржена до Львівського апеляційного суду через Франківський районний суд м. Львова протягом семи днів з дня її оголошення.

Суддя ОСОБА_1