ЧЕРКАСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 11-сс/821/370/23 Справа № 712/7463/23 Категорія: ст. 183 КПК УкраїниДоповідач в апеляційній інстанції ОСОБА_1
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 серпня 2023 року Черкаський апеляційний суд в складі колегії суддів:

головуючоїОСОБА_1
суддівОСОБА_2 , ОСОБА_3
секретаря за участю прокурора захисника підозрюваного ОСОБА_4 ОСОБА_5 ОСОБА_6 ОСОБА_7 (в режимі відео конференції з ДУ «Черкаський слідчий ізолятор»)

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Черкаси в режимі відео конференції апеляційну скаргу захисника підозрюваного адвоката ОСОБА_6 на ухвалу слідчого судді Соснівського районного суду м. Черкаси від 21 липня 2023 року про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Горлівка, Донецької області, українця, громадянина України, не одруженого, зі слів має на утриманні неповнолітнього сина 2013 року народження, не працюючого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 та проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого,

підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 186 КК України

в с т а н о в и в :

Старший слідчий СВ Черкаського РУП ГУНП в Черкаській області ОСОБА_8 , звернулася до суду з клопотанням про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_7 , який підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 186 КК України.

Просила слідчого суддю застосувати до підозрюваного ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 діб з утриманням в Державній установі «Черкаський слідчий ізолятор».

Ухвалою слідчого судді Соснівського районного суду м. Черкаси від 21 липня 2023 року клопотання слідчого задоволено.

Застосовано щодо підозрюваного ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 діб, тобто до 18 вересня 2023 року, включно. Строк тримання під вартою обчислюється з 21 липня 2023 року.

Визначено розмір застави 40 мінімальних прожиткових мінімумів для працездатних осіб в сумі 107360,00 грн., яка може бути внесена як самим підозрюваним, так і іншою фізичною або юридичною особою (заставодавцем), та у разі внесення якої покладено на нього зобов`язання:

прибувати до слідчого, в провадженні якого перебуватиме кримінальне провадження, прокурора та суду за першим викликом;

не відлучатись із населеного пункту, де він проживає, без дозволу слідчого, прокурора або суду;

повідомляти слідчого, прокурора та суд про зміну свого місця проживання та роботи.

Слідчий суддя мотивував ухвалу тим, що слідчим та прокурором у повній мірі доведені обставини, які свідчать про наявність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, а саме: що підозрюваний ОСОБА_7 , перебуваючи на волі або при застосуванні до нього більш м`якого запобіжного заходу, ніж тримання під вартою, під тягарем кримінальної відповідальності за кримінальне правопорушення, у вчиненні якого він підозрюється, може переховуватися від органів досудового розслідування та суду; може вчинити інше кримінальне правопорушення та перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, а тому жоден з більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти вказаним ризикам.

Слідчий суддя визначив підозрюваному розмір застави - 40 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 107360,00 грн., з покладенням на нього обов`язків, передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України.

Не погодившись із рішенням суду першої інстанції захисник підозрюваного адвокат ОСОБА_6 подала апеляційну скаргу, в якій просить скасувати ухвалу Соснівського районного суду м. Черкаси, як незаконну.

Скарга мотивоване тим, що, постановивши ухвалу про застосування щодо підозрюваного запобіжного заходу, слідчий суддя допустив порушення норм процесуального права, що потягли за собою постановлення незаконного рішення.

Захисник стверджує, що ОСОБА_9 , фактично було затримано після вручення йому повідомлення про підозру та клопотання про застосування запобіжного заходу тримання під вартою. Жодним чином орган досудового розслідування не повідомив уповноважені органи та родичів самого ОСОБА_9 , що вважає потягло за собою значні та недопустимі порушення чинного законодавства та прав і свобод людини.

Крім того, клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою розглядалося також із порушенням чинного законодавства, так як клопотання було вручено без захисника, особі не було роз`яснено право на захист. Також у клопотанні, а саме: в графі «Додатки» вказано, що особа отримала клопотання разом з додатками у вигляді витягу з ЄРД у кримінальному провадженні № 0002092 та копії матеріалів кримінального провадження, однак, а ні витягу, а ні копій матеріалів кримінального провадження ОСОБА_7 не отримував, чим був позбавлений в ознайомленні в чому саме його підозрюють та чим доводиться його вина.

В зв`язку з вищевикладеним, та беручи до уваги те, що підзахисний раніше не судимий, до кримінальної відповідальності не притягувався, позитивно характеризується, проживає тривалий час в м. Черкаси, вина не доведена, а пред`явлена підозра не обґрунтована та не підтверджена доказами, то захисник вважає, що утримання ОСОБА_9 під вартою не обґрунтоване, а жоден ризик, передбачений ст. 177 КПК України, не доведений документально.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення захисника підозрюваного ОСОБА_6 , підозрюваного ОСОБА_9 , які просили скасувати ухвалу слідчого судді, думку прокурора, який заперечував проти задоволення апеляційної скарги та просив ухвалу слідчого судді залишити без змін, вивчивши матеріали провадження, перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів апеляційного суду приходить до наступних висновків.

Відповідно до ст. 404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Водночас, при здійсненні апеляційного перегляду колегія суддів апеляційного суду керується Законом України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» № 3477 від 23.02.06 року, статтями 2, 17 якого передбачено, що при розгляді справ суди застосовують Конвенцію та практику Європейського суду з прав людини, як обов`язкове джерело права.

Основним джерелом правозастосовної діяльності ЄСПЛ є Конвенція «Про захист прав людини та основоположних свобод», якою на міжнародному рівні закріплені головні принципи права на свободу та особисту недоторканість, за яким особа може бути позбавлена свободи виключно на підставах, передбачених законом, права на справедливий публічний розгляд справи незалежним та безстороннім судом, права на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі.

Таким чином, норми Конституції України, національного законодавства, в тому числі, і кримінально процесуального законодавства мають узгоджуватися з нормами Конвенції та рішеннями ЄСПЛ.

Згідно ч. 2 ст. 177 КПК України підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити такі дії: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Статтею 178 КПК України, передбачені обставини, що враховуються при застосуванні запобіжного заходу, які доведені сторонами кримінального провадження і які слідчий суддя зобов`язаний оцінити в сукупності з наявними ризиками, зазначеними у ст. 177 КПК України.

Відповідно до вимог ч.1, п. 4 ч. 2 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу.

Запобіжний захід у вигляді тримання під вартою може бути застосований до раніше не судимої особи, яка підозрюється у вчиненні злочину, за який законом передбачене покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років.

Відповідно до частин 1, 2 ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставин, які свідчать про:

1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення;

2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор;

3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Слідчий суддя зобов`язаний постановити ухвалу про відмову у застосуванні запобіжного заходу, якщо під час розгляду клопотання прокурор не доведе наявність всіх обставин, передбачених частиною першою цієї статті.

Відповідно до ч. 3 ст. 176 КПК України слідчий суддя відмовляє у застосуванні запобіжного заходу, якщо слідчий, прокурор не доведе, що встановлені під час розгляду клопотання про застосування запобіжних заходів обставини, є достатніми для переконання, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не може запобігти доведеним під час розгляду ризику або ризикам.

Вказані вимоги кримінального процесуального закону слідчим суддею дотримані, його висновки про те, що прокурор при розгляді справи довів, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, зазначеним в клопотанні слідчого, а також, що заявлені ризики в сукупності з тяжкістю кримінального правопорушення та даних про особу підозрюваної можуть служити виключними підставами для її ув`язнення, є обґрунтованими.

Із ухвали слідчого судді вбачається, що на основі наданих слідчим матеріалів, які обґрунтовують клопотання, слідчий суддя встановив, що зазначені у клопотанні обставини підозри могли мати місце і підтверджуються на цьому етапі розслідування достатньою сукупністю даних, детальний перелік яких міститься в клопотанні слідчого.

Оскільки на даному етапі кримінального провадження не допускається вирішення тих питань, які повинен вирішувати суд під час розгляду по суті, а саме питань, пов`язаних з оцінкою доказів з точки зору їх достатності і допустимості для визнання особи винною чи невинною у вчиненні кримінального правопорушення, то слідчий суддя на підставі оцінки сукупності отриманих доказів лише визначив, що причетність ОСОБА_7 до скоєння кримінального правопорушення, підозра у якому йому повідомлена, є вірогідною та достатньою для застосування слідчим суддею щодо нього такого обмежувального заходу, як тримання під вартою.

Колегія суддів апеляційного суду повністю погоджується з такими висновками слідчого судді, виходячи з наступного.

Із матеріалів справи вбачається, що у провадженні СВ Черкаського районного управління поліції ГУНП в Черкаській області перебуває кримінальне провадження № 0002092 від 19.06.2023 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 186 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що 09.06.2023 року близько 23 год. 30 хв., діючи умисно та цілеспрямовано, з корисливим мотивом, з метою особистого збагачення, ОСОБА_7 спільно та за попередньою змовою з ОСОБА_10 , усвідомлюючи та бажаючи настання наслідків, а також усвідомлюючи протиправний характер своїх дій, в умовах воєнного стану, перебуваючи на перехресті вулиці Гуржіївська та бульвару Шевченка в м. Черкаси, наблизились до потерпілого ОСОБА_11 та, поваливши його на землю, шляхом ривка, заволоділи мобільним телефоном марки «Xiaomi Redmi», моделі Note 5, IMEI 1 : НОМЕР_1 , IMEI 2: НОМЕР_2 , вартість якого відповідно до висновку судово-товарознавчої експертизи № СЕ -19/124-23/7230-ТВ від 27.06.2023 року становить 2452,75 грн., який знаходився у правій руці останнього. Після чого, з викраденим майном з місця вчинення кримінального правопорушення зникли та розпорядилися ним на власний розсуд, чим спричинили потерпілому ОСОБА_11 матеріальної шкоди на суму 2452,75 грн.

У відповідності до п. 3 ч. 1 ст. 276 КПК України, 21.07.2023 року ОСОБА_7 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 186 КК України.

Наявність обґрунтованої підозри вчинення ОСОБА_7 кримінального правопорушення підтверджується дослідженими в судовому засіданні доказами.

В судовому засідання прокурор пояснив, що ОСОБА_7 , усвідомлює те, що він підозрюється у скоєнні тяжкого злочину, за який передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від 7 років до 10 років, а тому до останнього може бути застосовано реальну міру покарання, у зв`язку з чим під острахом кримінальної відповідальності матиме реальну можливість переховуватися від органу досудового розслідування та суду, змінити місце проживання.

Прокурор вказує, що, залишаючись без запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, підозрюваний ОСОБА_7 , з метою уникнення від кримінальної відповідальності за тяжкий злочин матиме змогу залишити місце свого проживання та поїхати на непідконтрольну Україні територію, оскільки місце реєстрації останнього - с. Горлівка, Донецької області.

Крім того, підозрюваний офіційно не працює, не має постійного матеріального доходу, а тому вказане може спонукати його до вчинення нових кримінальних правопорушень проти власності.

Також прокурор зазначає, що підозрюваний може незаконно впливати на потерпілого та свідків, а тому ОСОБА_7 не може бути обрано будь-який інший запобіжний захід, окрім тримання під вартою.

Із ухвали слідчого судді вбачається, що на основі наданих слідчим матеріалів, які обґрунтовують клопотання, слідчий суддя встановив, що вказані у клопотанні обставини підозри могли мати місце і підтверджуються на цьому етапі розслідування достатньою сукупністю даних, детальний перелік яких міститься в клопотанні слідчого.

Оскільки на даному етапі кримінального провадження не допускається вирішення тих питань, які повинен вирішувати суд під час розгляду по суті, а саме питань, пов`язаних з оцінкою доказів з точки зору їх достатності і допустимості для визнання особи винною чи невинною у вчиненні кримінального правопорушення, то слідчий суддя на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів лише визначив, що причетність ОСОБА_7 до скоєння кримінального правопорушення, підозра у якому йому повідомлена, є вірогідною та достатньою для застосування слідчим суддею щодо нього обмежувального заходу у вигляді тримання під вартою.

Відповідно до ч. 3 ст. 183 КПК України слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим обов`язків, передбачених цим Кодексом, крім випадків, передбачених частиною четвертою цієї статті.

Згідно до ч. 3 ст. 183 КПК України, слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним обов`язків, передбачених цим Кодексом, крім випадків, передбачених частиною четвертою цієї статті.

За таких обставин, слідчий суддя вірно дійшов до висновку про застосування до ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, оскільки більш м`який запобіжний захід може не забезпечити відповідну процесуальну поведінку підозрюваного, запобігання перешкод слідству у справі та запобігання продовження злочинної діяльності.

Всі інші обставини, наведені захисником підозрюваного в апеляційній скарзі, стосовно засобу вчинення інкримінованого йому кримінального правопорушення, специфіки злочину, характер дій підозрюваного, були предметом аналізу слідчого судді при вирішенні клопотання слідчого.

Під час апеляційного розгляду захисник підозрюваного ОСОБА_6 не навела достатніх підстав та не обґрунтувала доцільність застосування підозрюваному більш м`якого запобіжного заходу, ніж той, який вказаний у клопотанні запобіжного заходу та не довела, що обрання підозрюваному запобіжного заходу, не пов`язаного із триманням під вартою буде достатнім для запобігання неналежної процесуальної поведінки ОСОБА_7 .

Отже, слідчий суддя прийшов до правильного висновку про застосування відносно підозрюваного ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою на строк 60 діб із визначенням розміру застави, що буде необхідним для запобігання ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України та буде відповідати загальним принципам, закріпленим в ч. 3 ст. 5 Конвенції.

На підставі вищенаведеного, колегія суддів апеляційного суду вважає, що доводи, які наведені в апеляційній скарзі були предметом детального дослідження в ході розгляду клопотання слідчого в суді першої інстанції та слідчим суддею надано на них обґрунтовані і мотивовані відповіді.

Виходячи з наведеного, колегія суддів апеляційного суду дійшла висновку, що слідчим суддею суду першої інстанції розглянуто клопотання слідчого з дотриманням положень кримінального процесуального закону та прийнято законне та обґрунтоване рішення.

Керуючись ст.ст. 177, 178, 183, 309, 405, 407, 419, 422 КПК України, апеляційний суд,

постановив:

Апеляційну скаргу захисника підозрюваного адвоката ОСОБА_6 - залишити без задоволення.

Ухвалу слідчого судді Соснівського районного суду м. Черкаси від 21 липня 2023 року про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 186 КК України - залишити без змін.

Ухвала набирає чинності з моменту оголошення, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Судді: ОСОБА_1

ОСОБА_2

ОСОБА_3