Справа№759/2906/23 Головуючий у І інстанції ОСОБА_1
Провадження № 11-кп/824/2973/2023 Доповідач у ІІ інстанції ОСОБА_2
КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ВИРОК

Іменем України

15 серпня 2023 року м. Київ

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду в складі:

головуючого судді - ОСОБА_2 ,

суддів - ОСОБА_3 ,ОСОБА_4 ,

при секретарі судового засідання - ОСОБА_5 ,

за участю:

прокурора - ОСОБА_6 ,

обвинуваченої - ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві кримінальне провадження за апеляційною скаргою першого заступника керівника Київської міської прокуратури ОСОБА_8 на вирок Святошинського районного суду м. Києва від 16 лютого 2023 року, яким

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженку с. Остриківка Токмацького району Запорізької області, громадянку України, з базовою середньою освітою, не одружену, маючу на утриманні одну малолітню дитину 2011 року народження, не працюючу, зареєстровану за адресою: АДРЕСА_1 , та проживаючу за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судиму,

визнано винною у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України та призначено покарання у виді обмеження волі на строк 1 (один) рік.

На підставі ст. 75 КК України ОСОБА_7 звільнено від відбування покарання з випробовуванням, з встановленням іспитового строку на 1 (один) рік.

Відповідно до п. 1, 2 ч. 1 та п. 2 ч. 3 ст. 76 КК України на ОСОБА_7 покладено обов`язки: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи; не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Цим же вироком вирішено питання щодо речових доказів та процесуальних витрат.

ВСТАНОВИЛА:

За вироком суду, ОСОБА_7 визнана винною та засуджена за вчинення кримінального проступку, за наступних обставин.

Так, ОСОБА_7 у невстановлені досудовим розслідування час, місці та спосiб, незаконно придбала шляхом знахідки згорток ізоленти з поліетиленовим пакетом в середині якого знаходиться два згортки фольги із кристалоподібними речовинами схожі на метадон, які з метою подальшого особистого вживання залишила на зберігання при собі, без мети збуту.

Коли ОСОБА_7 26.01.2023, приблизно о 16 годині, знаходилась біля буд. №24 по бул. Кольцова в м. Києві, вона була викрита працівниками поліції, яким добровільно видала для подальшого вилучення згорток ізоленти з поліетиленовим пакетом в середині якого знаходиться два згортки фольги із кристалоподібними речовинами.

Згідно висновку експерта Київського НДЕКЦ МВС України №CE-19/111-23/5339-НЗПРАП від 08.02.2023, в наданих на дослідження кристалоподібних речовинах виявлено наркотичний засіб, обіг якого обмежено - метадон (фенадон). Маса метадону (фенадону) в кристалоподібних речовинах становить 0,112 г, 0,140 г.

Загальна маса метадону (фенадону) в кристалоподібних речовинах складає 0,252 г.

Метадон (фенадон), згідно Списку №1 «Наркотичні засоби, обіг яких обмежено» в таблиці №II «Переліку наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів», затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 06.05.2000 №770, є наркотичним засобом, обіг якого обмежено.

Таким чином, ОСОБА_7 26.01.2023, знаходячись за адресою: бул. Кольцова, 24, м. Київ, незаконно зберігала при собі, без мети збуту, психотропні речовини, обіг яких обмежено метадон (фенадон), масою 0,112 г, 0,140 г. Загальна маса метадону (фенадону) в кристалоподібних речовинах складає 0,252 г.

На вказаний вирок перший заступник керівника Київської міської прокуратури ОСОБА_8 подав апеляційну скаргу, в якій просить вирок суду скасувати в частині призначеного покарання, у зв`язку з неправильним застосуванням закону України про кримінальну відповідальність та невідповідністю призначеного покарання тяжкості кримінального правопорушення та особі обвинуваченої, внаслідок м`якості та ухвалити в цій частині новий вирок, яким ОСОБА_7 призначити покарання за ч. 1 ст. 309 КК України у виді штрафу у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян. У решті вирок залишити без змін.

В обґрунтування вимог апеляційної скарги прокурор зазначає, що ОСОБА_7 має на утриманні малолітню дитину 2011 року народження, однак, суд першої інстанції незаконно призначив ОСОБА_7 покарання, саме у виді обмеження волі, чим грубо порушив вимоги закону України про кримінальну відповідальність. Крім того, зазначає, що серед альтернативних видів кримінального покарання, які зазначені у санкції ч. 1 ст. 309 КК України, є штраф, який буде домірним скоєному та в змозі забезпечити досягнення цілей, передбачених ст. 65 КК України.

Заслухавши доповідь судді, думку прокурора, який підтримав апеляційну скаргу, думку обвинуваченої, яка не заперечувала щодо задоволення апеляційної скарги, перевіривши матеріали кримінального провадження та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

У відповідності до вимог ст. 404 КПК України, суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції у межах апеляційної скарги.

Відповідно до ст. 370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим. Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до статті 94 КПК України. Вмотивованим є рішення, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.

Ці положення закону розповсюджуються не тільки на вирішення питання про доведеність чи не доведеність вини обвинуваченого, але й при призначенні покарання, в разі ухвалення обвинувального вироку.

Враховуючи те, що ОСОБА_7 визнала винною себе у вчиненні інкримінованого кримінального проступку, апеляційний суд переглядає вирок лише у межах апеляційної скарги прокурора виходячи з того, що висновок суду першої інстанції про доведеність винності ОСОБА_7 у вчиненні вказаного кримінального проступку, за обставин зазначених у вироку, відповідає фактичним обставинам справи і є обґрунтованим, дії обвинуваченої вірно кваліфіковані за ч. 1 ст. 309 КК України.

Відповідно до вимог ст. 65 КК України, особі яка вчинила злочин має бути призначене покарання необхідне та достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів, з урахуванням ступеню тяжкості вчиненого злочину, особи винного та обставин, що пом`якшують і обтяжують покарання.

Згідно вимог ст. 50 КК України, покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженими, так і іншими особами.

Відповідно до постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику призначення судами кримінального покарання» від 24.10.2003 року №7, призначаючи покарання, у кожному конкретному випадку суди мають дотримуватися вимог кримінального закону й зобов`язані враховувати ступінь тяжкості вчиненого злочину, дані про особу винного та обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання. Таке покарання має бути необхідним і достатнім для виправлення засудженого та попередження нових злочинів.

З оскаржуваного вироку суду вбачається, що при призначенні ОСОБА_7 покарання, суд першої інстанції врахував ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, яке згідно зі ст. 12 КК України є кримінальним проступком; ставлення ОСОБА_7 до вчиненого, яке полягає у визнанні винуватості; дані про особу обвинуваченої, а саме те, що вона офіційно не працює, має на утриманні малолітню дитину, на обліку у лікаря-психіатра та під наркологічним диспансерно-динамічним наглядом не перебуває, має місце реєстрації та проживання, раніше не судима. Також, судом враховано наявність обставини, яка пом`якшує покарання обвинуваченої ОСОБА_7 - щире каяття та відсутність обставин, які обтяжують покарання.

Суд вважав за необхідне призначити обвинуваченій ОСОБА_7 покарання у межах, установлених у санкції ч. 1 ст. 309 КК України, а саме у виді обмеження волі.

Однак, з такими висновками суду першої інстанції колегія суддів не може погодитись, з наступних підстав.

Відповідно до ст. 413 КПК України, якою передбачено, що неправильним застосуванням закону України про кримінальну відповідальність, що тягне за собою скасування або зміну судового рішення, є незастосування судом закону, який підлягає застосуванню; застосування закону, який не підлягає застосуванню: неправильне тлумачення закону, яке суперечить його точному змісту.

Відповідно до ч. 3 ст. 61 КК України, обмеження волі не застосовується до неповнолітніх, вагітних жінок і жінок, що мають дітей віком до чотирнадцяти років, осіб, що досягли пенсійного віку, військовослужбовців строкової служби та до осіб з інвалідністю першої і другої групи.

Як вбачається з вироку, ОСОБА_7 має на утриманні малолітню дитину 2011 року народження.

Крім того, з долученої до обвинувального акта заяви (а.с.15-16), вбачається, що обвинувачена висловила свою позицію щодо призначення їй покарання у виді обмеження волі або штрафу в розмірі 17000 грн.

Так, серед альтернативних видів покарання, які зазначені у санкції ч. 1 ст. 309 КК України, є штраф.

Колегія суддів погоджується із доводами прокурора про те, що саме такий вид покарання враховує конкретні обставини вчинення кримінального правопорушення та в змозі забезпечити досягнення цілей, передбачених ст. 65 КК України.

За даних обставин апеляційна скарга першого заступника керівника Київської міської прокуратури ОСОБА_8 підлягає задоволенню, а вирок суду першої інстанції щодо ОСОБА_7 скасуванню в частині призначеного покарання та ухвалення в цій частині нового вироку.

Керуючись ст. ст. 404, 405, 407, 413, 419, 420 КПК України, колегія суддів,-

У Х В А Л И Л А :

Апеляційну скаргу першого заступника керівника Київської міської прокуратури ОСОБА_8 - задовольнити.

Вирок Святошинського районного суду м. Києва від 16 лютого 2023 року щодо ОСОБА_7 - скасувати в частині призначеного покарання та ухвалити в цій частині новий вирок.

Призначити ОСОБА_7 покарання за ч. 1 ст. 309 КК України у виді штрафу у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 грн.

В решті вирок залишити без змін.

Вирок може бути оскаржений до Верховного Суду протягом трьох місяців з дня його проголошення.

Суддя Суддя Суддя