Провадження № 1-кс/734/440/23 Справа № 734/1984/23
У х в а л а

іменем України

02 червня 2023 року смт. Козелець

Слідчий суддя Козелецького районного суду Чернігівської області ОСОБА_1 , при секретарі судових засідань ОСОБА_2 , розглянувши клопотання слідчого СВ ВП №1 Чернігівського РУП ГУНП в Чернігівській області ОСОБА_3 , про накладення арешту на майно по кримінальному провадженню № 0000221, відомості про яке внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань 03.05.2023 року за ознаками кримінальних правопорушень (злочинів), передбачених ч. 1 ст. 307, ч. 2 ст. 307 КК України,

В С Т А Н О В И В:

слідчий СВ ВП №1 Чернігівського РУП ГУНП в Чернігівській області ОСОБА_3 звернувся до суду в рамках кримінального провадження № 0000221, відомості про яке внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань 03.05.2023 року за ознаками кримінальних правопорушень (злочинів), передбачених ч. 1 ст. 307, ч. 2 ст. 307 КК України, з клопотанням про накладення арешту на майно.

Клопотання мотивоване тим, що у провадженні СВ ВП № 1 ЧРУП ГУНП в Чернігівській області перебуває кримінальне провадження за № 0000221 від 03.05.2023, за ознаками кримінальних правопорушень (злочинів), передбачених ч. 1 ст. 307, ч. 2 ст. 307 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що 31 травня 2023 року, близько 11 години 00 хвилин, ОСОБА_4 , реалізуючи свій злочинний намір на незаконний збут психотропної речовини, в ході проведення негласної слідчої (розшукової) дії контроль за вчиненням злочину у формі оперативної закупки, перебуваючи біля будівлі комунального некомерційного підприємства Остерська міська лікарня Остерської міської ради за адресою: вул. Бондаренка, 32, м. Остер, Чернігівського району, Чернігівської області, незаконно, за гроші в сумі 800 гривень, повторно збув особі з вигаданими анкетними даними ОСОБА_5 , який був залучений до конфіденційного співробітництва та діяв під контролем співробітників поліції, раніше незаконно придбану ним психотропну речовину.

Проведеними оперативно-розшуковими заходами встановлено, що цього ж дня ОСОБА_4 за отримані від ОСОБА_5 грошові кошти придбав психотропні речовини у ОСОБА_6 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 .

На підставі отриманої інформації, з метою переслідування ОСОБА_6 та з метою виявлення та вилучення слідів злочинної діяльності, знаряддя злочину та недопущення їх знищення, як природними явищами, так і сторонніми особами, а також з метою виявлення та фіксації відомостей щодо обставин вчинення кримінального правопорушення відповідно до ч. 3 ст. 233 КПК України слідчий вважаючи цей випадок невідкладним, тобто пов`язаний з безпосереднім переслідуванням осіб, які підозрюються у вчиненні злочину до постановлення ухвали слідчого судді, 31.05.2023 провів обшук житла за адресою: АДРЕСА_1 в ході якого у ОСОБА_6 виявлено та вилучено мобільний телефон Xiaomi 5сірого кольору IMEI1: НОМЕР_1 , IMEI2: НОМЕР_2 .

Вилучений мобільний телефон визнано речовим доказом у кримінальному провадженні.

Вилучений у ході обшуку мобільний телефон, має значення речових доказів по кримінальному провадженню № 0000221 так як може містити інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження.

Відповідно до ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.

Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 170 КПК Україниарешт майна допускається з метою збереження речових доказів.

Відповідно до п. 1 ч. 3 ст. 170 КПК Україниу випадку, передбаченому

п. 1 ч. 2 ст. 170 КПК України, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 цього Кодексу.

Частиною 1 ст. 98 КПК України визначено, що речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Накладення арешту необхідне для встановлення важливих обставин у кримінальному провадженні, запобігання знищенню речових доказів, яке може перешкодити кримінальному провадженню, та можливості в подальшому використовувати майно як доказ у кримінальному провадженні.

Відповідно до ч. 5 ст. 171 КПК клопотання слідчого, прокурора про арешт тимчасово вилученого майна повинно бути подано не пізніше наступного робочого дня після вилучення майна.

Слідчий в судове засідання не з`явивсь, надав до суду заяву про розгляд клопотання без його участі. Клопотання підтримує в повному обсязі та просить його задовольнити.

Власник майна у судове засідання не з`явивсь, в матеріалах справи міститься заява останнього про розгляд клопотання без його участі.

Вивчивши матеріали кримінального провадження, слідчий суддя вважає клопотання обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню з наступних підстав.

Частиною другою статті 170 КПК України передбачено, що слідчий суддя або суд під час судового провадження накладає арешт на майно у вигляді речей, якщо є достатні підстави вважати, що вони відповідають критеріям, зазначеним у частині другій статті 167 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 2 ст. 167 КПК України тимчасово вилученим може бути майно у вигляді речей, документів, грошей тощо, щодо яких є достатні підстави вважати, що вони: підшукані, виготовлені, пристосовані чи використані як засоби чи знаряддя вчинення кримінального правопорушення та (або) зберегли на собі його сліди; надані особі з метою схилити її до вчинення кримінального правопорушення, фінансування та (або) матеріального забезпечення кримінального правопорушення чи як винагорода за його вчинення; є предметом кримінального правопорушення, пов`язаного з їх незаконним обігом; набуті в результаті вчинення кримінального правопорушення, доходи від них, або на які було спрямоване кримінальне правопорушення.

Згідно з ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове позбавлення підозрюваного, обвинуваченого або осіб, які в силу закону несуть цивільну відповідальність за шкоду, завдану діяннями підозрюваного, обвинуваченого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння, можливості відчужувати певне його майно за ухвалою слідчого судді або суду до скасування арешту майна у встановленому цим Кодексом порядку. Відповідно до вимог цього Кодексу арешт майна може також передбачати заборону для особи, на майно якої накладено арешт, іншої особи, у володінні якої перебуває майно, розпоряджатися будь-яким чином таким майном та використовувати його.

Відповідно до ч. 2 ст. 173 КПК України при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: правову підставу для арешту майна; достатність доказів, що вказують на вчинення особою кримінального правопорушення; розмір можливої конфіскації майна, можливий розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, та цивільного позову; наслідки арешту майна для інших осіб; розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження.

Статтею 131 КПК України визначено, що заходи забезпечення кримінального провадження застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження, а заходами забезпечення кримінального провадження, в тому числі, є арешт майна.

Отже, на вказане в клопотанні майно необхідно накласти арешт, так-як в разі не накладення на нього арешту воно може мати наслідки зникнення, втрати, пошкодження майна або настання інших наслідків, які можуть перешкоджати встановлення істини в кримінальному провадженні.

Таким чином, проаналізувавши доводи клопотання та додані до нього докази, слідчий суддя приходить до висновку про наявність достатніх підстав для задоволення клопотання.

Враховуючи викладене, клопотання про накладення арешту на майно, підлягає задоволенню.

На підставі викладеного, керуючись ст. 167, 168, 170, 171, 173 КПК України, слідчий суддя, -

У Х В А Л И В:

клопотання слідчого СВ ВП №1 Чернігівського РУП ГУНП в Чернігівській області ОСОБА_3 , про накладення арешту на майно по кримінальному провадженню № 0000221, відомості про яке внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань 03.05.2023 року за ознаками кримінальних правопорушень (злочинів), передбачених ч. 1 ст. 307, ч. 2 ст. 307 КК України, - задовольнити.

Накласти арешт на майно, а саме на мобільний телефон Xiaomi 5 сірого кольору IMEI1: НОМЕР_1 , IMEI2 НОМЕР_2 , який належить ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який мешкає за адресою: АДРЕСА_1 .

Ухвала підлягає негайному виконанню.

Ухвала слідчого судді може бути оскаржена безпосередньо до Чернігівського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1