Роздільнянський районний суд Одеської області
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 511/2154/22

Номер провадження: 1-кп/511/77/23

15 травня 2023 року Роздільнянський районний суд Одеської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

секретаря судового засідання ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

прокурора ОСОБА_4 , ОСОБА_5 ,

обвинуваченого ОСОБА_6 ,

захисника адвоката ОСОБА_7 ,

потерпілої - ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Роздільна Одеської області кримінальне провадження № 0000295, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань від 15.07.2022 року за обвинуваченням

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Кошари Роздільнянського району Одеської області, громадянина України, не одруженого, освіта - середня, непрацюючого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого: 13.08.2021 року Приморським районним судом м. Одеси за ч. 2 ст. 15, ч. 1 ст. 186 КК України до позбавлення волі строком на 1 рік, на підставі ст. 75 КК України від відбування покарання звільнений з випробувальним строком на 1 рік,

у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15, ч. 1 ст. 115 КК України,

ВСТАНОВИВ:

Формулювання обвинувачення, визнаного судом доведеним, із зазначенням місця, часу, способу вчинення та наслідків кримінального правопорушення, форми вини і мотивів кримінального правопорушення.

15.07.2022 року у нічний час ОСОБА_6 знаходився на території домоволодіння за адресою: АДРЕСА_2 в гостях у своєї тітки ОСОБА_8 , де вони разом вживали спиртні напої.

Під час вживання алкогольних напоїв між ОСОБА_6 та ОСОБА_8 , які перебували у стані алкогольного сп`яніння на ґрунті раптово виниклих неприязних відносин виникла сварка та конфлікт, внаслідок якого у ОСОБА_6 , виник умисел на умисне заподіяння смерті ОСОБА_8 .

Реалізуючи свій раптово виниклий злочинний намір, спрямований на заподіяння смерті ОСОБА_8 , 15 липня 2022 року у нічний час (після полуночі), перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, знаходячись на території подвір`я домоволодіння, що розташоване за адресою: АДРЕСА_2 , діючи умисно, на ґрунті раптово виниклих неприязних відносин, попередньо взявши до рук скляну пляшку з-під пива, яка знаходилась в приміщенні літньої кухні вказаного домоволодіння, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій та передбачаючи їх суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, наніс один удар скляною пляшкою в ділянку голови ОСОБА_8 , після чого пляшка розбилась, а ОСОБА_6 , бажаючи довести свій злочинний намір до кінця, продовжив наносити чисельні удари розбитою пляшкою по обличчю ОСОБА_8 та життєво важливому органу потерпілої шиї, бажаючи настання невідворотного наслідку у вигляді смерті людини, в результаті чого спричинив останній тілесні ушкодження у вигляді відкритої поєднаної з черепно-мозковою щелепно-лицьової травми з численними ранами голови, лиця та шиї, у тому числі перелом стінки клиноподібної пазухи (клиноподібна кістка анатомічно відноситься до кісток основи черепу), а також різана рана шиї з наскрізним ушкодженням трахеї, які відносяться до категорії тяжких тілесних ушкоджень за критерієм небезпеки для життя.

Після нанесення тілесних ушкоджень ОСОБА_6 , вчинивши усі необхідні дії спрямовані на умисне вбивство, які вважав необхідними для настання смерті ОСОБА_8 , вважаючи, що досяг своєї злочинної мети, залишив місце вчинення злочину, однак наслідки у вигляді смерті ОСОБА_8 не настали завдяки наданню своєчасної медичної допомоги, тобто злочин не було закінчено з причин, що не залежали від волі ОСОБА_6 .

Докази на підтвердження встановлених судом обставин, а також мотиви неврахування окремих доказів.

У ході судового розгляду кримінального провадження обвинувачений ОСОБА_6 , будучи допитаним в судовому засіданні, свою вину у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 2 ст. 15 ч. 1 ст. 115 КК України не визнав та показав, що наміру на вбивство своєї тітки у нього не було, тобто не погодився з кваліфікацією вчиненого ним діяння. Але своєї причетності до спричинення потерпілій ОСОБА_8 тяжких тілесних ушкоджень не заперечував та в цьому розкаявся. Пояснив, що 14.07.2022 року біля 22.00 год. прийшов у гості до тітки ОСОБА_8 та приніс з собою пляшку самогону, який вони разом з тіткою ОСОБА_9 та її співмешканцем ОСОБА_10 почали вживати спочатку на вулиці, а потім у літній кухні. ОСОБА_11 та її співмешканець на момент його приходу вже були напідпитку. В літній кухні він з тіткою посварився з приводу того, що тітка сказала, що він не рідний син своєї матері. Його це обурило та викликало агресію. Свідерко ОСОБА_12 приревнував тітку до нього, пішов у хату та повернувся з сокирою, якою почав йому погрожувати. ОСОБА_11 заступилась за співмешканця, той заспокоївся, пішов в хату, а вони з тіткою залишились вдвох, знов посварилися вже із-за ОСОБА_13 і почали штовхатися. Він взяв скляну пляшку з-під пива, яка стояла у літній кухні за дверима на підлозі, розбив її об кут та наніс тітці два удари цією пляшкою в область шиї. ОСОБА_11 впала, але крові не було. Потім тітка підвелася та пішла в бік городу. З хати вийшов ОСОБА_14 та спитав, де тітка. Він відповів, що вона пішла в бік городу та сам пішов її шукати на город, але не знайшов та пішов додому. 15.07.2022 році приблизно о 07.00 год. до нього прийшов ОСОБА_14 та повідомив, що вранці знайшов тітку побиту, спитав, хто її міг побити, тому що вона така звідки то прийшла. Його мати та друга тітка ОСОБА_15 пішли разом з ОСОБА_16 подивитись на тітку ОСОБА_17 та викликали швидку та поліцію. ОСОБА_14 вказав поліцейським на нього та його затримали, вилучили одяг, в якому він у ту ніч був одягнутий, а тітку відвезла швидка до лікарні. Стверджує, що по голові тітку не бив, а тільки два рази чиркнув по шиї. Пляшку він викинув на городі, та потім показав поліцейським, де вона, її знайшли та виучили. Його мати допомагала тітці грошима на лікування, доглядала її у лікарні, а він з тіткою з того часу не спілкується. Пояснити причину свого поступку не може. Також він не намагався надати тітці первинну медичну допомогу, оскільки не знав, які саме тілесні ушкодження їй спричинив, крові не бачив, та тітка пішла на горо своїми ногами. Просив перекваліфікувати його дії на ч. 1 ст.121 КК України.

Суд вказані показання обвинуваченого сприймає як такі, що заслуговують на увагу, однак не беззаперечні за своєю суттю в цілому, у розрізі такого.

Будучи допитаною в судовому засіданні, у відповідності до вимог положень статей 353 КПК України та попередженою про кримінальну відповідальність за завідомо неправдиві показання, потерпіла ОСОБА_8 показала, що 15.07.2022 року вночі вона знаходилась зі своїм співмешканцем ОСОБА_18 вдома за адресою: АДРЕСА_2 . Десь о 00.30 год. до них прийшов її племінник ОСОБА_19 , який знаходився в стані наркотичного сп`яніння. Вона вийшла до нього у двір, він приніс з собою розпочату пляшку горілки. Вони трохи випили у дворі та вона запросила його у приміщення літньої кухні, де вони продовжили випивати. Свідерко ОСОБА_12 з ними горілку не вживав, а знаходився в хаті, дивися телевізор. Один раз він виходив у двір, кликав її спати. В ході вживання горілки племінник звинуватив її у крадіжці його грошей і став поводитись вкрай агресивно. Крім того, стверджував, що вона йому не родичка. Вона злякалась його неадекватної поведінки, побоювалась за своє життя, та втекла у хату, де заховалась під шафу. Він ввірвався у хату та знайшов її. ОСОБА_14 , злякавшись за її життя, взяв сокиру і хотів сокирою вдарити ОСОБА_20 , щоб його зупинити, але не вдарив. Вона вилізла з-під шафи, сказала, що хоче в туалет, вибігла з хати та побігла на город, ОСОБА_20 побіг за нею та раптом вона відчула ззаду удар пляшкою по голові, втратила свідомість і пришла до тями в реанімації. Вважає, що це племінник заніс її до літньої кухні в непритомному стані та там кинув, а вранці її там знайшов співмешканець. Вона чудом залишилась живою. Причину такого вчинку племінника вона пояснити не може, оскільки була йому з малечку замість матері. Зараз відноситься до нього вкрай негативно, не пробачила його, і вважає, що він заслуговує на покарання за вчинене. Цивільний позов ОСОБА_8 не заявляла.

Допитаний в судовому засіданні у відповідності до вимог положень ст. 352 КПК України та попереджений про кримінальну відповідальність за завідомо неправдиві показання, свідок ОСОБА_21 надав показання, що проживає з потерпілою ОСОБА_8 однією сім`єю як чоловік та жінка біля 10 років. 14.07.2022 року він приїхав з базару біля 19.00 та ліг відпочивати. Вночі почув стук у вікно. ОСОБА_17 пішла відчиняти двері, спитала когось, навіщо він прийшов, чоловік відповів, що прийшов по неї і став ломитися в хату. Він впізнав, що це її племінник ОСОБА_19 . ОСОБА_20 сказав, що має до ОСОБА_17 розмову, що, ніби то, вона вкрала у нього гроші. ОСОБА_17 вийшла з ним у двір на лавку поговорити. Це було 15.07.2022 року о 00.30 год. Оскільки ОСОБА_17 довго не поверталась, він вийшов до них та покликав її спати. ОСОБА_17 сказала, що скоро йде, але не прийшла. Потім вбігла до хати та сховалась під ліжко, говорила, що племінник її домагався. Бричкар ОСОБА_22 почав стукати у вікна, погрожував вибити скло, він його пустив в хату. ОСОБА_20 вбіг до хати, ОСОБА_17 вилізла зі сховища, ОСОБА_20 схопив її за виворіт, та потягнув у двері, ОСОБА_17 чинила опір. Тоді свідок, злякавшись за життя співмешканки, взяв з-під дивану сокиру та хотів вдарити ОСОБА_20 обухом, але той почав погрожувати, що зараз вирубить його. ОСОБА_17 почала заспокоювати племінника і вони обидва вийшли у двір. Він вийшов на вулицю, ОСОБА_17 та ОСОБА_22 сиділи знов у літній кухні. ОСОБА_20 був в стані сильного наркотичного сп`яніння, та й ще випив самогону, який сам приніс, та очманів, очі у нього були шалені, він сказав, що не відпустить ОСОБА_17 , оскільки у нього до тітки є серйозна справа. ОСОБА_17 хотіла втекти, сказала, що хоче в туалет та побігла в бік городу, ОСОБА_20 побіг одразу за нею і вони не повернулись. Він погукав їх, але вони не відзивались, тоді він вирішив, що ОСОБА_17 пішла до своєї матері або десь заховалась від ОСОБА_20 , та пішов спати. Вранці він прокинувся та пішов доїти козу. ОСОБА_17 він знайшов в приміщенні літньої кухні на ліжку, голова звисала до низу, вона була непритомна, побита, вся брудна, в землі, в крові, також кров`ю була залита вся підлога. На кухні стояла почата пляшка горілки та пляшка з водою запивати. Він сів на велосипед та поїхав до матері ОСОБА_17 та її сестер, які захищали ОСОБА_20 і просили сказати поліції, що ОСОБА_20 до них в ту ніч не заходив. Але поліція після опитування сусідів затримала ОСОБА_23 . Раніше ОСОБА_20 приходив до тітки у гості, випивав з нею, але так агресивно жодного разу не поводився. Порожні пляшки з-під пива з темного скла дійсно стояли у них в приміщенні літньої кухні за спинкою ліжка.

Досліджуючи та аналізуючи показання обвинуваченого, потерпілої та вищевказаного свідка, суд вважає за необхідне надати оцінку їх показанням після аналізу доказів у провадженні в сукупності.

З досліджених судом у порядку ст. 358 КПК України у судовому засіданні документів та показань обвинуваченого, потерпілої та свідка, які суд сприймав безпосередньо, в їх системному зв`язку, судовим розглядом встановлено наступне.

Згідно з витягу з Єдиного реєстру досудових розслідувань відомості про злочин, передбачений за ч. 2 ст. 15 ч. 1 ст. 115 КК України внесені 15.07.2022 о 13.07 год. за № 0000295.

Органом досудового розслідування невідкладно, 15.07.2022 в період часу з 11 годин 32 хвилин до 12 годин 30 хвилин, з дозволу власника ОСОБА_21 проведено огляд місця події, яким є територія подвір`я приватного домоволодіння з наявними на ній спорудами та домоволодіння, що розташоване за адресою: АДРЕСА_2 , під час під час проведення якого виявлено та вилучено : зріз ковдри сірого кольору зі слідами бурого кольору зовні схожими на кров, поміщено до паперового конверту; змив з підлоги біля ліжка з приміщення літньої кухні, поміщено до паперового конверту; два фрагменти тканини зі слідами бурого кольору, зовні схожими на кров, поміщено до паперового конверту; куртка синього кольору зі слідами бурого кольору, зовні схожими на кров, поміщено до целофанового пакунку синього кольору; ніж довжиною 34 см, ніж довжиною 20 см, ніж довжиною 22 см, поміщено до паперового коробу; фрагмент ворітнику зі слідами бурого кольору, зовні схожими на кров, поміщено до паперового конверту; змив з підлоги приміщення кімнати №3, поміщено до паперового конверту; чоловіча майка синього кольору, поміщено до паперового конверту; змив з порогу підсобного приміщення (сараю), поміщено до паперового конверту; простинь зі слідами бурого кольору, зовні схожими на кров, поміщено до картонного коробу.

Згідно висновку експерта №699 від 26.08.2022 року на марлевих тампонах зі змивами з літньої кухні , з кімнати з підлоги, з підсобного приміщення з порогу виявлена кров потерпілої ОСОБА_8 .

Згідно висновку експерта № 742 від 05.09.2022 року на куртці синього кольору, вилученої з місця події знайдена кров потерпілої ОСОБА_8

15.07.2022 в період часу з 16 годин 30 хвилин до 16 годин 48 хвилин, проведено додатковий огляд місця події, яким є територія подвір`я приватного домоволодіння з наявними на ній спорудами та домоволодіння, що розташоване за адресою: АДРЕСА_2 , під час під час проведення якого на городі виявлено та вилучено фрагмент скляної пляшки коричневого кольору з червоною наліпкою, на якій міститься надпис «Bud».

15.07.2022 о 21:40 год. в порядку ч.1 ст. 208 КПК України, затримано громадянина ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , за підозрою у скоєнні ним злочину, передбаченого ч.2 ст. 15 ч.1 ст. 115 КК України, та відповідно до ч.3 ст. 208 КПК України проведено його обшук в ході якого вилучено: чоловічу футболку світло сірого кольору, чоловічі шорти темно сірого кольору, поміщено до сейф пакету FPS 6001483.

Згідно висновку експерта №68 від 27.09.2022 року у ОСОБА_8 були виявлені наступні ушкодження - відкрита поєднана з черепно-мозковою щелепно-лицьова травма, що представлена осколковим перелом лівої виличної дуги зі зміщенням уламків, передньої стінки клиноподібної пазухи зліва (клиноподібна кістка анатомічно відноситься до кісток основи черепу), перелом тіла і лівого кута нижньої щелепи зі зміщенням уламків, перелом кісток носа з крововиливами у клиноподібну і праву гайморову пазуху , а також комірки решітчастої кістки, підшкірна емфізема і гематома лобної й лівої скроневої ділянок, лівої половини облич, гематома у ділянці лівої очної ямки. , рани в передньому відділі тім`яної ділянки, і лівій скронево-тім`яній ділянці та серединному відділі потиличної ділянки, у лівій завушній ділянці, в лобній ділянці праворуч, на підборідді, в проекції лівої половини дуги нижньої щелепи і лівій виличній ділянці, а також різана рана ділянки лівого півкола у нижній половині шиї з наскрізним ушкодженням трахеї, лівого цивільного м`язу, закриті переломи лівих поперекових відростків 6-7 шийних хребців. Вказані ушкодження спричинені можливо 14.07.2022 року в результаті багаторазових дій тупим і гострим предметами. Осколкові переломи кісток черепа, синці обличчя, рани голови вказують на неодноразові дії тупим предметом (предметами), яким може бути скляна пляшка. Рана лівого півкола шиї з ушкодженнями стінки трахеї, а також деякі рани у ділянці голови утворені від дій предметом з гострим (загостреним) краєм, яким міг бути фрагмент пляшки «розочка». Потерпілій було завдано не менше 9 ударів. Виявлені у потерпілої ушкодження у ділянках голови і шиї, зокрема перелом стінки клиноподібної пазухи (кістка основи черепа) , а також наскрізне поранення стінки трахеї відносяться до категорії тяжких тілесних ушкоджень за критерієм небезпеки для життя.

Згідно довідки від 16.07.2022 року ОСОБА_8 перебуває на стаціонарному лікуванні в реанімаційному відділенні КНП «Роздільнянська БПЛ» РМР з 15.07.2022 року з клінічним діагнозом: Закрита внутрішньочерепна травма головного мозку. Перелом основи черепа. Закритий перелом нижньої щелепи. Різана рана шиї. Травматичний відрив трахеї на рівні перших кілець. Травма стравоходу. Лівосторонній напружений пневматоракс. Гостра постгеморагічна анемія важкого ступеня. Кома 1. Стан хворої вкрай важкий.

Згідно висновку судово-психіатричного експерта №333 від 02.08.2022 року ОСОБА_6 в період часу, що відноситься до вчинення кримінального правопорушення на хронічне психічне захворювання, недоумство , інший хворобливий стан психіки не страждав, у тимчасовому розладі психічної діяльності не перебував, , а виявляв клінічні ознаки «Розладів психіки і поведінки внаслідок вживання стимуляторів. Синдром залежності, в теперішній час утримання» (що відповідає діагностичним критеріям рубрики F15.20 за МКХ 10-го перегляду), які за глибиною та ступенем виразності не досягали психотичного рівня та не позбавляли його здатності повною мірою усвідомлювати свої дії та керувати ними. ОСОБА_6 в момент вчинення кримінального правопорушення знаходився у стані простого (непатологічного) алкогольного сп`яніння, при цьому його дії не були обумовлені маяченням, обманами сприйняття, афективними розладами та кількісно порушеною свідомістю , тому за своїм психічним станом він був здатний повною мірою усвідомлювати свої дії та керувати ними. ОСОБА_6 в даний час може усвідомлювати свої дії та керувати ними. Застосування примусових заходів медичного характеру не потребує.

Відповідно до довідки №113 від 15.07.2022 року, виданої Роздільнянською ЦРЛ ОСОБА_6 на момент огляду лікарем мав тілесні ушкодження у вигляді садна правої кисті та правої половини грудної клітини.

Отже, з досліджених письмових доказів встановлено, що показання потерпілої ОСОБА_8 та свідка ОСОБА_21 стосовно навмисного нанесення потерпілій ОСОБА_8 тяжких тілесних ушкоджень у ділянках голови і шиї, зокрема перелом кістка основи черепа, а також наскрізне поранення стінки трахеї, з метою її вбивства обвинуваченим ОСОБА_6 знайшли своє підтвердження та заслуговують на увагу.

Правдивість та об`єктивність показань потерпілої, свідка, які були допитані судом, не викликають сумніві, оскільки ці докази підтверджено сукупністю інших безпосередньо досліджених під час судового розгляду письмових доказів.

Досліджені безпосередньо судом докази по справі спростовують позицію захисту щодо версії обвинуваченого ОСОБА_6 про відсутність умислу на вбивство ОСОБА_8 , а тому наполягав, що його діє належить кваліфікувати за ступеням тяжкості завданих тілесних ушкоджень, а саме за ч. 1 ст. 121 КК України, тобто за умисні тяжкі тілесні ушкодження.

Так, спростовуючи доводи обвинуваченого та захисту щодо відсутності умислу ОСОБА_6 на закінчений замах на позбавлення життя потерпілої, суд зазначає, що обвинувачений обрав знаряддям вчинення злочину скляну пляшку, якою з силою завдав удару потерпілій по голові, внаслідок чого спричинив їй перелом кісток основи черепа, та з якої утворив знаряддя злочину з гострим краєм - «розочку», тобто знаряддя з властивостями гостро-ріжучого предмету, яким спричинив потерпілій різану рану шиї з наскрізним ушкодженням трахеї, а всього наніс потерпілій не менше 9 ударів, а тому була велика ймовірність того, що при застосуванні цього знаряддя злочину, яким ОСОБА_6 цілеспрямовано наніс удари у життєво важливі органи потерпілій, можливо заподіяти смерть людині. Обвинувачений цілеспрямовано зробив один удар в голову потерпілій ззаду по голові, коли остання не очікувала, таким чином позбавив її можливості чинити опір. Неправомірної поведінки з боку потерпілої ОСОБА_8 по відношенню до обвинуваченого не встановлено, що безумовно свідчить про те, що обвинувачений розумів, що його дії можуть призвести до смерті потерпілої та бажав цього.

Про умисел обвинуваченого на закінчений замах на позбавлення життя потерпілої свідчить і його поведінка, адже одразу після скоєння злочину обвинувачений не викликав швидку медичну допомогу, не намагався надати первинну медичну допомогу, а залишив її одну вночі в безпорадному стані, заховавши знаряддя вчинення злочину в кущах на городі, і тільки вранці потерпілу знайшов свідок ОСОБА_21 , який негайно вжив заходів щодо рятування потерпілої, надання їй швидкої медичної допомоги та доставлення її до лікарні.

Тож суд, враховуючи вищевикладені докази, які були надані суду у ході розгляду провадження та визнані належними і допустимими, вважає висловлені стороною захисту доводи щодо відсутності у обвинуваченого ОСОБА_6 умислу на вбивство потерпілої ОСОБА_8 такими, що не заслуговують на увагу та надають підстави вважати, що вказана позиція свідчить про намагання обвинуваченого уникнути відповідальності за вчинене, враховуючи, зокрема надані показання потерпілої, свідка та висновки експертиз.

При цьому, суд наголошує на тому, що будь-яких інших доказів в ході судового розгляду сторонами з боку обвинувачення та захисту, які були вільними у використанні своїх прав у межах та у спосіб передбачений КПК України, суду надано не було.

За таких обставин, враховуючи вищезазначене, суд за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, у порядку ст. 94 КПК України, оцінюючи кожний доказ, що наявний у провадженні, з точки зору належності, допустимості а сукупність зібраних доказів з точки зору достатності та взаємозв`язку, приходить до висновку про повну доведеність вини обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 2 ст.15 ч. 1 ст. 115 КК України, за вище встановлених обставин.

Стаття (частина статті) закону України про кримінальну відповідальність, що передбачає відповідальність за кримінальне правопорушення, винним у вчиненні якого визнається обвинувачений.

Відповідно до ч. 1 ст. 115 КК України умисним вбивством є умисне протиправне заподіяння смерті іншій людині.

За сталою судовою практикою замах на вбивство може бути вчинено лише за наявності прямого умислу на позбавлення життя потерпілого, тобто коли особа усвідомлює суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачає його суспільно небезпечні наслідки і бажає їх настання.

Таким чином, якщо такий умисел не встановлено або особа діяла з неконкретним умислом, то такі дії належить кваліфікувати за наслідками, що фактично настали.

Питання про умисел вирішується виходячи із сукупності всіх обставин вчиненого діяння, зокрема враховуючи спосіб, знаряддя злочину, кількість, характер і локалізацію тілесних ушкоджень, причини припинення злочинних дій, поведінку винного і потерпілого, що передувала події, їх стосунки.

Верховний Суд роз`яснив, що при відмежуванні замаху на вбивство від умисного заподіяння тілесного ушкодження визначальним є суб`єктивне ставлення винного до наслідків своїх дій: якщо особа, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння і передбачаючи його суспільно небезпечні наслідки, бажає їх настання, умисел є прямим, а якщо не бажає, хоча й свідомо припускає їх настання, умисел є непрямим.

Замах, безпосередньо спрямований на вчинення злочину, є його стадією і становить кінцеве діяння щодо реалізації умислу, рішення і наміру вчинити злочин, а тому він є актом, який виконується виключно з прямим умислом, при наявності цілі досягнення суспільно небезпечного результату.

Суд оцінив докази, що мали значення для з`ясування змісту та спрямованості умислу ОСОБА_6 та надав їм відповідну оцінку.

Вибір знаряддя злочину, яким заподіяно тяжкі тілесні ушкодження, їх локалізація і характер, а саме в ділянку життєво важливих органів, та поведінка обвинуваченого після заподіяння потерпілій тілесних ушкоджень, беззаперечно свідчить про спрямованість умислу обвинуваченого на позбавлення життя потерпілої.

За таких обставин, враховуючи вищезазначене, суд за своїм внутрішнім переконанням, сформованим у порядку ст. 94 КПК України, приходить до висновку про повну доведеність вини обвинуваченого ОСОБА_6 , кваліфікувавши дії останнього за ч. 2 ст. 15 ч. 1 ст. 115 КК України і кваліфікує його дії як закінчений замах на вбивство, тобто на умисне противоправне заподіяння смерті іншій людині.

При цьому підстав, у відповідності до ч. 3 ст. 337 КПК України, для виходу за межі висунутого обвинувачення, чи його зміни, суд не вбачає, оскільки в ході судового розгляду обставин, які б перешкоджали ухваленню справедливого судового рішення та захисту прав людини і її основоположних свобод не встановлено.

Мотиви призначення відповідного покарання.

Вирішуючи питання про обрання міри покарання обвинуваченому суд, відповідно до ст.65 КК України, враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення (злочину), особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують його покарання.

Крім цього згідно зі ст.50 КК України, покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженими, так і іншими особами.

Суд, відповідно до ст.66 КК України, не встановив пом`якшуючих покарання обставин.

Обставиною, що обтяжує покарання, відповідно до ст.67 КК України, є вчинення злочину в стані алкогольного сп`яніння.

Також, суд враховує, що обвинувачений раніше судимий, на обліку у лікаря-психіатра та лікаря-нарколога не перебуває; має місце реєстрації та місце постійного проживання, офіційно не працевлаштований, не одружений, не має утриманців, позицію сторони обвинувачення щодо необхідної міри покарання, а також позицію потерпілої, яка просила покарати обвинуваченого за скоєне та не вибачила його, а також наслідки вчиненого злочину та поведінку й оцінку скоєного обвинуваченим, відсутність допомоги й співчуття до потерпілої, невизнання вини, не відшкодування витрат на лікування потерпілої; ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення (злочину), а саме: класифікацію за ст. 12 КК України, згідно з якою ч.2 ст.15 ч.1 ст.115 КК України є особливо тяжким злочином; поведінку під час та після вчинення злочинних дій та вважає за необхідне призначити покарання у межах санкції інкримінованого злочину у виді позбавлення волі, з урахуванням вимог, передбачених ч. 3 ст. 68 КК України, а саме за вчинення замаху на злочин строк або розмір покарання не може перевищувати двох третин максимального строку або розміру найбільш суворого виду покарання, передбаченого санкцією статті (санкцією частини статті) Особливої частини цього Кодексу.

Окрім того, суд встановив, що вироком Приморського районного суду міста Одеси від 13.08.2021 року, який набрав законної сили 12.09.2021 року, ОСОБА_6 засуджений за ч.2 ст.15 ч.1 ст.186 КК України до 1 року позбавлення волі, зі звільненням від відбування покарання на підставі ст. 75 КК України з випробуванням 1 рік.

Кримінальне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 15 ч. 1 ст. 115 КК України ОСОБА_6 вчинив після набрання зазначеним вироком Приморського районного суду м. Одеси законної сили в період іспитового строку.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 71 КК України, якщо засуджений після постановлення вироку, але до повного відбуття покарання вчинив нове кримінальне правопорушення, суд до покарання, призначеного за новим вироком, повністю або частково приєднує невідбуту частину покарання за попереднім вироком.

Отже, остаточне покарання обвинуваченому ОСОБА_6 повинно бути призначено у виді позбавлення волі на підставі ч. 1 ст. 71 КК України за сукупністю даного вироку з вироком Приморського районного суду м. Одеси від 13.08.2021 року, при цьому суд вважає за доцільне застосувати принцип часткового складання.

Підстав для звільнення від відбування покарання з випробуванням, у відповідності до вимог ст.75 КК України, або ж застосування ст. 69 КК України, чи норм ст. 69-1 КК України до обвинуваченого, суд не знаходить, у зв`язку з відсутністю передумов за яких дані правові норми мають змогу бути застосовані, та оскільки суд однозначно переконаний в тому, що відповідно до вимог ч. 2 ст. 65 КК України, визначена даним вироком міра покарання, а саме у виді позбавлення волі є достатньою для виправлення обвинуваченого та попередження нових злочинів (кримінальних правопорушень).

Таке покарання перебуває у справедливому співвідношенні із тяжкістю та обставинами скоєного і особою винного адже справедливість розглядається як властивість права, виражена, зокрема, в рівному юридичному масштабі поведінки й у пропорційності юридичної відповідальності вчиненому порушенню. Це означає не тільки те, що передбачений законом склад злочину та рамки покарання відповідатимуть один одному, а й те, що покарання має перебувати у справедливому співвідношенні із тяжкістю та обставинами скоєного і особою винного. Окремим виявом справедливості є питання відповідності покарання вчиненому злочину, так як категорія справедливості передбачає, що покарання за злочин повинно бути домірним злочину.

Мотиви ухвалення інших рішень щодо питань, які вирішуються судом при ухваленні вироку, та положення закону, якими керувався суд.

Відповідно до протоколу затримання особи, підозрюваної у вчиненні злочину від 15.07.2022 встановлено, що ОСОБА_6 фактично був затриманий 15.07.2022 о 21.40 год.

Згідно ухвали слідчого судді Роздільнянськго районного суду Одеської області від 18.07.2022 року відносно ОСОБА_6 застосований запобіжний захід у виді тримання під вартою на шістдесят днів, який неодноразово було продовжено та ОСОБА_6 перебуває під вартою по теперішній час, тому в силу положень ч. 5 ст. 72 КК України в строк призначеного покарання за даним вироком обвинуваченому ОСОБА_6 слід зарахувати строк його попереднього ув`язнення з розрахунку день попереднього ув`язнення за день позбавлення волі з 15.07.2022 по день набрання вироком суду законної сили. .

Крім того, відповідно до заявленого клопотання прокурора під час судових дебатів, у зв`язку з існуванням ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України, суд вважає за необхідне продовжити відносно ОСОБА_6 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою в Державній установі «Одеський слідчий ізолятор» до вступу вироку в законну силу.

Питання речових доказів суд вирішує відповідно до ст. 100 КПК України.

На підставі ч. 4 ст. 174 КПК України, суд приходить до висновку про необхідність скасування арешту майна, який був накладений ухвалами слідчого судді Роздільнянського районного суду Одеської області від 18.07.2022 року, слід скасувати, так як у подальшому застосуванні такого арешту відпала потреба.

Процесуальні витрати відсутні. Цивільний позов по справі не заявлявся.

Керуючись статтями 368, 371, ч. 2 ст. 373, 374, 376 КПК України, суд

У Х В А Л И В:

ОСОБА_6 визнати винуватим у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15ч. 1 ст. 115 КК України та призначити йому покарання у вигляді 7 (семи) років 6 (шести) місяців позбавлення волі.

На підставі ч. 1 ст. 71 КК України, за сукупністю вироків, до призначеного покарання частково приєднати не відбуте покарання за вироком Приморського районного суду м. Одеси від 13.08.2021 у вигляді 1 (одного) місяця позбавлення волі, остаточно призначивши ОСОБА_6 покарання у вигляді позбавлення волі на строк 7 (сім) років 7 (сім) місяців.

Строк відбування покарання ОСОБА_6 рахувати з моменту набуття вироком законної сили, зарахувавши в строк покарання на підставі ч. 5 ст. 72 КК України строк попереднього ув`язнення з 15.07.2022 по час набуття вироком законної сили, із розрахунку один день попереднього ув`язнення за один день позбавлення волі.

Запобіжний захід, як захід забезпечення кримінального провадження, обвинуваченому ОСОБА_6 у вигляді тримання під вартою продовжити до набрання вироком законної сили.

Скасувати арешт, накладений ухвалами слідчого судді Роздільнянського районного суду Одеської області від 18.07.2022 року, а саме на: зріз ковдри сірого кольору зі слідами бурого кольору зовні схожими на кров; змив з підлоги біля ліжка з приміщення літньої кухні; два фрагменти тканини зі слідами бурого кольору, зовні схожими на кров; куртка синього кольору зі слідами бурого кольору, зовні схожими на кров; ніж довжиною 34 см, ніж довжиною 20 см, ніж довжиною 22 см; фрагмент ворітнику зі слідами бурого кольору, зовні схожими на кров; змив з підлоги приміщення кімнати №3; чоловіча майка синього кольору; змив з порогу підсобного приміщення (сараю); простинь зі слідами бурого кольору, зовні схожими на кров. чоловічу футболку світло сірого кольору, чоловічі шорти темно сірого кольору, фрагмент скляної пляшки коричневого кольору з червоною наліпкою, на якій міститься надпис «Bud», .

Речові докази по справі, а саме: зріз ковдри сірого кольору зі слідами бурого кольору зовні схожими на кров; змив з підлоги біля ліжка з приміщення літньої кухні; два фрагменти тканини зі слідами бурого кольору, зовні схожими на кров; куртка синього кольору зі слідами бурого кольору, зовні схожими на кров; ніж довжиною 34 см, ніж довжиною 20 см, ніж довжиною 22 см; фрагмент ворітнику зі слідами бурого кольору, зовні схожими на кров; змив з підлоги приміщення кімнати №3; чоловіча майка синього кольору; змив з порогу підсобного приміщення (сараю); простинь зі слідами бурого кольору, зовні схожими на кров. чоловічу футболку світло сірого кольору, чоловічі шорти темно сірого кольору, фрагмент скляної пляшки коричневого кольору з червоною наліпкою, на якій міститься надпис «Bud», які зберігаються в камері схову після набрання вироком законної сили знищити.

Процесуальні витрати по кримінальному провадженню відсутні. Цивільний позов не заявлявся.

Вирок може бути оскаржений в апеляційному порядку до Одеського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги через Роздільнянський районний суд Одеської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Обвинуваченому та прокурору копія вироку вручається негайно після його проголошення. Учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні, копія вироку надсилається не пізніше наступного дня після проголошення.

Суддя: ОСОБА_1