Справа № 642/3973/23
Провадження 1-кп/642/395/23
В И Р О К

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 вересня 2023 року Ленінський районний суд м. Харкова у складі:

головуючого - судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

захисника ОСОБА_4 ,

обвинуваченого ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Харкові кримінальне провадження № 0000687 від 28 квітня 2023 року стосовно:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Краснопавлівка, Лозівського району, Харківської області, громадянина України, з середньою освітою, не одруженого, не працюючого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше неодноразово судимого, останній раз 30.04.2020 року Лозівським міськрайонним судом Харківської області за ч.2 ст.185, ч. 1 ст. 357, ст.71 КК України до 2 років 10 днів позбавлення волі, звільнився з місця позбавлення волі 08.02.2022 за відбуттям строку покарання,

який обвинувачується у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.185 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

Так, ОСОБА_5 , діючи повторно у період часу з січня 2023 року по квітень 2023 року більш точного часу та дати під час досудового розслідування встановити не надалось можливим, будучи достеменно обізнаним про введення військового стану починаючи з 05 год. 30 хв. 24 лютого 2022 року, строк дії якого у подальшому продовжувався у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до пункту 20 частини першої статті 106 Конституції України, Закону України "Про правовий режим воєнного стану" від 12.05.2015 (дійсний на даний час), під час проживання у домоволодінні за адресою: АДРЕСА_2 , яке належить на праві власності ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у квартирі побачив акустичну систему колонок у кількості 2 штук, марки Місrolab, моделі SOLO7, роутер ТР-Linк ТL-WR841N, та дві спортивні, металеві гирі округлої форми з ручкою зверху, старого зразка (виготовлені у СССР), одна вагою 24 кілограми, а друга 32 кілограми, які належать ОСОБА_6 , та у нього раптово виник прямий умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна, в умовах воєнного стану.

Далі ОСОБА_5 , у період часу з січня 2023 року по квітень 2023 року більш точного часу та дати під час досудового розслідування встановити не надалось можливим, реалізуючи свій злочинний намір, розуміючи протиправність своїх умисних дій, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, діючи з корисливих мотивів, з метою незаконного збагачення, упевнившись та скориставшись тим, що за його діями ніхто не спостерігає, та не зможе йому завадити, проживаючи у домоволодінні за адресою: АДРЕСА_2 , та вільно пересуваючись по усій площі квартири, шляхом вільного доступу, викрав акустичну систему колонок у кількості 2 штук, марки вартістю згідно висновку судово-товарознавчої експертизи № 481 М від 02.05.2023 - 266,00 гривень, гирю спортивну, металеву округлої форми з ручкою зверху, старого зразка (виготовлену у СССР), вагою 24 кілограми вартістю згідно висновку судово-товарознавчої експертизи 481 М від 02.05.2023 - 1000,00 гривень, гирю спортивну, металеву округлої форми з ручкою зверху, старого зразка (виготовлену у СССР), вагою 32 кілограми вартістю згідно висновку судово-товарознавчої експертизи № 481 М від 02.05.2023 - 1366,67 гривень.

Після цього, ОСОБА_5 , з місця вчинення злочину з викраденим майном зник, розпорядившись ним на свій розсуд, чим спричинив потерпілій ОСОБА_6 матеріальну шкоду в сумі 7366,00 гривень.

Таким чином, ОСОБА_5 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 4 ст. 185 КК України, тобто таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинена повторно, в умовах воєнного стану.

Допитаний під час судового розгляду обвинувачений ОСОБА_5 свою вину визнав частково, при цьому не оспорював обставини вчинення крадіжки викладені в обвинувальному акті. Разом з тим, зазначив, що він розраховує, що потерпіла йому пробачить та в нього є намір відшкодувати їй збитки.

Вина обвинуваченого підтверджується дослідженим судом належними та допустимими доказами.

Протоколом огляд місця події від 28.04.2023 р. із фототаблицею, відповідно до якого оглянуте приміщення квартири АДРЕСА_3 . В цілому в кімнаті спостерігається не порушений порядок речей.

Протоколом слідчого експерименту за участю потерпілої ОСОБА_6 та підозрюваного ОСОБА_5 від 25.05.2023 р., із фототаблицею, відповідно до якого останній розповів та показав, як розташовувались речі, які він викрав та реалізував : гирі продав невідомому чоловікові, а роутер, та колонки здав до ломбарду «Благо» по вул. Залютинській, в м. Харків.

За даними протоколу пред`явлення осіб для впізнання потерпіла ОСОБА_6 , серед пред`явлених їй чотирьох фотознімків, впізнала ОСОБА_5 , якого вона пустила до квартири за адресою : АДРЕСА_2 .

За даними протоколу пред`явлення осіб для впізнання свідок ОСОБА_7 , серед пред`явлених йому чотирьох фотознімків, впізнав ОСОБА_5 , який мешкав у квартирі за адресою : АДРЕСА_2 з середини січня по квітень 2023 року та називав себе ОСОБА_8 .

Даними диску із відеозаписом, слідчого експерименту від 25.05.2023 за участі підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та потерпілої ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . Вказаний диск оглянутий.

За висновком судової товарознавчої експертизи №481М від 02.05.2023 р. ринкова вартість майна, зазначеного в постанові, станом на 20.04.2023 р. складає 7033,34 грн.

Оцінивши всі зібрані по справі докази в їх сукупності, суд приходить до переконання про доведеність винуватості обвинуваченого в інкримінованому злочині по за розумним сумнівом та вірну кваліфікацію його дій за ч. 4 ст. 185 КК України, тобто таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинена повторно, в умовах воєнного стану.

Як особа ОСОБА_5 : на обліку у лікаря нарколога та психіатра не перебуває, раніше неодноразово судимий, зокрема за вчинення корисливих правопорушень, тяжких захворювань чи інвалідності не має, офіційно не працевлаштований, неодружений, не має на утриманні неповнолітніх дітей або батьків похилого віку.

При призначенні покарання обвинуваченому суд, згідно з вимогами ст. ст.65, 68 КК України, враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, яке відноситься до тяжкого злочину, конкретні обставини за яким вчинений злочин, ступінь здійснення кримінально протиправного наміру, особу винного, відсутність обставин, які пом`якшують та обтяжують покарання обвинуваченого, і вважає за необхідне призначити йому покарання в межах санкції встановленої ч. 4 ст.185 КК України у вигляді позбавлення волі, яке є необхідним та достатнім покаранням для виправлення обвинуваченого, а також запобігання вчиненню ним нових кримінальних правопорушень.

Вимогами ч. 2 ст. 50 КК України визначено, що покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженими, так і іншими особами.

Згідно з ч. 2 ст. 65 КК України особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів. Більш суворий вид покарання з числа передбачених за вчинений злочин призначається лише у разі, якщо менш суворий вид покарання буде недостатній для виправлення особи та попередження вчинення нею нових злочинів.

Виходячи з засади співмірності призначене покарання за своїм видом і розміром має бути адекватним (відповідним) характеру вчинених дій, їх небезпечності та даним про особу винного. При виборі заходу примусу мають значення й повинні братися до уваги обставини, які його пом`якшують і обтяжують. Без урахування й належної оцінки всіх цих обставин у своїй сукупності обрана міра покарання не може вважатися справедливою.

Згідно з ч.6 ст.368 КПК України, обираючи і застосовуючи норму закону України про кримінальну відповідальність до суспільно небезпечних діянь при ухваленні вироку, суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду України та практику Європейського суду з прав людини, яка застосовується як джерело права.

Так, у постанові ВСУ від 01 лютого 2018 року (справа № 634/609/15-к, провадження № 51-658 км17) зазначено, що підставами для судового розсуду при призначенні покарання виступають: кримінально-правові, відносно-визначені (де встановлюються межі покарання) та альтернативні (де передбачено декілька видів покарань) санкції; принципи права; уповноважуючи норми, в яких використовуються щодо повноважень суду формулювання «може», «вправі»; юридичні терміни та поняття, які є багатозначними або не мають нормативного закріплення, зокрема «особа винного», «щире каяття» тощо; оціночні поняття, зміст яких визначається не законом або нормативним актом, а правосвідомістю суб`єкта правозастосування, наприклад, при врахуванні пом`якшуючих та обтяжуючих покарання обставин (статті 66, 67 КК України), визначенні «інших обставин справи».

Як у справі «Бакланов проти Росії» (рішення від 09 червня 2005 року), так і у справі «Фрізен проти Росії» (рішення від 24 березня 2005 року) Європейський суд зазначив, що «досягнення справедливого балансу між загальними інтересами суспільства та вимогами захисту основоположних прав особи лише тоді стає значимим, якщо встановлено, що під час відповідного втручання було дотримано принципу «законності» і воно не було свавільним». У справі «Ізмайлов проти Росії» (п. 38 рішення від 16 жовтня 2008 року) Європейський суд вказав, що «для того, щоб втручання вважалося пропорційним, воно має відповідати тяжкості правопорушення і не становити «особистого надмірного тягаря для особи».

Підстав для звільнення від відбування покарання з випробуванням, у відповідності до вимог ст. 75 КК України, або ж застосування ст.69 КК України до обвинуваченого, суд не знаходить, у зв`язку з відсутністю для цього передумов, а застосування таких положень Закону буде явно несправедливим через м`якість покарання.

Обвинуваченому ОСОБА_5 ухвалою слідчого судді Ленінського районного суду м. Харкова від 25.05.2023 обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою в умовах ДУ «Харківський слідчий ізолятор», який продовжено на час розгляду кримінального провадження.

Строк відбування призначеного ОСОБА_5 покарання обчислювати з моменту його фактичного затримання, тобто з 25.05.2023.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 349, 370, 371 КПК України, суд,-

УХВАЛИВ:

ОСОБА_5 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України, та призначити йому покарання у виді позбавлення волі на строк - 5 (п`ять) років.

Строк відбування покарання ОСОБА_5 рахувати з моменту фактичного затримання, а саме з 25.05.2023р.

Запобіжний захід засудженому ОСОБА_5 до набрання вироку законної сили, залишити попередній у виді тримання під вартою в умовах ДУ «Харківський слідчий ізолятор».

Стягнути з ОСОБА_5 в дохід держави витрати за проведення експертизи у справі № 481М від 02.05.2023р. у розмірі 716,94 (сімсот шістнадцять) грн.

Вирок може бути оскаржено до Харківського апеляційного суду через Ленінський районний суд м. Харкова протягом тридцяти днів з моменту його проголошення.

Згідно ч. 2 ст.394КПК України вирок не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним відповідно до положень ч. 3 ст. 349 КПК України.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.

Копія вироку негайно після його проголошення вручається засудженому та прокурору.

Головуючий: