Справа № 646/4352/23
№ провадження 1-кс/646/1502/2023
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21.08.2023 м.Харків

Слідчий суддя Червонозаводського районного суду м. Харкова ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань клопотання прокурора Слобідської окружної прокуратури м. Харкова ОСОБА_3 про арешт майна по кримінальному провадженню за № 0000318 від 15.08.2023,

встановив:

У провадження слідчого судді Червонозаводського районного суду м. Харкова надійшло клопотання прокурора Слобідської окружної прокуратури м. Харкова ОСОБА_3 про арешт майна по кримінальному провадженню за № 0000318 від 15.08.2023.

В обґрунтування клопотання прокурор зазначає, що Слобідською окружною прокуратурою м. Харкова здійснюється процесуальне керівництво у кримінальному провадженні, відомості про кримінальне правопорушення у якому внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000318 від 15.08.2023, за ознаками складу кримінального правопорушення проступку, передбаченого ч.1 ст. 309

КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що 14.08.2023 о 18:01 до ЧЧ ВП № 1 ХРУП № 1 надійшло повідомлення зі служби «102» про те, що 14.08.2023 о 18:00 за адресою: АДРЕСА_1 , працівниками поліції було виявлено ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який при собі мав речовину (одну пігулку), схожу на наркотичну (ІПНП № 8089).

14.08.2023 у період часу з 18:27 до 18:39 проведено огляд місця події на відкритій ділянці місцевості, за адресою: АДРЕСА_1 , за участю ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який проживає за адресою: АДРЕСА_2 , який на запитання працівників поліції, чи має він при собі речі, які заборонені до обігу на території України, відповів, що має при собі, а саме, в барсетці чорного кольору з візерунком жовтого кольору, одну пігулку метадону. ОСОБА_4 дістав з барсетки пігулку білого кольору в непошкодженій упаковці, яку було вилучено та поміщено до сейф-пакету WAR 0048421, опечатано та скріплено підписами учасників слідчої дії.

15.08.2023 вище вказану вилучену пігулку постановою дізнавача визнано речовими доказами.

Власником вилученого майна є ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який проживає за адресою: АДРЕСА_2 ; тел. НОМЕР_1 .

Відповідно до п. 2 ч. 2 ст. 40-1 КПК України при огляді дізнавач має право вилучати речі та документи, які мають значення для кримінального провадження.

Вилучені речі та документи вважаються тимчасово вилученим майном.

Згідно ч. 1 ст. 98 КПК України, речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Відповідно до ч. 2 ст. 167 КПК України, а саме п.1 та п.3, тимчасово вилученим може бути майно у вигляді речей та документів, щодо яких є достатні підстави вважати, що вони: підшукані, виготовлені, пристосовані чи використані як засоби чи знаряддя вчинення кримінального правопорушення та (або) зберегли на собі його сліди та є предметом кримінального правопорушення, у тому числі пов`язаного з їх незаконним обігом.

Відповідно до ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів. Під час досудового розслідування зазначеного вище проступку, зібрано достатньо доказів, щодо віднесення вилучених в ході огляду речей до речових доказів, оскільки після отримання висновків по призначеним експертизам, вони будуть долучені до матеріалів кримінального провадження та безпосередньо враховуватись при кваліфікації проступку, повідомленні про підозру, формулюванні обвинувачення. Окрім того, вилучені речі мають ознаки вилученого з вільного обігу майна, що дає підстави забезпечити його схоронність за допомогою заходу забезпечення кримінального провадження арешту, для запобігання можливості приховування, пошкодження, псування, знищення та перетворення.

Згідно з ч. 5 ст. 171 КПК України клопотання слідчого, прокурора про арешт тимчасово вилученого майна повинно бути подано не пізніше наступного робочого дня після вилучення майна, інакше майно має бути негайно повернуто особі, у якої його було вилучено.

Арешт майна у конкретному випадку необхідний з метою забезпечення збереження речових доказів.

Оскільки, вилучені предмети визначені речовими доказами стануть об`єктами дослідження судових експертиз, висновки яких будуть долучені до матеріалів кримінального провадження та у подальшому будуть використані, як докази під час судового розгляду.

У судове засідання прокурор ОСОБА_3 не з`явилася, звернулася із заявою, в якій просила розгляд клопотання проводити за її відсутності, вимоги клопотання підтримала, просила задовольнити.

Власник майна в судове засідання не з`явився, про його місце та час повідомлявся своєчасно та належним чином.

У відповідності до ч. 1 ст. 172 КПК України неприбуття цих осіб у судове засідання не перешкоджає розгляду клопотання.

Перевіривши доводи поданого клопотання, дослідивши матеріали справи, слідчий суддя приходить до наступних висновків.

Вимогами п. 1 ч. 2 ст.170 КПК України передбачено, що арешт майна допускається з метою забезпечення, зокрема, збереження речових доказів.

У випадку, передбаченому п. 1 ч. 2 ст. 170 КПК України, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу (ч. 3 ст. 170 КПК України).

Відповідно до ст. 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставини, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально-протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально-протиправним шляхом. Документи є речовими доказами, якщо вони містять вищевказані ознаки.

Згідно ч. 11 ст. 170 КПК України заборона або обмеження користування, розпорядження майном можуть бути застосовані лише у разі, коли існують обставини, які підтверджують, що їх незастосування призведе до приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі майна.

Судовим розглядом встановлено наступне.

Наразі триває досудове розслідування у кримінальному провадженні, яке внесено в ЄРДР за № 0000318 від 15.08.2023, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України, яким встановлено, що 14.08.2023 о 18:01 до ЧЧ ВП № 1 ХРУП № 1 надійшло повідомлення зі служби «102» про те, що 14.08.2023 о 18:00 за адресою: м. Харків, вул. Молочна, буд. 46 А, працівниками поліції було виявлено ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який при собі мав речовину (одну пігулку), схожу на наркотичну (ІПНП № 8089).

14.08.2023 у період часу з 18:27 до 18:39 проведено огляд місця події на відкритій ділянці місцевості, за адресою: АДРЕСА_1 , за участю ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який проживає за адресою: АДРЕСА_2 , який на запитання працівників поліції, чи має він при собі речі, які заборонені до обігу на території України, відповів, що має при собі, а саме, в барсетці чорного кольору з візерунком жовтого кольору, одну пігулку метадону. ОСОБА_4 дістав з барсетки пігулку білого кольору в непошкодженій упаковці, яку було вилучено та поміщено до сейф-пакету WAR 0048421, опечатано та скріплено підписами учасників слідчої дії.

15.08.2023 вище вказану вилучену пігулку постановою дізнавача визнано речовими доказами.

Стороною обвинувачення доведено, що вилучені речі мають значення для забезпечення даного кримінального провадження, за існування розумних підозр вважати, що це майно є доказом злочину та відповідає критеріям, зазначеним уст. 98КПК України. Незастосування такого заходу забезпечення кримінального провадження, як арешт вказаного майна, в подальшому може перешкодити кримінальному провадженню. На виконання вимог ч. 1ст. 173 КПК України сторона обвинувачення в цій частині довела слідчому судді необхідність арешту цього майна, а також наявність ризиків, передбачених ч. 1ст. 170 КПК України.

Застосування заходу забезпечення у вигляді арешту майна у вказаний спосіб відповідає належній правовій процедурі та завданням кримінального провадження.

Таким чином, без накладання арешту на вищевказане майно в подальшому воно може бути приховане, знищене або передано третім особам. Накладення арешту на вилучене майно необхідно з метою забезпечення збереження речового доказу, у зв`язку з чим клопотання слідчого про арешт майна є законним, обґрунтованим та підлягає задоволенню.

Керуючись ст. ст. 170-173, 309, 372 КПК України, слідчий суддя

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання прокурора Слобідської окружної прокуратури м. Харкова ОСОБА_3 про арешт майна по кримінальному провадженню за № 0000318 від 15.08.2023 задовольнити.

Накласти арешт на майно, що вилучене 14.08.2023 під час проведення місця події на відкритій ділянці місцевості, за адресою: АДРЕСА_1 , а саме: однієї пігулки білого кольору у пакуванні, яку поміщено до сейф-пакету WAR 0048421, опечатаного та скріпленого підписами учасників слідчої дії.

Майно, на яке накладено арешт, зберігати у встановленому законодавством порядку.

Підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Харківського апеляційного суду протягом 5 (п`яти) днів з дня її проголошення.

Ухвала підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1