Справа № 159/2367/23
Провадження № 1-кс/159/1187/23
КОВЕЛЬСЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

про арешт майна

10 травня 2023 року м. Ковель

Слідчий суддя Ковельського міськрайонного суду Волинської області ОСОБА_1 , з участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання старшого слідчого СВ Ковельського відділу поліції ГУНП у Волинській області ОСОБА_3 у кримінальному провадженні №0000508 від 06.05.2023 року за ознаками кримінального правопорушення , передбаченого ст.198 КК Українипро арешт майна,

в с т а н о в и в:

08 травня 2023 року старший слідчий СВ Ковельського ВП ГУНП у Волинській області ОСОБА_3 , за погодженням з прокурором у кримінальному провадженні - прокурором Ковельської місцевої прокуратури ОСОБА_4 , звернувся до слідчого судді з клопотанням про накладення арешту на майно, яке вилучено 05 травня 2023 року в ході огляду місця події, а саме на автомобіль марки "IVECO 60C17", 2016 року випуску, номер кузова НОМЕР_1 .

Клопотання мотивовано тим, що кримінальне провадження розпочато за ознаками ст.198 КК України у зв`язку із отриманням повідомлення від Територіального сервісного центру №0742 про те, що в ході перереєстрації даного транспортного засобу встановлений факт оголошення автомобіля в розшук згідно даних бази Інтерпол.

Того ж дня, слідчим СВ Ковельського ВП проведено огляд місця події та вилучено у володільця майна ОСОБА_5 зазначений транспортний засіб і свідоцтво про реєстрацію.

З метою збереження речових доказів на час проведення ряду судових експертиз, слідчий просить накласти на тимчасово вилучене майно арешт.

На розгляд клопотання прокурор, слідчий не з`явились, подали заяви про проведення слухання у їх відсутності.

Володілець майна в судове засідання не з`явився.

Відповідно до ч. 4 ст. 107 КПК України, у разі неприбуття в судове засідання всіх осіб, які беруть участь в судовому провадженні, чи в разі, якщо відповідно до положень цього Кодексу судове провадження здійснюється судом за відсутності осіб, фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження в суді не здійснюється.

При вирішенні питання про накладення арешту на тимчасово вилучене майно слідчий суддя зобов`язаний перевірити дотримання органом досудового розслідування процедури отримання цього майна та вирішити питання про можливість та необхідність обмеження прав володільця майна задля досягнення органом досудового розслідування мети кримінального провадження.

Частиною другою статтею 167 КПК України передбачено, що тимчасово вилученим може бути майно у вигляді речей, документів, грошей тощо, щодо яких є достатні підстави вважати, що вони:

1) підшукані, виготовлені, пристосовані чи використані як засоби чи знаряддя вчинення кримінального правопорушення та (або) зберегли на собі його сліди;

2) призначалися (використовувалися) для схиляння особи до вчинення кримінального правопорушення, фінансування та/або матеріального забезпечення кримінального правопорушення або винагороди за його вчинення;

3) є предметом кримінального правопорушення, у тому числі пов`язаного з їх незаконнимо бігом;

4) одержані внаслідок вчинення кримінального правопорушення та/або є доходами від них, а також майно, в яке їх було повністю або частково перетворено.

Порядок тимчасового вилучення майна визначений статтею 168 КПК України, зокрема тимчасово вилучити майно може кожен, хто законно затримав особу в порядку, передбаченому статтями 207, 208 цього Кодексу, тимчасове вилучення майна може здійснюватися також під час обшуку, огляду.

Тимчасовим вилученням майна є фактичне позбавлення підозрюваного або осіб, у володінні яких перебуває зазначене у частині другій статті 167 КПК майно, можливості володіти, користуватися та розпоряджатися певним майном до вирішення питання про арешт майна або його повернення.

Відповідно до ч.1 ст.170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.

Відповідно до п.1 ч.2, ч.3 ст.170 КПК України арешт майна допускається з метою зокрема забезпечення збереження речових доказів. В цьому випадку арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Відповідно до ст.98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюється під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом.

За матеріалами кримінального провадження 05 травня 2023 року під час проведення процедури перерєстрації транспортного засобу працівниками ТСЦ №0742 виявлено факт оголошення автомобіля в розшук.

Відомості про вказане кримінальне правопорушення внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 06 травня 2023 року за № 000508 за ознаками кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ст.198 КК України.

В ході проведення огляду місця події вилучені транспортний засіб та свідоцтво про його реєстрацію, які визнані слідчим речовими доказами.

З огляду на викладене, слідчий суддя дійшов висновку, що транспортний засіб та свідоцтво про реєстрацію відповідають критеріям тимчасово вилученого майна, здобуті у встановленому законом порядку, є речовими доказами у справі, існує обґрунтована необхідність у проведенні ряду технічних експертиз, а тому слідчим доведені підстави для його арешту з метою повного, всебічного та неупередженого проведення досудового розслідування.

Запропонований режим обмежень відповідає вимогам ч.11 ст.170 КПК України та доведений матеріалами провадження.

На підставі викладеного та керуючись статтями 132, 170-173 Кримінального процесуального кодексу України, слідчий суддя

у х в а л и в:

Клопотання задовольнити.

Накласти арешт на влучені 05 травня 2023 року автомобіль марки "IVECO 60C17", 2016 року випуску, номер кузова НОМЕР_1 , номерний знак НОМЕР_2 , та свідоцтво про реєстрацію, що перебували у володінні ОСОБА_5 .

Заборонити користуватися, розпоряджатися та відчужувати майном, на яке накладено арешт.

Ухвала підлягає негайному виконанню.

На ухвалу може бути подана апеляційна скарга безпосередньо до Волинського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

На підставі ч.1 ст.174 КПК України підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження - судом.

Арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

Слідчий суддя ОСОБА_1