Справа № 359/3384/23
Провадження № 1-кп/359/446/2023
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

8 травня 2023 року м. Бориспіль

Бориспільський міськрайонний суд Київської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі судового засідання ОСОБА_2 ,

за участю прокурора ОСОБА_3 , обвинуваченого ОСОБА_4 та потерпілої ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні з технічною фіксацією в залі суду кримінальне провадження №00000021, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань 05.01.2023 року, що надійшло до суду з обвинувальним актом відносно

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українця, громадянина України, із середньою освіту, не працюючого, не одруженого, на утриманні неповнолітніх дітей не маючого, уродженця м. Київ, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 , -

по обвинуваченню у скоєнні ним кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст. 125 та ст. 126-1 КК України,

в с т а н о в и в :

ОСОБА_4 умисне систематичне вчинення психологічного насильства щодо матері ОСОБА_5 та заподіяв останній умисні легкі тілесні ушкодження за наступних обставин.

ОСОБА_4 , в порушення вимог ст. 28 Конституції України, згідно якої кожен має право на повагу до його гідності, а також в порушення вимог Закону України «Про запобігання та протидії домашньому насильству», безпричинно, умисно систематично вчиняє психологічне та фізичне насильство по відношенню до своєї матері ОСОБА_5 , з якою він проживає в одному помешканні, що призвело до моральних страждань останньої та негативно впливає на її психологічне здоров`я, також погіршення якості її життя, що виразилось у певній проблематизації її життя і наповнило його стресогенними факторами у життєво-значущих сферах життєдіяльності та душевними переживаннями, у вигляді тривоги, страхів, емоційного напруження.

Так, 12.10.2022 року близько 10 год. 30 хв. ОСОБА_4 , за місцем свого проживання за адресою: АДРЕСА_1 , маючи прямий умисел на заподіяння психологічного та фізичного страждання, на ґрунті неприязних відносин, вчинив відносно своєї матері ОСОБА_5 насильство в сім`ї, а саме умисні дії психологічного та фізичного характеру, що полягали у висловлюванні в її адресу нецензурною лайкою під час чого штовхнув та ОСОБА_5 отримала тілесні ушкодження, внаслідок чого завдав шкоди психічному здоров`ю ОСОБА_5 , що призвело до її психологічних та фізичних страждань та погіршило якість життя потерпілої.

За вказані дії 10.11.2022 року Бориспільським міськрайонним судом Київської області ОСОБА_4 було визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП та застосовано щодо нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 10 (десяти) неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 170 грн.

Крім того, 07.11.2022 року, близько 01 год. 00 хв. ОСОБА_4 за місцем свого проживання за адресою: АДРЕСА_1 , маючи прямий умисел на заподіяння психологічного та фізичного страждання, на ґрунті неприязних відносин, вчинив відносно своєї матері ОСОБА_5 насильство в сім`ї, а саме умисні дії психологічного та фізичного характеру, що полягали у висловлюванні в її адресу нецензурною лайкою та завдав удар по голові, внаслідок чого завдав шкоди психічному здоров`ю ОСОБА_5 , що призвело до її психологічних та фізичних страждань та погіршило якість життя потерпілої.

За вказані дії 11.11.2022 року Бориспільським міськрайонним судом Київської області ОСОБА_4 було визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП та застосовано щодо нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 10 (десяти) неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 170 грн.

Також, 21.11.2022 року, близько 11 год. 20 хв. ОСОБА_4 за місцем свого проживання за адресою: АДРЕСА_1 , маючи прямий умисел на заподіяння психологічного та фізичного страждання, на ґрунті неприязних відносин, вчинив відносно своєї матері ОСОБА_5 насильство в сім`ї, а саме умисні дії психологічного та фізичного характеру, що полягали у висловлюванні в її адресу нецензурною лайкою, та вдарив рукою в обличчя, внаслідок чого завдав шкоди психічному здоров`ю ОСОБА_5 , що призвело до її психологічних та фізичних страждань та погіршило якість життя потерпілої.

За вказані дії, 06.12.2022 року Бориспільським міськрайонним судом Київської області ОСОБА_4 було визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП та застосовано щодо нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 10 (десяти) неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 170 грн.

Незважаючи на це, ОСОБА_4 належних висновків для себе не зробив та систематично продовжує вчиняти домашнє насильство. А саме в ніч з 07.01.2023 року на 08.01.2023 року, ОСОБА_4 за місцем свого проживання за адресою: АДРЕСА_1 , вчинив домашнє насильство психологічного характеру відносно ОСОБА_5 , а саме, умисні дії, які полягали у висловлюванні в її адресу нецензурною лайкою та погрозами фізичною розправою, внаслідок чого завдав шкоди психічному здоров`ю ОСОБА_5 , що призвело до її психологічних та фізичних страждань та погіршило якість життя потерпілої.

Вказаними насильницькими діями ОСОБА_4 заподіяв своїй матері ОСОБА_5 систематичні психологічні та фізичні страждання, що виразилися в словесних образах, погрозах, приниженні, які викликали у потерпілої ОСОБА_5 побоювання за свою безпеку, спричинили емоційну невпевненість, нездатність захистити себе та завдали шкоди її психічному здоров`ю, що підтверджується висновком №03 від 08.02.2023 року судово-психологічного експерта відділення амбулаторних судово-психіатричних експертиз КНП КОР «ОПНМО»: «Внаслідок домашнього насильства з боку ОСОБА_4 сина ОСОБА_5 , у неї виникли зміни в психоемоційному стані у вигляді лабільності емоційних переживань, накопичення емоційних переживань образливості, приниженої гідності розгубленості почуттів. Вчинене домашнє насильство з боку ОСОБА_6 по відношенню до ОСОБА_5 призвело до виникнення у неї змін в емоційно-вольовій сфері, які перешкоджають її активній реалізації та соціальному функціонуванню її як особистості. Та призвело до виникнення у неї психологічних (моральних) страждань. ОСОБА_5 з урахуванням її психологічних особливостей та інтелектуального рівня могла правильно розуміти характер та значення дій, які здійснювалися відносно неї з боку ОСОБА_4 , та чинити опір.

Негативні переживання, які виникли у ОСОБА_5 внаслідок домашнього насильства з боку ОСОБА_4 , виражені у неї значно, а тому їй завдані психологічні (моральні) страждання».

Таким чином, ОСОБА_4 вчинив умисні дії, що виразились у домашньому насильстві відносно своєї матері ОСОБА_5 , тобто умисному систематичному вчиненні фізичного та психологічного насильства щодо особи, з якою винний перебуває у сімейних відносинах, що призвело до фізичних та психологічних страждань, розладів здоров`я, емоційної залежності або погіршення якості життя потерпілої особи, тобто скоїв кримінальне правопорушення, передбачене ст. 126-1 КК України.

Крім того, 08.03.2023 року о 15 год. 00 хв. ОСОБА_4 перебував за місцем свого проживання за адресою: АДРЕСА_1 , разом зі своєю матір`ю ОСОБА_5 .

В цей час, між ОСОБА_4 та його матір`ю ОСОБА_5 виник конфлікт, під час якого у ОСОБА_6 виник кримінальний протиправний намір на заподіяння тілесних ушкоджень ОСОБА_5 .

Реалізуючи свій кримінальний протиправний намір, ОСОБА_4 умисно наніс ОСОБА_5 один удар кулаком в область обличчя, один удар кулаком в область правої кисті та не менше трьох ударів кулаком в область голови, чим заподіяв останній тілесні ушкодження у виді синця в області кута роту зліва, синця правої кисті та двох саден на нижній губі, які згідно висновку експерта відносяться до категорії легких тілесних ушкоджень.

Таким чином, ОСОБА_4 також вчинив дії, що виразились в умисному легкому тілесному ушкодженні, тобто скоїв кримінальне правопорушення (кримінальний проступок), передбачений ч.1 ст. 125 КК України.

Доказами вчинення указаних кримінальних правопорушень, є особисті покази обвинуваченого, надані ним в судовому засіданні.

З урахуванням позиції обвинуваченого, думки прокурора та потерпілої, суд, в порядку ч. 3 ст. 349 КПК України, визнав недоцільним дослідження обставин вчинення ОСОБА_4 інкримінованих йому кримінальних правопорушень, крім допиту обвинуваченого, зважаючи на те, що учасниками судового провадження фактичні обставини вчиненого не оспорювались (щодо обставин вчинення кримінальних правопорушень, часу та місця вчинення, способу скоєння та мотивів, завдання потерпілій тілесних ушкоджень та їх ступеня, тощо).

В судовому засіданні ОСОБА_4 свою вину у скоєнні зазначеного злочину та проступку визнав повністю, розкаявся у скоєному та зазначив, що зрозумів значення вчиненого ним, та висловив намагання виправити свою поведінку в подальшому, та не вчиняти порушень законодавства України в майбутньому, надати йому можливість виправитись. Просив суворо його не карати, зазначив, що він примирився з матір`ю та зробив для себе висновки. Потерпіла з цього приводу підтримала обвинуваченого щодо наявності між ними примирення та зазначила, що вони продовжують проживати однією сім`єю.

Обвинувачений суду повідомив, що він тривалий час дійсно поводив себе відносно своєї матері неадекватно та агресивно, що було пов`язано із складними сімейними відносинами в родині, відсутністю у нього достатнього розміру матеріального забезпечення та доходу, внаслідок чого та внаслідок вживання алкогольних напоїв, він не міг стримувати себе та проявляв насильство фізичного та психологічного характеру відносно власної матері. За указані дії на протязі року обвинувачений притягався до адміністративної відповідальності за ст. 173-2 КУпАП у вигляді штрафів. Постанови судів з цього приводу він не оспорював, оскільки встановлені обставини та факти вчинення адміністративних правопорушень мали місце.

В подальшому ОСОБА_4 в січні 2023 року знову вчинив сварку з матір`ю, застосовуючи нецензурну лайку та погрози застосуванням фізичної сили, внаслідок чого дійсно вчинив відносно неї домашнє насильство. Крім того, ОСОБА_4 показав суду, що в березні 2023 року під час чергового конфлікту з потерпілою, він застосував до неї фізичну силу та наніс декілька ударів по голові та тілу ОСОБА_5 , чим завдав тілесних ушкоджень. Зазначені дії вчинені ним в стані сп`яніння, однак якого саме не пам`ятає.

Повідомив суду, що своє ставлення до матері він змінив і намагається виправитись, що підтвердила потерпіла під час судового розгляду.

Судом також досліджені докази, що свідчать про особу обвинуваченого, про наявність речових доказів, процесуальних витрат, тощо.

Інші докази судом не досліджувались, зважаючи на позицію учасників судового провадження.

З урахуванням наведеного, показів обвинуваченого, суд вважає, що ОСОБА_4 дійсно вчинив кримінальні правопорушення, передбачені ст. 126-1 та ч. 1 ст. 125 КК України, внаслідок чого у суду відсутні сумніви щодо притягнення останнього до кримінальної відповідальності за санкцією указаних статей кримінального закону.

Кримінальні правопорушення ОСОБА_4 вчинено за обставин, наведених в обвинувальному акті.

Зважаючи на викладене, у суду відсутні сумніви щодо визнання ОСОБА_4 винним у вчиненні інкримінованого йому злочину, та засудження останнього з призначенням покарання у відповідності до зазначених норм кримінального закону та врахуванням положень ст. 65-72, 91-1 КК України.

Призначаючи покарання обвинуваченому, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого ним злочину, обставини його вчинення, дані про особу обвинуваченого й обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання, відношення потерпілої у цьому зв`язку, тому суд прийшов до висновку про необхідність обрання ОСОБА_4 покарання, визначеного санкціями ст. 126-1 та ч. 1 ст. 125 КК України, з урахуванням положень ст. 65 КК України.

Так, санкцією ч. 1 ст. 125 КК України передбачено покарання у виді виправних робіт строком до одного року, що свідчить згідно ст. 12 КК України, про вчинення обвинуваченим кримінального проступку, а за ст. 126-1 КК України передбачено покарання до двох років позбавлення волі, що свідчить про вчинення ОСОБА_4 також нетяжкого злочину.

Обставиною, яка відповідно до ч. 1 ст. 66 КК України пом`якшує покарання ОСОБА_4 - є щире каяття та сприяння досудовому розслідуванню.

Обставиною, яка відповідно до ч. 1 ст. 67 КК України обтяжує покарання обвинуваченому є вчинення злочину особою, що перебуває у стані алкогольного сп`яніння або у стані, викликаному вживанням наркотичних або інших одурманюючих засобів. При цьому, на думку суду, немає доцільності встановлення в якому саме стані сп`яніння під час вчинення інкримінованих йому дій перебував ОСОБА_4 .

В той же час, на думку суду, слід виключити таку обтяжуючу обставину, як вчинення злочину в умовах воєнного або надзвичайного стану, інших надзвичайних подій, оскільки відсутні будь-які докази які б підтверджували вчинення ОСОБА_4 указаних кримінальних правопорушень саме з використанням умов воєнного стану.

Обвинувачений за місцем свого проживання характеризувався посередньо, громадський порядок порушує, на обліку у лікарів психіатра та нарколога за місцем проживання перебуває починаючи з 2011 року зважаючи на вживання ним спиртних напоїв та наркотичних засобів, проходив відповідне лікування, офіційно не працевлаштований, має постійне місце проживання. ОСОБА_4 перебуває на профілактичному обліку у Бориспільському РУП ГУ НП в Київській області, як особа, яка вчиняє домашнє насильство.

Крім того, ОСОБА_4 притягався до кримінальної відповідальності за ч.1 ст. 190 та ч.1 ст. 125 КК України, має погашену судимість зважаючи на відбуття покарання.

Обвинувачений не є інвалідом та не є військовослужбовцем, являється молодого віку.

Указані обставини потребують врахування при призначенні покарання обвинуваченому, оскільки мають значення щодо вивчення особистості та відношення останнього до скоєного ним. Також судом враховується позиція потерпілої, яка є матір`ю обвинуваченого, яка просила застосувати до ОСОБА_4 покарання, що не пов`язане з реальним позбавленням волі, зважаючи на зміну відношення останнього, вибачення його та примирення, що сталось в ході досудового розслідування.

З цього приводу, суд вважає за доцільне призначити ОСОБА_4 можливе покарання за санкцією кожного кримінального закону у виді громадських робіт, із застосуванням положень ч.1 ст. 70 КК України.

Підстави для застосування положення ст. 69 КК України судом не встановлені.

В той же час, у відповідності до стаття 91-1 КК України, в інтересах потерпілого від злочину, пов`язаного з домашнім насильством, одночасно з призначенням покарання, не пов`язаного з позбавленням волі, або звільненням з підстав, передбачених цим Кодексом, від кримінальної відповідальності чи покарання, суд може застосувати до особи, яка вчинила домашнє насильство, один або декілька обмежувальних заходів, відповідно до якого (яких) на засудженого можуть бути покладені такі обов`язки: заборона перебувати в місці спільного проживання з особою, яка постраждала від домашнього насильства; обмеження спілкування з дитиною у разі, якщо домашнє насильство вчинено стосовно дитини або у її присутності; заборона наближатися на визначену відстань до місця, де особа, яка постраждала від домашнього насильства, може постійно чи тимчасово проживати, тимчасово чи систематично перебувати у зв`язку з роботою, навчанням, лікуванням чи з інших причин; заборона листування, телефонних переговорів з особою, яка постраждала від домашнього насильства, інших контактів через засоби зв`язку чи електронних комунікацій особисто або через третіх осіб; направлення для проходження програми для кривдників або пробаційної програми.

Заходи, передбачені частиною першою цієї статті, застосовуються до особи, яка на момент вчинення домашнього насильства досягла 18-річного віку.

Заходи, передбачені частиною першою цієї статті, можуть застосовуватися на строк від одного до трьох місяців і за потреби можуть бути продовжені на визначений судом строк, але не більше як на 12 місяців.

З урахуванням зазначеного, у відповідності до ст. 91-1 КК України, зважаючи на те, що ОСОБА_4 вчинив злочин, передбачений ст. 126-1 КК України, та перебуває на обліку як особа, яка вчиняє домашнє насильство, суд вважає за необхідне застосувати до обвинуваченого обмежувальний захід у вигляді направлення для проходження програми для кривдників або пробаційної програми терміном на три місяці.

Підсумовуючи все вище зазначене, суд вважає, що саме дана міра покарання відносно обвинуваченого є необхідною і достатньою для виправлення та попередження скоєння ним нових кримінальних правопорушень, враховуючи тяжкість вчиненого та особу ОСОБА_4 .

Процесуальні витрати в кримінальному провадженні не встановлені. Долю речових доказів слід вирішити у відповідності до ст. 100 КПК України.

Запобіжний захід відносно обвинуваченого не обирався, підстав для його обрання судом не встановлено.

На підставі викладеного та керуючись ст. 100, 174, 318, 322, 342-351, 358, 363-368 КПК України, ст. 50, 65-72, 91-1, ст. 125, 126-1 КК України, суд

у х в а л и в :

ОСОБА_4 визнати винним у вчинені кримінального проступку, передбаченого ч.1 ст. 125 КК України, та злочину, передбаченого ст. 126-1 КК України, та призначити покарання:

за ч.1 ст. 125 КК України у виді у виді громадських робіт строком на 200 (двісті) годин;

за ст. 126-1 КК України у виді громадських робіт строком на 240 (двісті сорок) годин.

На підставі ч.1 ст. 70 КК України, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, ОСОБА_4 остаточно призначити покарання у виді громадських робіт строком на 240 (двісті сорок) годин.

У відповідності до ст. 91-1 КК України застосувати до ОСОБА_4 обмежувальний захід у вигляді направлення для проходження програми для кривдників або пробаційної програми терміном на 3 (три) місяці.

Вирок суду може бути оскаржений до Київського апеляційного суду на протязі 30 днів з дня його проголошення через Бориспільський міськрайонний суд Київської області шляхом подачі апеляційної скарги.

Вирок суду набирає законної сили по завершенню строку на його апеляційне оскарження, а у разі оскарження вироку в апеляційному порядку - після постановлення судом апеляційної інстанції рішення за наслідками перегляду такого вироку суду.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Копію вироку суду негайно після його проголошення вручити сторонам провадження.

Суддя ОСОБА_1