ЖОВТНЕВИЙ РАЙОННИЙ СУД
Миколаївської області
Справа №477/129/23
Провадження №1-кс/477/583/23
УХВАЛА

про скасування арешту майна

16 червня 2023 року місто Миколаїв

Слідчий суддя Жовтневого районного суду Миколаївської області ОСОБА_1 , за участі секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

слідчого ОСОБА_4 ,

представника третьої особи, щодо майна якої вирішується питання про скасування арешту адвоката ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Миколаєві клопотання адвоката ОСОБА_5 про скасування арешту на тимчасово вилучене майно, подане в межах кримінального провадження №0000302 від 24 листопада 2022 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого частиною третьою статті 332 КК України,

ВСТАНОВИВ:

14 червня 2023 року адвокат ОСОБА_5 , який діє в інтересах третьої особи, щодо майна якої вирішується питання про арешт ОСОБА_6 звернувся до слідчого судді Жовтневого районного суду Миколаївської області з клопотанням про скасування арешту майна, подане в межах кримінального провадження №0000302 від 24 листопада 2022 року, в якому просить скасувати арешт, накладений ухвалою слідчого судді Жовтневого районного суду Миколаївської області від 07 березня 2023 року у справі №477/129/23 у кримінальному провадженні на майно, що належить ОСОБА_6 , посилаючись на те, що на даний час з вилученим майном проведено усі необхідні слідчі дії, що підтверджується протоколом його огляду від 01 червня 2023 року з якого не вбачається підстав вважати, що вилучене майно має відношення до цього кримінального провадження, тому на даний час відпала необхідність у застосуванні заходу забезпечення кримінального провадження у виді арешту, з огляду на що звернувся до слідчого судді з цим клопотанням.

Представник третьої особи, щодо майна якої вирішується питання про арешт адвокат ОСОБА_5 у судовому засіданні просив клопотання задовольнити, вказуючи на те, що вилучені речі і документи досліджені органом досудового розслідування у повному обсязі, та підстав вважати, що вилучене майно має відношення до цього кримінального провадження в ході його огляду не встановлено.

Третя особа, щодо майна якої вирішується питання про арешт ОСОБА_6 у судове засідання не з`явився.

Прокурор ОСОБА_3 та слідчий ОСОБА_4 у судовому засіданні заперечували проти задоволення клопотання.

Заслухавши пояснення прокурора, адвоката, дослідивши клопотання про скасування арешту майна та додані до нього матеріали, слідчий суддя дійшов наступного висновку.

Абзацом 2 частини першої статті 174 КПК передбачено, що арешт майна може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

Із наведеної норми вбачається, що прийняття рішення про скасування арешту майна за клопотанням вищенаведених осіб можливе лише за таких умов:

-вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу минула потреба;

-вони доведуть, що арешт накладено необґрунтовано.

У клопотанні ОСОБА_5 зазначає про те, що у застосуванні арешту майна відпала потреба, тому, з огляду на принцип диспозитивності, суд має вирішує наявність або відсутність лише вказаної підстави для скасування арешту.

На підставі документів, що містяться у матеріалах клопотання, слідчим суддею встановлено, що слідчим відділом ОВС СУ ГУНП в Миколаївській області здійснюється досудове розслідування за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого частиною третьою статті 332 КК України за фактом організації діяльності щодо незаконного переправляння осіб через державний кордон України, відомості про яке внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань 24 листопада 2022 року, що підтверджується витягом з ЄРДР №0000302.

У межах вказаного провадження 21 лютого 2023 року проведено обшук за місцем проживання ОСОБА_6 за адресою: АДРЕСА_1 та було виявлено та вилучено речі та документи, належні ОСОБА_6 . У подальшому ухвалою слідчого судді Жовтневого районного суду Миколаївської області від 07 березня 2023 року, на вказане майно накладено арешт з метою його збереження як речового доказу.

Враховуючи мету і підставу арешту, а також доводи учасників провадження, слідчому судді необхідно з`ясувати, чи відпала подальша потреба у збереження вилученого майна як речових доказів у цьому кримінальному провадженні.

Вирішуючи вказане питання, слідчий суддя виходить з того, що за змістом частини першої, другої статті 98 КПК, речовими доказами є, зокрема, матеріальні об`єкти, які містять відомості, що можуть бути використані як доказ факту чи обставин, які встановлюються під час кримінального провадження.

Статтею 28 КПК України передбачено, що під час кримінального провадження кожна процесуальна дія або процесуальне рішення повинні бути виконані або прийняті в розумні строки. Критерії для визначення розумності строків кримінального провадження визначені частиною третьою статті 28 КПК України, однак вони мають бути об`єктивно необхідними для виконання процесуальних дій та прийняття процесуальних рішень.

Відповідно до протоколу огляду речей та документів від 01 червня 2023 року, слідчим у цьому кримінальному провадженні здійснено огляду вилучених 21 лютого 2023 року у ОСОБА_6 речей і документів. Зі змісту вказаного протоколу вбачається, що підстав вважати вилучені речі та документи такими, що мають значення для розслідування кримінального провадження органом досудового розслідування не встановлено.

У судовому засіданні прокурор ОСОБА_3 , заперечуючи проти задоволення клопотання адвоката ОСОБА_5 про скасування арешту, не навів підстав вважати, що на даний час збереження вказаних речових доказів є необхідним у кримінальному провадженні та виправдовує таке втручання у права третьої особи.

При цьому слідчий суддя враховує, що з часу вилучення майна, що є предметом розгляду у даному клопотанні, пройшов тривалий час, та з вилученим телефоном, мали бути виконані усі необхідні дії, проведено його огляд та встановлено наявність або відсутність будьяких даних на цьому електронному засобі, які б мали значення для кримінального провадження.

Доказів того, що у межах кримінального провадження на даний час проводяться будь-які слідчі дії з арештованим майном слідчому судді не надано.

Більш того, як вказує заявник у своєму клопотанні, ОСОБА_6 під час досудового розслідування було надано відповіді на питання слідчого, він не повідомлений про підозру у цьому кримінальному провадженні, з огляду на що на даний час відсутні підстави для подальшого утримання майна.

Статтями 7 та 16 КПК України встановлено, що загальною засадою кримінального провадження є недоторканість права власності. Позбавлення або обмеження права власності під час кримінального провадження здійснюється лише на підставі вмотивованого судового рішення, ухваленого в порядку, передбаченому цим Кодексом.

Згідно статті 2 КПК України, завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Європейський суд з прав людини у своїх рішеннях вказує, що кожна фізична та юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше, як в інтересах суспільства на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.

При вирішенні клопотання враховую також положення статті 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав і основоположних свобод, згідно якої кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.

Згідно частини першої статті 170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом кримінального правопорушення, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.

За частиною третьою статті 170 КПК України, арешт на комп`ютерні системи чи їх частини накладається лише у випадках, якщо вони отримані внаслідок вчинення кримінального правопорушення або є засобом чи знаряддям його вчинення, або зберегли на собі сліди кримінального правопорушення, або у випадках, передбачених пунктами 2, 3, 4 частини другою цієї статті, або якщо їх надання разом з інформацією, що на них міститься, є необхідною умовою проведення експертного дослідження, а також якщо доступ до комп`ютерних систем чи їх частин обмежується їх власником, володільцем або утримувачем чи пов`язаний з подоланням системи логічного захисту.

Оскільки слідчому судді не надано відомостей про призначення експертизи електронного засобу та відомостей, щодо наявного на ньому логічного захисту, що обумовлювало б його подальше утримання стороною обвинувачення, то зазначені обставини свідчать про відсутність потреби у подальшому утриманні стороною обвинувачення відповідного електронного пристрою. Зазначене вказує на те, що сторона обвинувачення не має наміру використовувати вилучене майно, як доказ.

Крім того, слідчий суддя вважає доречним також зазначити про те, що в силу вимог частини шостої статті 236 КПК України, якщо під час обшуку слідчий, прокурор виявив доступ чи можливість доступу до комп`ютерних систем або їх частин, мобільних терміналів систем зв`язку, для виявлення яких не надано дозвіл на проведення обшуку, але щодо яких є достатні підстави вважати, що інформація, що на них міститься, має значення для встановлення обставин у кримінальному провадженні, прокурор, слідчий має право здійснити пошук, виявлення та фіксацію комп`ютерних даних, що на них міститься, на місці проведення обшуку.

Аналізуючи вище викладені вимоги процесуального закону, слідчий суддя вважає необхідним зазначити, що відомостей про наявність логічного захисту на телефоні, що є одним із предметів розгляду цього клопотання прокурором не наведено, а нормами КПК врегулювано порядок дій слідчого та прокурора у разі наявності доступу до інформації що міститься, в тому числі, й у мобільному телефоні.

Також слідчий суддя зважає і на ті обставини, що інше вилучене у ході обшуку майно не є предметом та/або об`єктом будь-якого експертного дослідження, з ним не проводяться слідчі ді, тому і підстав для його подальшого утримання на даний час немає

Зазначені вище встановлені в ході розгляду клопотання обставини свідчать про відсутність підстав для подальшого арешту майна. Доказів з приводу протилежного ні прокурором , ні слідчим під час розгляду клопотання слідчому судді не надано.

Відтак встановлено, що на даний час відпали обставини, які стали підставою для арешту майна, що передбачені статтею 170 КПК України, тобто заявником належним чином обґрунтовано обставини, на які він посилається у клопотанні, а тому клопотання в частині скасування арешту підлягає до задоволення.

При цьому з огляду на ту обставину, що нормами частини третьої, четвертої статті 169 КПК України встановлено обов`язок слідчого, прокурора після отримання судового рішення про відмову в задоволенні або про часткове задоволення клопотання про арешт тимчасово вилученого майна, судового рішення про повне або часткове скасування арешту тимчасово вилученого майна вжити заходів щодо виконання судового рішення та направити повідомлення про його виконання слідчому судді, підстав для зобов`язання слідчого вчинити дії з повернення арештованого майна на даному етапі досудового розслідування не вбачається.

Керуючись статтями 98, 100, 170-174, 309, 372, 376 КПК

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання представника третьої особи щодо майна якої вирішується питання про арешт ОСОБА_6 - адвоката ОСОБА_5 про скасування арешту майна задовольнити.

Скасувати арешт, накладений згідно з ухвалою слідчого судді Жовтневого районного суду Миколаївської області від 07 березня 2023 року у справі №477/129/23 у кримінальному провадженні № 0000302 від 24 листопада 2022 року на майно, що належить ОСОБА_6 .

Ухвала оскарженню не підлягає.

СЛІДЧИЙ СУДДЯ ОСОБА_7

Повний текст ухвали проголошено

20 червня 2023 року о 08.10 год.