Справа № 164/1037/23 Провадження №11-сс/802/323/23 Головуючий у 1 інстанції: ОСОБА_1
ВОЛИНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

11 липня 2023 року місто Луцьк

Волинський апеляційний суд у складі:

головуючого - судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_5 ,

прокурора ОСОБА_6 (в режимі відеоконференції),

підозрюваного ОСОБА_7 ,

захисника підозрюваного ОСОБА_8 (в режимі відеоконференції),

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за апеляційною скаргою прокурора на ухвалу слідчого судді Маневицького районного суду Волинської області від 29 червня 2023 року про обрання запобіжного заходу,

ВСТАНОВИВ:

Т.в.о. начальника СВ ВП №1 (сел.Маневичі) Камінь-Каширського РВП ГУНП у Волинській області ОСОБА_9 за погодженням із прокурором Маневицького відділу Камінь-Каширської окружної прокуратури ОСОБА_6 звернувся до суду з клопотанням про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо ОСОБА_7 .

У клопотанні зазначено, що досудовим розслідуванням встановлено, що ОСОБА_7 наприкінці травня 2023 року, точної дати в ході проведення досудового розслідування не встановлено через мережу Інтернет, в додатку «Телеграм» домовився із громадянином ОСОБА_10 , анкетні дані якого змінені у зв`язку із залученням до оперативної закупки на підставі ст.ст.65, 66, 275 КПК України, ст. 8 Закону України «Про оперативно-розшукову діяльність» та ст.ст.7, 15 Закону України «Про забезпечення безпеки осіб, які беруть участь у кримінальному судочинстві», про збут вогнепальної зброї, а саме переробленого стартового пістолету «RETAY», моделі «S 20», тобто в порушення Положення про дозвільну систему, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12 жовтня 1992 року №576, та Інструкції про порядок виготовлення, придбання, зберігання, обліку, перевезення та використання вогнепальної, пневматичної, холодної і охолощеної зброї, пристроїв вітчизняного виробництва для відстрілу патронів, споряджених гумовими чи аналогічними за своїми властивостями метальними снарядами несмертельної дії, та патронів до них, а також боєприпасів до зброї, основних частин зброї та вибухових матеріалів, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України від 21 серпня 1998 року № 622, який зберігав до 31.05.2023 без передбаченого законом дозволу за місцем власного проживання за адресою: АДРЕСА_1 .

У подальшому, 31.05.2023 о 17 год. 53 хв. ОСОБА_7 , знаходячись по вул. Князів Острозьких, 3, м. Острог Рівненського району Рівненської області, через відділення товариства з обмеженою відповідальністю «Нова Пошта» № 1, шляхом продажу за грошові кошти у сумі 4 100 гривень, умисно незаконно шляхом поштового переказу (переписки) збув 01.06.2023 громадянину ОСОБА_10 , у відділенні № 1 ТОВ «Нова Пошта» за адресою: вул. Луцька, 19, смт. Маневичі Камінь-Каширського району Волинської області, вищевказаний пістолет, який є придатною для стрільби короткоствольною гладкоствольною нестандартною вогнепальною зброєю з можливістю відстрілу шумовими патронами калібру 9 мм Р.А.К, патронами травматичної (несмертельної) дії з еластичною кулею калібру 9 мм Р.А., а також роздільним спорядженням з використанням шумових патронів калібру 9 мм Р.А.К. і снаряду діаметром 6,3 мм переробленим із стартового пістолету «RETAY», моделі «S 20» калібру 9мм Р.А.К., шляхом внесення конструктивних змін (заміни ствола та заглушенням газовідвідного отвору).

Разом із цим, ОСОБА_7 наприкінці червня 2023 року, точної дати не встановлено через мережу Інтернет, в додатку «Телеграм» домовився із громадянином ОСОБА_10 , анкетні дані якого змінені у зв`язку із залученням до оперативної закупки на підставі ст.ст.65, 66, 275 КПК України, ст.8 Закону України «Про оперативно-розшукову діяльність» та ст.ст.7, 15 Закону України «Про забезпечення безпеки осіб, які беруть участь у кримінальному судочинстві», про збут вогнепальної зброї, а саме переробленого стартового пістолету «RETAY», моделі «G19C-U», серійний номер « НОМЕР_1 », тобто в порушення Положення про дозвільну систему, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12 жовтня 1992 року № 576, та Інструкції про порядок виготовлення, придбання, зберігання, обліку, перевезення та використання вогнепальної, пневматичної, холодної і охолощеної зброї, пристроїв вітчизняного виробництва для відстрілу патронів, споряджених гумовими чи аналогічними за своїми властивостями метальними снарядами несмертельної дії, та патронів до них, а також боєприпасів до зброї, основних частин зброї та вибухових матеріалів, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України від 21 серпня 1998 року № 622, який зберігав до 26.06.2023 без передбаченого законом дозволу за місцем власного проживання за адресою: АДРЕСА_1 .

У подальшому, 26.06.2023 о 17 год. 55 хв. ОСОБА_7 , знаходячись по вул. Князів Острозьких, 3, м. Острог Рівненського району Рівненської області, через відділення товариства з обмеженою відповідальністю «Нова Пошта» №1, шляхом продажу за грошові кошти у сумі 5 800 гривень, умисно незаконно повторно шляхом поштового переказу (переписки) збув 28.06.2023 громадянину ОСОБА_10 , у відділенні № 1 ТОВ «Нова Пошта» за адресою: вул. Луцька, 19, смт. Маневичі Камінь-Каширського району Волинської області, вищевказаний пістолет, який є придатною для стрільби короткоствольною гладкоствольною нестандартною вогнепальною зброєю з можливістю відстрілу шумовими патронами калібру 9 мм Р.А.К, патронами травматичної (несмертельної) дії з еластичною кулею калібру 9 мм Р.А., а також роздільним спорядженням з використанням шумових патронів калібру 9 мм Р.А.К. і снаряду діаметром 6,3 мм переробленим із стартового пістолета марки «RETAY», моделі «G19C-U», серійний номер « НОМЕР_1 », калібру 9 мм Р.А.К., шляхом внесення конструктивних змін (заміни ствола та заглушенням (перекриття) газовідвідного отвору).

18 квітня 2023 року відомості по даному факту внесені до ЄРДР за №0000110, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.263 КК України.

28 червня 2023 року ОСОБА_7 повідомлено про підозру у вчиненні вищевказаних кримінальних правопорушень.

Посилаючись на те, що ОСОБА_7 обґрунтовано підозрюється у вчиненні таких кримінальних правопорушень та існують ризики того, що він може переховуватися від органів досудового розслідування та суду з метою уникнення покарання, незаконно впливати свідків і інших учасників кримінального провадження, вчинити інше кримінальне правопорушення, або ж перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, та зважаючи на обставини, які свідчать про неможливість запобігання цим ризикам шляхом застосування більш м`яких запобіжних заходів, слідчий просить застосувати щодо підозрюваного запобіжний захід у виді тримання під вартою строком на 60 днів.

Ухвалою слідчого судді Маневицького районного суду Волинської області від 29.06.2023 вищевказане клопотання задоволено частково.

Підозрюваному ОСОБА_7 обрано запобіжний захід у виді домашнього арешту строком на 60 днів, тобто до 27.08.2023 включно.

Заборонено ОСОБА_7 залишати житло за адресою: АДРЕСА_1 , в період з 22 год. до 6 год. щоденно.

Зобов`язано ОСОБА_7 виконувати наступні обов`язки: прибувати до органу досудового розслідування, прокурора та суду за першою вимогою; не відлучатися з м.Острог Рівненської області без дозволу органу досудового розслідування, прокурора та суду; утриматися від спілкування зі свідками, експертами по даному кримінальному провадженні; здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України; повідомляти орган досудового розслідування, прокурора та суд про зміну місця проживання та роботи.

Таке своє рішення слідчий суддя мотивував тим, що хоча слідчим та прокурором доведено наявність обґрунтованої підозри та ризиків, передбачених п.п.1, 3, 4, 5 ч.1 ст.177 КПК України, однак фактично не надано доказів і об`єктивно не доведено про недостатність застосування щодо ОСОБА_7 більш м`якого запобіжного заходу аніж тримання під вартою для запобігання доведеним ризикам. А тому, слідчий суддя врахувавши те, що підозрюваний раніше не судимий, працює водієм автотранспортного засобу відділення невідкладної медичної допомоги з ліжками для інтенсивної терапії КНП «Острозька багатопрофільна лікарня», де характеризується з позитивної сторони, подане клопотання цього медичного закладу щодо обрання запобіжного заходу не пов`язаного з триманням під вартою і з можливістю виконання ним професійних обов`язків, а також інші обставини провадження, дійшов висновку про можливість застосування більш м`якого запобіжного заходу аніж тримання під вартою, а саме домашнього арешту в певний період доби, із покладенням на нього обов`язків, передбачених ч.5 ст.194 КПК України.

Не погоджуючись із таким судовим рішенням, прокурор подав апеляційну скаргу, в якій посилаючись на його незаконність та необґрунтованість, просить скасувати та постановити нове, яким обрати підозрюваному запобіжний захід у виді тримання під вартою. Зазначає, що слідчий суддя не взяв до уваги того, що ОСОБА_7 підозрюється у вчиненні тяжкого злочину, усвідомлюючи, що у разі визнання його винним, йому загрожує покарання у виді позбавлення волі на строк до 7 років, а також те, що відповідно до практики ЄСПЛ тяжкість обвинувачення може бути підставою для тримання під вартою на початкових етапах провадження. Крім того, підозрюваний усвідомлюючи свою причетність до вчинення злочину з метою уникнення покарання може схиляти свідків до дачі неправдивих показань шляхом залякування чи іншого примусу, які ще не допитувалися в судовому засіданні. Про ризик переховування може свідчити усвідомлення підозрюваного про міру покарання, яка може йому бути призначена у разі визнання його винним, а тому він може виїхати за кордон. Також є підстави для наявності ризику щодо вчинення іншого кримінального правопорушення, про який вказує те, що він продовжував вчиняти злочини до моменту його затримання. Переконаний, що більш м`який запобіжний захід аніж тримання під вартою не зможе запобігти таким ризикам. Тому вважає, що висновки слідчого судді, які викладені в оскаржуваній ухвалі є передчасними.

Заслухавши доповідача, який виклав суть ухвали та доводи апеляційної скарги, міркування прокурора, який апеляційну скаргу підтримав у повному обсязі, підозрюваного та його захисника з приводу скарги, апеляційний суд приходить до висновку, що вона до задоволення не підлягає з огляду на таке.

У відповідності до ст.177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання таким спробам як: переховування від органів досудового розслідування або суду; знищення, сховання або спотворення будь-яких із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконного впливу на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджання кримінальному провадженню іншим чином; вчинення іншого кримінальне правопорушення чи продовження кримінального правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.

При вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у ст.177 КПК України, слідчий суддя, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів, зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі й обставини, зазначені у ст.178 КПК України.

Відповідно до ч.1 ст.194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Колегія суддів апеляційного суду вважає, що наведені вимоги законодавства при розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу підозрюваному ОСОБА_7 слідчим суддею дотримані.

Відповідно до ст.183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу.

За положеннями ст.3 Загальної декларації прав людини, ст.5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ст.ст.176-178 КПК України, п.3 постанови Пленуму Верховного Суду України від 25.04.2003 №4 «Про практику застосування судами запобіжного заходу у виді взяття під варту та продовження строків тримання під вартою на стадіях дізнання і досудового слідства», запобіжний захід тримання під вартою має застосовуватись лише за крайньою необхідністю і, як останній захід, при наявності достатніх підстав вважати, що підозрюваний чи обвинувачуваний буде намагатись ухилятись від слідства й суду або від виконання процесуальних рішень, перешкоджатиме встановленню істини у справі, продовжуватиме злочинну діяльність.

З матеріалів провадження встановлено, що СВ ВП №1 (сел.Маневичі) Камінь-Кашисрького РВП ГУНП у Волинській області проводиться досудове розслідування в межах кримінального провадження, яке 18.04.2023 внесено до ЄРДР під 0000110, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.263 КК України (два епізоди).

У вчиненні цього кримінального правопорушення обґрунтовано підозрюється ОСОБА_7 , якому 28 червня 2023 року повідомлено про підозру у його вчиненні. При цьому, обґрунтованість підозри у вчиненні кримінального правопорушення, стверджується зібраними у кримінальному провадженню доказами.

Апеляційний суд вивчивши матеріали клопотання погоджується з висновком слідчого судді суду першої інстанції про те, що стороною обвинувачення не доведено того, що застосований до підозрюваного запобіжний захід у виді домашнього арешту із покладення на нього процесуальних обов`язків, передбачених ч.5 ст.194 КПК України, не забезпечить запобіганню доведеним в ході розгляду провадження ризикам, передбаченим у п.п.1, 3, 4, 5 ч.1 ст.177 КПК України, а саме переховування від органів досудового розслідування та суду, незаконно впливати свідків і інших учасників кримінального провадження, вчинення іншого кримінального правопорушення, або ж перешкоджання кримінальному провадженню іншим чином.

Слідчим суддею враховано те, що з метою забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, а також для запобігання вищевказаним ризикам, повністю забезпечить такий запобіжний захід, як домашній арешт в певний період доби і, з цим повністю погоджується апеляційний суд. Так, слідчий суддя врахував обґрунтованість підозри у вчиненні злочинів, наявність ризиків, передбачених у п.п.1, 3, 4, 5 ч.1 ст.177 КПК України, а також те, що підозрюваний раніше не судимий, працює водієм автотранспортного засобу відділення невідкладної медичної допомоги з ліжками для інтенсивної терапії КНП «Острозька багатопрофільна лікарня», де характеризується з позитивної сторони, клопотання цього медичного закладу щодо обрання запобіжного заходу не пов`язаного з триманням під вартою із можливістю виконання ним професійних обов`язків, а також інші обставини провадження у їх сукупності.

При цьому, колегія суддів вважає, що твердження прокурора про необхідність застосування до підозрюваного запобіжного заходу саме у виді тримання під вартою для запобігання ризикам, вказаним у ч.1 ст.177 КПК України, належним чином не мотивовані. Клопотання не містить належних обґрунтувань, а матеріали провадження будь-яких доказів, які давали б суду підстави для застосування до підозрюваного запобіжного заходу саме у виді тримання під вартою, а також, що більш м`який запобіжний захід не зможе дієво запобігти вказаним у клопотанні ризикам.

А тому, апеляційні доводи прокурора на думку колегії суддів є нічим іншим як недоведеними припущеннями щодо можливої процесуальної поведінки підозрюваного.

Враховуючи наведене, апеляційний суд приходить до висновку, що слідчий суддя врахувавши усі обставини провадження у їх сукупності, прийшов до обґрунтованого та правильного висновку про відмову в обранні ОСОБА_7 запобіжного заходу у виді тримання під вартою, так як стороною обвинувачення не надано доказів і об`єктивно не доведено про недостатність застосування більш м`якого запобіжного заходу для запобігання доведеному ризику, зазначеному у ч.1 ст.177 КПК України.

Відтак, колегія суддів вважає, що висновок слідчого судді про доцільність та можливість застосування щодо підозрюваного більш м`якого запобіжного заходу, аніж тримання під вартою, і зокрема домашнього арешту в певний період доби, є правильним та достатньою мірою, яка буде гарантувати виконання ним покладених на нього процесуальних обов`язків.

Будь-яких порушень норм чинного КПК України, які могли б стати підставою для скасування ухвали слідчого судді, апеляційний суд не вбачає, а тому дане судове рішення є законним та обґрунтованим.

Таким чином, апеляційна скарга прокурора підлягає залишенню без задоволення, а оскаржуване судове рішення, - без змін.

Керуючись ст.ст. 376, 405, 407, 422 КПК України, апеляційний суд,

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу прокурора залишити без задоволення, а ухвалу слідчого судді Маневицького районного суду Волинської області від 29 червня 2023 року, якою відмовлено в обранні щодо ОСОБА_7 запобіжного заходу у виді тримання під вартою, та обрано запобіжний захід у виді домашнього арешту в певний період доби, із покладенням на нього обов`язків, передбачених ч.5 ст.194 КПК України, - без змін.

Ухвала остаточна й оскарженню не підлягає.

Головуючий

Судді