ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 11-кп/803/944/23 Справа № 202/1197/22 Суддя у 1-й інстанції - ОСОБА_1 Суддя у 2-й інстанції - ОСОБА_2
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 серпня 2023 року м. Дніпро

Колегія суддів Судової палати з розгляду кримінальних справ Дніпровського апеляційного суду у складі:

головуючого судді ОСОБА_2

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4

за участю секретаря ОСОБА_5

прокурора ОСОБА_6

обвинуваченого ОСОБА_7

захисника ОСОБА_8 (в режимі відеоконференції)

розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали кримінального провадження № 0000005 за апеляційними скаргами обвинуваченого ОСОБА_7 та прокурора Лівобережної окружної прокуратури м. Дніпра ОСОБА_9 на вирок Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 07 листопада 2022 року щодо

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Дніпропетровська, громадянина України, з середньою освітою, працюючого водієм-вантажником в ТОВ «САТ0», зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , в силу статті 88 КК України раніше не судимий,

у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України

Встановила:

Вироком Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 07 листопада 2022 року ОСОБА_7 визнано винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 115 КК України та призначено покарання у виді позбавлення волі на строк 12 років.

Запобіжний захід обвинуваченому у вигляді тримання під вартою до набрання вироком законної сили - залишено без змін.

Строк покарання ОСОБА_7 ухвалено обчислювати з моменту затримання - 02.01.2022 року.

Вирішено долю речових доказів.

Цивільний позов задоволено частково та ухвалено стягнути з ОСОБА_7 на користь потерпілого ОСОБА_10 моральну шкоду в розмірі 300 000 грн.

Вказаним вироком ОСОБА_7 визнано винуватим у тому, що він в період часу з 00.01 год. 30.12.2021 року по 15.00 год. 01.01.2022 року, більш точних дати та часу встановити не надалось можливим, знаходився за місцем свого спільного мешкання з дружиною ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , за адресою: АДРЕСА_1 , де разом із останньою вживав алкогольні напої, та на ґрунті особистих неприязних стосунків між ними виникла сварка, в ході якої у ОСОБА_7 раптово виник злочинний умисел, направлений на умисне заподіяння тілесних ушкоджень невизначеного ступеня тяжкості останній.

Так, перебуваючи у вказаному місці та в період часу з 00.01 год. 30.12.2021 року по 15.00 год. 01.01.2022 року, ОСОБА_7 , реалізуючи свій раптово виниклий злочинний умисел щодо заподіяння дружині ОСОБА_11 тілесних ушкоджень, підійшов до останньої та наніс обома руками, зведеними в кулаки, не менш як три удари в ділянку голови, а в подальшому не менше ніж 35 хаотичних ударів по тулубу своїй дружині ОСОБА_11 , чим завдав їй фізичного болю, страждань та тілесних ушкоджень, в тому числі: крововиливів у м`які покриви голови зі сторони внутрішньої поверхні у правій скронево-тім`яній ділянці, у правій тім`яно-потиличній ділянці, у лівій лобно-скроневій ділянці, лівобічний субдуральний крововилив об`ємом до 130 см. куб., стискуючий ліву півкулю головного мозку, та стосовно живої особи, згідно п.п.2.1.1, 2,1.2, 2.1.3г) Правил судово-медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень, затверджених Наказом МОЗ України № 6 від 17.01.1995 року «Про розвиток та вдосконалення судово-медичної служби України» мали ознаки тяжких тілесних ушкоджень за критерієм небезпеки для життя. Такі ушкодження заподіяли розвиток танатогенезу, який при клінічному перебігу призводить до смерті особи.

В подальшому приблизно 01.01.2022 року о 15.00 годині, більш точних дати та часу встановити не надалось можливим, ОСОБА_7 , знаходячись за місцем свого спільного мешкання з дружиною ОСОБА_11 , якій раніше заподіяв тілесні ушкодження, де розпивав алкогольні напої, під час чого на ґрунті особистих неприязних стосунків між ними виникла сварка, в ході якої у ОСОБА_7 раптово виник злочинний умисел, направлений на умисне вбивство, тобто умисне протиправне заподіяння смерті іншій людині, своїй дружині ОСОБА_11 .

Так, перебуваючи у вказаному місці та в період часу 01.01.2022 з 15.00 год. по 18.00 год. (більш точно встановити не надалось можливим) ОСОБА_7 , реалізуючи свій раптово виниклий злочинний умисел щодо вбивства дружини ОСОБА_11 , підійшов до останньої спереду та, знаходячись перед нею, обхопив пальцями обох своїх рук шию ОСОБА_11 та застосовуючи фізичну силу почав їх стискати, чим позбавив через деякий час останню можливості дихати.

Смерть ОСОБА_11 настала при явищах механічної асфіксії, які розвинулися внаслідок стиснення шиї тупим предметом (руками). Вказаний висновок підтверджується виявленням при судово-медичній експертизі трупа морфологічних ознак странгуляційної асфіксії: синці на шкірі нижньої губи та шиї, одутлість та синюшне забарвлення шкіри обличчя з петехіальними крововиливами на тлі синюшності, масивні крововиливи з дрібними розривами на їх тлі слизовій нижньої губи, крововиливи у м`які тканини шиї, миікрогеморрагії у стромі слинних залоз та у кореня язика, загальноасфіктичні ознаки смерті у вигляді рясних багрово-синюшних трупних плям, крововиливів зливного характеру у сполучні оболонки очей та на повіках повік, крапкові кровиливи під епікардом та легеневою плеврою рідкого стану та темного забарвлення трупної крові, загального венозного повнокров`я внутрішніх органів. Описані ушкодження та пов`язані з ними патологічні зміни виникли внаслідок стискуючій дії тупого предмету (яким може слугувати рука не більше ніж за 1-5 хвилин до моменту настання смерті та є морфологічними проявами механічної асфіксії, що стосовно живої особи, згідно п.п.2.1.1, 2, 1.2, 2.1.3у) Правил судово-медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень, затверджених Наказом МОЗ України № 6 від 17.01.1995 року «Про розвиток та вдосконалення судово-медичної служби України» мали би ознаки тяжких тілесних ушкоджень за критерієм небезпеки для життя.

Між цими заподіяними ОСОБА_7 тілесними ушкодженнями та настанням смерті дружини ОСОБА_11 наявний прямий причинно - наслідковий зв`язок.

Інші тілесні ушкодження, виявлені на тілі ОСОБА_11 прямого причинно - наслідного зв`язку із настанням смерті останньої не мали.

Обвинувачений ОСОБА_7 не погодився з таким рішенням суду. В апеляційній скарзі та доповненнях до неї просить провадження щодо нього закрити у зв`язку з недоведеністю вини у вчиненні інкримінованого злочину.

В обґрунтування своїх вимог посилається на те, що судом першої інстанції не було забезпечено змагальності сторін, не було залучено, за клопотанням обвинуваченого, експерта, який би міг пояснити невідповідність показів свідків та висновків експертизи. Також не було роздруковано розмови по телефону між сином та матір`ю за 15 днів до події, де остання жалілася про наявність погроз.

Зазначає, що судом першої інстанції було відмовлено йому у задоволенні клопотання про надання іншого захисника, оскільки наявний не міг належним чином захистити його права.

Обвинувачений вважає, що аналіз зібраним доказам проведений не був, не було встановлено мотив, умисел та знаряддя злочину. Також прокурором не було доведено причетність обвинуваченого до вчинення вбивства дружини останнього, з якою вони прожили разом близько 30 років, ніяких ревнощів не було. Прямі свідки злочину - також не встановлені. Крім того, висновок суду про те, що вони з дружиною вживали алкоголь - не відповідає дійсності, оскільки згідно висновку експерта, алкоголя в його організмі не виявлено.

Зазначає, що покази свідків ОСОБА_12 , який судимий 5 разів - є сумнівними.

Покази свідків ОСОБА_13 та ОСОБА_14 про те, що обвинувачений повідомив про вчинення ним вбивства дружини - не підтверджені належними доказами, відеозаписами з нагрудних камер та суперечать висновкам судово - медичної експертизи.

Свідок ОСОБА_15 суду пояснила, що 3-4 рази була вдома у обвинуваченого. Однак ні він, ні його дружина не були знайомі з цим свідком.

Потерпілий ОСОБА_7 та його дружина мають фінансові проблеми, наразі отримали повний доступ до майна обвинуваченого та надали суду неправдиві покази.

Зазначає, що жоден свідок не є очевидцем злочину та не заявив про те, що бачив чи чув, що саме обвинувачено винний у смерті потерпілої.

Висновок СМЕ трупа, на думку обвинуваченого, не підтверджує причетність обвинуваченого до смерті його дружини. Не встановлено ким та де було спричинено тілесні ушкодження дружині у вигляді 3 ударів в область голови, які стали причиною набряку головного мозку; на зазначено мотив та знаряддя злочину. Також у висновку експерта зазначено про нанесення 35 ударів по тілу дружини, однак не вказано ким саме було підраховано ці ушкодження. Крім того не встановлено, чи руками, чи тупим предметом було здавлено шию дружини, а виявлена странгуляційна борозда шириною 1,5 см та довжиною 4,5 см, на його думку, не може бути спричинена чоловічими руками. Слідів боротьби не виявлено, одяг без пошкоджень, а щільно стиснуті зуби ставлять під сумнів висновок, що було удушення.

В проведенні слідчого експерименту під час досудового розслідування йому було також безпідставно відмовлено слідчим.

Також обвинувачений вказує, що суд першої інстанції безпідставно зазначив у якості обставини, що обтяжує його вину - вчинення кримінального правопорушення щодо подружжя, з якою винний перебуває у сімейних відносинах. Положення ст. 67 КК України визначеної судом обставини не містять.

Зазначає, що 02.01.2022 року в 06.15 годин, тобто практично після смерті дружини, в той час, коли він вже був у відділенні поліції, на його номер телефону було здійснено дзвінок з № НОМЕР_1 . При цьому його телефон та телефон його дружини були у сина. Син відповів на даний дзвінок. Потім син сам телефонував на вказаний номер не один раз. На думку обвинуваченого, питання про що була розмова між сином та тим, хто телефонував на його телефон, має важливе значення для з`ясування питання - це був шантаж, чи змова. Однак працівники поліції не з`ясували важливих обставин.

Вважає, що рішення суду про необхідність стягнення моральної шкоди у розмірі 300 тисяч гривень на користь потерпілого, а також про передачу йому мобільних телефонів обвинуваченого та його дружини - є незаконним.

Крім того вважає, що у порушення норм кримінального закону його було позбавлено право на ознайомлення з матеріалами кримінального провадження. Журнали судових засідань не мають роздруківок звукових записів, не мають показів учасників провадження. Постанова суду першої інстанції про встановлення графіку ознайомлення суперечить вимогам ст. 370, 371, 375 КПК України. А його клопотання про роз`яснення постанови про встановлення графіку ознайомлення - залишилося без відповіді.

Судом першої інстанції було допущено не повноту та однобічність розгляду справи, яку було розглянуто на 5 судових засідань, а письмові докази були досліджені за 28 хвилин.

- прокурор просить вирок в частині призначення покарання - скасувати, ухвалити новий, яким призначити ОСОБА_7 покарання за ч.1 ст. 155 КК України у виді позбавлення волі на строк 14 років.

Посилається на те, що з урахуванням обставин кримінального правопорушення, показів свідків, характеристики обвинуваченого, позиції останнього щодо невизнання вини протягом усього судового розгляду кримінального провадження, його нещирість при дачі свідчень, навмисне перекручування ним фактичних обставин, на думку прокурора свідчить про відсутність у ОСОБА_7 каяття у скоєному ним злочині, зневажливе ставлення до життя іншої особи та про його підвищену соціальну небезпеку, не усвідомлення обвинуваченим підвищеної небезпеки його діянь, думки потерпілого щодо міри покарання, судом, всупереч даним обставинам, було призначено обвинуваченому покарання, що в даному випадку не відповідає усім обставинам справи.

Вважає, що законним, справедливим і таким, що сприятиме перевихованню обвинуваченого та попередженню вчиненню ним нових кримінальних правопорушень і відповідатиме співмірності вчиненого діяння та даним про особу винного, буде покарання у виді позбавлення волі строком на 14 років.

Представник потерпілого ОСОБА_10 - адвоката ОСОБА_17 подав до суду апеляційної інстанції заяву з проханням розглядати справу за відсутності потерпілого та його представника. Враховуючи думки прокурора, обвинуваченого та захисника, колегія суддів вважає за можливе провести апеляційний перегляд справи за відсутності потерпілого ОСОБА_10 та його представника - адвоката ОСОБА_17 , відповідно до вимог ч.4 ст. 405 КПК України.

Під час апеляційного розгляду справи обвинувачений та його захисник підтримали вимоги апеляційної скарги сторони захисту з врахуванням доповнень до неї, просили їх задовольнити. Проти задоволення апеляційної скарги прокурора - заперечували.

Прокурор підтримала апеляційну скаргу сторони обвинувачення, проти задоволення апеляційних вимог обвинуваченого - заперечувала.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали кримінального провадження, обговоривши доводи апеляційних скарг, колегія суддів дійшла до наступних висновків.

Згідно зі ст. 2 КК України, підставою кримінальної відповідальності є вчинення особою суспільно небезпечного діяння, яке містить склад кримінального правопорушення, передбаченого цим Кодексом.

Відповідно до ст. 2 КПК України, завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Згідно зі ст. 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

Судове рішення, відповідно до ст. 370 КПК України, повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим. Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбаченим цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до ст. 94 цього Кодексу. Вмотивованим є рішення, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.

Колегія суддів вважає, що суд першої інстанції під час судового розгляду в повній мірі дотримався вищевказаних вимог кримінального процесуального закону та Конвенції.

Згідно з вимогами ст. 404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційних скарг.

Висновки суду першої інстанції щодо фактичних обставин кримінального провадження, доведеність вини ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення при обставинах, викладених у вироку, правильність кваліфікації його дій за ч.1 ст. 115 КК України, а також вид та міра призначеного покарання - вірні та ґрунтуються на всебічному, повному та неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, та оцінці сукупності доказів з точки зору належності, допустимості та достовірності.

Посилання обвинуваченого в апеляційній скарзі на невідповідність висновків суду фактичним обставинам справи, неповноту та однобічність судового розгляду та недоведеність його вини у скоєні навмисного вбивства, є безпідставними, з огляду на таке.

В ході апеляційного розгляду встановлено, що судове слідство по справі проведено з дотриманням процесуальних норм, а висновки суду про винуватість ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 115 КК України, за яке його засуджено, відповідають фактичним обставинам справи і підтверджені розглянутими в судовому засіданні та викладеними у вироку доказами.

Як вбачається з вироку, в обґрунтування свого висновку про винуватість ОСОБА_7 за ч.1 ст. 115 КК України, суд першої інстанції насамперед послався на покази потерпілого ОСОБА_10 , який суду першої інстанції пояснив, що 01.01.2022 року йому зателефонував батько - ОСОБА_7 та повідомив, що померла його мати. Після того, як він приїхав до батьків, увійшовши до квартири, двері якої були зачинені, відчув сильний запах газу, мати лежала на підлозі, а батько сидів в кухні, палив цигарку та сказав, що вбив матір. Також потерпілий зазначив, що батько зловживає алкогольними напоями та періодично бив матір. Напередодні цієї події мама йому розказувала, що її побив, і він бачив синці на її тілі.

З показами потерпілого ОСОБА_10 узгоджуються і покази допитаного в якості свідка ОСОБА_18 - працівника патрульної поліції, який суду першої інстанції пояснив, що 01.01.2022 року, після отримання виклику, прибув за адресою, побачив швидку. Після виявлення та опису трупу жінки, обвинувачений, який перебував на кухні, а потім вийшовши на вулицю пояснив, що разом зі своєю жінкою вони вживали алкоголь, під час цього між ними виникла сварка, в ході якої на ґрунті ревнощів, останній штовхнув жінку, вона впала та втратила свідомість.

Допитаний судом свідок ОСОБА_19 пояснив, що працює патрульним поліцейським, після отримання виклику приїхали за адресою та в квартирі виявили труп жінки. Обвинувачений в цей час сидів на кухні, був у сильному алкогольному сп`янінні. Потім обвинувачений вийшов на вулицю та розповів, що між ним та дружиною виник конфлікт, він побив її та через деякий проміжок часу побачив, що вона померла.

Свідок ОСОБА_12 суду пояснив, що після Нового року, приблизно о 03.00 годин він збирав пляшки та зайшов до одного з під`їздів будинку за "Гарвісом", де почув дуже сильні крики жінки, яка просила про допомогу. Також свідок чув крики чоловіка "я тебе приб`ю".

Свідок ОСОБА_15 суду пояснила, що 01.01.2022 року приблизно о 10 годині вечора їй зателефонував чоловік - ОСОБА_10 та повідомив, що його мати померла. Про обставини її смерті свідку стало відомо зі слів чоловіка. Також свідок пояснила, що батьки її чоловіка часто сварились.

Допитаний в якості свідка ОСОБА_20 суду першої інстанції пояснив, що 01.01.2022 року ввечері він повертався з магазину та побачив, як до під`їзду будинку під`їхало таксі, з якого вибіг син обвинуваченого ОСОБА_7 - ОСОБА_10 , та він почув крики "ОСОБА_11, ОСОБА_11 ", тому свідок зрозумів, що щось трапилось.

Як свідчить проведений судом аналіз, наведені покази потерпілого та свідків відзначались послідовністю і узгодженістю між собою.

Узгоджені з наведеними викривальними показами потерпілого та свідків дані містяться у:

- протоколі огляду з місця події від 02.01.2022 року, згідно якого під час огляду квартири за адресою: АДРЕСА_1 , у вітальні на підлозі виявлено труп ОСОБА_11 ;

- висновку експерта № 15 від 20.01.2022 року, згідно до якого, при судово - медичній експертизі трупа виявлено: морфологічні ознаки странгуляційної асфіксії, морфологічні ознаки внутрішньо - черепної травми; численні синці на шкірі тулуба, верхніх та нижніх кінцівок; морфологічні ознаки перенесеної раніше внутрішньо - мозкової травми; атеросклеротичний коронаросклероз, кардіосклероз, дифузна поліморфнокраплева жирова дистрофія печінки, хронічний гепатит, зерниста дистрофія нирки, ліпоматоз підшлункової залази, панкреосклероз. При судово - медико - криміналістичному дослідженні органокомплексу шиї з трупа ОСОБА_11 визначено: ушкоджень (переломів кісткової та хрящової тканини, порушення цілісності окістя та охрястя), видимих ділянок просякнення кров`ю (крововиливів) на анатомічних утвореннях представленого комплексу органів переднього відділу шиї не виявлено. При судово - імунологічному дослідженні крові з трупа гр. ОСОБА_11 встановлена група А з ізогемагглютиніном анти-В за ізосерологічною системою АВ0.

Смерть ОСОБА_11 настала при явищах механічної асфіксії, які розвинулися внаслідок стиснення шиї тупим предметом (руками).

Виявлені при судово - медичній експертизі трупа тілесні ушкодження за своїми властивостями розподіляються на декілька окремих груп:

- синці на шкірі нижньої губи та шиї, одутлість та синюшне забарвлення шкіри обличчя з петехіальними крововиливами крововиливами на тлі синюшності, масивні крововиливи з дрібними розривами на їх тлі слизовій нижньої губи, крововиливи у м`які тканини шиї, миікрогеморрагії у стромі слинних залоз та у кореня язика, загальноасфіктичні ознаки смерті у вигляді рясних багрово - синюшних трупних плям, крововиливів зливного характеру у сполучні оболонки очей та на повіках повік, крапкові крововиливи під епікардом та легеневою плеврою, рідкого стану та темного забарвлення трупної крові, загального венозного повнокров`я внутрішніх органів. Описані ушкодження та пов`язані з ними патологічні зміни виникли внаслідок стискуючої дії тупого предмету (яким може слугувати рука) не більше, ніж за 1 - 5 хвилин до моменту настання смерті та є морфологічними проявами механічної асфіксії, що стосовно живої особи, згідно п.п. 2.1.1, 2.1.2, 2.1.3у) Правил судово - медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень, затверджених Наказом МОЗ України № 6 від 17.01.1995 року «Про розвиток та вдосконалення судово - медичної служби України» мали би ознаки тяжких тілесних ушкоджень за критерієм небезпеки для життя. Між описаними ушкодженнями та настанням смерті є прямий причинний зв`язок;

1) крововиливи у м`які покрови голови зі сторони внутрішньої поверхні у правій скронево - тім`яній ділянці, у правій тім`яно - потиличній ділянці, у лівій лобно - скроневій ділянці, лівобічний субдуральний крововилив об`ємом до 130 см.куб., стискуючий ліву півкулю головного мозку, які виникли не менш як трьох ударних дій тупого предмету, не більше ніж за 1 - 2 доби до моменту настання смерті та стосовно живої особи, згідно п.п. 2.1.1, 2.1.2, 2.1.3 Правил судово - медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень, затверджених Наказом МОЗ України № 6 від 17.01.1995 року «Про розвиток та вдосконалення судово - медичної служби України» мали би ознаки тяжких тілесних ушкоджень за критерієм небезпеки для життя. Описані ушкодження при своєму звичайному клінічному перебігу призводять до смерті, водночас, у даному випадку вони слугували фоновим фактором у танатогенезі;

2) синець на шкірі правої підключичної ділянки по передній поверхні грудної клітини, синець на шкірі верхне - внутрішнього квадранту правої молочної залози, два синця на шкірі лівої підключичної ділянки по передній поверхні грудної клітини, синець на шкірі передньої поверхні грудної клітини праворуч в проекції 10-11 ребер по середньо - ключичній лінії, синець на шкірі передньої поверхні грудної клітини ліворуч в проекції 10-12 ребер по лінії проміж навкологрудинної та середньо - ключичної лінії, синець на шкірі лівої бічної поверхні живота, три синця на шкірі правої передньо - бічної поверхні живота, три синця на шкірі задньої поверхні грудної клітини в проекції правої лопатки, синець на шкірі задньої поверхні грудної клітини в проекції остистих виростків 10-12 грудних хребців, синець на шкірі задньої поверхні тулубу у правій поперековій ділянці, синець на шкірі верхньо - внутрішнього квадранту правої сідниці, синець на шкірі передньої поверхні правого плеча у верхній третині, синець на шкірі верхньої та середньої третини правого плеча, синець на шкірі задньої поверхні правого ліктьового суглобу, синець на шкірі середньої третини правого передпліччя по передній поверхні, синець на шкірі нижньої третини правого передпліччя по внутрішній поверхні, синець на шкірі нижньої третини правого передпліччя по тильній поверхні, синець та набряк м`яких тканин на тильній поверхні правої кисті, синець на шкірі задньої поверхні верхньої третини лівого плеча, два синця на шкірі задньої та зовнішньої поверхні поверхні середньої третини лівого передпліччя, два синця на шкірі передньої поверхні лівого колінного суглобу, три синця на передній поверхні правого колінного суглобу по передній та передньо - внутрішній поверхні, синець на шкірі передньої поверхні середньої третини правої гомілки, синець на шкірі задньої поверхні нижньої третини лівого стегна, синець на шкірі задньої поверхні середньої третини лівої гомілки, синець на шкірі задньої поверхні середньої третини правої гомілки. Описані синці виникли внаслідок не однократної дії тупих предметів за механізмом «удар, тиск» не більш, ніж за добу до моменту настання смерті, ніякого відношення до її причини не мають та у причинному зв`язку з її настанням не перебувають, та стосовно живої особи, згідно п. 2.3.2б Правил судово - медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень, затверджених Наказом МОЗ України № 6 від 17.01.1995 року «Про розвиток та вдосконалення судово - медичної служби України» мали би ознаки легких тілесних ушкоджень;

3) синець на шкірі в проекції лобка, який виник внаслідок ударної дії тупого предмету, з оглядом на його морфологічні властивості має давність виникнення 4 - 7 діб до моменту настання смерті, ніякого відношення до її причини не має та у причинному зв`язку з її настанням не перебуває, та стосовно живої особи, згідно п. 2.3.2б Правил судово - медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень, затверджених Наказом МОЗ України № 6 від 17.01.1995 року «Про розвиток та вдосконалення судово - медичної служби України» мав би ознаки легких тілесних ушкоджень;

4) вогнищеві крововиливи під м`які мозкові оболонки у проекції полюсів лобних, скроневих часток, на випуклих поверхнях лобних, лівої тім`яної та лівої скроневої частки з периваскулярним відкладанням поодиноких гемосидерофагів та позаклітинних брилок гемосидерину (при забарвленні по Перлсу) в субкортикальних відділах речовини головного мозку є морфологічними ознаками отриманої за 7 - 10 діб до моменту настання смерті внутрішньочерепної травми, виниклої внаслідок дії тупого предмету. Враховуючи об`єм ушкоджень, відсутність медичної документації, яка відображає клінічний перебіг даної травми, невизначеність кінця клінічного перебігу даної травми, згідно п.п. 4.13.1, 4.13.2, 4.13.4 Правил судово - медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень, затверджених Наказом МОЗ України № 6 від 17.01.1995 року «Про розвиток та вдосконалення судово - медичної служби України» у категоричній формі судити про ступінь тяжкості тілесних ушкоджень на трупі не надається можливим.

При судово - токсикологічному дослідженні крові з трупа гр. ОСОБА_11 у крові спирт етиловий не виявлений, у сечі виявлений спирт етиловий у концентрації 0, 88 %о; не виявлені: метиловий, ізопропіловий, пропіловий, ізобутиловий, бутиловий, ізоаміловий, аміловий спирти;

- протоколі огляду від 02.01.2021 року, проведеного у приміщенні квартири АДРЕСА_1 . Під час огляду прямо по коридору від входу в квартиру розташована вітальна кімната, на правій стіні якої на відстані приблизно 1 метр від входу та на висоті приблизно 1,2 м від підлоги розташована пляма речовини бурого кольору розміром приблизно 3*10 см, при огляді було виявлено та вилучено: подушка, наволочка від подушки та простирадла зі слідами речовини бурого кольору, які поміщено до картонної коробки та опечатано. Липкі стрічки, які опечатано та поміщено до сейф-пакету SUD 1058066;

- висновку експерта № СЕ-19/104-22/1964-Д від 25.01.2022 року, відповідно до якого чотири сліди папілярних узорів рук, розмірами 18*22 мм, 13*16 мм, 13*21 мм, 25*39 мм, вилучені 02.01.2022 року під час проведення огляду квартири АДРЕСА_1 , придатні для ідентифікації за ними особи. Слід пальця руки, розмірами 18*22 мм, залишений великим пальцем лівої руки особи, дактилокарта якої надана на дослідження і заповнена на ім`я ОСОБА_7 . Два сліди пальців руки, розмірами 13*21 мм та 13*16 мм, відповідно, залишені мізинцем та безіменним пальцями правої руки особи, дактилокарта якої надана на дослідження і заповнена на ім`я ОСОБА_7 . Слід папілярного узору руки, розміром 25*39 мм, залишений долонею правої руки особи, дактилокарта якої надана на дослідження і заповнена на ім`я ОСОБА_7 ;

- висновку експерта № 17 від 18.01.2022 року, відповідно до якого, згідно «Акту судово - медичного дослідження» відділення судово - медичної імунології КЗ «Дніпропетровське обласне бюро судово - медичної експертизи» ДОР» № 6 від 11.01.2022 року: «При судово - медичному імунологічному дослідженні зразка крові трупа ОСОБА_11 (висновок експерта (АКТ) № 15 від 02.01.2022 року) встановлена група А з ізогемаглютиніном анти-В за ізосерологічною системою АВ0». При дослідженні зразка крові ОСОБА_7 , встановлена група А з ізогемаглютиніном анти-В за ізосерологічною системою АВ0.

- у висновку експерта № 17/1 від 21.01.2022 року, згідно «Висновку експерта» відділення судово - медичної імунології КЗ «Дніпропетровське обласне бюро судово - медичної експертизи» ДОР» № 17 від 18.01.2022 року: «Згідно акту судово - медичного дослідження» відділення судово - медичної імунології КЗ «Дніпропетровське обласне бюро судово - медичної експертизи» ДОР» № 6 від 11.01.2022 року: «При судово - медичному імунологічному дослідженні зразка крові трупа ОСОБА_11 (Висновок експерта (АКТ) № 15 від 02.01.2022 року) встановлена група А з ізогемаглютиніном анти-В за ізосерологічною системою АВ0», для якої антиген А є групо специфічним антигеном.

Згідно «Висновку експерта» відділення судово - медичної імунології КЗ «Дніпропетровське обласне бюро судово - медичної експертизи» ДОР» № 17 від 18.01.2022 року: «При дослідженні зразка крові ОСОБА_7 встановлена група А з ізогемаглютиніном анти-В за ізосерологічною системою АВ0», для якої антиген А є групо специфічним антигеном.

В слідах на наволочці (об`єкти №№ 1-3), в слідах на простирадлі (об`єкти №№ 5-11) встановлена наявність крові людини. При серологічному дослідженні об`єктів №№ 1-3, 5-11, в них виявлений антиген А, а в об`єктах №№ 1, 5-8 - ще й ізогемаглютинін анти-В, що не виключає можливості утворення всіх вказаних слідів за рахунок крові особи (осіб) з групою крові А з ізогемаглютиніном анти-В за ізосерологічною системою АВ0, у тому числі не виключена можливість утворення їх як за рахунок крові потерпілої ОСОБА_11 , так й за рахунок крові підозрюваного ОСОБА_7 оскільки кров їх обох належить до вказаної групи.

Ще в одному сліді на вищевказаній наволочці (об`єкт № 4) кров не знайдена.

- висновку експерта № 17/2 від 08.02.2022 року, на доставлених для дослідження спортивних штанах, в об`єкті № 34, встановлена наявність крові людини. На кофті з капюшоном (об`єкти №№ 1-24), на спортивних штанах (об`єкти №№ 25-33, 35-38), на футболці (об`єкти №№ 39-48) наявність крові не встановлена;

- висновку експерта № 51 від 26.01.2022 року, 16.02.2022 року, згідно якого у піднігтьовому вмісті з обох рук підозрюваного ОСОБА_7 (об`єкти №№ 3; 4) наявність крові не встановлено. При цитологічному дослідженні в об`єктах №№ 3; 4 знайдено клітини з ядрами поверхневого і проміжного шарів багатошарового плоского не зроговілого епітелію; виявлено білок людини. Статеву та групову належність ядровмісних клітин не встановлено через недостатню кількість придатних ядер для статевоспецифічного дослідження та невиявлення групоспецифічних антигенів А, В, Н ізосерологічної системи АВ0. Висловитись про походження отриманих слідів від підозрюваного ОСОБА_7 чи потерпілої ОСОБА_11 , або іншої особи (осіб) не представляється можливим, оскільки їх статева та групова належність не визначена.

На змивах з обох рук підозрюваного ОСОБА_7 (об`єкти №№ 1, 2) наявність крові не встановлено. При цитологічному дослідженні в об`єктах №№ 1, 2 знайдені епітеліальні клітини з ядрами; виявлено білок людини. Статеву та групову належність ядровмісних клітин не встановлено через недостатню кількість придатних ядер для статевоспецифічного дослідження та невиявлення групоспецифічних антигенів А, В, Н ізосерологічної системи АВ0. Висловитись про походження отриманих слідів від підозрюваного ОСОБА_7 чи потерпілої ОСОБА_11 , або іншої особи (осіб) не представляється можливим, оскільки їх статева та групова належність не визначена;

- у висновку експерта № 71 від 04.02.2022 року, згідно «Висновку експерта» № 17/1 від 21.01.2022 року судово - медичної експертизи, виконаної у відділенні судово - медичної імунології КЗ «Дніпропетровське обласне бюро судово - медичичної експертизи» ДОР»: «В слідах на наволочці (об`єкти №№ 1-3), в слідах на простирадлі (об`єкти №№ 5-11) встановлена наявність крові людини. При серологічному дослідженні об`єктів №№ 1-3, 5-11, в них виявлений антиген А, а в об`єктах №№ 1, 5-8 - ще й ізогемаглютинін анти-В, що не виключає можливості утворення всіх вказаних слідів за рахунок крові особи (осіб) з групою крові А з ізогемаглютиніном анти0В за ізосерологічною системою АВ0, у тому числі не виключена можливість утворення їх за рахунок крові потерпілої ОСОБА_11 , так й за рахунок крові підозрюваного ОСОБА_7 , оскільки кров їх обох належить до вказаної групи.

Ще в одному сліді на вищевказаній наволочці (об`єкт № 4) кров не знайдена.

При цитологічному дослідженні крові в об`єктах №№ 1ц; 2ц на наволочці та в об`єктах №№ 5ц; 11Ц на простирадлі встановлено її належність особі (особам) жіночої генетичної статі, в зв`язку з чим можна виключити походження крові в даних об`єктах від підозрюваного ОСОБА_7 .

При цитологічному дослідженні крові в об`єкті № 3ц на наволочці та в об`єкті № 9ц на простирадлі було виявлено по одному статево-специфічному виросту типу В, характерних для особи жіночої генетичної статі, що дозволяє припустити про походження даної крові від особи (осіб) жіночої генетичної статі, однак, висловитись категорично про це не виявляється можливим через недостатню кількість придатних для обліку формених елементів крові, необхідних для даного виду дослідження.

Статева належність крові в об`єктах №№ 6ц - 8ц; 10ц не встановлена через недостатню кількість придатних для обліку формених елементів крові, необхідних для даного виду дослідження.

В об`єктах №№ 1ц; 3ц; 5ц; 8ц; 11ц виявлені клітини поверхневого шару не зроговілого багатошарового плоского епітелію з деструктивно зміненими ядрами (хроматинолізис, каріолізис), непридатні для цитологічного обліку;

- висновку експерта № 218 від 22.02.2022 року, згідно якого із зразків крові трупа ОСОБА_11 ІНФОРМАЦІЯ_2 , та підозрюваного ОСОБА_7 , отримані препарати ДНК, встановлені їх генотипи.

Зі сліду крові на штанах підозрюваного ОСОБА_7 отримані препарати ДНК чоловічої генетичної статі, встановлений їх генотип.

Проведений молекулярно - генетичний порівняльний аналіз виявив співпадання генотипу сліду крові на штанах з генотипом підозрюваного ОСОБА_7 та неспівпадання з генотипом потерпілої ОСОБА_11 . ДНК цього сліду крові може походити від підозрюваного ОСОБА_7 з ймовірністю не менше 99, 9999999 %. Частота поширення подібної комбінації генетичних ознак складає 0,10·10?18. Це означає, що вказана комбінація генетичних ознак зустрічається у 0,10 чоловіків на квінтильйон;

- висновку судово - психіатричної експертизи № 23 від 21.01.2022 року, відповідно до якого ОСОБА_7 на хронічне психічне захворювання, тимчасовий хворобливий розлад душевної діяльності, недоумство, інший хворобливий стан психіки в період інкримінованого йому діяння не страждав і в теперішній час не страждає. В період інкримінованого йому діяння виявляв й в цей час виявляє емоційно нестійкий розгляд особистості. За своїм психічним станом в період інкримінованого йому діяння ОСОБА_7 міг усвідомлювати свої дії (бездіяльність) і керувати ними. За своїм психічним станом в теперішній час також може усвідомлювати свої дії (бездіяльність) і керувати ними. Застосування примусових заходів медичного характеру не потребує;

- протоколі огляду від 13.01.2022 року, предметом огляду є одяг ОСОБА_11 , а саме: майка темно - синього кольору, короткі шорти темно - синього кольору, труси чорного кольору. На майці мається надпис «happy» білого кольору. На момент огляду видимих пошкоджень не виявлено. Одяг ОСОБА_11 виданий для огляду медичним реєстратором у приміщенні судово - медичного моргу КЗ «Дніпропетровське обласне бюро СМЕ» ДОР» за адресою: м. Дніпро, пл. Соборна, 14.;

- висновку експерта № 15/27-Е від 16.02.2022 року, згідно якого смерть ОСОБА_11 могла настати за 8 - 9 годин до моменту фіксації ступеню розвитку трупних явищ на місці виявлення трупа.

При судово - медичній експертизі трупа виявлені морфологічні ознаки наступних захворювань: атеросклеротичного коронаросклерозу, кардіосклерозу; дифузної поліморфнокраплевої жирової дистрофії печінки; хронічного гепатиту; панкреосклерозу. Виявлені захворювання як кожне само по собі, так і їх сукупність, враховуючи ступінь вираженості патологічних змін у змінених органах, ніяким чином на настання смерті не вплинули. Виявлені захворювання як кожне само по собі, так і їх сукупність, у своєму клінічному перебігу не супроводжуються «проявою синців та крововиливів на шкірі при дотику чи натисканні до тіла».

Виявлені при судово - медичній експертизі трупа синці на шкірі нижньої губи та шиї, одутлість та синюшне забарвлення шкіри обличчя з петехіальними крововиливами на тлі синюшності, масивні крововиливи з дрібними розривами на їх тлі слизовій нижньої губи, крововиливи у м`які тканини шиї, миікрогеморрагії у стромі слинних залоз та у кореня язика, загальноасфіктичні ознаки смерті у вигляді рясних багрово - синюшних трупних плям, крововиливів зливного характеру у сполучні оболонки очей та на повіках повік, крапкові крововиливи під епікардом та легеневою плеврою, рідкого стану та темного забарвлення трупної крові, загального венозного повнокров`я внутрішніх органів є морфологічними проявами механічної асфіксії. Описані ушкодження та пов`язані з ними патологічні зміни виникли внаслідок стискуючої дії тупого предмету (яким може слугувати рука).

Виявлені при судово - медичній експертизі трупа тілесні ушкодження за своїми властивостями розподіляються на декілька окремих груп:

1) синці на шкірі нижньої губи та шиї, одутлість та синюшне забарвлення шкіри обличчя з петехіальними крововиливами на тлі синюшності, масивні крововиливи з дрібними розривами на їх тлі слизовій нижньої губи, крововиливи у м`які тканини шиї, миікрогеморрагії у стромі слинних залоз та у кореня язика, загальноасфіктичні ознаки смерті у вигляді рясних багрово - синюшних трупних плям, крововиливів зливного характеру у сполучні оболонки очей та на повіках повік, крапкові крововиливи під епікардом та легеневою плеврою, рідкого стану та темного забарвлення трупної крові, загального венозного повнокров`я внутрішніх органів. Описані ушкодження та пов`язані з ними патологічні зміни виникли внаслідок стискуючої дії тупого предмету (яким може слугувати рука) не більше, ніж за 1 - 5 хвилин до моменту настання смерті та є морфологічними проявами механічної асфіксії, що стосовно живої особи, згідно п.п. 2.1.1, 2.1.2, 2.1.3у) Правил судово - медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень, затверджених Наказом МОЗ України № 6 від 17.01.1995 року «Про розвиток та вдосконалення судово - медичної служби України» мали би ознаки тяжких тілесних ушкоджень за критерієм небезпеки для життя. Між описаними ушкодженнями та настанням смерті є прямий причинний зв`язок;

2) крововиливи у м`які покрови голови зі сторони внутрішньої поверхні у правій скронево - тім`яній ділянці, у правій тім`яно - потиличній ділянці, у лівій лобно - скроневій ділянці, лівобічний субдуральний крововилив об`ємом до 130 см.куб., стискуючий ліву півкулю головного мозку, які виникли не менш як від трьох ударних дій тупого предмету, не більш ніж за 1 - 2 доби до моменту настання смерті та стосовно живої особи, згідно п.п. 2.1.1, 2.1.2, 2.1.3г) Правил судово - медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень, затверджених Наказом МОЗ України № 6 від 17.01.1995 року «Про розвиток та вдосконалення судово - медичної служби України» мали би ознаки тяжких тілесних ушкоджень за критерієм небезпеки для життя. Описані ушкодження при своєму звичайному клінічному перебігу призводять до смерті, водночас, у даному випадку вони слугували фоновим фактором у танатогенезі;

3) синець на шкірі правої підключичної ділянки по передній поверхні грудної клітини, синець на шкірі верхне - внутрішнього квадранту правої молочної залози, два синця на шкірі лівої підключичної ділянки по передній поверхні грудної клітини, синець на шкірі передньої поверхні грудної клітини праворуч в проекції 10-11 ребер по середньо - ключичній лінії, синець на шкірі передньої поверхні грудної клітини ліворуч в проекції 10-12 ребер по лінії проміж навкологрудинної та середньо - ключичної лінії, синець на шкірі лівої бічної поверхні живота, три синця на шкірі правої передньо - бічної поверхні живота, три синця на шкірі задньої поверхні грудної клітини в проекції правої лопатки, синець на шкірі задньої поверхні грудної клітини в проекції остистих виростків 10-12 грудних хребців, синець на шкірі задньої поверхні тулубу у правій поперековій ділянці, синець на шкірі верхньо - внутрішнього квадранту правої сідниці, синець на шкірі передньої поверхні правого плеча у верхній третині, синець на шкірі верхньої та середньої третини правого плеча, синець на шкірі задньої поверхні правого ліктьового суглобу, синець на шкірі середньої третини правого передпліччя по передній поверхні, синець на шкірі нижньої третини правого передпліччя по внутрішній поверхні, синець на шкірі нижньої третини правого передпліччя по тильній поверхні, синець та набряк м`яких тканин на тильній поверхні правої кисті, синець на шкірі задньої поверхні верхньої третини лівого плеча, два синця на шкірі задньої та зовнішньої поверхні поверхні середньої третини лівого передпліччя, два синця на шкірі передньої поверхні лівого колінного суглобу, три синця на передній поверхні правого колінного суглобу по передній та передньо - внутрішній поверхні, синець на шкірі передньої поверхні середньої третини правої гомілки, синець на шкірі задньої поверхні нижньої третини лівого стегна, синець на шкірі задньої поверхні середньої третини лівої гомілки, синець на шкірі задньої поверхні середньої третини правої гомілки. Описані синці виникли внаслідок не однократної дії тупих предметів за механізмом «удар, тиск» не більш, ніж за добу до моменту настання смерті, ніякого відношення до її причини не мають та у причинному зв`язку з її настанням не перебувають, та стосовно живої особи, згідно п. 2.3.2б Правил судово - медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень, затверджених Наказом МОЗ України № 6 від 17.01.1995 року «Про розвиток та вдосконалення судово - медичної служби України» мали би ознаки легких тілесних ушкоджень;

4) синець на шкірі в проекції лобка, який виник внаслідок ударної дії тупого предмету, з оглядом на його морфологічні властивості має давність виникнення 4 - 7 діб до моменту настання смерті, ніякого відношення до її причини не має та у причинному зв`язку з її настанням не перебуває, та стосовно живої особи, згідно п. 2.3.2б Правил судово - медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень, затверджених Наказом МОЗ України № 6 від 17.01.1995 року «Про розвиток та вдосконалення судово - медичної служби України» мав би ознаки легких тілесних ушкоджень;

5) вогнищеві крововиливи під м`які мозкові оболонки у проекції полюсів лобних, скроневих часток, на випуклих поверхнях лобних, лівої тім`яної та лівої скроневої частки з периваскулярним відкладанням поодиноких гемосидерофагів та позаклітинних брилок гемосидерину (при забарвленні по Перлсу) в субкортикальних відділах речовини головного мозку є морфологічними ознаками отриманої за 7 - 10 діб до моменту настання смерті внутрішньочерепної травми, виниклої внаслідок дії тупого предмету. Враховуючи об`єм ушкоджень, відсутність медичної документації, яка відображає клінічний перебіг даної травми, невизначеність кінця клінічного перебігу даної травми, згідно п.п. 4.13.1, 4.13.2, 4.13.4 Правил судово - медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень, затверджених Наказом МОЗ України № 6 від 17.01.1995 року «Про розвиток та вдосконалення судово - медичної служби України» у категоричній формі судити про ступінь тяжкості тілесних ушкоджень на трупі не надається можливим.

Характер та локалізація виявлених при судово - медичній експертизі трупа тілесних ушкоджень дозволяють судити про те, що у момент їх спричинення положення тіла постраждалої могло змінюватися, та вона могла бути розташована як вертикальному (або близькому до нього), так і горизонтальному положенні. Потерпіла була розташована таким чином, що частини її тіла, на яких у подальшому були виявлені тілесні ушкодження, були доступні для дії травмуючого предмету.

Медичних даних про зміну пози трупа не отримано.

Виявлені при судово - медичній експертизі синці на шкірі нижньої губи та шиї, одутлість та синюшне забарвлення шкіри обличчя з петехіальними крововиливами на тлі синюшності, масивні крововиливи з дрібними розривами на їх тлі слизовій нижньої губи, крововиливи у м`які тканини шиї, миікрогеморрагії у стромі слинних залоз та у кореня язика, загальноасфіктичні ознаки смерті у вигляді рясних багрово - синюшних трупних плям, крововиливів зливного характеру у сполучні оболонки очей та на повіках повік, крапкові крововиливи під епікардом та легеневою плеврою, рідкого стану та темного забарвлення трупної крові, загального венозного повнокров`я внутрішніх органів, є морфологічними проявами механічної асфіксії, що протягом 1 - 5 хвилин після початку їх розвитку призводять до смерті;

- у протоколі огляду від 09.02.2022 року, під час якого в картонній опечатаній коробці встановлено наявність речей: кофта з синтетичної тканини темно - синього кольору, штани спортивні з синтетичного трикотажу світло - сірого кольору, футболка з синтетичної тканини чорного кольору.

Під час огляду спортивні штани запаковуються в синтетичний поліетиленовий пакет чорного кольору, зав`язаний синтетичною ниткою білого кольору та скріплений біркою з підписами понятих, слідчого та опечатано.

Під час огляду кофта та футболка запаковуються до первинної упаковки - картонної коробки, яка опечатана, заклеєна біркою з підписами понятих і слідчого.

Огляд проводився в приміщенні КЗ «Дніпропетровське обласне бюро СМЕ» за адресою: м. Дніпро, пл. Соборна, 14;

- протоколі перегляду відеозапису від 10.02.2022 року, під час якого переглянуто відеозапис з квартири обвинуваченого, зйомка направлена на ліжко, на якому в горизонтальному положенні знаходиться жінка, повністю вкрита простирадлом, яка веде розмову з особою чоловічої статі, яка проводить відеозапис. Як пояснив потерпілий ОСОБА_10 , відео-зйомка проводиться в спальній кімнаті квартири АДРЕСА_1 , де мешкали його батьки: ОСОБА_7 та ОСОБА_11 . Далі, потерпілий ОСОБА_10 пояснив, що на ліжку знаходиться його мати ОСОБА_11 , а зйомку проводить його батько - ОСОБА_7 .

З пояснень потерпілого ОСОБА_10 , між ОСОБА_11 та ОСОБА_7 відбулась така розмова:

ОСОБА_11 : «для тебя все делаем, и я, и ОСОБА_10»

ОСОБА_7 : «что там делают»

ОСОБА_11 : «пошел на х..р»

ОСОБА_7 : «личико покажи»

ОСОБА_11 : «ты ничего не можешь делать, ты не бизнесмен вообще»

ОСОБА_7 : «а мне зарплату платят ни с того»

ОСОБА_11 : «а ты вообще на х..р ушел, понял. Я с тобой вообще не хочу общаться». Далі грає музика на телевізорі, потім відеозапис закінчується. Тривалість відеозапису 45 секунд;

- протоколі огляду предмету та перегляду відеозапису від 11.02.2022 року з нагрудної камери працівника патрульної поліції, згідно якого у верхньому правому куті екрану зафіксована дата та час зйомки: 2022/01/01, початок зйомки: 23:17:36. На відео зафіксовано, що працівник поліції заходить до приміщення квартири, заходить до кімнати, в якій з лівої сторони стоїть меблева шафа, посередині кімнати розкладене ліжко з постільною білизною, в дальньому правому куті кімнати знаходиться прикрашена ялинка. На краю ліжка сидить особа чоловічої статі, за зовнішніми даними схожа на потерпілого ОСОБА_10 у кримінальному провадженні № 0000005. На підлозі біля ліжка видно тіло особи жіночої статі. Потерпілий ОСОБА_10 веде розмову з поліцейськими, щось розповідає (суть розмови не зрозуміла), плаче.

В 23:20:20 працівник патрульної поліції, який створює відеозапис, пройшов в іншу кімнату квартири - кухню, де на стільці біля кухонного столу сидить особа чоловічої статі, за зовнішніми даними схожа на підозрюваного ОСОБА_7 у кримінальному провадженні № 0000005. На кухню до ОСОБА_7 заходить інший працівник поліції, веде розмову з останнім (суть розмови не зрозуміла), в цей час потерпілий ОСОБА_10 сидить біля тіла жіночої статі, плаче.

В подальшому звук відеозапису поліпшився, потерпілий ОСОБА_10 почав розповідати обставини його знаходження в квартирі та пояснювати про синці своєї матері, далі почав кричати на ОСОБА_7 зі словами: «Как это произошло» ОСОБА_7 вийшов з кухні, шукає в своїх речах документи, після чого в мобільному додатку «Дія» показує свої документи працівнику поліції.

В 23:32:19 до квартири прибула слідчо - оперативна група, працівники поліції зайшли до кімнати, де знаходиться тіло жіночої статі. В цей час потерпілий ОСОБА_10 плаче, веде розмову з ОСОБА_7 . В 23:35:36 відеозапис закінчується;

- у протокол огляду від 02.01.2022 року, об`єктом огляду є два смартфони, перший смартфон марки HUAWEI синього кольору, зовні пошкоджень немає, з тильної сторони покритий рабчатою плівкою, має дві камері, які розташовані вертикально з вбудованим ліхтарем знизу, камери розташовані у верхньому лівому куті, посередині у верхній частині телефону розташований сканер відбитку пальця круглої форми, телефон завдовжки приблизно 16 см та 1,5 см у ширину, телефон моделі STK - LX1, ІМЕІ НОМЕР_2 , НОМЕР_3 з об`ємом пам`яті 64 ГБ, слот з сім-картою знаходиться зверху, відкривний, який виявлено дві сім-карти VODAFONE та LIFESELL.

Другий телефон марки HUAWEI синього кольору, моделі STK - LX1, зовні пошкоджень немає, екран цілий, з тильної сторони покритий рабчатою ? плівкою синього кольору, у верхньому лівому куті знаходяться дві камери, вертикально розташовані з вбудованим ліхтарем під ними, посередині у верхній частині знаходиться сканер відбитку пальця, ІМЕІ НОМЕР_4 , НОМЕР_5 , 64 ГБ об`єм пам`яті, відкривний слот для сім-карти VODAFONE та LIFESELL;

- протоколі огляду від 18.02.2022 року, відповідно до якого встановлено, що об`єктом огляду є оптичний носій для лазерних систем зчитування (диск) «Verbatim» DVD+R (16x; 4,7 Gb; 120 min), сірого кольору з написами сірого кольору. На останньому маркером чорного кольору виконаний напис «НОМЕР_9». При відкритті даного диску виявлено, що у кореневому його каталозі мається папка з назвою «22-02048», в якій знаходиться файл з назвою « ІНФОРМАЦІЯ_3 ». Відкривши даний файл в програмі «Microsoft Excel», де з`являється таблиця, яка складається з 207 строк, про зв`язок абонента № НОМЕР_6 , отримання ним телекомунікаційних послуг, їх тривалість, зміст, маршрути передавання на електронному та паперовому носіях, інформація щодо вхідних та вихідних дзвінків, вхідних та вихідних текстових повідомлень (без розкриття їх змісту), з прив`язкою до базових станцій, надані та отримані телекомунікаційні послуги, даних про вихід абонента у соту із деталізацією знаходження мобільного індексу і азимуту базових станцій в період з 00 години 01 хвилини 30.12.2022 року та до 00 години 00 хвилин 06.01.2022 року (дата початку та кінця періодів відповідно).

В ході даного огляду встановлено, що абонентський № НОМЕР_6 працював (отримував телекомунікаційні послуги) у період часу з 00 години 30 хвилин 30.12.2021 року та до 23 години 49 хвилин 04.01.2022 року в радіоелектронному пристрої з імеі: № НОМЕР_7 ;

- протоколі огляду від 18.02.2022 року, відповідно до якого було оглянуто оптичний носій для лазерних систем зчитування (диск) «Verbatim» CD+R (52x; 700 Mb; 80 min), білого кольору з написами сірого кольору. При відкритті даного диску виявлено, що у кореневому його каталозі мається папка з назвою «22-02048», в якій знаходиться файл з назвою «НОМЕР_10». Відкривши даний файл в програмі «Microsoft Excel», де з`являється таблиця, яка складається з 32 строк, про зв`язок абонента № НОМЕР_8 , отримання ним телекомунікаційних послуг, їх тривалість, зміст, маршрути передавання на електронному та паперовому носіях, інформація щодо вхідних та вихідних дзвінків, вхідних та вихідних текстових повідомлень (без розкриття їх змісту), з прив`язкою до базових станцій, надані та отримані телекомунікаційні послуги, даних про вихід абонента у соту із деталізацією знаходження мобільного індексу і азимуту базових станцій в період з 00 години 01 хвилини 30.12.2022 року та до 00 години 00 хвилин 06.01.2022 року (дата початку та кінця періодів відповідно).

Сукупність досліджених судом першої інстанції доказів відзначаються послідовністю і узгодженістю між собою, містять дані щодо часу, мотиву, характеру, способу застосування насильства до потерпілої ОСОБА_11 , наслідків таких дій та інших фактичних обставин кримінального правопорушення, які складають елементи кримінально-караного діяння і які визнані доведеними судом і викладені в мотивувальній частині вироку.

Дії обвинуваченого ОСОБА_7 правильно кваліфіковані за ч.1 ст.115 КК України, як умисне протиправне заподіяння смерті іншій людині (вбивство), та доведеність вини обвинуваченого у вчиненні даного кримінального правопорушення.

Доводи обвинуваченого, викладені в апеляційній скарзі стосовно того, що судом першої інстанції при розгляді кримінального провадження допущено істотні порушення вимог кримінального процесуального та кримінального закону, зокрема, судом допущена неповнота та однобічність судового розгляду, суд надав неправильну оцінку зібраним по справі доказам є необґрунтованими та безпідставними.

Так, як вбачається із матеріалів кримінального провадження суд першої інстанції при розгляді кримінального провадження дотримався вимог кримінального процесуального та кримінального закону, повно, всебічно та неупереджено розглянув кримінальне провадження, та надав у вироку зібраним по справі доказам належну правову оцінку, суперечності у вироку відсутні, порушень закону при розгляді кримінального провадження суд при цьому не допустив.

Крім того, доводи апеляційної скарги обвинуваченого стосовно того, що докази в обґрунтування вини ОСОБА_7 є побічними і не встановлюють прямої причетності обвинуваченого до інкримінованого йому злочину є безпідставними.

Оскільки зазначені вище докази є належними і допустимими та узгоджуються між собою щодо часу, локалізації та механізму утворення тілесних ушкоджень на тілі ОСОБА_11 , що спричинили її смерть внаслідок дій саме обвинуваченого ОСОБА_7 та підтверджують умисел обвинуваченого на умисне протиправне заподіяння смерті потерпілій.

Зазначене підтверджено показами свідків ОСОБА_18 та ОСОБА_19 , працівників поліції, які приїхали на виклик, та показали, що обвинувачений вийшов на вулицю та розповів, що на грунті ревнощів побив свою жінку, штовхнув її , вона впала та втратила свідомість. Свідок ОСОБА_12 суду повідомив, що чув крики жінки про допомогу та чоловіка, який вказав, що приб`є її. Потерпілий ОСОБА_10 повідомив, що батько зателефонував йому та повідомив про смерть матері, після його приїзду додому до батьків, у квартирі крім трупу матеріал та батька - нікого не було. Вхідні двері були зачинені. Крім того зазначив, що батько періодично бив матір. Напередодні вказаних подій матір йому також розповідала, що батько її побив, та він бачив синці на її тілі.

Підстави сумніватися показам свідків та потерпілого, які узгоджуються між собою та доповнюють одне одного.

Висновками експертиз встановлено, що смерть потерпілої ОСОБА_11 настала від механічної асфіксії, шляхом стискання шиї тупим предметом, тобто руками. Інших слідів у квартирі, ніж ті, що належать обвинуваченому - не виявлено.

Крім того, сам обвинувачений, будучи допитаним у суді першої інстанції, зазначив, що вони разом з дружиною святкували Новий Рік, приблизно о 22.30 годині лягли відпочивати у різних кімнатах Далі він прокинувся та побачив, що дружина спить. Через деякий час зрозумів, що вона померла. Тобто інших сторонніх осіб, у квартирі, крім потерпілої та самого обвинуваченого - не було.

Доводи апеляційної скарги ОСОБА_7 про те, що матеріалами справи не встановлено які саме дії вчинив останній, що свідчать про вчинення вбивства, наслідки цих дій (у вигляді смерті потерпілої) та причинний зв`язком між його діями та смертю потерпілої, а також не встановлені ознаки спрямованості умислу, мотиву дій та мети обвинуваченого, тобто не розкрита об`єктивна і суб`єктивна сторони складу злочину, передбаченого ч.1 ст.115 КК України, колегія суддів визнає необґрунтованими та безпідставними.

При цьому колегія суддів зазначає, що згідно зі ст.62 Конституції України, особа вважається невинуватою у вчиненні злочину і не може бути піддана кримінальному покаранню, доки її вину не буде доведено в законному порядку та встановлено обвинувальним вироком суду, що набрав законної сили. При цьому не можна покладати на обвинуваченого доведення своєї невинуватості, а всі сумніви щодо доведеності вини особи мають тлумачитись на користь останньої. Визнання особи винуватою у вчиненні злочину може мати місце лише за доведеності її вини. Обвинувачення не може ґрунтуватися на припущеннях, а також доказах одержаних незаконним шляхом.

У відповідності до ст.17 КПК України ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні кримінального правопорушення і має бути виправданим якщо сторона обвинувачення не доведе винуватість даної особи.

Розглядаючи кримінальне провадження щодо обвинуваченого ОСОБА_7 суд, зберігаючи об`єктивність та неупередженість, створив необхідні умови для здійснення сторонами наданих їм прав та свобод у наданні доказів, їх дослідженні та доведеності їх переконливості перед судом, в межах пред`явленого обвинувачення безпосередньо дослідив докази у справі та перевірив усі обставини, які мають істотне значення для правильного вирішення справи.

У постанові Касаційного кримінального суду Верховного Суду від 10.09.2020 у справі № 555/2067/18, Суд вказав, що сама лише наявність багатьох різних версій, викладених стороною захисту, не покладає на суд обов`язку спростовувати кожну із них. Законодавець вимагає лише, щоб будь-який обґрунтований сумнів у тій версії події, яку надало обвинувачення, був спростований фактами, встановленими на підставі допустимих доказів, і єдина версія, якою розумна і безстороння людина може пояснити всю сукупність фактів, установлених у суді, - є та версія подій, яка дає підстави для визнання особи винною за пред`явленим обвинуваченням.

Верховний Суд неодноразово наголошував, що кваліфікація злочину - це кримінально-правова оцінка поведінки (діяння) особи шляхом встановлення кримінально-правових (юридично значущих) ознак, визначення кримінально-правової норми, що підлягає застосуванню, і встановлення відповідності ознак вчиненого діяння конкретному складу злочину, передбаченому КК, за відсутності фактів, що виключають злочинність діяння (постанови Верховного Суду від04 лютого 2020 року у справі № 705/623/18, від 17 квітня 2019 року у справі№472/342/16-к, від 11 лютого 2021 року у справі № 462/3062/16-к).

За своєю суттю і змістом кваліфікація злочинів завжди пов`язана з необхідністю обов`язкового встановлення і доказування кримінально-процесуальними і криміналістичними засобами двох надзвичайно важливих обставин: 1) факту вчинення особою (суб`єктом злочину) суспільно небезпечного діяння, тобто конкретного акту її поведінки (вчинку) у формі дії чи бездіяльності; 2) точної відповідності ознак цього діяння ознакам складу злочину, передбаченого відповідною статтею Особливої частини КК.

Ознаки суб`єктивної сторони вчинених злочинів та особливості психічного ставлення обвинуваченого до вчинених діянь і їх наслідків встановлюються судами на підставі характеру вчиненого діяння та об`єктивно-предметних умов його вчинення, за встановленими судом фактичними обставинами вчинених злочинів, що закріплені належними і допустимими доказами, зібраними в порядку, передбаченому КПК, та оціненими відповідно до вимог ст. 94 цього Кодексу.

Відповідно до ч. ч. 1,2 ст. 2 Кримінального кодексу України, підставою кримінальної відповідальності є вчинення особою суспільно небезпечного діяння, яке містить склад злочину, передбаченого цим Кодексом. Особа вважається невинуватою у вчиненні злочину і не може бути піддана кримінальному покаранню, доки її вину не буде доведено в законному порядку і встановлено обвинувальним вироком суду.

Відповідно до ч.1 ст. 11 КК України, злочином є передбачене цим Кодексом суспільно небезпечне винне діяння (дія або бездіяльність), вчинене суб`єктом злочину.

Суд зазначає, що для вирішення питання про притягнення особи до кримінальної відповідальності за вчинений злочин в обов`язковому порядку мають бути встановлені усі елементи складу злочину, зокрема, об`єкт, об`єктивна сторона, суб`єкт та суб`єктивна сторона, а обов`язок доведення наявності вказаних елементів покладається на сторону обвинувачення.

Так, диспозицією ч.1 ст.115 КК України передбачено кримінальну відповідальність за вбивство, тобто умисне протиправне заподіяння смерті іншій людині. Таке кримінально-каране діяння з об`єктивної сторони характеризується діями у вигляді протиправного посягання на життя іншої людини, наслідками у вигляді смерті та причинним зв`язком між зазначеним діянням та наслідками, а з суб`єктивної сторони - умисною формою вини (прямий або непрямий умисел), коли особа усвідомлює, що у результаті її дій потерпілий помре, і бажає настання смерті або свідомо припускає настання таких наслідків.

Пунктом 22 Постанови Пленуму Верховного Суду №2 від 07.02.2003 року «Про судову практику в справах про злочини проти життя та здоров`я особи» передбачено, що суди повинні ретельно досліджувати докази, що мають значення для з`ясування змісту і спрямованості умислу винного. Питання про умисел необхідно вирішувати виходячи із сукупності всіх обставин вчиненого діяння, зокрема, враховувати спосіб, знаряддя злочину, кількість, характер і локалізацію поранень та інших тілесних ушкоджень, причини припинення злочинних дій, поведінку винного і потерпілого, що передувала події, їх стосунки. Визначальним при цьому є суб`єктивне ставлення винного до наслідків своїх дій.

Мотивом вчинення злочину, передбаченого ч.1 ст.115 КК України у ОСОБА_7 стали неприязні стосунки, на фоні яких виник повторний конфлікт, в ході якого у ОСОБА_7 виник раптовий умисел на протиправне позбавлення життя дружини, та обвинувачений вчиняючи протиправні дії, передбачав настання смерті потерпілої і внаслідок цих дій бажав і свідомо припускав настання такого наслідку.

Характер і локалізація завданих ОСОБА_11 тілесних ушкоджень у поєднанні з обстановкою вчинення злочину свідчать про те, що обвинувачений свідомо вчинив вбивство дружини шляхом стискання руками шиї потерпілої, чим позбавив через деякий час останню можливості дихати.

Сукупність обставин вчинення злочину, спосіб, характер і локалізація ушкодження, стосунки з потерпілою, вказують на цілеспрямовані, обдумані та умисні дії обвинуваченого, спрямовані на позбавлення життя ОСОБА_11 .

При цьому колегія суддів критично ставиться до заперечень апеляційної скарги обвинуваченого про те, що висновки експертиз не мають доказового значення. Адже відповідно до ст.84 КПК України висновки експертів є процесуальними джерелами доказів, а тому правомірно були покладені судом в основу вироку. Саме ці висновки правильно відображають обставини, які є предметом розгляду у даному кримінальному провадженні, узгоджуються між собою та іншими дослідженими судом доказами, а тому правильно прийняті судом до уваги в якості доказів винуватості обвинуваченого ОСОБА_7 у вчиненні інкримінованого йому злочину, передбаченому ч.1 ст. 115 КК України.

Твердження обвинуваченого в апеляційній скарзі про те, що висновки експертиз не мають доказового значення, а є лише припущенням, колегія суддів вважає безпідставними. Адже всі дослідження було проведено за встановленою КПК процедурою, зміст висновків відповідає статтям 101, 102 вказаного Кодексу, а тому ці докази обґрунтовано визнано належним і допустимим.

Так, проведений судом повний аналіз доказів, зокрема, і висновків експертів, дає повне та чітке уявлення про фактичний перебіг подій, причини смерті потерпілої, часу її смерті, характер і розташування спричинених тілесних ушкоджень, механізм їх спричинення, тощо.

Посилання обвинуваченого ОСОБА_7 на те, що потерпілий ОСОБА_10 та його дружина мають фінансові проблеми, наразі отримали доступ до майна до обвинуваченого, надали суду неправдиві покази, що судом не було перевірено версію шантажу чи змови, оскільки на номер телефону обвинуваченого, який вже на той момент перебував у поліції, було здійснено дзвінок із зазначеного в апеляції номеру телефону; син, у якого був телефон обвинуваченого - відповів на дзвінок та потім неодноразово телефонував на вказаний номер, на думку колегії суддів не заслуговують на увагу, оскільки жодним чином не спростовують вини ОСОБА_7 у вчиненні інкримінованого злочину та є його суб`єктивними висновками.

Не є обґрунтованими і апеляційні доводи про те, що обвинуваченому під час досудового розслідування було безпідставно відмовлено у проведенні слідчого експерименту. Згідно ст.93 КПК України збирання доказів здійснюється сторонами кримінального провадження. Разом з цим, матеріали провадження на містять будь-яких клопотань, заяв обвинуваченого чи його захисника про необхідність проведення слідчого експерименту.

Узагальнюючи, колегія суддів приходить до переконання, що правильно проаналізувавши наявні у справі докази в їх сукупності та давши їм належну оцінку, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про доведеність винуватості ОСОБА_7 у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст.115 КК України, за обставин, зазначених в оскаржуваному вироку. Доводи апеляційної скарги обвинуваченого з доповненнями до неї даних висновків суду не спростовують.

До такого ж висновку про безпідставність апеляційних доводів, приходить колегія суддів і щодо твердження обвинуваченого про необґрунтованість у задоволенні клопотання обвинуваченого про заміну захисника на іншого, оскільки наданий йому адвокат не міг належним чином захистити його права.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 49 КПК України суд зобов`язаний забезпечити участь захисника у кримінальному провадженні у випадку, якщо відповідно до вимог статті 52 цього Кодексу участь захисника є обов`язковою.

Статтею 24 Закону України «Про безоплатну правову допомогу» визначено, що адвоката може бути замінено за рішенням Центру з надання безоплатної вторинної правової допомоги у разі неналежного виконання адвокатом своїх зобов`язань за умовами договору.

Як вбачається з матеріалів провадження, під час досудового розслідування ОСОБА_7 заявив клопотання про призначення йому захисника за рахунок держави. Дорученням від 02.01.2022 року за № 004-0078576, Регіональним центром з надання безоплатної вторинної правової допомоги для захисту ОСОБА_7 було призначено адвоката ОСОБА_8 .

Під час судового засідання 19.07.2022 року обвинувачений заявив клопотання про заміну йому захисника за рахунок держави, у задоволенні якого ухвалою суду було обґрунтовано відмовлено.

При цьому, суд дотримався вимог ст. 10 КПК України, створивши необхідні умови для виконання учасниками процесу своїх процесуальних обов`язків і здійснення наданих їм прав. Сторони користувалися рівними правами та свободою у наданні доказів, дослідженні та доведенні їх переконливості перед судом. Клопотання сторін кримінального провадження вирішені судом у відповідності до вимог КПК України.

Колегія суддів зазначає, що ні під час судового розгляду судом першої інстанції, ні в апеляційній скарзі обвинувачений не навів переконливих мотивів необхідності заміні йому захисника, не надано доказів щодо неналежного виконання захисником покладених на нього обов`язків з надання правової допомоги. Крім того, обвинувачений мав можливість укласти договір про надання йому правової допомоги з будь-яким захисником на його вибір за власний рахунок.

Не заслуговують на уваги і твердження ОСОБА_7 про те, що суд першої інстанції позбавив його права на ознайомлення з матеріалами кримінального провадження, що журнали судових засідань не мають роздруківок звукових записів та показів учасників провадження.

Так, як видно за матеріалів провадження, журнали судових засідань складені відповідно до вимог ст. 108 КПК України.

Відповідно до розписки обвинуваченого ОСОБА_7 , 17.02.2023 року, 03.03.2023 року, 10.03.2023 року, 17.03.2023 року, 24.03.2023 року 30.03.2023 року, 23.05.2023 року, 06.04.2023 року останнього було доставлено до суду першої інстанції та надано можливість для ознайомлення з матеріалами провадження. За вказаний період ОСОБА_7 ознайомився з 1 по 128 аркуш тому № 1, з 1 по 117 аркуші тому № 2 кримінального провадження та відеозаписами судових засідань.

Відповідно до Акту від 28.03.2023 року, складеного секретарем судового засідання, помічником судді та начальником конвою, після доставки обвинуваченого ОСОБА_7 до суду першої інстанції для ознайомлення з матеріалами провадження, останній без поважних причин відмовився від такого ознайомлення.

В цей же день, 28.03.2023 року судом першої інстанції було постановлено постанову про затвердження ОСОБА_7 графіку ознайомлення з матеріалами справи. Від отримання копії вказаної постанови суду обвинувачений відмовився, що підтверджується Актом від 28.03.2023 року.

Згідно Актів від 31.03.2023 року, 06.04.2023 року обвинувачений ОСОБА_7 також відмовився від ознайомлення з матеріалами провадження без поважних причин.

Постановою суду від 06.04.2023 року ознайомлення ОСОБА_7 з матеріалами провадження - припинено та постановлено вважати його таким, що ознайомлений з матеріалами справи у повному обсязі.

Отже, апеляційні доводи ОСОБА_7 про те, що у порушення норм кримінального процесуального закону, суд першої інстанції позбавив його можливості ознайомитися з матеріалами кримінального провадження - не відповідають дійсності. Така можливість обвинуваченому була дана, для повного ознайомлення зі справою у останнього було достатньо часу.

Перевіряючи доводи прокурора про призначення обвинуваченому ОСОБА_7 занадто м`якого покарання, колегія суддів зазначає.

Відповідно до ст. 50 КК України, покарання є заходом примусу, що застосовується від імені держави за вироком суду до особи, визнаної винною у вчиненні кримінального правопорушення, і полягає в передбаченому законом обмеженні прав і свобод засудженого.

При цьому, покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженими, так і іншими особами. Значна роль покарання у боротьбі зі злочинністю не повинна сприйматися як підстава для того, щоб зробити жорстокішим покарання. У багатьох випадках жорстокість покарання переконує винного в його несправедливості, робить самого засудженого більш жорстоким, породжує в його свідомості почуття образи, неповаги до суспільства, держави, її законів. Тому значення покарання в боротьбі зі злочинністю визначається не його жорстокістю, а неминучістю, своєчасністю, справедливістю і невідворотністю його застосування за кожний вчинений злочин. Роль і значення покарання багато в чому залежать від обґрунтованості його призначення і реалізації. У кожному конкретному випадку суд повинен призначити покарання з дотриманням вимог і положень ст. 65 КК України, враховуючи ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу обвинуваченого та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання. Воно має бути необхідним і достатнім для виправлення засудженого та запобігання вчиненню нових злочинів.

Покарання не має на меті завдати фізичних страждань або принизити людську гідність. Мета покарання - це те, чого прагне досягти держава, застосовуючи його щодо особи, яка вчинила злочин. Закон чітко визначає такі цілі покарання, як: кара як відплата засудженому за вчинений злочин; виправлення засудженого; запобігання вчиненню нових злочинів самим засудженим; запобігання вчиненню нових злочинів з боку інших осіб.

Як вбачається з вироку, судом першої інстанції при призначенні ОСОБА_7 покарання враховано ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, яке відповідно до вимог ст. 12 КК України відносяться до категорії особливо тяжких злочинів, дані про особу обвинуваченого, який раніше не судимий, характеризується посередньо, на обліку у лікарів нарколога та психіатра не перебуває.

Обставин, що пом`якшують покарання обвинуваченого - судом не встановлено.

Обставиною, яка обтяжує покарання, є вчинення злочину щодо подружжя, з якою обвинувачений перебуває у сімейних відносинах.

Твердження обвинуваченого про безпідставність визнання у якості обставини, що обтяжує його покарання - вчинення злочину щодо подружжя, з якою винний перебуває у сімейних відносинах - є необґрунтованим, оскільки факт перебування ОСОБА_7 у шлюбі з потерпілою ОСОБА_11 не оспорюється самим обвинуваченим та підтверджується його поясненнями, поясненнями потерпілого ОСОБА_10 , ОСОБА_15 , та, зокрема копією паспорта обвинуваченого (т.1 а.п.51 об), де у відмітках про сімейний стан вказано про факт реєстрації шлюбу з потерпілою.

Тому, враховуючи викладене, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що ОСОБА_7 слід призначити покарання за ч.1 ст. 115 КК України у виді позбавлення волі на строк 12 років, оскільки саме такий вид та розмір покарання є необхідним та достатнім для виправлення обвинувачених та для запобігання вчиненню ними нових злочинів.

На думку колегії суддів, таке покарання відповідатиме вимогам ст. 50 КК України, буде необхідним, справедливим та достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження вчинення нових кримінальних правопорушень як обвинуваченим, так і іншими особами, не ставитиме особистий і надмірний тягар для ОСОБА_23 , що є складовим елементом принципу верховенства права відповідно до практики Європейського суду з прав людини (справа «Скополла проти Італії» від 17.09.2009 року, справа «Ізмайлов проти Росії» від 16.10.2008 року).

Доводи, на які посилається прокурор в своїй апеляційні скарзі, були враховані судом першої інстанції при призначенні обвинуваченому виду та міри покарання.

Аналізуючи доводи обвинуваченого про безпідставність рішення суду про задоволення цивільного позову та стягнення на корить потерпілого моральної шкоди у сумі 300 000 грн.

Згідно до ч. 5 ст. 128 КПК України, цивільний позов у кримінальному провадженні розглядається судом за правилами, встановленими цим Кодексом. Якщо процесуальні відносини, що виникли у зв`язку з цивільним позовом, цим Кодексом не врегульовані, до них застосовуються норми Цивільного процесуального кодексу України за умови, що вони не суперечать засадам кримінального судочинства.

Згідно ч. 1 ст. 1166 ЦК України, майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті.

Відповідно до роз`яснень, які містяться в п. 9 постанови № 4 Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах відшкодування моральної (немайнової) шкоди» від 31 березня 1995 року - визначаючи розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди, суд повинен наводити в рішенні відповідні мотиви.

Як вбачається з вироку, суд першої інстанції, прийшов до обґрунтованого висновку про необхідність часткового задоволення вимог потерпілого ОСОБА_7 про відшкодування моральної шкоди у сумі 300 000 грн, з огляду на обставини справи, характер та обсяг душевних страждань потерпілого у зв`язку з втратою матері, тяжкості вимушених змін у його житті.

Тому, рішення суду про часткове задоволення цивільних вимог потерпілого ОСОБА_24 є обґрунтованим та належним чином мотивованим. А апеляційні доводи обвинуваченого про необхідність відмовити у задоволенні позовних вимог потерпілого в повному обсязі- не спростовують вірного та законного судового рішення в цій частині.

Не є обґрунтованими на думку колегії суддів і ствердження ОСОБА_7 про безпідставність рішення суду про передачу потерпілому мобільних телефонів обвинуваченого та його дружини. Дане питання вирішено судом в порядку ст. 100 КПК України. Будь-яких порушень з цього приводу апеляційним судом не встановлено.

Таким чином, сукупність досліджених даних привели колегію суддів до висновку про безпідставність доводів, викладених в апеляційних скаргах обвинуваченого та прокурора, тому підстав для для скасування вироку суду першої інстанції щодо ОСОБА_7 колегія суддів не вбачає.

Порушення процесуального закону, які б потягли за собою безумовне скасування судового рішення, по справі не встановлено.

Керуючись ст. ст. 404, 405, 407, 408, 419 КПК України, колегія суддів

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційні скарги обвинуваченого ОСОБА_7 та прокурора Лівобережної окружної прокуратури м. Дніпра ОСОБА_9 - залишити без задоволення.

Вирок Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 07 листопада 2022 року щодо ОСОБА_7 , у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України - залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з дня її проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку відповідно до ст. 426 КПК України до Верховного Суду протягом трьох місяців з дня проголошення, а особою, яка перебуває під вартою, - у той же строк з моменту вручення їй копії судового рішення.

Судді:

____________________ ____________________ ____________________

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4