Справа № 278/4305/22
Провадження №1-кп/278/93/23
В И Р О К

іменем України

12 липня 2023 року м.Житомир

Житомирський районний суд Житомирської області у складі:

головуючого судді: ОСОБА_1 ,

за участю секретаря: ОСОБА_2 ,

прокурора: ОСОБА_3 ,

обвинуваченого: ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Житомирі кримінальне провадження, що внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000372 від 06.10.2022 року по обвинуваченню:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Пищики, Білоцерківського району, Київської області, громадянина України, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого:

- 01.11.2021 року Богунським районним судом м. Житомира за ч. 4 ст. 407 КК України до 3 років позбавлення волі, ст. 75 КК України іспитовий строк 1 рік,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого, ч. 5 ст. 407 КК України,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_4 будучи військовослужбовцем призваним за мобілізацією, перебуваючи на посаді старшого механіка ремонтного відділення гусеничної техніки ремонтного взводу автомобільної техніки ремонтної роти військової частини НОМЕР_1 , в порушення вимог ст. ст. 11, 16, 40, 49, 128, 200 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, ст. ст. 3, 4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, діючи з прямим умислом, з особистих мотивів та з метою тимчасово ухилитись від військової служби, без дозволу відповідних командирів (начальників) та без поважних причин, в умовах воєнного стану, 22.09.2022 року о 08 год. 00 хв. самовільно залишив пункт дислокації підрозділу військової частини НОМЕР_1 , що у АДРЕСА_2 та проводив час на власний розсуд, не пов`язуючи його із виконанням службових обов`язків до 12 год. 00 хв. 20 грудня 2022 року, коли прибув до другого слідчого відділу (з дислокацією у м. Житомирі) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Хмельницькому, що знаходиться за адресою: м. Житомир, вул. Перемоги, 54, чим закінчив вчинення злочину.

За час відсутності у військовій частині НОМЕР_1 солдат ОСОБА_4 обов`язки військової служби не виконував, перебуваючи поза межами військової частини проводив час на власний розсуд.

У судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 винним себе у вчиненні кримінального правопорушення визнав повністю, щиро розкаявся, фактичні обставини справи не оспорював та надав покази, які відповідають висунутому обвинуваченню.

Вина обвинуваченого у скоєному іншими учасниками судового процесу також не оспорюється.

За клопотанням прокурора, підтриманим обвинуваченим, судовий розгляд проведено у відповідності до ч. 3 ст. 349 КПК України. При цьому обвинуваченому та іншим учасникам процесу, судом роз`яснено, що у даному випадку вони будуть позбавлені права оспорювати фактичні обставини справи в апеляційному суді.

Суд дійшов висновку, що вина ОСОБА_4 у вчинені вказаного правопорушення доведена повністю, а тому кваліфікує його дії за ч. 5 ст. 407 КК України, як самовільне залишення військової частини, військовослужбовцем (крім строкової служби), вчиненому в умовах воєнного стану.

Призначаючи обвинуваченому покарання, суд виходить із загальних засад призначення покарання - ст. 65 КК України, та враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, яке відповідно до ст. 12 КК України є тяжким злочином.

Обставина, яка пом`якшує покарання обвинуваченому, у відповідності до ст.66 КК України суд визнає щире каяття, активне сприяння у розкритті злочину.

Обставин, які обтяжують покарання обвинуваченого у відповідності до ст.67 КК України судом суд визнає рецидив злочину.

ОСОБА_4 раніше судимий, відповідно до досудової доповіді, за місцем проживання характеризується позитивно, на обліку у лікаря-нарколога та у лікаря-психіатра не перебуває, працює неофіційно, має високий рівень вчинення повторного кримінального правопорушення та середній рівень небезпеки для суспільства навіть за умови наявності ґрунтовної позитивної характеристики особи.

Враховуючи наведене, особу обвинуваченого ОСОБА_4 пом`якшуючі і обтяжуючі обставини, суд вважає, що виправлення і перевиховання обвинуваченого не можливе без ізоляції від суспільства і призначає йому покарання у виді позбавлення волі.

Крім того, оскільки обвинувачений вчинив вказане кримінальне правопорушення після постановлення попереднього вироку Богунським районним судом м. Житомира від 01.11.2021 року, суд вважає, що останньому необхідно призначити покарання у відповідності до ч. 1 ст. 71 КК України.

Цивільний позов у провадженні не пред`явлено.

Даних про процесуальні витрати та речові докази матеріали провадження не містять.

Підстав для обрання відносно обвинуваченого запобіжного заходу не вбачається.

На підставі викладеного, керуючись ч.3 ст.349, ст.ст.373-376 КПК України, суд, -

У Х В А Л И В :

ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 407 КК України та призначити йому покарання у виді 5 (п`яти) років позбавлення волі.

На підставі ч. 1 ст. 71 КК до покарання, призначеного цим вироком, частково приєднати невідбуту частину покарання, визначеного вироком Богунського районного суду м. Житомира від 01.11.2021 року, визначивши ОСОБА_4 за сукупністю вироків остаточне покарання у виді 5 (п`яти) років 5 місяців позбавлення волі.

Початок строку відбування покарання обчислювати з дня взяття під варту після звернення вироку до виконання.

До вступу вироку в законну силу запобіжний захід ОСОБА_4 не обирати.

Вирок може бути оскаржений до Житомирського апеляційного суду через Житомирський районний суд Житомирської області протягом 30 днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають право отримати копію вироку. Копію вироку негайно вручити обвинуваченому та прокурору.

Суддя: ОСОБА_1