Провадження № 1-кс/686/6300/23
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 липня 2023 року м.Хмельницький

Слідчий суддя Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області ОСОБА_1 , з участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , слідчого ОСОБА_4 , захисника ОСОБА_5 , підозрюваної ОСОБА_6 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду клопотання слідчого про продовження строку тримання під вартою відносно

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки та жительки АДРЕСА_1 , українки, громадянки України, з середньою спеціальною освітою, одруженої, на утриманні малолітня дитина, не працюючої, раніше не судимої,

у кримінальному провадженні № 000095,

встановив:

24.07.2023 року старший слідчий відділу розслідування особливо тяжких злочинів слідчого управління ГУНП в Хмельницькій області ОСОБА_4 звернувся до слідчого судді з клопотанням, погодженим з прокурором відділу Хмельницької обласної прокуратури ОСОБА_3 , про продовження строку тримання під вартою відносно ОСОБА_6 , яка підозрюється у вчиненні злочинів, передбачених ч.1 ст.263, ч.2 ст.307 КК України, посилаючись на те, що строк перебування підозрюваної під вартою закінчується 02.08.2023 року, однак, завершити досудове розслідування до вказаного строку не представляється можливим. При цьому, визначені ст.177 КПК України, ризики: переховування від органів досудового розслідування та суду; незаконного впливу на свідків та інших підозрюваних у даному кримінальному провадженні; знищення, схову або спотворення будь-якої з речей, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; вчинення іншого кримінального правопорушення, продовжують існувати.

В обґрунтування поданого клопотання слідчий також зазначив, що « досудовим розслідуванням встановлено, що ОСОБА_6 з метою власної наживи, будучи притягнутою до кримінальної відповідальності за ч.2 ст.307, ч.3 ст.307 КК України, порушуючи правовий режим обігу психотропних речовин в Україні, а саме вимоги ст. 1 Закону України «Про заходи протидії незаконному обігу наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів і прекурсорів та зловживанню ними» та ст. 7 Закону України «Про наркотичні засоби, психотропні речовини і прекурсори», відповідно до якої діяльність з обігу психотропних речовин, обіг яких обмежено, включених до списку ІІ таблиці ІІ «Переліку наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів», на території України без передбаченого Законом дозволу забороняється, достовірно знаючи, що метадон є наркотичною речовиною, обіг якої обмежено маючи корисливий мотив, направлений на незаконний збут метадону, тобто усвідомлюючи протиправність своїх дій та бажаючи їх настання, починаючи з травня 2023 року підшукувала осіб для незаконного придбання, незаконного зберігання з метою збуту, а також незаконного збуту наркотичних на території міста Нетішин Шепетівського району Хмельницької області за заздалегідь визначену грошову винагороду.

Так, продовжуючи виконання свого злочинного умислу, спрямованого на незаконний збут наркотичних засобів в м.Нетішин Хмельницької області ОСОБА_6 за невстановлених досудовим розслідуванням обставинах (дата, час, місце, особа), але не пізніше 11.05.2023 незаконно придбала 3 таблетки (пігулки) «Метадон-ЗН», в яких містилося 0,0747245 г. наркотичного засобу метадону (фенадону) та незаконно зберігала у невстановленому досудовим розслідуванням місці до 11.05.2023.

Так, продовжуючи виконання свого злочинного умислу, спрямованого на незаконний збут наркотичних засобів в м.Нетішин Хмельницької області ОСОБА_6 під час проведення контролю за вчиненням злочину у формі оперативної закупки за 300 грн., 11 травня 2023 року , в період часу з 14 год. 43 хв. до 14 год. 48 хв. в приміщенні будинку по АДРЕСА_1 , незаконно збула особі із зміненими анкетними даними ОСОБА_7 , 3 таблетки (пігулки) «Метадон-ЗН», в яких містилося 0,0747245 г. наркотичного засобу метадону (фенадону), досягнувши при цьому раніше поставленої мети, а саме незаконного збуту наркотичних засобів

Згідно з Переліком наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України № 770 від 06.05.2000, метадон (Таблиця ІІ Список № 1) віднесено до наркотичних речовин, обіг яких обмежено.

Так, продовжуючи виконання свого злочинного умислу, спрямованого на незаконний збут наркотичних засобів в м.Нетішин Хмельницької області ОСОБА_6 за невстановлених досудовим розслідуванням обставинах (дата, час, місце, особа), але не пізніше 19.05.2023 незаконно придбала 3 таблетки (пігулки) «Метадон-ЗН», в яких містилося 0,0749235 г. наркотичного засобу метадону (фенадону) та незаконно зберігала у невстановленому досудовим розслідуванням місці до 19.05.2023.

Так, продовжуючи виконання свій злочинного умислу, спрямованого на незаконний збут наркотичних засобів в м.Нетішин Хмельницької області ОСОБА_6 під час проведення контролю за вчиненням злочину у формі оперативної закупки за 300 грн., 19 травня 2023 року , в період часу з 11 год. 19 хв. до 11 год. 25 хв. в приміщенні будинку по АДРЕСА_1 , незаконно збула особі із зміненими анкетними даними ОСОБА_7 , 3 таблетки (пігулки) «Метадон-ЗН», в яких містилося 0,0749235 г. наркотичного засобу метадону (фенадону), досягнувши при цьому раніше поставленої мети, а саме незаконного збуту наркотичних засобів.

Згідно з Переліком наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України № 770 від 06.05.2000, метадон (Таблиця ІІ Список № 1) віднесено до наркотичних речовин, обіг яких обмежено.

Так, досудовим розслідуванням встановлено, що ОСОБА_6 , будучи притягнутою до кримінальної відповідальності за вчинення умисних злочинів, порушуючи правовий режим обігу вибухових речовин в Україні, за невстановлених досудовим розслідуванням обставинах (дата, час, місце, особа), але не пізніше 01.06.2023 незаконно придбала прозорий зіп-пакет та металеву ємність в яких містилося 59,5 грам нітроцелюлозного (бездимного) порох, що відноситься до вибухових речовин метальної дії який в подальшому перенесла до місця свого проживання в АДРЕСА_1 , після чого, усвідомлюючи протиправний та суспільно-небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх шкідливі наслідки і свідомо бажаючи настання таких наслідків, усвідомлюючи, що нітроцелюлозний (бездимний) порох є вибуховою речовиною, в порушення Положення «Про дозвільну систему», затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України «Про затвердження Положення про дозвільну систему» від 12.10.1992 року №576, відповідно до п.9 якого - видача дозволів на виготовлення, придбання, зберігання, облік, охорону, перевезення і використання предметів, матеріалів і речовин здійснюється: на вибухові матеріали і речовини, їх перевезення, а також сховища та склади, де вони зберігаються, у порядку, визначеному Держнаглядохоронпраці разом з МВС; всупереч положенням Інструкції «Про порядок виготовлення, придбання, зберігання, обліку, перевезення та використання вогнепальної, пневматичної і холодної зброї, пристроїв вітчизняного виробництва для відстрілу патронів, споряджених гумовими чи аналогічними за своїми властивостями метальними снарядами несмертельної дії та патронів до них, а також боєприпасів до зброї, основних частин зброї та вибухових матеріалів», затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України №622 від 21.08.1998 року, відповідно до якої: здійснюючи дозвільну систему, органи поліції відповідно до законодавства України видають громадянам - дозволи на придбання, зберігання, перевезення (через митний кордон України, територією України, транзит через територію України) й використання вогнепальної зброї, боєприпасів до неї, основних частин зброї, холодної зброї, охолощеної зброї, пневматичної зброї; пристроїв та патронів до них; вибухових матеріалів і речовин; п.2 «Переліку видів майна, що не може перебувати у власності громадян, громадських об`єднань, міжнародних організацій та юридичних осіб інших держав на території України», затвердженого постановою Верховної Ради України від 17 червня 1992 року, відповідно до якого вибухові речовини й засоби вибуху не можуть перебувати у власності громадян без передбаченого законом дозволу зберігала за вказаним місцем проживання в м.Нетішин Хмельницької області, до 09 год. 14 хв. 01.06.2023.

У подальшому, 01.06.2023 в період часу з 09 год. 14 хв. до 11 год. 22 хв., в АДРЕСА_2 , у ході проведення санкціонованого обшуку квартири АДРЕСА_3 , за місцем проживання ОСОБА_6 , виявлено і вилучено прозорий зіп-пакет та металеву ємність в яких містилося 59,5 грам нітроцелюлозного (бездимного) порох, що відноситься до вибухових речовин метальної дії, який ОСОБА_6 зберігала у вказаній квартирі без передбаченого законом дозволу до 01.06.2023.

01.06.2023 ОСОБА_6 повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.307 КК України.

05.06.2023 щодо ОСОБА_6 застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою по 02.08.2023.

19.07.2023 ОСОБА_6 повідомлено про нову підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.263, ч.2 ст.307 КК України

31.05.2023 проведено 24 санкціонованих обшуки в ході яких вилучені телефони, які перебували у користуванні підозрюваних, банківські картки із зазначеними рахунками, а також наркотичні засоби, психотропні речовини, кастет, на які, згідно ухвали слідчого судді, накладено арешт. По вилученим предметам призначено два десятки різних експертиз; допитаний як потерпілий ОСОБА_8 , проведено огляд оптичного диску, наданого потерпілим; допитано як свідків осіб, з числа жителів м.Нетішин, долучено протоколи проведення негласних слідчих розшукових дій, оглянуто документи та речові докази, долучено до матеріалів кримінального провадження; здійснено тимчасовий доступ до документів у володінні ТОВ «Нова пошта». На даний час триває проведення комплексної психолого-психіатричної експертизи потерпілого, тимчасові доступи до документів у володінні банківських установ, фоноскопічні експертизи, направлено ухвали для тимчасового доступу до документів у володінні операторів телекомунікаційних послуг та банківських установ, розгляд клопотання про розсекречування рішень про проведення негласних слідчих розшукових дій, провести які раніше було неможливо, через необхідність дотримання режиму секретності, та отримання надходження необхідних документів для проведення експертних досліджень.

Двомісячний строк запобіжного заходу щодо ОСОБА_6 у виді тримання під вартою закінчується 02 серпня 2023 року, однак, завершити досудове розслідування до вказаного строку не представляється можливим, оскільки, провадження являється складним, для остаточного та беззаперечного доведення об`єктивної підозри ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 та ОСОБА_6 у вчиненні інкримінованих їм кримінальних правопорушень, необхідно виконати ряд слідчих та процесуальних дій, а саме: завершити проведення тимчасового доступу до документів, які перебувають у володінні банківських установ та операторів телекомунікаційних послуг; проведення комплексної психолого-психіатричної експертизи потерпілого; проведення експертизи спеціальних хімічних речовин; проведення фоноскопічних експертиз; долучити до матеріалів кримінального провадження рішення про проведення негласних слідчих розшукових; провести огляд вилучених документів та речей; після проведення усіх необхідних слідчих (розшукових) дій, судових експертиз, дати юридичну оцінку діям підозрюваних і інших осіб, а також оголосити остаточну підозру, провести їх допити; виконати інші слідчі (розшукові) дії, в яких виникне необхідність під час досудового розслідування; виконати вимоги ст.ст.290 - 291 КПК України, із врахування об`ємів матеріалів кримінального провадження.

Виконати вищевказані слідчі (розшукові) дії у визначений строк, який закінчується 02.08.2023, не представляється можливим, внаслідок складності провадження та вищевказані обставини. Так, проведення комплексної експертизи потерпілого неможливо виконати у строк до 90 днів.

Зважаючи на те, що на даний час продовжують існувати ризики, передбачені п.п.1-3, 5 ч.1 ст.177 КПК України, які на даний час не зменшилися, та виправдовують тримання підозрюваної ОСОБА_6 під вартою, тому слідчий у клопотанні просить продовжити строк тримання під вартою підозрюваної ОСОБА_6 , оскільки застосування відносно неї більш м`якого запобіжного заходу не може в повній мірі запобігти настанню вказаних ризиків та забезпечити належним чином виконання підозрюваною процесуальних обов`язків.»

Заслухавши пояснення прокурора та слідчого, які клопотання підтримали та наполягали на його задоволенні, підозрювану та її захисника, які заперечили з приводу задоволення клопотання слідчого, просили застосувати відносно ОСОБА_6 запобіжний захід у вигляді домашнього арешту, дослідивши надані матеріали клопотання та матеріали кримінального провадження, слідчий суддя дійшов до наступних висновків.

Відповідно до ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Частиною 2 ст. 177 КПК України передбачено, що підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави вважати, що підозрюваний може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.

Відповідно до ч.2 ст.131 КПК України одним із заходів забезпечення кримінального провадження з метою досягнення його дієвості є запобіжні заходи.

Частиною 1 ст.183 КПК України визначено, що тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу.

Запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як до раніше не судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років (п.4 ч.2 ст.183 КПК України).

Відповідно до ч.3 ст.197 КПК України, строк тримання під вартою може бути продовжений слідчим суддею в межах строку досудового розслідування в порядку, передбаченому цим Кодексом. Сукупний строк тримання під вартою підозрюваного, обвинуваченого під час досудового розслідування не повинен перевищувати: 1) шести місяців - у кримінальному провадженні щодо нетяжкого злочину; 2) дванадцяти місяців - у кримінальному провадженні щодо тяжких або особливо тяжких злочинів.

Встановлено, що Головним управлінням Національної поліції в Хмельницькій області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні за №0000095 від 22.02.2023 р., за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.149, ч.4 ст.189, ч.1 ст.263, ч.2 ст.263, ч.2 ст.307 КК України.

01.06.2023 р. ОСОБА_6 було повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.307 КК України.

19.07.2023 р. ОСОБА_6 було повідомлено про нову підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.263, ч.2 ст.307 КК України.

Твердження сторони захисту щодо необґрунтованості підозри є безпідставними, оскільки на первинній стадії досудового розслідування оцінка такої обґрунтованості робиться виходячи з наявності фактів або інформації, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення, а представлені слідчим докази (протокол прийняття заяви про кримінальне правопорушення від 21.02.2023 р.; протоколи допитів потерпілого ОСОБА_8 від 23.02.2023 р., від 07.03.2023 р. та від 01.05.2023 р.; протокол допиту свідка ОСОБА_7 від 30.06.2023 р.; протокол огляду від 22.03.2023 р.; протоколи про результати проведення негласних слідчих (розшукових) дій від 03.03.2023 р., від 30.03.2023 р., від 31.03.2023 р., від 03.05.2023 р. протоколи вилучення придбаного товару від 11.03.2023 р., від 10.03.2023 р., від 15.03.2023 р., від 23.03.2023 р., від 28.03.2023 р., від 10.04.2023 р., від 18.04.2023 р., від 14.05.2023 р., від 11.05.2023 р., від 19.05.2023 р., від 31.05.2023 р., висновки експертів №СЕ-19/123-23/3164-НЗПРАП від 03.04.2023 р., №СЕ-19/123-23/3163-НЗПРАП від 03.04.2023 р., №СЕ-19/123-23/3363-НЗПРАП від 07.04.2023 р., №СЕ-19/123-23/4006-НЗПРАП від 24.04.2023 р., №СЕ-19/123-23/4456-НЗПРАП від 05.05.2023 р., №СЕ-19/123-23/5091-НЗПРАП від 25.05.2023 р., №СЕ-19/123-23/6324-ФХВР від 11.07.2023 р., №СЕ-19/123-23/5093-НЗПРАП від 24.05.2023 р., №СЕ-19/123-23/5342-НЗПРАП від 25.05.2023 р., №СЕ-19/123-23/5587-НЗПРАП від 01.06.2023 р., №СЕ-19/123-23/6045-НЗПРАП від 19.06.2023 р., №СЕ-19/123-23/5970-ХЗ від 14.06.2023 р., №СЕ-19/123-23/5897-НЗПРАП від 21.06.2023 р., протоколи обшуків від 31.05.2023 р. та від 01.06.2023 р. та інші матеріали кримінального провадження), на переконання слідчого судді, є підтвердженням обґрунтованості підозри, зокрема й ОСОБА_6 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.263, ч.2 ст.307 КК України.

Таким чином, станом на момент розгляду клопотання беззаперечних доказів того, що ОСОБА_6 не причетна до вчинення кримінальних правопорушень, не встановлено.

При цьому слідчий суддя керується поняттям «обґрунтованості підозри», яка сформована практикою Європейського суду з прав людини та яка відповідно до ст.17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» є джерелом права.

Зокрема, у своїх рішеннях «Фокс, Кемпбел і Гартлі проти Сполученого Королівства», «Нечипорук та Йонкало проти України», Європейський суд з прав людини наголошує, що «обґрунтована підозра» передбачає наявність фактів або інформації, які б могли переконати об`єктивного спостерігача у тому, що відповідна особа могла вчинити злочин.

При цьому факти, що підтверджують обґрунтовану підозру не повинні бути такого ж рівня, що й факти, на яких має ґрунтуватися обвинувальний вирок.

Стандарт доказування «обґрунтована підозра» не передбачає, що уповноважені органи мають оперувати доказами, достатніми для пред`явлення обвинувачення чи ухвалення обвинувального вироку, що пов`язано з меншою мірою ймовірності, необхідною на ранніх етапах кримінального провадження для обмеження прав особи.

Долучені до матеріалів клопотання докази об`єктивно доводять можливу причетність підозрюваної до інкримінованих їй кримінальних правопорушень. При цьому факти, які викликають підозру, не обов`язково мають бути встановлені до ступеня необхідного для засудження чи навіть для пред`явлення обвинувачення, що є задачею наступних стадій кримінального провадження.

Тобто, ОСОБА_6 обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.263, ч.2 ст.307 КК України.

Ухвалою слідчого судді Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 05.06.2023 р. відносно ОСОБА_6 було застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, строком по 02.08.2023 року включно.

25.07.2023 р., ухвалою слідчого судді Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області, було продовжено до шести місяців строк досудового розслідування у кримінальному провадженні №0000095.

На даний час продовжують існувати визначені ст.177 КПК України та наведенні в клопотанні слідчого ризики: переховування від органів досудового розслідування та суду; незаконного впливу на свідків у даному кримінальному провадженні; знищення, схову або спотворення будь-якої з речей, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; вчинення іншого кримінального правопорушення.

Так, з досліджених у судовому засіданні матеріалів встановлено, що ОСОБА_6 обґрунтовано підозрюється у вчиненні умисних тяжких кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.263, ч.2 ст.307 КК України, за які передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк до десяти років, а тому, зважаючи на покарання, яке загрожує ОСОБА_6 у випадку визнання її винуватою, співставляючи можливі негативні для неї наслідки у вигляді засудження до покарання у виді позбавлення волі, слідчий суддя вважає, що ризик переховування від органів досудового розслідування та суду й надалі існує, оскільки опинившись на волі, підозрювана може переховуватись від органів досудового розслідування, суду, з метою уникнення кримінальної відповідальності за інкриміновані їй кримінальне правопорушення.

Досудове розслідування у кримінальному провадженні не закінчено, на даний час свідки та у цьому провадженні судом не допитані, а тому продовжує існувати ризик незаконно впливу на свідків у кримінальному провадженні, з метою зміни наданих свідчень або відмови від надання показань в подальшому. При оцінці наявності зазначеного ризику, слідчим суддею врахована встановлена КПК України процедура отримання показань від осіб, які є свідками, а саме: спочатку, на стадії досудового розслідування, показання отримують шляхом їх допиту слідчим чи прокурором, а після направлення обвинувального акту до суду на стадії судового розгляду - усно шляхом допиту особи в судовому засідання (ч.1, 2 ст.23, ст.224 КПК України). Суд може обґрунтовувати свої висновки лише на показаннях, які він безпосередньо сприймав під час судового засідання або отриманих в порядку, передбаченому ст.225 КПК України, тобто, допитаних на стадії досудового розслідування слідчим суддею. Суд не вправі обґрунтовувати судові рішення показаннями, наданими слідчому, прокурору або посилатися на них (ч.4 ст.95 КПК України). Отже, ризик впливу на свідків існує не лише на початковому етапі кримінального провадження під час збирання доказів, а й на стадії судового розгляду до моменту отримання показань від свідків судом.

Враховуючи те, що на даний час не всі докази у кримінальному провадженні віднайдені, зокрема, не віднайдено грошові кошти, отриманні внаслідок вчинення кримінального правопорушення, не віднайдені також й всі наркотичні засоби, тому ризик знищення, спотворення або приховування будь-яких із речей, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, продовжує існувати.

Також, на думку слідчого судді, обставини вчинення кримінальних правопорушень, у яких підозрюється ОСОБА_6 , та дані, які характеризують її особу, зокрема те, що вона, хоча на сьогоднішній день є несудимою особою, однак, не вперше притягується до кримінальної відповідальності, зокрема, щодо злочинів у сфері обігу наркотичних засобів, офіційно не працевлаштована, з її слів, підробляла майстром манірюру, тобто стабільне джерело доходів у неї відсутнє, а також факт надходження до суду обвинувального акту відносно ОСОБА_6 , дозволяють дійти до висновку про існування ризику вчинення іншого кримінального правопорушення.

Тобто ризики, які враховувались під час застосування відносно підозрюваної ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, на даний час не зменшились, а й продовжують існувати, що й доведено в судовому засіданні стороною обвинувачення.

Беззаперечних даних, які б виключали вказані ризики, слідчим суддею на даний час не встановлено.

Аналізуючи особу підозрюваної, слідчий суддя враховує, що ОСОБА_6 на сьогоднішній день є несудимою особою, має родину, зокрема, й чоловіка, який хворіє, на утриманні малолітню дитину, постійне місце проживання, та неофіційну, з її слів, роботу.

Проте, вказані обставини не спростовують доведених стороною обвинувачення ризиків та не є такими, що давали б можливість слідчому судді застосувати запобіжний захід, не пов`язаний з триманням під вартою. Окрім того, вказані обставини не були стримуючими чинниками від вчинення дій, що стали підставою для підозри ОСОБА_6 у вчиненні злочинів.

Стороною обвинувачення доведено, що застосування відносно ОСОБА_6 більш м`якого запобіжного заходу, ніж тримання під вартою, не зможе запобігти відповідним ризикам, та не забезпечить належну процесуальну поведінку підозрюваної, оскільки не встановлено тих стримуючих чинників, які б були у повному обсязі здатні мінімізувати ймовірність вчинення підозрюваною дій, спрямованих на ухилення від можливого покарання, впливу на свідків у даному кримінальному провадженні; знищення, схову або спотворення будь-якої з речей, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; вчинення іншого кримінального правопорушення. Відсутні й відомості щодо інших обставин, які б переважили ризики, передбачені ст.177 КПК України. Більш того, стороною захисту не доведено, як змінилися обставини, які були взяті до уваги при застосуванні запобіжного заходу, які нові обставини виникли після прийняття рішень про застосування запобіжного заходу.

Даних, які б перешкоджали триманню ОСОБА_6 під вартою, не встановлено.

Таким чином, зважаючи на те, що заявлені ризики, які були враховані при застосуванні запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, зокрема, ризики переховування від органів досудового розслідування та суду; незаконного впливу на свідків у цьому кримінальному провадженні; знищення, схову або спотворення будь-якої з речей, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; вчинення іншого кримінального правопорушення, продовжують існувати та вони виправдовують тримання підозрюваної під вартою, враховуючи усі визначенні ст.178 КПК України обставини в їх сукупності, приходжу до висновку, що слід продовжити строк тримання під вартою ОСОБА_6 , адже лише такий найсуворіший запобіжний захід, на даний час, зможе забезпечити належну процесуальну поведінку підозрюваної та буде достатнім стримуючим засобом для запобігання ризикам, доведеним слідчим та прокурором.

Слідчий суддя вважає обґрунтованою і доведеною ту обставину, що застосування більш м`якого запобіжного заходу, в тому числі й особисте зобов`язання, особиста порука та домашній арешт, навіть із покладенням додаткового обов`язку у вигляді носіння електронного засобу контролю, на даному етапі досудового розслідування, не зможе забезпечити належну процесуальну поведінку підозрюваного та не зможе запобігти вищевказаним ризикам. Так, особисте зобов`язання не підлягає до застосування з огляду на тяжкість злочинів, які інкримінуються підозрюваній, та наявність реальних сумнівів того, що ОСОБА_6 виконуватиме покладені на неї обов`язки. Особиста порука не підлягає застосуванню, оскільки будь-яких клопотань від осіб, яких би слідчий суддя міг вважати такими, що заслуговують на довіру, про те, що вони поручаються за виконання підозрюваним покладених на неї обов`язків, до слідчого судді не надходило. Застосування запобіжного заходу у виді домашнього арешту, навіть з покладенням обов`язку носіння електронного засобу контролю, на даному етапі досудового розслідування, не унеможливить запобіганню вищевказаних ризиків, оскільки ОСОБА_6 не перебуватиме під цілодобовим наглядом правоохоронних органів та зможе переховуватись від органу досудового розслідування та суду, знищити речі, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, вчинити інше кримінальне правопорушення, а також незаконно впливати на свідків, зокрема, й за допомогою засобів телефонного зв`язку або за допомогою третіх осіб, які матимуть можливість відвідувати підозрювану.

Завдання кримінального провадження виправдовують вжиття таких обмежувальних заходів та такий ступінь втручання у права і свободи підозрюваної з метою уникнення вищевказаних ризиків.

Саме застосований запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, на думку слідчого судді, забезпечує виконання підозрюваною процесуальних обов`язків.

За наведених обставин, слідчим суддею відхиляються, зазначені стороною захисту аргументи про те, що ОСОБА_6 немає намірів перешкоджати кримінальному провадженню, ухилятися від органу досудового розслідування та суду, впливати на свідків, а також щодо можливості застосування до підозрюваної більш м`якого запобіжного заходу, не пов`язаного із триманням під вартою, зокрема й у вигляді домашнього арешту.

Підстав для зменшення розміру застави, як альтернативи застосованому запобіжному заходу у вигляді тримання під вартою, слідчим суддею не встановлено.

Враховуючи викладене, строк тримання під вартою ОСОБА_6 слід продовжити в межах строку досудового розслідування та в межах строку, визначеного ст.197 КПК України, а саме по 21.09.2023 року включно.

Керуючись ст.ст.177, 178, 182, 183, 194, 196, 197, 199 КПК України, слідчий суддя -

постановив:

Клопотання слідчого задовольнити.

Строк тримання під вартою підозрюваної у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.263, ч.2 ст.307 КК України, ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , продовжити по 21 вересня 2023 року включно.

У разі внесення застави, визначеної ухвалою слідчого судді Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 05.06.2023 року в розмірі 45 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 120780 грн., покласти на підозрювану ОСОБА_6 зобов`язання прибувати до слідчого, прокурора, суду за кожною вимогою, та продовжити по 21.09.2023 року включно термін дії покладених цією ж ухвалою на ОСОБА_6 обов`язків:

- не відлучатись із м.Нетішин без дозволу слідчого, прокурора або суду;

- повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та/або перебування;

- утриматись від спілкування зі свідками у цьому кримінальному провадженні;

- здати на зберігання уповноваженому органу свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну, (в разі їх наявності).

У разі невиконання даних обов`язків, застава звертається в дохід держави.

Ухвала діє по 21 вересня 2023 року включно.

Ухвала слідчого судді підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Ухвала може бути оскаржена до Хмельницького апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя