справа № 362/5496/23
провадження № 1-кп/362/653/23
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07.09.2023

Васильківський міськрайонний суд Київської області у складі:

головуючого - судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

провів у місті Василькові Київської області відкрите підготовче судове засідання у кримінальному провадженні, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 11 червня 2023 року за № 0000454, щодо

ОСОБА_3 за обвинуваченням у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених частиною 1 статті 122, частиною 1 статті 153 КК України.

У судове засідання прибули:

прокурор ОСОБА_4 ;

представник потерпілої ОСОБА_5 ;

обвинувачений ОСОБА_3 ;

захисники ОСОБА_6 , ОСОБА_7 .

Суд установив:

У підготовчому судовому засіданні прокурор заявив клопотання про продовження щодо обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, обґрунтоване наявністю передбачених пунктами 1-5 частини 1 статті 177 КПК України ризиків.

У судовому засіданні прокурор і представник потерпілої підтримали вказане клопотання.

Обвинувачений і захисники проти задоволення клопотання заперечували.

Своєю чергою, захисники в судовому засіданні подали клопотання про зміну запобіжного заходу з тримання під вартою на інший, не пов`язаний із обмеженням волі.

У судовому засіданні обвинувачений і захисники підтримали клопотання.

Прокурор і представник потерпілої проти задоволення клопотань про зміну запобіжного заходу заперечили, просили відмовити в їх задоволенні.

Відповідно до статті 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Згідно з частиною 1 статті 178 КПК України при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 КПК України суд зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, в тому числі тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання обвинуваченого винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він обвинувачується, наявність судимостей у обвинуваченого тощо.

Відповідно до частини 1 статті 201 КПК України підозрюваний, обвинувачений, до якого застосовано запобіжний захід, його захисник, має право подати до місцевого суду, в межах територіальної юрисдикції якого здійснюється досудове розслідування, а в кримінальних провадженнях щодо кримінальних правопорушень, віднесених до підсудності Вищого антикорупційного суду, - до Вищого антикорупційного суду, клопотання про зміну запобіжного заходу, в тому числі про скасування чи зміну додаткових обов`язків, передбачених частиною п`ятою статті 194 цього Кодексу та покладених на нього слідчим суддею, судом, чи про зміну способу їх виконання.

Суд установив, що під час досудового розслідування слідчий суддя Печерського районного суду м. Києва ухвалою від 14 червня 2023 року, яку залишено без змін ухвалою Київського апеляційного суду від 27 липня 2023 року, застосував до ОСОБА_3 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, який продовжено ухвалою слідчого судді цього ж суду від 10 серпня 2023 року до 12 вересня 2023 року включно.

У зазначених ухвалах слідчі судді констатували обґрунтованість підозри ОСОБА_3 у скоєнні інкримінованих кримінальних правопорушень і доведеність прокурором наявності ризиків, передбачених частиною 1 статті 177 КПК України.

Суд вважає, що не відпали підстави, за яких слідчим суддею обрано обвинуваченому запобіжний захід у виді тримання під вартою на стадії досудового розслідування, а також дійшов висновку про незмінність відповідних ризиків.

Суд також виходить з того, що на даній стадії судового процесу суд, як суд, установлений законом для розгляду справи по суті, не має права вирішувати такі питання, як обґрунтованість підозри чи вагомість доказів. Дані категорії можуть були лише предметом оцінки слідчого судді на стадії досудового розслідування, яке закінчується спрямуванням обвинувального акту до суду.

Суд, оцінуючи подані клопотання, бере до уваги лише той факт, що в передбаченому законом порядку, судом установленим законом, було надано відповідні висновки - наявність обґрунтованої підозри та вагомість доказів саме для обрання запобіжного заходу, оскільки такі категорії, на відміну від ризиків, є майже незмінними протягом всього строку розгляду кримінального провадження.

Надаючи оцінку доводам, які наведені у клопотаннях сторін, оцінюючи відомості про особу обвинуваченого, суд погоджується зі стороною обвинувачення щодо існування ризиків та їх незмінності, зокрема, щодо можливості обвинуваченого переховуватись від суду, незаконно впливати на потерпілого та свідків у цьому кримінальному провадженні.

Суд при цьому враховує, що понять ризиків, як і видів доказів, якими вони можуть підтверджуватися, національне законодавство України не містить. Однак, беручи до уваги прецедентну практику Європейського суду з прав людини, ризики не повинні оцінюватись абстрактно (in abstracto), та мають підтверджуватися фактичними даними. При цьому такі данні, на думку суду, повинні свідчити про можливість існування певних підозр щодо таких ризиків, тобто вірогідності настання наслідків, запобіжниками яких вони є. А отже, розглядаючи клопотання, судом наведено ті фактичні дані, які, на його думку, є доказами в розумінні положень частини 1 статті 177 КПК України.

На думку суду, саме такий запобіжний захід, як тримання під вартою, відповідає завданням кримінального провадження, визначеного статтею 2 КПК України, меті застосування запобіжного заходу й особі обвинуваченого, встановленим обставинам - усунути ризики, які є запобіжником саме належної процесуальної поведінки та співіснування з суспільством.

При цьому, застосовуючи запобіжний захід, суд ураховує вік обвинуваченого, місце проживання й інші обставини, що характеризують його особу, дані про соціальні та родинні зв`язки, його позитивні характеристики, однак такі відомості, не можуть свідчити про відсутність або зменшення відповідних ризиків, передбачених статтею 177 КПК України.

З урахуванням правової кваліфікації інкримінованого кримінального правопорушення суд відповідно до пункту 1 частини 4 статті 183 КПК України не визначає розмір застави.

Отже, суд вважає клопотання прокурора таким, що належить задовольнити.

Крім того, до суду надійшов цивільний позов ОСОБА_8 до ОСОБА_3 про стягнення матеріальної та моральної шкоди, завданої кримінальним правопорушенням.

Відповідно до частини 1 статті 128 КПК України особа, якій кримінальним правопорушенням або іншим суспільно небезпечним діянням завдано майнової та/або моральної шкоди, має право під час кримінального провадження до початку судового розгляду пред`явити цивільний позов до підозрюваного, обвинуваченого або до фізичної чи юридичної особи, яка за законом несе цивільну відповідальність за шкоду, завдану діяннями підозрюваного, обвинуваченого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння.

Заперечень проти прийняття цивільного позову до розгляду з боку сторони захисту не висловлено. Суд не вбачає перешкод щодо прийняття цивільного позову до розгляду.

Під час підготовчого судового засідання клопотань про витребування певних речей чи документів або про виклик певних осіб для допиту в якості свідків в судовому засіданні не заявлено.

Суд, заслухавши думку учасників провадження, дійшов висновку про можливість призначення кримінального провадження до судового розгляду з огляду на таке.

Кримінальне провадження підсудне Васильківському міськрайонному суду Київської області. Істотні порушення вимог КПК України, які б унеможливлювали призначення провадження до судового розгляду, відсутні, а тому суд дійшов висновку про необхідність призначення кримінального провадження за вказаним обвинувальним актом до розгляду в судовому засіданні.

З урахуванням фактичних обставин інкримінованого правопорушення та вимог пункту 2 частини 2 статті 27 КПК України судовий розгляд належить здійснювати у закритому судовому засіданні.

Разом із клопотанням про продовження запобіжного заходу прокурор подав копії матеріалів досудового розслідування, які суд, не досліджуючи їх змісту з огляду на неможливість оцінки доказів на стадії підготовчого судового засідання, повертає прокурору без розгляду.

Керуючись статтями 27, 128, 177-178, 182-183, 194, 196, 314-317 КПК України, суд

ухвалив:

1. Залишити без задоволення клопотання захисників про зміну запобіжного заходу.

2. Задовольнити клопотання прокурора про продовження запобіжного заходу.

3. Продовжити застосований до обвинуваченого ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, уродженця м. Василькова Київської області, неодруженого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого, запобіжний захід у вигляді тримання під вартою в Державній установі «Київський слідчий ізолятор» строком на 60 (шістдесят) днів, а саме до 05 листопада 2023 року включно, без визначення розміру застави.

4. Прийняти до розгляду цивільний позов ОСОБА_8 , визнавши її цивільним позивачем, а ОСОБА_3 - цивільним відповідачем у даному кримінальному провадженні.

5. Призначити кримінальне провадження до судового розгляду 17:00 07 вересня 2023 року в приміщенні Васильківського міськрайонного суду Київської області за адресою: Київська область, Обухівський район, м. Васильків, вул. Шевченка, 8.

6. Судовий розгляд здійснювати одноособово у закритому судовому засіданні.

7. У судове засідання викликати учасників судового провадження.

Ухвала в частині продовження запобіжного заходу підлягає негайному виконанню після її оголошення та може бути оскаржена протягом п`яти днів з дня її оголошення безпосередньо до Київського апеляційного суду. В іншій частині ухвала оскарженню не підлягає.

Повний текст ухвали оголошено 12 вересня 2023 року.

Суддя ОСОБА_1