Справа № 182/3926/23
Провадження № 1-кс/0182/911/2023
У Х В А Л А

Іменем України

10.08.2023 року м. Нікополь

Слідчий-суддя Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області ОСОБА_1

секретар судового засідання ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання ст. слідчого СВ Нікопольського РУП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_3 , яке погоджене прокурором Нікопольської окружної прокуратури ОСОБА_4 у кримінальному провадженні, відомості про вчинене кримінальне правопорушення за яким внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000640 від 07.06.2023 року про обрання запобіжного заходу у вигляді особистого зобов`язання стосовно підозрюваного:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, українця, уродженця с. Мала Костромка, Апостолівського району Дніпропетровської області, не працюючого, який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , фактично мешкаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого,-

підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст. 185 КК України,

за участю

прокурора ОСОБА_4 ,

підозрюваного ОСОБА_5 ,

ВСТАНОВИВ:

Ст. слідчий СВ Нікопольського РУП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_3 , звернулась до суду з клопотанням, погодженим прокурором Нікопольської окружної прокуратури ОСОБА_4 про обрання запобіжного заходу у вигляді особистого зобов`язання стосовно ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, що має правову кваліфікацію за ч.4 ст. 185 України.

Клопотання обґрунтоване тим, що в березні 2022 року ОСОБА_6 в зв`язку з від`їздом передала своєму знайомому ОСОБА_5 ключі від своєї квартири, яка розташована за адресою АДРЕСА_3 з метою нагляду.

19.02.2023 приблизно о 10 годині 30 хвилин, у ОСОБА_5 виник злочинний умисел, направлений на викрадення чужого майна.

Реалізуючи свій злочинний умисел, ОСОБА_5 , в цей же день та час, з метою вчинення крадіжки чужого майна, прийшов до квартири АДРЕСА_4 та маючи ключи відчинив двері і зайшов до вказаної квартири. Перебуваючи в квартирі ОСОБА_5 , маючи умисел на викрадення чужого майна, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, їх суспільно небезпечні наслідки у вигляді заподіяння матеріальної шкоди та бажаючи їх настання, під час дії Указу Президента України від 24.02.2022 № 64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні», звідки умисно, таємно, з корисливих мотивів, викрав монітор «HP TFT-LCD», вартість якого, згідно висновку судово-товарознавчої експертизи № 3100 від 11.07.2023 року становить 3340 грн.00 коп., який належить ОСОБА_6 , чим спричинив потерпілій збиток на вказану суму.

Після чого, ОСОБА_5 залишив місце злочину, викраденим майном розпорядився на власний розсуд.

Крім того, 03.03.2023 приблизно о 10 годині 00 хвилин, у ОСОБА_5 повторно виник злочинний умисел, направлений на викрадення чужого майна.

Реалізуючи свій злочинний умисел, ОСОБА_5 , в цей же день та час, з метою вчинення крадіжки чужого майна, прийшов до квартири АДРЕСА_4 та маючи ключі відчинив двері і зайшов до вказаної квартири. Перебуваючи в квартирі ОСОБА_5 , маючи умисел на викрадення чужого майна, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, їх суспільно небезпечні наслідки у вигляді заподіяння матеріальної шкоди та бажаючи їх настання, під час дії Указу Президента України від 24.02.2022 № 64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні», звідки повторно умисно, таємно, з корисливих мотивів, викрав електричний конвекційний обігрівач «Electrolux RAPID ECH R-1000ML», вартість якого, згідно висновку судово-товарознавчої експертизи № 3100 від 11.07.2023 року становить 1900 грн.00 коп., який належить ОСОБА_6 , чим спричинив потерпілій збиток на вказану суму.

Після чого, ОСОБА_5 залишив місце злочину, викраденим майном розпорядився на власний розсуд.

Крім того 04.05.2023 приблизно о 11 годині 00 хвилин, у ОСОБА_5 повторно виник злочинний умисел, направлений на викрадення чужого майна.

Реалізуючи свій злочинний умисел, ОСОБА_5 , в цей же день та час, з метою вчинення крадіжки чужого майна, прийшов до квартири АДРЕСА_4 та маючи ключи відчинив двері і зайшов до вказаної квартири. Перебуваючи в квартирі ОСОБА_5 , маючи умисел на викрадення чужого майна, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, їх суспільно небезпечні наслідки у вигляді заподіяння матеріальної шкоди та бажаючи їх настання, під час дії Указу Президента України від 24.02.2022 № 64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні», звідки повторно умисно, таємно, з корисливих мотивів, викрав системний блок «ZALMAN» з комплектуючим, вартість якого, згідно висновку судово-товарознавчої експертизи № 3100 від 11.07.2023 року становить 3725 грн.00 коп., який належить ОСОБА_6 , чим спричинив потерпілій збиток на вказану суму.

Після чого, ОСОБА_5 залишив місце злочину, викраденим майном розпорядився на власний розсуд.

Крім того 16.05.2023 приблизно о 11 годині 30 хвилин, у ОСОБА_5 повторно виник злочинний умисел, направлений на викрадення чужого майна.

Реалізуючи свій злочинний умисел, ОСОБА_5 , в цей же день та час, з метою вчинення крадіжки чужого майна, прийшов до квартири АДРЕСА_4 та маючи ключи відчинив двері і зайшов до вказаної квартири. Перебуваючи в квартирі ОСОБА_5 , маючи умисел на викрадення чужого майна, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, їх суспільно небезпечні наслідки у вигляді заподіяння матеріальної шкоди та бажаючи їх настання, під час дії Указу Президента України від 24.02.2022 № 64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні», звідки повторно, умисно, таємно, з корисливих мотивів, викрав телевізор «LG» вартість якого, згідно висновку судово-товарознавчої експертизи № 3100 від 11.07.2023 року становить 6153 грн.33 коп., який належить ОСОБА_6 , чим спричинив потерпілій збиток на вказану суму.

Після чого, ОСОБА_5 залишив місце злочину, викраденим майном розпорядився на власний розсуд.

Крім того, 17.05.2023 приблизно о 10 годині 30 хвилин, у ОСОБА_5 повторно виник злочинний умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна.

Реалізуючи свій злочинний умисел, ОСОБА_5 , в цей же день та час, з метою вчинення крадіжки чужого майна, прийшов до квартири АДРЕСА_4 та маючи ключи відчинив двері і зайшов до вказаної квартири. Перебуваючи в квартирі ОСОБА_5 , маючи умисел на викрадення чужого майна, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, їх суспільно небезпечні наслідки у вигляді заподіяння матеріальної шкоди та бажаючи їх настання, під час дії Указу Президента України від 24.02.2022 № 64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні», звідки повторно, умисно, таємно, з корисливих мотивів, викрав монітор «SAMSUNG P2350», вартість якого, згідно висновку судово-товарознавчої експертизи № 3100 від 11.07.2023 року становить 1566 грн.00 коп., який належить ОСОБА_6 , чим спричинив потерпілій збиток на вказану суму.

Після чого, ОСОБА_5 залишив місце злочину, викраденим майном розпорядився на власний розсуд.

Таким чином, ОСОБА_5 , підозрюється у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України таємне викрадення чужого майна (крадіжка) вчинена повторно, в умовах воєнного стану.

Вина ОСОБА_5 повністю підтверджується зібраними у кримінальному провадженні доказами:

?Протоколом огляду місця події.

?Протоколом допиту потерпілої.

?Протоколами огляду вилучених речових доказів.

Підозрюваний ОСОБА_5 вчинив злочин, за який законом передбачено покарання у вигляді позбавленням волі на строк від п`яти до восьми років.

Враховуючи той факт, що для розгляду в розумні строки даного кримінального провадження в суді необхідне забезпечення виконання обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також те, що під час досудового розслідування встановлена наявність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, а саме, те що ОСОБА_5 може:

-переховуватися від суду;

-незаконно впливати на свідків;

-вчинити інше кримінальне правопорушення аналогічне тому, у якому

підозрюється, обвинувачується.

Про наявність даних ризиків свідчить той факт, що:

1) наявні докази про вчинення підозрюваним кримінального правопорушення з корисливих мотивів, що свідчить про перетворення вчинення вказаного злочину у основний спосіб заробітку, що може сприяти вчиненню ОСОБА_5 нових злочинів, якщо йому не буде обрано запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання;

2) ОСОБА_5 у разі визнання його винним у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він обвинувачується може бути призначено покарання у вигляді позбавленням волі на строк від п`яти до восьми років, що може спонукати його переховуватися від суду та незаконно впливати на потерпілу у цьому кримінальному провадженні.

Ст. слідчий зазначає, що з урахуванням викладених ризиків та особи підозрюваного, обставини вчинення ним злочинних дій, до ОСОБА_5 доцільно буде застосувати запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання.

Прокурор в судовому засіданні клопотання підтримав, просив його задовольнити з урахуванням підстав зазначених у змісті клопотання.

Підозрюваний ОСОБА_5 в судовому засіданні проти обрання запобіжного заходу у виді особистого зобов`язання не заперечив.

Дослідивши клопотання слідчого про обрання запобіжного заходу у вигляді особистого зобов`язання, заслухавши думку учасників кримінального провадження, оцінивши докази у їх сукупності, слідчий суддя вважає, що клопотання є підставним та підлягає до задоволення з таких підстав.

Як вбачається з матеріалів клопотання, 09 серпня 2023 ОСОБА_5 повідомлено про підозру у скоєнні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 185 КК України.

Відповідно до п. 18 ч. 1 ст. 3 Кримінального процесуального кодексу України до повноважень слідчого судді належить здійснення судового контролю за дотриманням прав, свобод та інтересів осіб у кримінальному провадженні.

Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 8 КПК України кримінальне провадження здійснюється з додержанням принципу верховенства права, відповідно до якого людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави. Принцип верховенства права у кримінальному провадженні застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 22 КПК України кримінальне провадження здійснюється на основі змагальності, що передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами, передбаченими цим Кодексом. Сторони кримінального провадження мають рівні права на збирання та подання до суду речей, документів, інших доказів, клопотань, скарг, а також на реалізацію інших процесуальних прав, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до ст. 131 КПК України одним із заходів забезпечення кримінального провадження з метою досягнення його дієвості є запобіжні заходи.

За змістом ч. 3 ст. 132 КПК України застосування заходів забезпечення кримінального провадження не допускається, якщо слідчий, дізнавач, прокурор не доведе, що:

1) існує обґрунтована підозра щодо вчинення кримінального правопорушення такого ступеня тяжкості, що може бути підставою для застосування заходів забезпечення кримінального провадження;

2) потреби досудового розслідування виправдовують такийступінь втручання у права і свободи особи, про який ідеться в клопотанні слідчого, дізнавача, прокурора;

3) може бути виконане завдання, для виконання якого слідчий, дізнавач, прокурор звертається із клопотанням.

Згідно з ч. 1 ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Частиною 2 ст. 177 КПК України передбачено, що підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави вважати, що підозрюваний може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.

Згідно з ч. 1 ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про:

1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення;

2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор;

3) недостатність застосуваннябільш м`якихзапобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Як свідчать матеріали провадження, повідомлення про підозру ОСОБА_5 відповідає вимогам ст. 277 КПК України за своїм змістом та на даному етапі сумнівів щодо її законності або порушення порядку вручення не викликає.

Суд ураховує, що поняття «обґрунтована підозра» не визначене у національному законодавстві, проте зважаючи на вимоги, закріплені у статті 9 КПК України, а також статті 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», суд в цьому контексті враховує позиції Європейського суду з прав людини викладені в його рішеннях.

Зокрема, за змістом п. 175 рішення ЄСПЛ від 21.04.2011 у справі «Нечипорук і Йонкало проти України» термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення, також вимога розумної підозри передбачає наявність доказів, які об`єктивнопов`язуютьпідозрюваного з певнимзлочином і вони не повинні бути достатніми, щоб забезпечити засудження, але мають бути достатніми, щоб виправдати подальшерозслідування або висунення звинувачення (рішення у справі «Мюррей проти Об`єднаного Королівства» від 28.10.1994 року, «Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства» від 30.08.1990 року).

Обґрунтованість підозри повинна бути визначена враховуючи положення ст. 94 КПК України, а саме, що слідчий, прокурор, слідчий суддя, суд за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінюють кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення.

На даному етапі судового провадження суд не вирішує питання про оцінку доказів для визнання підозрюваного винуватим чи невинуватим у вчиненні злочину, адже судове провадження наразі не завершено, докази сторін в повному обсязі судом не досліджено, і відповідно до ст. 94 КПК України суд за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, має оцінити після завершення дослідження кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення.

Враховуючи вимоги чинного кримінального процесуального законодавства, під час розгляду клопотань на стадії досудового розслідування слідчий суддя має переконатись, що сукупність матеріалів на даному етапі кримінального провадження до моменту з`ясування істини у справі є достатньою для висновку про обґрунтованість підозри, яка не є сама по собі актом притягненням особи до відповідальності, а є лише сукупністю даних, які переконують об`єктивного спостерігача, що особа могла бути причетною до вчинення конкретного злочину.

За таких умов, дослідивши матеріали клопотання та долучені до нього документи, за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин провадження, керуючись законом, оцінюючи сукупність зібраних доказів щодо пред`явленої підозри, з точки зору достатності та взаємозв`язку, слідчий суддя приходить до висновку про наявність у провадженні доказів, передбачених параграфами 3-5 Глави 4 КПК України (показання, речові докази і документи та інші), які свідчать про обґрунтованість підозри у вчиненні кримінального правопорушення, які могли б об`єктивно зв`язувати його з ними, тобто підтвердити існування фактів та інформації, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що підозрювана могла вчинити дане кримінальне правопорушення.

Разом з тим, слідчий суддя зауважує, що згідно вимог чинного законодавства сама по собі наявність обґрунтованою підозри не може бути єдиною підставою для застосування до підозрюваного запобіжного заходу, оскільки їх застосування потребує наявність існування хоча б одного із ризиків, передбачених ст. 177 КПК України.

Слідчий суддя вважає такими, що заслуговують на увагу доводи прокурора про те, що оскільки ОСОБА_5 обґрунтовано підозрюється у вчиненні злочинів, передбачених ч. 4 ст.185 КК України, за які відповідно передбачене покарання до восьми років позбавлення волі, та наявні ризики, передбачені п. 1, п. 3, п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, то застосування до підозрюваного запобіжного заходу у вигляді особистого зобов`язання забезпечить належну поведінку підозрюваного.

При цьому слідчий суддя також враховує, що власне сам підозрюваний із застосування такого запобіжного заходу фактично погодився.

Частиною 1 ст. 179 КПК України визначено, що особисте зобов`язання полягає у покладенні на підозрюваного, обвинуваченого зобов`язання виконувати покладені на нього слідчим суддею, судом обов`язки, передбачені статтею 194 цього Кодексу.

З урахуванням зазначених ризиків у кримінальному провадженні, обставин кримінального правопорушення та даних про особу підозрюваного слідчий суддя вважає, що на даний час для забезпечення належної процесуальної поведінки підозрюваного та виконання останнім покладених на нього процесуальних обов`язків, є достатнім застосування до підозрюваного запобіжного заходу у вигляді особистого зобов`язання з покладенням на підозрюваного наступних обов`язків, передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України, а саме:

1. прибувати до старшого слідчого СВ Нікопольського РУП ГУНП в Дніпропетровській області майора поліції ОСОБА_3 , прокурора або суду за першою вимогою, в провадженні якого знаходиться кримінальне провадження;

2. Повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання, в провадженні якого знаходиться кримінальне провадження.

Також, слідчий суддя вважає за необхідне роз`яснити підозрюваному що в разі невиконання покладених на нього обов`язків, до нього може бути застосований більш жорсткий запобіжний захід і на нього може бути накладено грошове стягнення в розмірі визначеному КПК України.

Враховуючи наведене, керуючись ст.ст. 176-179, 184, 193-196 КПК України, слідчий суддя

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання ст. слідчого СВ Нікопольського РУП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_3 , яке погоджено прокурором Нікопольської окружної прокуратури ОСОБА_4 , про застосування у кримінальному провадженні, внесеному 07.06.2023 за №0000640 про застосування запобіжного заходу у вигляді особистого зобов`язання стосовно ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , задовольнити.

Застосувати до підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання, строком на 60 дні, тобто по 08.10.2023 року.

Покласти на підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , наступні обов`язки, передбачені ч. 5 ст.194 Кримінального процесуального кодексу України, а саме:

1. прибувати до старшого слідчого СВ Нікопольського РУП ГУНП в Дніпропетровській області майора поліції ОСОБА_3 , прокурора або суду за першою вимогою, в провадженні якого знаходиться кримінальне провадження;

2. Повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання, в провадженні якого знаходиться кримінальне провадження;

Попередити підозрюваного ОСОБА_5 , що в разі невиконання покладених на нього обов`язків, до нього може бути застосований більш жорсткий запобіжний захід.

Контроль за виконанням ухвали покласти на ст. слідчого СВ Нікопольського РУП ГУНп в Дніпропетровській області ОСОБА_3 .

Ухвала щодо застосування запобіжного заходу у вигляді особистого зобов`язання підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Ухвала слідчого судді може бути оскаржена протягом п`яти днів з дня її оголошення безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку на подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не буде подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Слідчий суддя ОСОБА_1