Кропивницький апеляційний суд
Провадження № 11-кп/4809/611/23 Головуючий у І інстанції: ОСОБА_1
Категорія: ст. 286 КК України Доповідач у ІІ інстанції: ОСОБА_2
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13.09.2023 року. Колегія суддів судової палати у кримінальних справах Кропивницького апеляційного суду у складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

з участю: секретаря ОСОБА_5 ,

прокурора ОСОБА_6 ,

захисника - ОСОБА_7

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Кропивницькому, матеріали клопотання прокурора про звільнення від кримінальної відповідальності в кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0001760, за апеляційною скаргою захисника ОСОБА_7 , яка діє в інтересах підозрюваного ОСОБА_8 на ухвалу Ленінського районного суду м. Кіровограда від 24 серпня 2023 року, якою відносно

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Олександро-Завадське Добровеличківського району Кіровоградської області, громадянина України, одруженого, з повною загальною середньою освітою, працюючого зварювальником в ТОВ «МК МЕТАЛ ТРЕЙД», раніше не судимого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1

задоволено клопотання прокурора Кропивницької окружної прокуратури Кіровоградської області про звільнення від кримінальної відповідальності у зв`язку з примиренням винного з потерпілим.

ОСОБА_8 , підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України звільнено від кримінальної відповідальності на підставі ст. 46 КК України у зв`язку з примиренням винного з потерпілим.

Закрито кримінальне провадження № 0001760, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань 22.06.2023, відносно ОСОБА_8 , підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України.

Стягнуто з ОСОБА_8 на користь держави витрати на залучення експерта в кримінальному провадженні в сумі 15295 (п`ятнадцять тисяч двісті дев`яносто п`ять) гривень 40 копійок.

Скасовано арешт, накладений ухвалою слідчого судді Кіровського районного суду м. Кіровограда від 29.06.2023 року на майно ОСОБА_9 , фактичним володільцем якого є ОСОБА_8 , а саме: автомобіль ЗАЗ Forza, реєстраційний номер НОМЕР_1 (VIN НОМЕР_2 ).

Скасовано арешт, накладений ухвалою слідчого судді Кіровського районного суду м. Кіровограда від 29.06.2023 року на майно ОСОБА_10 , а саме: автомобіль ВАЗ 2104, реєстраційний номер НОМЕР_3 (VIN НОМЕР_4 ).

Цією ухвалою вирішено питання про речові докази у кримінальному провадженні,

В С Т А Н О В И Л А:

До Ленінського районного суду міста Кіровограда від прокурора Кропивницької окружної прокуратури Кіровоградської області надійшло клопотання про звільнення від кримінальної відповідальності у зв`язку з примиренням з потерпілим відносно ОСОБА_8 , підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України.

Органом досудового розслідування ОСОБА_8 підозрюється в томук, що він 22.06.2023 о 07.00 годині, керуючи технічно-справним автомобілем «ЗАЗ Forza» реєстраційний номер НОМЕР_1 , рухаючись по проїзній частині вулиці Кропивницького зі сторони вул. Покровська в напрямку вул. Гоголя в м. Кропивницький, проігнорував вимоги п.п. 1.5, 2.3 (б) ПДР України (п. 1.5. Дії або бездіяльність учасників дорожнього руху та інших осіб не повинні створювати небезпеку чи перешкоду для руху, загрожувати життю або здоров`ю громадян, завдавати матеріальних збитків; п. 2.3. Для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов`язаний: б) бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, відповідно реагувати на її зміну, технічним станом транспортного засобу і не відволікатися від керування цим засобом у дорозі). Далі, в ході руху по вул. Кропивницького, наближаючись до регульованого перехрестя вулиць Преображенської та Кропивницького, позначеного світлофорними об`єктами, не вибрав безпечну швидкість руху керованого транспортного засобу, чим позбавив себе можливості вірно оцінювати дорожню обстановку та безпечно ним керувати, при цьому, порушуючи вимоги п. 8.7.3 (е) ПДР України (п. 8.7.3 Сигнали світлофора мають такі значення: е) червоний сигнал, у тому числі миготливий, або два червоних миготливих сигнали забороняють рух) не вжив заходів для зменшення швидкості аж до зупинки транспортного засобу, проявивши особисту неуважність і безпечність, продовжив рух, та під час проїзду вище вказаного перехрестя допустив зіткнення з автомобілем марки «ВАЗ-2104» реєстраційний номер НОМЕР_3 , який рухався по вул. Преображенська від вул. Карабінерна в напрямку вул. Олександрійська.

Врезультаті ДТП водій автомобіля «ВАЗ-2104» реєстраційний номер НОМЕР_3 ОСОБА_10 отримав тілесні ушкодження у вигляді: закритого перелому шийки правої стегнової кістки із зміщенням; саден обличчя, верхніх та нижніх кінцівок, які згідно висновку СМЕ № 631 від 20.07.2023 відносяться до категорії СЕРЕДНЬОЇ тяжкості тілесних ушкоджень, які викликали тривалий розлад здоров`я, строком понад 21 добу.

Таким чином, ОСОБА_8 обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України, тобто у порушенні правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило потерпілому середньої тяжкості тілесне ушкодження.

Разом з тим, під час досудового розслідування по кримінальному провадженню були встановлені підстави для звільнення підозрюваного ОСОБА_8 від кримінальної відповідальності на підставі ст. 46 КК України, а саме: підозрюваний ОСОБА_8 вперше скоїв злочин; діяння належить до необережного нетяжкого злочину; підозрюваний ОСОБА_8 примирився з потерпілим ОСОБА_10 та повністю відшкодував заподіяну ним шкоду. У зв`язку із чим, сторона обвинувачення заявила клопотання про звільнення від кримінальної відповідальності ОСОБА_8 , який підозрюється у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України, у зв`язку з примиренням з потерпілим.

Ухвалою Ленінського районного суду м. Кіровограда від 24 серпня 2023 року ОСОБА_8 , підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України звільнено від кримінальної відповідальності на підставі ст. 46 КК України у зв`язку з примиренням винного з потерпілим.

Судове рішення мотивовано тим, що ОСОБА_8 вперше скоїв кримінальне правопорушення, яке згідно ч. 4 ст. 12 КК України відноситься до категорії злочинів невеликої тяжкості, вчинених з необережності, а саме будучи особою, яка керує транспортним засобом, допустив (вчинив) порушення правил безпеки дорожнього руху, що спричинило потерпілому середньої тяжкості тілесні ушкодження, тобто злочин, передбачений ч. 1 ст. 286 КК України. Завдані потерпілому збитки підозрюваний ОСОБА_8 відшкодував повністю, потерпілий примирився з ним та він не заперечує проти закриття кримінального провадження за примиренням з потерпілим.

В апеляційній скарзі захисник ОСОБА_7 , яка діє в інтересах підозрюваного ОСОБА_8 просить змінити ухвалу суду першої інстанції та процесуальні витрати на залучення експертів в розмірі 15295,40 грн. віднести на рахунок держави.

Свої вимоги апелянт обґрунтовує тим, що судом першої інстанції ОСОБА_8 звільнено від кримінальної відповідальності за ч. 1 ст. 286 КК України на підставі ст. 46 КК України у зв`язку з примиренням винного з потерпілим, кримінальне провадження щодо нього закрито.

При цьому, ініціатором проведення судових експертиз у цьому кримінальному провадженні був орган досудового розслідування, а сторона захисту не залучала жодних експертів, тому відповідно до приписів ч. 2 ст. 122, ст. 124 КПК витрати на проведення судових експертиз в загальній сумі 15295,40 гривень /згідно довідок про витрати на проведення експертиз та акту здачі приймання висновку експерта № 293/23-27 в кримінальному провадженні № 0001760/, не підлягають стягненню з ОСОБА_8 та покладаються на державу.

Крім того, прокурор, погоджуючись з рішенням суду про закриття кримінального провадження не заявляв клопотання про компенсацію жодних процесуальних витрат.

Об`єднана палата Касаційного кримінального суду Верховного Суду в своїй Постанові від 12 вересня 2022 року (справа № 203/241/17 провадження № 51-4251кмо21) зазначила, що якщо особа звільняється від кримінальної відповідальності процесуальні витрати, понесені органом досудового розслідування та пов`язані зі здійсненням кримінального провадження, в тому числі й витрати на проведення експертизи, не стягуються з особи, кримінальне провадження щодо якої закрито на цій підставі, а відносяться на рахунок держави, окрім витрат, пов`язаних, зокрема, із залученням експерта стороною захисту.

Заслухавши доповідача, прокурора, який підтримав апеляційні скарги, обговоривши доводи апеляційної скарг, перевіривши матеріали кримінального провадження, колегія суддів вважає, що апеляційні скаргу захисника слід залишити без задоволення, з таких підстав.

Згідно до ст. 370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і мотивованим.

Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджено доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до ст. 94 цього Кодексу.

Вмотивованим є рішення, в якому наведено належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення

Згідно ст. 46 КК України особа, яка вперше вчинила кримінальний проступок або необережний нетяжкий злочин, крім корупційних кримінальних правопорушень, кримінальних правопорушень, пов`язаних з корупцією, порушень правил безпеки дорожнього руху або експлуатації транспорту особами, які керували транспортними засобами у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебували під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, звільняється від кримінальної відповідальності, якщо вона примирилася з потерпілим та відшкодувала завдані нею збитки або усунула заподіяну шкодую

Частиною 7 статті 284 КПК України передбачено, що закриття кримінального провадження або ухвалення вироку з підстави, передбаченої пунктом 1 частини другої цієї статті, не допускається, якщо підозрюваний, обвинувачений проти цього заперечує.

Відповідно до ч. 3 ст. 288 КПК України суд своєю ухвалою закриває кримінальне провадження та звільняє підозрюваного, обвинуваченого від кримінальної відповідальності у випадку встановлення підстав, передбачених законом України про кримінальну відповідальність.

Дотримуючись вимог, передбачених статтями 284, 286 КПК, суд першої інстанції обґрунтовано задовольнив клопотання прокурора та звільнив ОСОБА_8 від кримінальної відповідальності у зв`язку із примиренням винного з потерпілим.

При цьому, суд відповідно до ст. 372 КПК України, зазначив в ухвалі правову кваліфікацію кримінального правопорушення, яке інкримінувалося ОСОБА_8 та його суть, встановив обставини його вчинення. Крім того, перевірив наявність передбачених законом підстав для звільнення особи від кримінальної відповідальності, а також мотиви, з яких суд виходив при постановленні свого рішення.

Жодним учасником не оспорюється правова кваліфікація вчиненого кримінального правопорушення та мотиви з яких суд першої інстанції дійшов висновку про звільнення ОСОБА_8 від кримінальної відповідальності у зв`язку з із закінченням строків давності та закриття даного кримінального провадження.

Тому, колегія суддів відповідно до вимог ст. 404 КПК України, переглядає судове рішення в межах апеляційної скарги.

Відповідно до вимог п. 3 ч.1 ст. 118 КПК України процесуальні витрати складаються із витрат, пов`язаних із залученням потерпілих, свідків, спеціалістів, перекладачів та експертів.

Процесуальні витрати виникають та пов`язані зі здійсненням кримінального провадження, є матеріальними витратами органів досудового розслідування, прокуратури, суду та інших учасників кримінального провадження.

Частиною 1 ст. 124 КПК встановлено, що у разі ухвалення обвинувального вироку суд стягує з обвинуваченого на користь потерпілого всі здійснені ним документально підтверджені процесуальні витрати.

Частиною 1 ст. 126 КПК визначено, що суд вирішує питання щодо процесуальних витрат у вироку суду або ухвалою.

Велика Палата Верховного Суду у постанові від 17 червня 2020 року у справі №598/1781/17 дійшла висновку, що кримінальний процесуальний закон не обмежує можливість вирішення питання розподілу процесуальних витрат, зокрема витрат на правову допомогу, виключно обвинувальним вироком.

Суд повинен вирішити питання про розподіл процесуальних витрат у будь-якому рішенні, яким завершується розгляд кримінального провадження по суті. Очевидно, що, звільняючи особу від кримінальної відповідальності, суд або суддя має вирішити питання про скасування чи зміну запобіжного заходу, речові докази, розподіл процесуальних витрат тощо. Таким чином, ВП ВС вважає, що це питання може бути вирішене й ухвалою суду.

Нормами КПК встановлено, що, ухвалюючи вирок, суд повинен вирішити питання про розподіл процесуальних витрат (п. 13 ч. 1 ст. 368, ч. 4 ст. 374 КПК).

Оскільки ст. 126 КПК визначено, що означене питання може бути вирішено й ухвалою суду, ВП ВС робить висновок, що у випадку наявних судових витрат або заявлення учасниками кримінального провадження клопотання про компенсацію процесуальних витрат суд, ухвалюючи остаточне рішення за результатами розгляду кримінального провадження (вирок або ухвалу), вирішує питання щодо розподілу процесуальних витрат.

Вказаний висновок колегії суддів узгоджується з правовою позицією викладеною в постанові Великою Палати Верховного Суду від 21 листопада 2018 року у справі №462/6473/16-ц де зазначено, що процесуальні витрати, понесені, зокрема, у кримінальному провадженні, не є збитками, що можуть бути стягнуті шляхом подання цивільного позову до обвинуваченого. Такі витрати розподіляються виключно за правилами, встановленими главою 8 КПК України.

Отже, кримінальний процесуальний закон не обмежує можливість вирішення питання розподілу процесуальних витрат, зокрема витрат на залучення експертів, виключно обвинувальним вироком.

Суд повинен вирішити питання про розподіл процесуальних витрат у будь-якому рішенні, яким завершується розгляд кримінального провадження по суті.

Очевидно, що, звільняючи особу від кримінальної відповідальності, суд або суддя має вирішити питання про скасування чи зміну запобіжного заходу, речові докази, розподіл процесуальних витрат тощо.

З огляду на викладене враховуючи те, що кримінальне провадження відносно ОСОБА_8 закрито у зв`язку із примиренням з потерпілим, при цьому винність ОСОБА_8 у вчиненні кримінального правопорушення жодним учасником процесу на даний час не оспорюється, державою, з метою доведеності вини ОСОБА_8 , який на той час мав статус підозрюваного у кримінальному провадженні, понесенні відповідні витрати на залучення експертів, а також вимоги ст. 126 КПК колегія суддів вважає необґрунтованими доводи захисника про віднесення судових витрат за рахунок держави.

При цьому колегія суддів вважає недоречним посилання в апеляційній скарзі захисника про віднесення судових витрат за рахунок держави, з правовими позиціями Верховного Суду, оскільки вказані позиції стосуються виключно закриття кримінального провадження на підставі ст. 49 КК України.

На підставі викладеного та керуючись ст. 376, 405, 407, 408, 409, 413, 419 КПК України, колегія суддів.

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_7 , яка діє в інтересах підозрюваного ОСОБА_8 , - залишити без задоволення, а ухвалу Ленінського районного суду м. Кіровограда від 24 серпня 2023 року, якою ОСОБА_8 , підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України звільнено від кримінальної відповідальності на підставі ст. 46 КК України у зв`язку з примиренням винного з потерпілим, - залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена до Верховного Суду, як суду касаційної інстанції, протягом трьох місяців з дня її проголошення.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4