Справа № 351/485/23
Провадження № 1-кп/351/88/23
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31 травня 2023 року м. Снятин

Снятинський районний суд Івано-Франківської області в складі:

головуючого судді - ОСОБА_1 ,

з участю: секретаря - ОСОБА_2 ,

прокурора - ОСОБА_3 ,

обвинуваченого - ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Снятині кримінальне провадження відносно

ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_1 , жителя АДРЕСА_1 , фактично проживаючого у АДРЕСА_2 , громадянина України, з середньою освітою, непрацюючого, одруженого, не судимого,

у вчиненні кримінального правопорушення ч.4 ст. 185 КК України,-

ВСТАНОВИВ:

Обвинувачений ОСОБА_4 , стосовно якого на розгляді Снятинського районного суду Івано-Франківської області перебуває обвинувальний акт за фактом вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст. 185 КК України, вчинив дані правопорушення за наступних обставин.

Так, обвинувачений ОСОБА_4 в період дії воєнного стану в Україні, введеного Указом Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» №64/2022 від 24.02.2022 року та строк дії якого продовжено на 90 діб на підставі Указу Президента України «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні» №757/2022 від 07.11.2022 року, 05 грудня 2022 року приблизно о 15 годині 30 хвилин ОСОБА_4 на автомобілі марки Hyundai Sonata, реєстраційний номер НОМЕР_1 заїхав на територію АЗС «Окко», яка знаходиться по вулиці Жовтнева, 39 у селі Хлібичин Коломийського району Івано-Франківської області. При цьому у салоні його автомобіля перебувала ОСОБА_5 , яку останній віз у напрямку міста Чернівці за їхньою попередньою домовленістю.

Заїхавши на вказану АЗС, ОСОБА_5 вийшла з салону автомобіля та пішла до приміщення торгового залу АЗС щоб здійснити покупки, при цьому свій мобільний телефон марки Samsung Galaxy S21 FE 5G із силіконовим чохлом та двома стартовими пакетами операторів мобільного зв`язку залишила на передньому пасажирському сидінні у салоні автомобіля.

Перебуваючи у салоні зазначеного автомобіля, ОСОБА_4 помітив мобільний телефон, залишений ОСОБА_5 і тоді у останнього виник умисел на вчинення крадіжки вказаного мобільного телефону.

Реалізуючи свій злочинний намір, направлений на таємне викрадення чужого майна, ОСОБА_4 , 05 грудня 2022 року приблизно о 16 год., з метою вчинення крадіжки мобільного телефону ОСОБА_5 , не дочекавшись її повернення з торгового залу АЗС, виїхав автомобілем марки Hyundai Sonata, реєстраційний номер НОМЕР_1 з території АЗС «Окко», розміщеної по вулиці Жовтнева, 39 у селі Хлібичин Коломийського району Івано-Франківської області та направився у напрямку м. Івано-Франківськ, при чому усвідомлював, що мобільний телефон ОСОБА_5 знаходився у автомобілі під його керуванням і він має вільний доступ до вказаного телефону. У подальшому, переслідуючи корисливу мету - таємне викрадення чужого майна, діючи умисно, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій, будучи у салоні автомобіля марки Hyundai Sonata, реєстраційний номер НОМЕР_1 та маючи вільний доступ до мобільного телефону ОСОБА_5 , ОСОБА_4 , таємно викрав мобільний телефон марки Samsung Galaxy S21 FE 5G, вартістю 15567 гривень, із силіконовим чохлом вартістю 43 гривень, стартовим пакетом операторів мобільного зв`язку ПрАТ «Київстар» вартістю 100 гривень, стартовим пакетом оператора мобільного зв`язку ПрАТ «ВФ Україна», вартістю 100 гривень, які належали ОСОБА_5 .

Після вчинення крадіжки ОСОБА_4 викраденим майном розпорядився на власний розсуд.

Таким чином, своїми умисними діями обвинувачений ОСОБА_4 завдав потерпілій ОСОБА_5 майнову шкоду на загальну суму 15810 (п!ятнадцять тисяч вісімсот десять) гривень.

Обвинувачений ОСОБА_4 у судовому засіданні беззаперечно визнав свою вину у вчиненому, зі встановленими досудовим розслідуванням обставинами погодився повністю, та їх підтвердив, щиро розкаявся, повідомив що усвідомив протиправність своїх діянь та просив його суворо не карати.

Потерпіла ОСОБА_5 подала до суду заяву в якій зазначила, що обвинувачений ОСОБА_4 повністю відшкодував їй завдані ним збитки, претензій матеріального чи морального характеру до останнього немає, справу розглядати у її відсутності, просить суд обвинуваченого суворо не карати.

Враховуючи, що обвинувачений ОСОБА_4 у судовому засіданні свою провину визнав повністю, фактичні обставини справи ніхто з учасників судового розгляду не оспорював, суд, у відповідності до ч.3 ст.349 КПК України, визнає дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються і проти цього не заперечували учасники судового провадження, у судовому засіданні є недоцільним. Обвинувачений проти такого рішення суду не заперечив.

Оцінюючи зібрані по справі докази в їхній сукупності, суд приходить до висновку, що вина обвинуваченого ОСОБА_4 у вчиненому повністю доведена, дії обвинуваченого правильно кваліфіковані за ч.4 ст.185 КК України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка).

Призначаючи покарання обвинуваченому ОСОБА_4 у відповідності до ст.65 КК України, суд призначає покарання у межах, установлених у санкції статті Особливої частини цього Кодексу, що передбачає відповідальність за вчинене кримінальне правопорушення, відповідно до положень Загальної частини цього Кодексу, враховуючи ступінь суспільної небезпечності вчиненого кримінального правопорушення, обставини вчинення такого правопорушення, його тяжкість, ступінь здійснення злочинних намірів, особу винного, обставини, що пом`якшують покарання обвинуваченого, а також враховує роз`яснення, які містяться у Постанові Пленуму ВСУ №7від 24.10.2003р. «Про практику призначення судами кримінального покарання» і виходить з принципів законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання.

Статтею 50 КК України визначено, що покарання є заходом примусу, що застосовується від імені держави за вироком суду до особи, визнаної винною у вчиненні злочину, і полягає в передбаченому законом обмеженні прав і свобод засудженого. Покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженими, так і іншими особами.

Відповідно до ст.12 КК України, кримінальне правопорушення, передбачене ч.4 ст.185 КК України, яке вчинив обвинувачений ОСОБА_4 є тяжким кримінальним правопорушенням.

Суд вважає, що згідно зі ст.66 КК України обставинами, які пом`якшують покарання обвинуваченого, є його щире каяття та активне сприяння розкриттю кримінальних правопорушень.

Обставини, які обтяжують покарання обвинуваченого, вказані в ст.67 КК України, судом не встановлено.

Досліджуючи дані, які характеризують особу обвинуваченого, суд бере до уваги те, що він по місцю проживання характеризується позитивно, зауважень з боку сусідів та жителів села не поступало. Проживає з дружиною в орендованому житлі, згідно довідки лікувально-діагностичного центру «МЕД-АТЛАНТ» дружина обвинуваченого ОСОБА_4 - ОСОБА_6 перебуває в стані вагітності.

На обліку в психіатричному та наркологічному кабінетах не знаходиться.

Приймаючи судове рішення про міру покарання обвинуваченому суд також враховує досудову доповідь щодо обвинуваченого ОСОБА_4 із якої вбачається, що останній жаліє про скоєне, вину визнає, щиро розкаюється. Має постійне місце проживання, на даний час неофіційно працює водієм в м. Івано-Франківську, алкогольні напої не вживає з рідними підтримує хороші стосунки.

Також із доповіді органу провації вбачається, що виправлення обвинуваченого ОСОБА_4 можливе без обмеження або позбавлення волі та не становить високої небезпеки для суспільства, у тому числі для окремих осіб. Обвинувачений ОСОБА_4 зареєстрований в.с. Микуличин, Яремчанської міської ради, Івано-Франківської облсті, разом із дружиною фактично проживають в орендованому житлі.

Отже, обираючи вид та строк покарання обвинуваченому ОСОБА_4 , суд відповідно до ст. 65 КК України враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, яке відповідно до ст. 12 КК України є тяжким злочином, наслідки його вчинення, бере до уваги відомості про особу обвинуваченого, який раніше судимий, щиро розкаявся у вчиненому, повністю розуміє серйозність наслідків своїх дій, на обліку у лікаря-нарколога та лікаря-психіатра не перебуває, характеризується позитивно, з дружиною очікують первістка.

Дослідивши всі обставини кримінального провадження, враховуючи ступінь тяжкості вчиненого обвинуваченим кримінального правопорушення, особу неповнолітнього обвинуваченого, умови його життя та виховання, пом`якшуючі покарання обставини, відсутність обтяжуючих обставин, суд приходить до висновку, що покарання обвинуваченому повинно бути призначено в межах санкції ч.4 ст.185 КК України у виді позбавлення волі, оскільки саме такий вид покарання є необхідним та достатнім для його виправлення та попередження скоєння ним нових кримінальних правопорушень і не знаходить підстав для призначення більш м`якого покарання, ніж передбачено законом.

Разом з тим, враховуючи тяжкість вчиненого кримінального правопорушення, обставини кримінального провадження, особу обвинуваченого, його ставлення до вчиненого та наслідків, поведінку після вчинення злочину, встановлений середній рівень ризику вчинення повторного правопорушення, суд приходить до висновку про можливість виправлення обвинуваченого ОСОБА_4 без ізоляції від суспільства та вважає за доцільне застосувати до обвинуваченого покарання у виді позбавлення волі та на підставі ст.75 КК України звільнити його від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком, поклавши на нього основні обов`язки, передбачені ч.1 ст.76 КК України та додаткові обов`язки, передбачені ч.3 ст.76 КК України , а саме: не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації, який вказаний у висновку органу пробації та виконувати заходи, передбачені пробаційною програмою.

На думку суду, дане покарання буде необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження нових злочинів, а також цілком відповідати тяжкості вчиненого злочину та особі винного.

Витрати на залучення експерта у кримінальному провадженні відсутні.

Речові докази у кримінальному провадженні відсутні.

Суд, на підставі викладеного, керуючись ст.ст. 12, 65-67, 75-78, 103-104, 289 КК України, ст.ст. 368, 370, 371, 374, 484, 485, 487, 488, 496 КПК України,-

УХВАЛИВ:

ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.185 КК України та призначити йому покарання у виді 5 (п`яти) років позбавлення волі.

На підставі ст. 75 КК України, звільнити засудженого ОСОБА_4 від відбування призначеного покарання з випробуванням, встановивши йому іспитовий строк тривалістю 2 (два) роки.

Відповідно до п.1,2 ч.1 та п.2 ч.3 ст.76 КК України покласти на ОСОБА_4 наступні обов`язки:

1) періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

2) повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи;

3) не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації;

Стягнути із ОСОБА_4 витрати на залучення експерта у сумі 755,12 грн..

Вирок може бути оскаржений в апеляційному порядку до Івано-Франківського апеляційного суду через Снятинський районний суд у строк 30 днів з моменту його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не було скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Головуючий: ОСОБА_1