Справа № 953/5269/23
Провадження № 1-кс/953/4925/23
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 червня 2023 року м. Харків Слідчий суддя Київського районного суду м.Харкова ОСОБА_1 , секретар судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши клопотання прокурора Харківської обласної прокуратури ОСОБА_3 у кримінальному провадженні, внесеному до ЄРДР за №0000726 від 23.06.2023 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України, про арешт майна,

в с т а н о в и в:

Прокурор Харківської обласної прокуратури ОСОБА_3 звернувся до суду з клопотанням у кримінальному провадженні, внесеному до ЄРДР за №0000726 від 23.06.2023 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України, про арешт майна, в якому просить накласти арешт на автомобіль ВАЗ 21099 реєстраційний номер НОМЕР_1 , який належить ОСОБА_4 , зареєстрованій за адресою: АДРЕСА_1 , шляхом заборони його користування, розпорядження та відчуження. Місцем зберігання вказаного автомобіля прокурор просить визначити відповідно п. 20 постанови Кабінету Міністрів України № 1104 від 19.11.2012 - штрафний майданчик, розташований за адресою: м. Харків, вул. Пушкінська 106.

В обґрунтування клопотання прокурор посилався на наступні обставини.

22.06.2023 близько 13-15 в районі перехрестя вул. Чеботарської з вул. Різдвяною в м. Харкові ОСОБА_5 , який керував автомобілем ВАЗ 21099 реєстраційний номер НОМЕР_1 допустив наїзд на пішохода ОСОБА_6 , яка в результаті даної ДТП отримала тілесні ушкодження у вигляді перелому колінного суглобу.

Відомості про кримінальне правопорушення слідчим внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000726 від 23.06.2023, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України.

Як встановлено під час огляду місця події 22.06.2023 автомобіль ВАЗ 21099 реєстраційний номер НОМЕР_1 внаслідок ДТП отримав механічні пошкодження, в зв`язку з чим він вилучений слідчим та поміщений на територію штрафного майданчика за адресою: м. Харків вул. Пушкінська 107.

Таким чином, з метою забезпечення збереження речових доказів, запобігання можливості приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, або відчуження вилученого майна, виникла необхідність в арешті автомобіля, який зберігати на майданчику і стоянці для зберігання тимчасово затриманих транспортних засобів, відповідно до п. 20 Порядку зберігання речових доказів стороною обвинувачення, їх реалізації, технологічної переробки, знищення, здійснення витрат, пов`язаних з їх зберіганням і пересиланням, схоронності тимчасово вилученого майна під час кримінального провадження, затвердженого постановою КМУ № 1104 від 19.01.2012.

Крім того, вказаний транспортний засіб необхідний для проведення судових авто технічних експертиз з метою встановлення обставин, що мають значення у кримінальному провадженні.

Таким чином, необхідність арешту майна зумовлюється необхідністю забезпечення доказової бази та обґрунтованою підозрою вважати, що незастосування цього заходу перешкоджатимуть встановленню істини внаслідок того, що таке майно може бути відчужене, приховане або пошкоджене.

Враховуючи що потреби досудового розслідування в отриманні речей та предметів, які можуть бути використані як докази під час досудового розслідування та судового розгляду для встановлення обставин, які мають значення у кримінальному провадженні, та забезпечення вироку неможливо задовольнити без застосування заходу забезпечення кримінального провадження у вигляді арешту майна, а його утримання органом досудового розслідування під час слідства жодним чином не порушить справедливої рівноваги між вимогами суспільного інтересу та необхідністю захисту основних прав зацікавлених осіб, з метою збереження речових доказів.

Прокурор у судове засідання не з`явився, надав заяву про розгляд клопотання за його відсутності. Власник майна ОСОБА_4 у судове засідання не з`явилась, про день та час розгляду клопотання повідомлялась.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 172 КПК України клопотання про арешт майна розглядається слідчим суддею, судом не пізніше двох днів з дня його надходження до суду, за участю слідчого та/або прокурора, цивільного позивача, якщо клопотання подано ним, підозрюваного, обвинуваченого, іншого власника майна, і за наявності - також захисника, законного представника, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження. Неприбуття цих осіб у судове засідання не перешкоджає розгляду клопотання.

Слідчий суддя, дослідивши витяг з Єдиного реєстру досудових розслідувань щодо кримінального провадження, в рамках якого подається клопотання та інші матеріали, якими прокурор обґрунтовує доводи клопотання, доходить висновку про його задоволення з наступних підстав.

Клопотання прокурора про арешт майна подане у строки, передбачені ч. 5 ст. 171 КПК України, про що свідчить поштовий штамп на конверті, в якому надійшло зазначене клопотання (23 червня 2023 року).

Згідно з п. 7 ч. 2 ст. 131 КПК України заходом забезпечення кримінального провадження є арешт майна.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна.

Пунктом 2 частини 1 статті 170 КПК України визначено, що завданням арешту майна є, зокрема, запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.

Згідно з ч.2 ст.170 КПК України, арешт майна допускається, зокрема, з метою забезпечення збереження речових доказів.

Відповідно до ч. 3 ст. 170 КПК України, у випадку, передбаченому п.1 ч.2 ст.170 КПК України, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 КПК, а саме є матеріальними об`єктами, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Згідно з ч. 2 ст. 173 КПК України при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: 1) правову підставу для арешту майна; 2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу); 3) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт майна накладається у випадках, передбачених пунктами 3, 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); 3-1) можливість спеціальної конфіскації майна (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 2 частини другої статті 170 цього Кодексу); 4) розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); 5) розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; 6) наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

Так, прокурором доведено необхідність арешту зазначеного в клопотанні майна, оскільки відповідно до статей 91 та 98 КПК України можливе його використання як доказу, що має важливе доказове значення в рамках даного кримінального провадження, а також наявність ризиків, передбачених абз. 1 ч.1 ст.170 КПК України.З матеріалів кримінального провадження вбачається, що вказаний вище автомобіль має значення для забезпечення кримінального провадження, за існування розумних підозр вважати, що це майно є знаряддям вчинення кримінального правопорушення та існує можливість його використання, як доказу у кримінальному провадженні. Слідчий суддя вважає розумним та співрозмірним обмеження права власності завданням кримінального провадження.

Автомобіль ВАЗ 21099 реєстраційний номер НОМЕР_1 належить на праві ОСОБА_4 на підставі свідоцтва про реєстрацію ТЗ серії НОМЕР_2 .

Враховуючи викладене, з метою запобігання можливості приховування автомобіля, його пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі та відчуження, слідчий суддя вважає необхідним задовольнити клопотання прокурора про накладення арешту на зазначене в клопотанні майно шляхом заборони користування, розпорядження та відчуження зазначеним майном, що відповідає вимогам ч.1 ст.170 КПК України.

Керуючись ст. ст. 98, 131, 170-175 КПК України, слідчий суддя

у х в а л и в:

Клопотання прокурора Харківської обласної прокуратури ОСОБА_3 у кримінальному провадженні, внесеному до ЄРДР за №0000726 від 23.06.2023 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України, про арешт майна задовольнити.

Накласти арешт на автомобіль ВАЗ 21099 реєстраційний номер НОМЕР_1 , який належить на праві власності ОСОБА_4 , шляхом встановлення заборони користування, розпорядження та відчуження.

Місцем зберігання автомобіля ВАЗ 21099 реєстраційний номер НОМЕР_1 визначити спеціальний майданчик тимчасового тримання транспортних засобів розташований за адресою: м. Харків, вул. Пушкінська 106.

Ухвала про арешт майна виконується слідчим, прокурором негайно.

Ухвала слідчого судді може бути оскаржена безпосередньо до Харківського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1