У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 травня 2023 року м. Миколаїв

Миколаївський апеляційний суд у складі колегії суддів:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3

за участю секретаря ОСОБА_4 ,

розглянув у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу захисника обвинуваченого ОСОБА_5 ОСОБА_6 на ухвалу Баштанського районного суду Миколаївської області від 17 травня 2023 року про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно

ОСОБА_5 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 в смт. Недригайлів Сумської області, мешкає в АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 286-1 КК України, у кримінальному провадженні, внесеному до ЄРДР за № 0000262.

Короткий зміст судового рішення суду першої інстанції.

Ухвалою Баштанського районного суду Миколаївської області від 17 травня 2023 року відносно ОСОБА_5 продовжено строк дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою до 15.07.2023 р. включно.

Короткий зміст вимог апеляційної скарги.

Захисник ОСОБА_6 просить скасувати ухвалу суду та постановити нову, якою обрати відносно ОСОБА_5 запобіжний захід у вигляді домашнього арешту.

Узагальнені доводи апелянта.

В апеляційній скарзі захисник зазначає, що суд безпідставно розглянув клопотання прокурора за відсутності захисника ОСОБА_6 та через Регіональний центр з надання безоплатної вторинної правової допомоги у Кіровоградській та Миколаївських областях призначив іншого захисника, при цьому, проігнорував заперечення обвинуваченого про розгляд справи за участю іншого захисника. Під час підготовчого судового засідання обвинувачений ОСОБА_5 , в режимі відеоконференції не чув учасників процесу та дізнався про прийняте судом рішення лише отримавши копію ухвали суду.

За наведеного, захисник вважає, що під час підготовчого судового засідання були грубо порушені права обвинуваченого.

Захисник звертає увагу на те, що клопотання про продовження запобіжного заходу захисникам не вручалось.

Приймаючи рішення про продовження запобіжного заходу, суд, на думку захисника, фактично зазначив про вчинення ОСОБА_5 інкримінованого йому кримінального правопорушення, що є порушенням принципу презумпції невинуватості.

Захисник вважає, що ризики, передбачені ст. 177 КПК України, відсутні, і, в ході судового засідання прокурор не довів, а суддя не обґрунтував, неможливості застосування відносно обвинуваченого ОСОБА_5 більш м`яких запобіжних заходів ніж тримання під вартою.

Обставини, встановлені судом першої інстанції.

До Баштанського районного суду Миколаївської області, надійшов обвинувальний акт у кримінальному провадженні, внесеному до ЄРДР за № 0000181 за обвинуваченням ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 286-1 КК України.

В ході підготовчого судового засідання, прокурор звернувся до суду з клопотанням про продовження відносно ОСОБА_5 строку дії запобіжного заходу у виді тримання під вартою. Клопотання мотивоване тим, що строк тримання обвинуваченого під вартою закінчується, а ризики можливого переховування від суду, впливу на свідків, а також вчинення іншого кримінального правопорушення, не зменшились та продовжують існувати.

Врахувавши те, що ОСОБА_5 обвинувачується у вчиненні тяжкого злочину, дані про особу обвинуваченого, обставини та наслідки інкримінованого йому кримінального правопорушення, суд дійшов висновку, що зазначені у клопотанні ризики є дійсними та дають підстави вважати, що обвинувачений може переховуватись від суду, впливати на свідків, які не допитані судом або вчинити нове кримінальне правопорушення, тому застосування іншого, менш суворого запобіжного заходу, не забезпечить належної поведінки обвинуваченого та виконання ним процесуальних обов`язків.

Від сторін кримінального провадження клопотань про розгляд апеляційної скарги за їх участю не надходило, тому розгляд апеляційної скарги здійснюється за їх відсутності, на підставі ч. 4 ст. 422-1 КПК України.

Вивчивши матеріали, надані судом та обговоривши доводи апеляційної скарги, апеляційний суд дійшов наступного.

Обставини, встановлені судом апеляційної інстанції. Мотиви, з яких суд апеляційної інстанції виходить при постановленні ухвали, і положення закону, яким керується.

Відповідно до ч. 3 ст. 331 КПК України, незалежно від наявності клопотань, суд зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою до спливу двомісячного строку з дня надходження до суду обвинувального акта, чи з дня застосування судом до обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. За наслідками розгляду питання суд своєю вмотивованою ухвалою скасовує, змінює запобіжний захід у вигляді тримання під вартою або продовжує його дію на строк, що не може перевищувати двох місяців.

До спливу продовженого строку суд зобов`язаний повторно розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою, якщо судове провадження не було завершене до його спливу.

Вказаних вимог закону судом першої інстанції дотримано в повному обсязі.

Вирішуючи питання про необхідність продовження застосування виключного запобіжного заходу у вигляді тримання ОСОБА_5 під вартою, апеляційний суд приходить до висновку про існування процесуальних ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України, які виправдовують прийняття такого рішення.

Так, ризики, які дають достатні підстави суду вважати, що підозрюваний може здійснити спробу протидії кримінальному провадженню у формах, що передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України, слід вважати наявними за умови встановлення обґрунтованої ймовірності можливості здійснення обвинуваченим зазначених дій. При цьому КПК України не вимагає доказів того, що обвинувачений обов`язково (поза всяким сумнівом) здійснюватиме відповідні дії, однак вимагає доказів того, що він має реальну можливість їх здійснити у конкретному кримінальному провадженні в майбутньому.

З матеріалів провадження вбачається, що ОСОБА_5 обвинувачується у вчиненні тяжкого злочину, вчиненого у стані алкогольного сп`яніння, під час несення військової служби, внаслідок вчинення якого настала смерть потерпілого. Крім того, відповідно до положень ст. 75 КК України, за інкримінованим ОСОБА_5 кримінальним правопорушенням не можливе призначення покарання зі звільненням від відбування покарання з випробуванням.

Наведене, а також обставини інкримінованого обвинуваченому ОСОБА_5 кримінального правопорушення, дають підстави вважати, що останній може переховуватися від суду з метою уникнення кримінальної відповідальності, незаконно впливати на свідків з метою зміни їх показань або вчинити нове кримінальне правопорушення, тобто ризики, передбачені п. п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, не відпали та не зменшились.

За наведеного, доводи захисника про те, що ризики, передбачені ст. 177 КПК України прокурором не доведені, є безпідставними.

Доводи захисника про те, що прокурором не вручено копію клопотання про продовження запобіжного заходу захисникам, апеляційний суд вважає необґрунтованими, оскільки дане клопотання заявлене прокурором в судовому засіданні, відповідно до вимог ст. 331 КПК України, на стадії розгляду кримінального провадження в суді першої інстанції по суті, що не передбачає, обов`язкового надання копій такого клопотання учасникам кримінального провадження, в порядку передбаченому ст. ст. 184, 199 КПК України.

Стосовно розгляду кримінального провадження в підготовчому судовому засіданні, з порушеннями вимог кримінального процесуального закону та порушенням прав обвинуваченого, то цим обставинам, апеляційний суд, відповідно до положень ч. 3 ст. 407, ст. 422-1 КПК України, позбавлений можливості надати правову оцінку, оскільки на даній стадії судового розгляду апеляційний суд перевіряє лише законність та обґрунтованість ухвали суду в частині продовження строку тримання обвинуваченого під вартою, постановлену під час судового провадження в суді першої інстанції до ухвалення судового рішення по суті.

За наведеного, правових підстав для зміни обвинуваченому ОСОБА_5 запобіжного заходу з тримання під вартою на інший, більш м`який запобіжний захід, апеляційний суд не вбачає і вважає, що рішення суду про продовження відносно ОСОБА_5 строку дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, постановлене з дотриманням вимог закону, з врахуванням конкретних обставин кримінального провадження та особи обвинуваченого, а відтак підстав для задоволення апеляційної скарги захисника ОСОБА_6 не має, ухвалу суду слід залишити без змін.

Керуючись ст. ст. 7, 404, 405, 407, 418, 419,422-1, 424, 532 КПК України, апеляційний суд

п о с т а н о в и в :

ухвалу Баштанського районного суду Миколаївської області від 17 травня 2023 року про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_5 залишити без змін, апеляційну скаргу захисника ОСОБА_6 без задоволення.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення й оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3