Справа 556/2787/22
Номер провадження 1-кп/556/13/2023
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12.06.2023 року. Володимирецький районний суд Рівненської області в складі: головуючого судді - ОСОБА_1 ,

при секретарі - ОСОБА_2 ,

за участю прокурора - ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

захисника обвинуваченого - адвоката ОСОБА_5 ,

потерпілого - ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в смт Володимирець матеріали кримінального провадження №0000159 від 07.12.2022 по обвинуваченню ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Великі Цепцевичі Вараського району Рівненської області, жителя АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, освіта середня, розлученого, не військовозобов`язаного, не працює, раніше не судимого, інвалід ІІІ групи,-

за ч.1 ст. 122 КК України,-

Встановив:

06 грудня 2022 року, приблизно о 23 год. 15 хв., ОСОБА_4 , перебуваючи на території піцерії «Сандра», що знаходиться за адресою: смт Володимирець, вул. Повстанців №65, Вараського району Рівненської області, діючи з прямим умислом, усвідомлюючи значення та суспільну небезпеку своїх дій, в ході словесного конфлікту із потерпілим ОСОБА_7 , який виник на ґрунті раптово виниклих неприязних відносин, протиправно, умисно наніс потерпілому один удар кулаком правої руки в область обличчя потерпілого, внаслідок чого останній впав на коліна.

Після цього, ОСОБА_4 , продовжуючи свої протиправні дії, керуючись метою заподіяння тілесних ушкоджень іншій людині, наніс не менше двох ударів обома кулаками рук по голові та плечах потерпілого, і не менше двох ударів правою ногою по тулубу потерпілого ОСОБА_7 .

Своїми протиправними діями, що виразились у нанесенні ушкоджень по голові та тілу ОСОБА_7 , ОСОБА_4 спричинив потерпілому тілесні ушкодження у вигляді переднього вивиху правої плечової кістки, перелому великого горбка плечової кістки, які у своїй сукупності відносяться до категорії середньої тяжкості тілесних ушкоджень, що спричинили довготривалий розлад здоров`я.

Таким чином, своїми умисними діями, які виразились у заподіянні середньої тяжкості тілесного ушкодження, що спричинило тривалий розлад здоров`я, ОСОБА_4 , вчинив кримінальне правопорушення, передбачене частиною 1 статті 122 КК України.

Свою вину у вчиненні інкримінованого йому злочину обвинувачений ОСОБА_4 визнав повністю і суду пояснив, що 06.12.2022, вечером, він пішов до магазину «Гостинець» (територія кафе-магазину "Сандра", що в смт Володимирець купити сигарет. Неподалік магазину побачив ОСОБА_7 , запитав чи не бачив він однієї жінки. На що останній почав ображати його знайомих. Дійсно вдарив потерпілого. Детально всіх обставин не пам`ятає, так як був випивший.

Щиро розкаюється у вчиненому, просить вибачення у потерпілого.

Допитаний в якості потерпілого ОСОБА_7 ствердив, що 06 грудня 2022 року, близько 23 год. 15 хв. він вийшов з кафе магазину «Сандра» і підійшов до дівчат, які сиділи за столиком під навісом. Сказав, щоб йшли додому, оскільки скоро почнеться комендантська година. В цей час до нього підійшов ОСОБА_4 , вдарив кулаком в обличчя. ОСОБА_7 впав на землю, на коліна, а обвинувачений продовжував наносити удари кулаками рук по голові та по плечах, а також наніс не менше двох ударів ногою по тулубу. Дівчата почали відтягувати обвинуваченого від нього. ОСОБА_4 був п`яний, вів себе не адекватно. Через погане самопочуття 07.12.2022 звернувся в лікарню, йому робили операцію. На даний час ще продовжує лікування. Неправомірними діями обвинуваченого йому заподіяно матеріальних збитків витрати на лікування та моральної шкоди, яка полягає у психологічній травмі, фізичному болі, порушенні нормального способу життя.

Свідок ОСОБА_8 суду пояснила, що 06.10.2022, близько 23 год. 30 хв. вони з подружкою ОСОБА_9 , були в кафе « ІНФОРМАЦІЯ_2 », сиділи на вулицю за столиком, пили каву. До них підійшов власник ОСОБА_7 , сказав, що кафе буде зачинятися. В цей час на територію кафе зайшов ОСОБА_4 з якоюсь жінкою. Обвинувачений вів себе зухвало, перебував у стані алкогольного сп`яніння, почав шарпати потерпілого за одяг, вдарив кулаком в обличчя. ОСОБА_7 впав на коліна, а ОСОБА_4 почав бити його кулаками по голові, плечах, ногами по тулубу, наніс більше п`яти ударів. Вони з подругою намагалися відтягнути обвинуваченого, щоб припинити бійку. Потім ОСОБА_4 покликала жінка з якою він прийшов і він відійшов від потерпілого.

Свідок ОСОБА_10 ствердила, що 06.12.2022, вечером, перебуваючи на території магазину «Сандра», вона стала свідком, як обвинувачений підійшов до власника ОСОБА_7 , вони про щось розмовляли, потім між ними виникла бійка. Хто кого вдарив перший не бачила, так як було темно, а вона стояла далеко. Після цього вона забрала ОСОБА_4 додому. Останній був п`яний.

Крім показів самого обвинуваченого, потерпілого, свідків, винність ОСОБА_4 у вчиненні інкримінованого йому злочину, стверджується також:

- протоколом проведення слідчого експерименту від 16.12.2022, де потерпілий ОСОБА_6 розповів і показав, як обвинувачений наносив йому удари;

- протоколами проведення слідчого експерименту від 19.12.2022, де свідки ОСОБА_9 , ОСОБА_11 розповіли і показали як ОСОБА_4 наносив удари потерпілому;

- Згідно Висновку експерта №131 від 12.12.2022, при судово-медичній експертизі ОСОБА_7 виявлені тілесні ушкодження у вигляді - передній вивих правої плечевої кістки, перелом великого горбка плечевої кістки. Вказані тілесні ушкодження виникли від дії тупого предмету, можливо, при обставинах та в термін вказаних в постанові /як від ударів рукою або ногою так і внаслідок падіння з висоти власного росту/ і згідно п.2.2.2."Правил судово-медичного визначення ступеню тяжкості тілесних ушкоджень' (Наказ №6 МОЗ України від 17.01.95р.), відносяться до середнього ступеня тяжкості як спричинивших довготривалий розлад здоров`я. Положення потерпілого в момент отримання тілесних ушкоджень могло бути різним.

- Протоколом проведення слідчого експерименту від 20.12.2022, де ОСОБА_4 розповів і показав як наносив тілесні ушкодження потерпілому.

Суд, всебічно, повно й неупереджено дослідивши всі обставини кримінального провадження, оцінивши кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів з точки зору достатності та взаємозв`язку, приходить до висновку, що вина обвинуваченого ОСОБА_4 повністю доведена в судовому засіданні і його дії вірно кваліфіковано за ч.1 ст.122 КК України, як заподіяння умисного середньої тяжкості тілесного ушкодження, що спричинило тривалий розлад здоров`я.

Відповідно до положень ст. 50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженим, так і іншими особами.

При обранні міри покарання обвинуваченому ОСОБА_4 , суд враховує суспільну небезпечність вчиненого злочину, особу винного, обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання, що вчинив нетяжкий злочин.

Обставин, які пом`якшують та обтяжують покарання обвинуваченому, згідно ст.ст.66,67 КК України, судом не встановлено.

ОСОБА_4 вперше притягується до кримінальної відповідальності, вину визнав, розкаявся у вчиненому, на диспансерному обліку у лікарів психіатра та нарколога не перебуває, посередньо характеризується.

Згідно досудової доповіді Вараського районного відділу філії ДУ «Центр пробації» у Рівненській області, беручи до уваги інформацію, що характеризує особистість обвинуваченого, його спосіб життя, історію правопорушень, а також середню ймовірність вчинення повторного правопорушення, орган пробації вважає, що виправлення обвинуваченого без позбавлення або обмеження волі на певний строк, можливе та не становить високої небезпеки для суспільства за умови здійснення нагляду, застосування соціально-виховних заходів, що необхідні для виправлення та запобігання повторних кримінальних правопорушень.

Враховуючи вище викладене, тяжкість кримінального правопорушення, особу винного, конкретні обставини справи, суд приходить до висновку про можливість виправлення ОСОБА_4 без відбування покарання, з випробуванням, застосувавши ст.75 КК України.

Приймаючи рішення про звільнення обвинуваченого ОСОБА_4 від відбування покарання з випробуванням, з встановленням йому іспитового строку, у порядку визначеному ст.. 75 КК України, суд взяв до уваги те, що обвинувачений повністю визнав свою вину та розкаявся у вчиненому.

Водночас суд вважає, що з метою забезпечення належної поведінки обвинуваченого в період дії іспитового строку, відповідно до ст. 76 КК України на нього слід покласти обов`язки: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання; не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Призначене покарання, на думку суду, буде необхідне й достатнє для виправлення ОСОБА_4 та попередження нових кримінальних правопорушень.

Що стосується цивільного позову, суд приходить до наступних висновків:

Згідно з положеннями частини 2 статті 127 КПК України, шкода, завдана кримінальним правопорушенням або іншим суспільно небезпечним діянням, може бути стягнута судовим рішенням за результатами розгляду цивільного позову в кримінальному провадженні.

Як зазначено в ч.1 ст. 128 КПК України, особа, якій кримінальним правопорушенням або іншим суспільно небезпечним діянням завдано майнової та/або моральної шкоди, має право під час кримінального провадження до початку судового розгляду пред`явити цивільний позов до підозрюваного, обвинуваченого або до фізичної чи юридичної особи, яка за законом несе цивільну відповідальність за шкоду, завдану діяннями підозрюваного, обвинуваченого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння.

Відповідно до ст.129 КПК України ухвалюючи обвинувальний вирок, суд залежно від доведеності підстав і розміру позову задовольняє цивільний позов повністю або частково чи відмовляє в ньому.

Шкода, завдана фізичній особі, яка потерпіла від кримінального правопорушення, відшкодовується відповідно до закону. (ч. 1 ст. 1177 ЦК України)

У відповідності до ч.1 ст. 1166 ЦК України, майнова шкода, завдана неправомірними діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Як зазначено в п.6 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 від 31.03.1989 р. зі змінами і доповненнями «Про практику застосування судами України законодавства про відшкодування матеріальної шкоди, заподіяної злочином, і стягнення безпідставно нажитого майна», при розгляді кримінальної справи суд зобов`язаний на основі всебічного, повного й об`єктивного дослідження обставин справи з`ясувати характер і розмір матеріальної шкоди, заподіяної злочином, наявність причинного зв`язку між вчиненим і шкодою що настала, ... і у вироку дати належну оцінку зазначеним обставинам.

Матеріальна шкода, про відшкодування якої просить потерпілий, складається із витрат на лікування, що підтверджується висновком судово-медичної експертизи за №131 від 12.12.2022, випискою епікризом із медичної картки стаціонарного хворого ОСОБА_7 №6068, копією рахунку на оплату №155 від 12.12.2022, копією квитанції до платіжної інструкції №0.0..1 від 21.12.2022., чеком №38960 від 12.12.2022

А тому з обвинуваченого на користь потерпілого слід стягнути матеріальну шкоду в розмірі 12019 грн. 65 коп.

З приводу стягнення моральної шкоди, суд констатує слідуюче:

Відповідно до ч. 1 ст. 23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Така шкода, виходячи з п. 1 і п. 2 ч. 2 ст. 23 ЦК України може проявлятися у фізичному болі та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я та у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів.

Згідно ч. 3 ст. 23 ЦК України розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливостей їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахування інших обставин, які мають істотне значення, також при визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності та справедливості.

Згідно ч. 4 ст. 23 ЦК України моральна шкода відшкодовується незалежно від майнової шкоди, яка підлягає відшкодуванню, та не пов`язана з розміром цього відшкодування.

Фізична особа, дією або бездіяльністю якої порушено особисте немайнове право фізичної особи, зобов`язана вчинити необхідні дії для його негайного відновлення (ч. 1 ст. 276 ЦК України). Якщо дії, необхідні для негайного поновлення порушеного особистого немайнового права фізичної особи, не учиняються, суд може постановити рішення про відновлення порушеного права, а також про відшкодування моральної шкоди, завданої його порушенням (ч. 2 ст. 276, ст. 280 ЦК України).

Як зазначено в п.9 Постанови Пленуму Верховного Суду України №4 від 31.03.1995 року «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди», розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо) та з урахуванням інших обставин. Зокрема, враховуються стан здоров`я потерпілого, тяжкість вимушених змін у його життєвих і виробничих стосунках, ступінь зниження престижу, ділової репутації, час та зусилля, необхідні для відновлення попереднього стану. При цьому суд має виходити із засад розумності, виваженості та справедливості.

Враховуючи вище викладене, характер і глибину фізичних, душевних, емоційних страждань, перенесених потерпілим, істотність вимушених змін у його життєвих стосунках, ґрунтуючись на принципах розумності, виваженості та справедливості, вважає що з обвинуваченого ОСОБА_4 на користь потерпілого ОСОБА_7 підлягає стягненню сума в розмірі 30 000 гривень, в якості компенсації моральної шкоди. Саме такий розмір визначеної судом суми моральної шкоди відповідає ступеню завданих потерпілому моральних страждань.

Витрати на залучення експертів відсутні.

Речові докази відсутні.

Заходи забезпечення кримінального провадження не застосовувалися.

Керуючись ст.ст. 128, 370-371, 373-374, 376 КПК України, суд, -

У Х В А Л И В:

ОСОБА_4 визнати винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст.122 КК України і призначити покарання: 2 (два) роки позбавлення волі.

На підставі ст.75 КК України, звільнити ОСОБА_4 від відбування призначеного покарання, з випробуванням, з однорічним іспитовим строком.

Згідно ч.ч. 1,2 ст.76 КК України, покласти на засудженого ОСОБА_4 такі обов`язки: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи; не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_7 - 30000 (тридцять тисяч) грн. моральної шкоди та 12019 (дванадцять тисяч дев`ятнадцять) гривень 65 копійок матеріальної шкоди.

Запобіжний захід стосовно ОСОБА_4 не застосовувався, підстави для його застосування - відсутні.

Вирок може бути оскаржено до Рівненського апеляційного суду через Володимирецький районний суд Рівненської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому, потерпілому та прокурору. Копію судового рішення не пізніше наступного дня після ухвалення надіслати учасникам, які не були присутні в судовому засіданні.

Суддя: ОСОБА_1