Справа № 336/3182/23
Провадження 1-кп/336/710/2023
У Х В А Л А

19.04.2023 року Шевченківський районний суд м. Запоріжжя в складі: головуючого судді ОСОБА_1 , з участю: секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , обвинуваченого ОСОБА_4 , адвоката ОСОБА_5 розглянувши в відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду в м. Запоріжжі кримінальне провадження по обвинуваченню ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 402 КК України,-

встановив:

До Шевченківського районного суду м.Запоріжжя вищезазначений обвинувальний акт надійшов 11.04.2023 року.

Згідно з вимогами ст. 35 КПК України автоматизованою системою документообігу визначено склад суду: головуючий суддя ОСОБА_1 , обвинувальний акт у кримінальному провадженні передано судді 11.04.2023.

Сторони кримінального провадження з боку обвинувачення та захисту вважали за можливе призначити кримінальне провадження до судового розгляду, оскільки обвинувальний акт складений із дотриманням вимог ст. 291 КПК України, підстав для закриття провадження, внесення подання про визначення підсудності немає.

Прокурор у судовому засіданні просив суд проводити судовий розгляд кримінального провадження у закритому режимі, оскільки під час розгляду провадження можуть бути проголошені відомості про дислокацію сил ЗСУ та відомості які в умовах воєнного стану не можуть бути розголошені.

Кримінальне провадження підсудне Шевченківському районному суду м.Запоріжжя, оскільки Комишуватська громада, яка є місцем вчинення кримінального правопорушення віднесена до територіальної юрисдикції Оріхівського районного суду Запорізької області. Відповідно до частини сьомої статті 147 Закону України «Про судоустрій і статус суддів», враховуючи неможливість судами здійснювати правосуддя під час воєнного стану Розпорядженням Голови Верховного Суду від 10.05.2022 року № 29/0/9-22 змінено територіальну підсудність справ Оріхівського районного суду Запорізької області з визначенням територіальної підсудності їх справ за Шевченківським районним судом м. Запоріжжя.

Обвинувальний акт складено у відповідності до вимог кримінального процесуального законодавства, при його затвердженні прокурором дотримані вимоги закону. Підстав для закриття чи зупинення кримінального провадження в підготовчому судовому засіданні не встановлено.

Суд, заслухавши думку учасників кримінального провадження, вивчивши обвинувальний акт, вважає, що справа, з огляду на вищевстановлені судом обставини, підлягає призначенню до судового розгляду.

У відповідності до правил п. 2 ч. 1 ст. 315 КПК України, суд з`ясовує, у відкритому чи закритому судовому засіданні необхідно здійснювати судовий розгляд.

Відповідно до ст. 7 ЗУ «Про судоустрій і статус суддів» кожному гарантується захист його прав, свобод та інтересів у розумні строки незалежним, безстороннім і справедливим судом, утвореним законом.

Судові засідання та інформація щодо справ, які розглядаються судом, є відкритими, крім випадків, установлених законом. Тобто, законодавство забезпечує вільний доступ до зали судових засідань, де відбувається розгляд справи, всіх бажаючих громадян, а також їх право робити письмові записи та фіксувати за допомогою звукозаписувальних технічних засобів все, що відбувається у залі судових засідань. Положення щодо відкритості судового процесу відображені у ст. 27 КПК України, принцип гласності поєднаний з принципом відкритого судового розгляду, відповідно до якого судовий розгляд справ є усним і відкритим; ніхто не може бути позбавлений права на інформацію про дату, час і місце розгляду справи та про ухвалені судові рішення, крім випадків, установлених законом.

Проте вирішуючи питання про закриття судового розгляду суд виходить з того що, суд своєю ухвалою, згідно правил може оголосити судове засідання або його частину закритим з метою нерозголошення державної чи іншої таємниці, що охороняється законом.

Суд може розглядати можливість проведення судового розгляду справи у форматі закритого провадження на підставі відповідного клопотання учасників процесу. Прокурор заявивши клопотання про закритий розгляд кримінального провадження у закритому режимі обґрунтував його мотивами забезпечення охоронюваної безпеки. Інші учасники процесу проти заявленого клопотання не заперечували.

При розгляді справи у закритому судовому засіданні мають право бути присутні лише сторони, та інші особи, які беруть участь у справі - свідки, експерти, перекладачі, спеціалісти.

Провадження у закритому судовому засіданні суд здійснює з додержанням усіх правил судочинства, що передбачені для відкритого судового розгляду. Під час судового розгляду забезпечується повне фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного запису.

Відповідно до статті 6 Європейської Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, закріплено, що судове рішення проголошується публічно, але преса і публіка можуть бути не допущені в зал засідань протягом усього судового розгляду або його частини в інтересах моралі, громадського порядку чи національної безпеки в демократичному суспільстві, якщо того вимагають інтереси неповнолітніх або захист приватного життя сторін, або - тією мірою, що визнана судом суворо необхідною, - коли за особливих обставин публічність розгляду може зашкодити інтересам правосуддя.

Також, у підготовчому судовому засіданні, відповідно до положень ч. 2 ст. 318, п. п. 19, 25, 26 ч. 1 ст. 3 КПК України, судом визначено коло осіб з боку обвинувачення та захисту, які братимуть участь у судовому розгляді.

У підготовчому судовому засіданні прокурор звернувся із клопотанням про продовження строку запобіжного заходу вигляді тримання ОСОБА_4 під вартою до строком на 60 днів.

Клопотання обгрунтовано тим, що 23 лютого 2023 року слідчим першого слідчого відділу Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Мелітополі, за погодженням з процесуальним керівником у кримінальному провадженні ОСОБА_4 , повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 402 КК України, яке кваліфікується як відкрита відмова виконати наказ начальника, вчинена в умовах воєнного стану.

ОСОБА_4 підозрюється у вчиненні вказаного кримінального правопорушення (злочину), за який Кримінальним кодексом України передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк від п`яти до десяти років.

Крім того, згідно вимог п. 4 ч. 1 ст. 184 КПК України, встановлено наявність ризиків, передбачених п.п. 1,3,5 ч. 1 ст. 177 КПК України, які вказують на те, що застосування менш суворого запобіжного заходу не забезпечить його належну процесуальну поведінку та надасть можливість уникнути підозрюваному кримінальної відповідальності шляхом: переховування від органів досудового розслідування та суду; незаконного впливу свідків, у цьому ж кримінальному провадженні; вчинити інше кримінальне правопорушення.

При цьому ОСОБА_4 службу проходить у місці тимчасової дислокації підрозділу в одному з населених пунктівПологівського району (Комишуватська ОТГ), Запорізької області, проте фактично мешкає на території іншої області, а саме за адресою: АДРЕСА_1 , що дає можливість останньому, ігноруючи накази командирів, з метою уникнення кримінальної відповідальності - безперешкодно покинути тимчасове місце дислокації підрозділу та переховуватись в подальшому від органів досудового розслідування та суду. Місця проживання у м.Запоріжжя підозрюваний не має, наявності міцних соціальних зв`язків не встановлено. У даному випадку йдеться мова про членів родини, малолітніх дітей, які перебувають на його утриманні.

Наявність вказаних ризиків підтверджується зібраними під час досудового розслідування матеріалами кримінального провадження, а саме злочин, у скоєнні якого підозрюється ОСОБА_4 , згідно ст. 12 КК України, віднесений до категорії тяжких.

Вищезазначене дає достатні підстави вважати, що з метою уникнення покарання за вчинене кримінальне правопорушення (злочин), знаходячись на волі вона буде переховуватись від суду, що обґрунтовує ризик, передбачений п.1 ч. 1 ст. 177 КПК України.

Крім того, знаходячись на свободі, ОСОБА_4 зможе незаконно впливати на осіб, які являються свідками по кримінальному провадженню, що в подальшому може негативно вплинути на повний та неупереджений розгляд кримінального провадження в суді та на встановлення обставин, які згідно ст. 91 КПК України підлягають доказуванню, а саме: встановлення мотиву і мети вчинення кримінального правопорушення, що являється ризиком, передбаченим п. 3 ч. 1 ст. 177 КПК України.

Жоден із більш м`яких запобіжних заходів на думку прокурора не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України.

Захисник ОСОБА_4 адвокат ОСОБА_5 та обвинувачений кожен окремо висловили свою позицію щодо заявленого клопотання та проти задоволення клопотання прокурора заперечували. Їх позиція полягає у тому, що ризики прокурором не доведені, просили обрати щодо нього запобіжний захід не пов`язаний з позбавленням волі.

Суд розглянувши клопотання прийшов до висновку про необхідність його задоволення виходячи з таких мотивів: обрання до ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді особистого зобов`язання та домашнього арешту є недоречним з огляду на те, що у справі ще не допитані свідки, він обвинувачується у скоєнні тяжкого злочину, в умовах воєнного стану може покинути місце служби та ухилитися від суду.

Крім того у зв`язку із внесеними змінами до КПК України, які набрали чинності, поточна редакція редакція від 10.09.2022, підстава - 2531-IX, відповідно до п. 5 ч. 4 ст. 183 КПК України (тримання під вартою) - Під час дії воєнного стану слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, враховуючи підстави та обставини, передбачені статтями 177 та 178 цього Кодексу, має право не визначити розмір застави у кримінальному провадженні щодо злочину, передбаченого статтями 109-114-2, 258-258-5, 260, 261, 402-405, 407, 408, 429, 437 -442 Кримінального кодексу України. (Частину четверту статті 183 доповнено абзацом восьмим згідно із Законом № 2198-IX від 14.04.2022; із змінами, внесеними згідно із Законом № 2531-IX від 16.08.2022 ).

Судом не встановлено тісних соціальних зв`язків у обвинуваченого, членів родини, утриманців тощо, місця проживання у м.Запоріжжі.

Згідно ч. 4 ст. 183 КПК України при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, щодо особи, яка вчинила кримінальне правопорушення (злочин) із застосуванням насильства, погрози його застосування, суд має право не визначати розмір застави.

Враховуючи підстави та обставини, передбачені ст. 177 та ст. 178 КПК України, ОСОБА_4 слід продовжити запобіжний захід у виді тримання під вартою строком на 60 днів без застави. Зазначений запобіжний захід є виправданий з точки зору запобігання ризиків та тяжкості злочину та воєнного стану.

Серед іншого, зазначене судове засідання, слід проводити закрито, оскільки існують обмеження щодо цього, передбачені ч. 2 ст. 27 КПК України.

При визначенні строку проведення судового розгляду суд враховує положення ст. 28 КПК України.

З цих підстав суд, керуючись ст. ст. 314-318, 369-372, 376 КПК України,

постановив:

призначити судовий розгляд кримінального провадження, щодо ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 402 КК України, у закритому судовому засіданні в приміщенні Шевченківського районного суду м.Запоріжжя за адресою: м.Запоріжжя, вул.Чарівна, 117А, 28.04.2023 року о 12:10.

Продовжити щодо ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів.

Строк дії ухвали про продовження строку тримання під вартою встановити до 17 червня 2023 року включно.

Кримінальне провадження розглядати суддею одноособово.

У судове засідання викликати сторони кримінального провадження (ч. 2 ст. 318, п. п. 19, 25, 26 ч. 1 ст. 3 КПК України).

Ухвала про призначення судового розгляду окремому оскарженню не підлягає. Заперечення проти неї можуть бути включені до апеляційної скарги на судове рішення, передбачене частиною першою статті 392 Кримінального процесуального Кодексу України.

Ухвала в частині продовження запобіжного заходу може бути оскаржена шляхом подачі апеляційної скарги в 5-денний строк з дня проголошення ухвали; у разі якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом 5 днів з дня отримання копії цієї ухвали.

Суддя ОСОБА_1