Справа № 148/31/23
Провадження №1-кс/148/143/23
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 травня 2023 року Тульчинський районний суд Вінницької області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Тульчин заяву судді Тульчинського районного суду Вінницької області ОСОБА_3 про самовідвід у кримінальному провадженні № 148/31/23 за обвинуваченням ОСОБА_4 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 161, ч. 3 ст. 436-2, ч.3 ст. 15 - ч. 2 ст. 109, ч. 3 ст. 15 - ч. 1 ст. 110 КК України, за участю: захисника ОСОБА_5 , -

В С Т А Н О В И В :

У провадження судді Тульчинського районного суду Вінницької області ОСОБА_3 , 27.02.2023 надійшов обвинувальний акт у кримінальному провадженні №000021, внесений до ЄРДР 05.03.2022 відносно ОСОБА_6 обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 161, ч. 3 ст.436-2, ч. 3 ст. 15 - ч. 2 ст. 109, ч. 3 ст. 15 - ч. 1 ст. 110 КК України.

Ухвалою суду 20.03.2023 даний обвинувальний акт був направлений до Вінницького апеляційного суду для визначення підсудності, оскільки на думку суду останній за часом епізод кримінального правопорушення та найбільш тяжке кримінальне правопорушення було вчинено у м. Бершадь, що територіально не відноситься до підсудності Тульчинського районного суду Вінницької області.

Однак, 29.03.2023 ухвалою Вінницького апеляційного суду у зміні підсудності кримінального провадження було відмовлено з чим головуючий суддя Тульчинського районного суду Вінницької області ОСОБА_3 не може погодитись та подав заяву про самовідвід.

Крім того, головуючий в заяві про самовідвід зазначив, що 23.01.2023 до обвинувального акту долучено інформацію, щодо обвинуваченого ОСОБА_6 , керуючого Тульчинською єпархією Української Православної Церкви, хоча судових засідань по даному кримінальному провадженні не призначалося; 30.01.2023 до обвинувального акту долучено копії рішення Дарницького районного суду м. Києва від 29.03.2019 та постанова Київського апеляційного суду від 10.07.2019 у справі 753/10214/18 відносно обвинуваченого ОСОБА_6 , хоча судових засідань, також по даному кримінальному провадженні не призначалося; 20.02.2023 до обвинувального акту долучено копії звернення Священого Синоду Української Православної Церкви до архіпастерів, пастирів, чернецтва та вірян від 17.12.2018 та журнал засідання № 69, 70, 71 від 17.12.2018.

Приєднання вищезазначених документів до обвинувального акту є порушенням вимог ст. 291КПК України.

Частина 4 ст. 291 КПК України містить категоричну вимогу про те, що надання суду інших документів до початку судового розгляду забороняється.

Тому вказані обставини, на переконання судді ОСОБА_3 , можуть викликати в учасників кримінального провадження сумніви щодо його неупередженості як судді, а отже наявні обставини, передбачені п. 4 ч. 1 ст. 75 КПК України, що виключають його участь у розгляді вказаного кримінального провадження як судді.

Захисник обвинуваченого - адвокат ОСОБА_5 у судовому засіданні підтримав заяву про самовідвід судді ОСОБА_3 , оскільки останній висловив свою позицію щодо підсудності даного кримінального провадження, і не погодився з прийнятим рішенням Вінницького апеляційного суду, що може викликати сумніви щодо неупередженості у стороннього спостерігача.

Обвинувачений ОСОБА_6 , не з`явився, про причини своєї неявки не повідомив, хоча про дату, час та місце розгляду заяви повідомлялися своєчасно та належним чином.

Прокурор також не з`явився в судове засідання, хоча був повідомлений належним чином.

Суддя ОСОБА_3 при розгляді самовідводу не був присутнім, пояснення не надавав.

Частиною 3 ст. 81 КПК України визначено, що при розгляді відводу має бути вислухана особа, якій заявлено відвід, якщо вона бажає дати пояснення, а також думка осіб, які беруть участь у кримінальному провадженні. Питання про відвід вирішується в нарадчій кімнаті вмотивованою ухвалою слідчого судді, судді (суду).

З аналізу ст. 81 КПК України вбачається, що остання не містить норми, яка б унеможливлювала розгляд заяви про відвід судді у зв`язку з неявкою в судове засідання судді, якому заявлено відвід, заявника чи інших учасників кримінального провадження.

З огляду на викладене суд вважав можливим розглянути заяву судді ОСОБА_3 про самовідвід на підставі наявних матеріалів.

Вивчивши доводи заяви про самовідвід, суд доходить наступних висновків.

За змістом п. 4 ч. 1 ст. 75 КПК України суддя не може брати участь у кримінальному провадженні, якщо наявні інші обставин, які викликають сумнів у його неупередженості.

За змістом вказаної процесуальної норми, у зв`язку із виникненням певних обставин, суддя може бути усунутий від участі у кримінальному провадженні, оскільки через таке відсторонення виключається можливий вплив на судовий розгляд та судове рішення будь-яких об`єктивних чи суб`єктивних чинників.

Наведене свідчить про те, що підставою для відводу/самовідводу не обов`язково має бути беззаперечно доведений факт необ`єктивності чи зацікавленості судді. Згідно з цією нормою має бути унеможливлена участь судді в розгляді справи за наявності у сторони лише сумніву в його неупередженості.

Таким чином, достатньою підставою для відводу/самовідводу є обґрунтоване припущення про існування ризику того, що суддя в силу впливу певних факторів може бути необ`єктивним.

При цьому, поняття «обставини, які викликають сумнів у його /судді/ неупередженості» є оціночним, використання якого залежить від правосвідомості особи, яка його застосовує та з`ясовує його сутність, виходячи зі свого внутрішнього переконання.

Пунктом 5 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 8 від 13.06.2007 «Про незалежність судової влади» встановлено, що відповідно до закону суддя не може брати участь у розгляді справи і підлягає відводу (самовідводу), якщо він заінтересований у результаті розгляду справи або є інші обставини, які викликають сумнів в об`єктивності та неупередженості судді.

Згідно ст. 6 п.1 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (яка підлягає застосуванню відповідно до ст. 9 Конституції та ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини»), закріплено принцип, за яким кожен має право на справедливий публічний розгляд його справи безстороннім судом.

Відповідно до практики ЄСПЛ (рішення від 09.11.2006 у справі «Білуга проти України «від 28.10.1998 у справі «Ветштан проти Швейцарі») важливим питанням є довіра, яку суди повинні вселяти у громадськість у демократичному суспільстві. Судді зобов`язані викликати довіру в учасників судового розгляду, а тому будь-який суддя, стосовно якого є підстави для підозри у недостатній неупередженості, повинен брати самовідвід або бути відведений.

У рішенні Європейського суду з прав людини у справі «Волков проти України» суд зазначив, що відповідно до ст. 6 п. 1 Європейської конвенції з прав людини кожен має право на розгляд його справи незалежним і безстороннім судом.

У відповідності до п. 2.5 Бангалорських принципів поведінки судді, суддя заявляє самовідвід від участі в розгляді справи в тому випадку, якщо для нього не є можливим винесення об`єктивного рішення у справі, або в тому випадку, коли у стороннього спостерігача могли б виникнути сумніви в неупередженості судді.

Статтею 15 Кодексу суддівської етики визначено, що неупереджений розгляд справ є основним обов`язком судді. Вказане випливає з принципу об`єктивності, визначеному у Бангалорських принципах поведінки суддів, відповідно до яких об`єктивність судді є необхідною умовою для належного виконання ним своїх обов`язків.

Згідно вимог ч. 1 ст. 80 КПК України за наявності підстав, передбачених статтями 75-79 цього Кодексу, слідчий суддя, суддя, зобов`язані заявити самовідвід.

Враховуючи викладене, суд доходить висновку, що зазначені суддею ОСОБА_3 обставини є такими, що виключають його участь у розгляді кримінального провадження за обвинуваченням ОСОБА_6 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 161, ч. 3 ст.436-2, ч. 3 ст. 15 - ч. 2 ст. 109, ч. 3 ст. 15 - ч. 1 ст. 110 КК України, оскільки можуть викликати сумніви в учасників процесу чи стороннього спостерігача щодо його неупередженості.

Отже, для уникнення будь-яких, навіть щонайменших, сумнівів у неупередженості судді чи будь-яких інших сумнівів в об`єктивному вирішенні кримінального провадження, а також з метою сприяння підвищенню рівня довіри громадськості до судів, суд доходить висновку, що заява про самовідвід є обґрунтованою та підлягає до задоволення.

На підставі викладеного, керуючись ст. 75, 80 КПК України, ст. 6 Конвенції з прав людини і основоположних свобод, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Заяву судді Тульчинського районного суду Вінницької області ОСОБА_3 про самовідвід у кримінальному провадженні № 148/31/23 за обвинуваченням ОСОБА_6 , у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 161, ч. 3 ст. 436-2, ч. 3 ст. 15 - ч. 2 ст. 109, ч. 3 ст. 15 - ч. 1 ст. 110 КК України, - задовольнити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя: