УХВАЛА

05 травня 2023 року

м. Київ

справа № 520/9388/17

провадження № 51-2491 ск 23

Верховний Суд колегією суддів Першої судової палати Касаційного кримінального суду у складі:

головуючого ОСОБА_1 ,

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

розглянувши матеріали касаційної скарги представника потерпілого ОСОБА_4 - адвоката ОСОБА_5 на ухвалу Одеського апеляційного суду від 14 лютого 2023 року, якою вирок Київського районного суду м. Одеси від 08 грудня

2017 року щодо ОСОБА_6 та ОСОБА_7 залишено без змін,

встановив:

Перевіривши касаційну скаргу на відповідність вимогам ст. 427 Кримінального процесуального кодексу України (далі - КПК), Верховний Суд дійшов висновку,

що цих вимог кримінального процесуального закону не дотримано.

Так, згідно з п. 4 ч. 2 ст. 427 КПК у касаційній скарзі вказується обґрунтування вимог особи, яка подала касаційну скаргу, із зазначенням того, у чому полягає незаконність чи необґрунтованість судового рішення. В обґрунтуванні обов`язково слід навести мотиви, чому особа вважає рішення незаконним, тобто в чому полягає неправильність застосування норм матеріального і/або процесуального права.

Частиною 1 ст. 433 КПК передбачено, що суд касаційної інстанції перевіряє правильність застосування судами першої та апеляційної інстанцій норм матеріального та процесуального права, правової оцінки обставин і не має права досліджувати докази, встановлювати та визнавати доведеними обставини, що не були встановлені в оскарженому судовому рішенні, вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу.

Відповідно до ч. 1 ст. 438 КПК підставами для скасування або зміни судових рішень є: істотне порушення вимог кримінального процесуального закону (ст. 412 КПК); неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність (ст. 413 КПК); невідповідність призначеного покарання ступеню тяжкості кримінального правопорушення та особі засудженого (ст. 414 КПК).

Однак, надаючи свою оцінку доказам, представник потерпілого по суті заперечує правильність установлення фактичних обставин кримінального провадження, що в силу статей 433, 438 КПК не відноситься до підстав

для скасування або зміни судових рішень судом касаційної інстанції та виходить за межі його перегляду.

Разом із цим представник потерпілого не наводить обґрунтування незаконності ухвали суду апеляційної інстанції з огляду на положення ст. 419 КПК,

так як не вказує, які саме доводи апеляційної скарги представника потерпілої ОСОБА_8 - адвоката ОСОБА_9 суд не перевірив та на які з них

не надав відповіді.

Крім того, в порушення положень ст. 50 КПК на підтвердження своїх повноважень, представник потерпілого не долучила до касаційної скарги копію свідоцтва про право на зайняття адвокатською діяльністю, а також ордер

або договір на представництво інтересів ОСОБА_4 в суді касаційної інстанції.

Поміж іншого, представник потерпілого допустилася суперечностей, оскільки

за змістом касаційної скарги вона не погоджується з ухвалою Одеського апеляційного суду від 14 лютого 2023 року, а просить скасувати ухвалу

від 14 березня 2023 року.

Допущені порушення перешкоджають суду касаційної інстанції вирішити питання про відкриття або відмову у відкритті касаційного провадження,

як це передбачено ст. 428 КПК.

Відповідно до ч. 1 ст. 429 КПК, суд касаційної інстанції, встановивши,

що касаційну скаргу подано без додержання вимог ст. 427 цього Кодексу, постановляє ухвалу про залишення касаційної скарги без руху і надає особі,

яка подала скаргу, необхідний строк для усунення недоліків.

Ураховуючи викладене та керуючись ч. 1 ст. 429 КПК, Верховний Суд

постановив:

Касаційну скаргу представника потерпілого ОСОБА_4 - адвоката

ОСОБА_5 на ухвалу Одеського апеляційного суду від 14 лютого 2023 року залишити без руху і надати їй строк для усунення вказаних недоліків упродовж десяти днів із дня отримання копії ухвали.

Роз`яснити представнику потерпілого, що в разі неусунення цих недоліків

у вказаний строк касаційну скаргу їй буде повернуто.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3