Справа № 451/330/23
Провадження № 1-кп/451/62/23
ВИРОК

іменем України

26 червня 2023 року місто Радехів

Радехівський районний суд Львівської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ;

секретар судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду обвинувальний акт у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за реєстраційним №0000018 від 02.03.2023, відносно

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець с.Хмільно, Радехівського району Львівської області, який зареєстрований та проживає в АДРЕСА_1 , українець, громадянин України, адвокатом, нотаріусом та депутатом не є, з середньо-спеціальною освітою, не працюючий, студент 1 курсу філії Добротвірського професійного ліцею в смт.Лопатин, не одружений, на утриманні малолітніх дітей немає, раніше не судимий,

який обвинувачується у вчиненні кримінального проступку, передбаченого частиною 2 статті 125 КК України,

за участю:

прокурора ОСОБА_4 ;

потерпілої ОСОБА_5 ;

обвинуваченого ОСОБА_3 ;

захисника ОСОБА_6 ,

встановив:

ОСОБА_3 , 23.02.2023 близько 14:10 год, перебуваючи на подвір`ї господарства, що в АДРЕСА_1 під час словесного конфлікту із ОСОБА_5 , схопив правою рукою потерпілу за ліву руку та умисно наніс кулаком лівої руки три удари по обличчю останньої, після чого умисно наніс один удар головою по обличчю ОСОБА_5 , спричинивши при цьому потерпілій тілесні ушкодження у виді двох синців на обличчі та одного синця на лівому плечі, переломи носових кісток та носової перегородки, що відносяться до легких тілесних ушкоджень з короткочасним розладом здоров`я.

З огляду на позицію сторін відповідно до якої вони не оспорюють обставини кримінального провадження, переконавшись у правильності розуміння сторонами змісту цих обставин та зважаючи на відсутність сумнівів у добровільності такої позиції, суд постановив визнати недоцільним дослідження доказів щодо обставин, які учасниками судового провадження не оспорюються та вважає за необхідне, зважаючи на вимоги частини 4 статті 349 КПК України, допитати обвинуваченого та дослідити його характеризуючі дані.

У судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 свою вину по пред`явленому йому обвинуваченні у вчиненні кримінального проступку, передбаченого частиною 2 статті 125 КК України, визнав повністю. Суду пояснив, що 23.02.2023 під час словесного конфлікту із ОСОБА_5 , схопив правою рукою потерпілу за ліву руку та умисно наніс кулаком лівої руки три удари по обличчю останньої, після чого умисно наніс один удар головою по обличчю ОСОБА_5 . Щиро розкаюється у вчиненому, попросив вибачення у потерпілої, просить суд суворо не карати.

Показання обвинуваченого ОСОБА_3 є послідовними, логічними і не викликають у суду сумніву щодо правильності розуміння обвинуваченим змісту обставин кримінального правопорушення, добровільності та істинності його позиції.

Потерпіла у судовому засіданні прийняла вибачення, однак просить суд для обвинуваченого найвищу міру покарання.

Прокурор просить суд призначити обвинуваченому міру покарання в межах санкції частини 2 статті 125 КК України у виді штрафу у розмірі ста неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Об`єктивно з`ясувавши всі обставини кримінального провадження, керуючись законом, суд вважає доведеним факт спричинення ОСОБА_3 потерпілій ОСОБА_5 умисного легкого тілесного ушкодження, що спричинило короткочасний розлад здоров`я, тобто вчинення ним кримінального проступку, передбаченого частиною 2 статті 125 КК України.

Обставиною, яка пом`якшує покарання обвинуваченому ОСОБА_3 , суд визнає його щире каяття.

Обставин, які обтяжують покарання обвинуваченому ОСОБА_3 , судом не встановлено.

Призначаючи покарання обвинуваченому ОСОБА_3 суд, дотримуючись принципів законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання, зважаючи на вимоги статті 65 КК України та роз`яснення, викладені в пункті 1 постанови Пленуму ВСУ «Про практику призначення судами кримінального покарання» від 24.10.2013 №7, враховує: ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, дані про особу винного, обставину, що пом`якшує покарання та відсутність обставин, що його обтяжують.

Так, обвинувачений ОСОБА_3 вчинив умисне кримінальне правопорушення, яке відповідно до статті 12 КК України є кримінальним проступком.

Обвинувачений ОСОБА_3 має зареєстроване місце проживання, не працює, на обліку у лікарів нарколога та психіатра не перебуває, має ІІІ групу інвалідності та виключно позитивно характеризується за місцем проживання.

Таким чином, об`єктивно з`ясувавши всі обставини в їх сукупності, вирішивши питання, передбачені статтею 368 КПК України та врахувавши обставини, передбачені статтею 65 КК України, у тому числі встановлені судом обставини, які пом`якшують покарання та відсутність обставин, що його обтяжують, а також зваживши на приписи статті 52 КК України суд вважає, що обвинуваченому ОСОБА_3 слід призначити покарання в межах санкції частини 2 статті 125 КК України у виді штрафу.

Таке покарання, на переконання суду, відповідає положенням ст. 65-67 КК України та буде необхідним для виправлення обвинуваченого, запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень, відповідатиме особистості обвинуваченого та є достатнім, для досягнення, відповідно до вимог ст. 50 КК України, мети покарання.

Про необхідність призначення саме такого покарання, на переконання суду, також свідчать ті обставини, що ОСОБА_3 , вчинивши кримінальний проступок, своєю поведінкою (повне, беззаперечне визнання вини, щире каяття) продемонстрував усвідомлення протиправності вчиненого ним суспільно небезпечного діяння.

Також судом взято до уваги ту обставину, що обвинувачений є особою з ІІІ групою інвалідності.

Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлено.

Долю речових доказів у кримінальному провадженні вирішити в порядку вимог статті 100 КПК України.

Процесуальних витрат не понесено.

Зважаючи на те, що запобіжний захід стосовно обвинуваченого судом не обирався і клопотання щодо обрання такого обвинуваченому стороною кримінального провадження не заявлялось, тому суд доходить переконання про відсутність підстав для вирішення цього питання.

Керуючись статтями 368, 371, 374 КПК України, Радехівський районний суд Львівської області,

ухвалив:

ОСОБА_3 визнати винуватим у вчиненні кримінального проступку, передбаченого частиною 2 статті 125 КК України, та призначити йому покарання у виді штрафу у розмірі сімдесяти п`яти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 1 275 (одна тисяча двісті сімдесят п`ять) гривень.

Речові докази: медична картка амбулаторного хворого та протоколи дослідження на ім`я ОСОБА_5 , що передані на відповідальне зберігання потерпілій ОСОБА_5 залишити у володінні останньої.

Апеляційна скарга на вирок суду може бути подана протягом тридцяти днів з дня його проголошення через Радехівський районний суд Львівської області.

Вирок суду не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним відповідно до положень частини третьої статті 349 цього Кодексу.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого КПК України, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Головуючий суддяОСОБА_7