У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 183/9403/23

№ 1-кс/183/2523/23

18 серпня 2023 року м. Новомосковськ

Слідчий суддя Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області ОСОБА_1 , з секретарем судового засідання ОСОБА_2 , за участю: прокурора ОСОБА_3 , захисника ОСОБА_4 розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання старшого слідчого Другого слідчого відділу (з дислокацією у м. Сєвєродонецьку) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Краматорську ОСОБА_5 у кримінальному провадженні, відомості про яке внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань 02.08.2023 за № 0000452 про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно:

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки м. Харкова, громадянки України, проживаючої за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимої,

підозрюваної у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.3 ст. 109, ч.2 ст. 110, ч.1 ст. 111 КК України,

в с т а н о в и в :

15 серпня 2023 року старший слідчий Другого слідчого відділу (з дислокацією у м. Сєвєродонецьку) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Краматорську ОСОБА_5 звернувся до суду з клопотанням у кримінальному провадженні, відомості про яке внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань 02.08.2023 за № 0000452 про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно ОСОБА_6 , підозрюваної у вчиненні кримінальних правопорушень, передбаченихч.3 ст. 109, ч.2 ст. 110, ч.1 ст. 111 КК України.

В обґрунтування клопотання слідчий зазначив, що Другим слідчим відділом (з дислокацією у м. Сєвєродонецьку) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Краматорську,здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні за підозрою: ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки м. Харкова, проживаючої за адресою: АДРЕСА_1 , громадянки України у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 109, ч. 2 ст. 110, ч. 1 ст. 111 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що Верховною Радою Української Радянської Соціалістичної Республіки 24.08.1991 схвалено «Акт проголошення незалежності України», яким урочисто проголошено незалежність України та створення самостійної української держави України.

У преамбулі Декларації про державний суверенітет України від 16.07.1990 вказано, що Верховна Рада Української Радянської Соціалістичної Республіки проголошує державний суверенітет України як верховенство, самостійність, повноту i неподільність влади Республіки в межах її території та незалежність i рівноправність у зовнішніх зносинах. Відповідно до розділу V Декларації, територія України в існуючих кордонах є недоторканною i не може бути змінена та використана без її згоди.

Положеннями статей 1 та 2 Основного Закону України Конституції України визначено, що Україна є суверенною i незалежною, демократичною, соціальною, правовою, унітарною державою, суверенітет України поширюється на всю її територію, яка в межах існуючого кордону є цілісною i недоторканною.

Згідно ст. 6 Конституції України державна влада в Україні здійснюється на засадах її поділу на законодавчу, виконавчу та судову. Органи законодавчої, виконавчої та судової влади здійснюють свої повноваження у встановлених цією Конституцією межах i відповідно до законів України.

Відповідно до ст. 8 Конституції України в Україні визнається i діє принцип верховенства права. Конституція України має найвищу юридичну силу. Закони та інші нормативно-правові акти приймаються на основі Конституції України i повинні відповідати їй.

Частиною 1 ст. 17, та ч. 1 ст. 65 Конституції України передбачено, що захист незалежності, суверенітету та територіальної цілісності України є справою всього Українського народу та обов`язком громадян України, а на території України забороняється створення i функціонування будь-яких збройних формувань, не передбачених законом.

Відповідно до ст. 68 Конституції України кожен зобов`язаний неухильно додержуватися Конституції України та законів України, не посягати на права i свободи, честь i гідність інших людей.

Згідно з вимогами ст. ст. 72, 73 Конституції України питання про зміну території України вирішуються виключно всеукраїнським референдумом, який призначається Верховною Радою України a6o Президентом України відповідно до їхніх повноважень, встановлених Конституцією, та проголошується за народною ініціативою на вимогу не менш як трьох мільйонів громадян України, які мають право голосу, за умови, що підписи щодо призначення референдуму зібрано не менш як у двох третинах областей i не менш як по сто тисяч підписів у кожній області.

Згідно ст. 124 Конституції України правосуддя в Україні здійснюється виключно судами і делегування функцій судів, а також привласнення цих функцій іншими органами чи посадовими особами не допускаються.

Відповідно до ст. 125 Конституції України судоустрій в Україні будується за принципами територіальності та спеціалізації i визначається законом. Суд утворюється, реорганізовується i ліквідовується законом, проект якого вносить до Верховної Ради України Президент України після консультацій з Вищою радою правосуддя.

Статтями 132, 133 Конституції України визначено, що територіальний устрій України ґрунтується на засадах єдності та цілісності державної території, поєднання централізації i децентралізації у здійсненні державної влади, збалансованості i соціально-економічного розвитку регіонів, з урахуванням ix історичних, економічних, екологічних, географічних i демографічних особливостей, етнічних i культурних традицій. До системи адміністративно-територіального устрою України входить АР Крим, області, зокрема Луганська область, а також райони, міста, райони у містах, селища i села.

Указом № 286/2012 від 24.04.2012 року Президента України «Про призначення суддів» громадянку України ОСОБА_6 призначено строком на п`ять років на посаду судді Краснодонського міськрайонного суду Луганської області.

ОСОБА_6 будучи обраною на посаду судді Краснодонського міськрайонного суду Луганської області відповідно до вимог ст. 57 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» (далі Закон), склала присягу судді, згідно з якою урочисто присягнула Українському народові об`єктивно, безсторонньо, неупереджено, незалежно, справедливо та кваліфіковано здійснювати правосуддя від імені України керуючись принципом верховенства права, підкоряючись лише закону, чесно і сумлінно здійснювати повноваження та виконувати обов`язки судді, дотримуватися етичних принципів і правил поведінки судді, не вчиняти дій, що порочать звання судді або підривають авторитет правосуддя.

У ст. 1 Закону зазначено, що судова влада в Україні відповідно до конституційних засад поділу влади здійснюється незалежними та безсторонніми судами, утвореними законом. Судову владу реалізовують судді та, у визначених законом випадках, присяжні шляхом здійснення правосуддя у рамках відповідних судових процедур.

Статтею 2 Закону передбачено, що суди здійснюють правосуддя на основі Конституції i законів України та на засадах верховенства права.

Відповідно до ст. ст. 48, 56 Закону суддя у своїй діяльності щодо здійснення правосуддя є незалежним від будь-якого незаконного впливу, тиску a6o втручання, повинен додержуватися присяги, зобов`язаний дотримуватися правил суддівської етики, у тому числі виявляти та підтримувати високі стандарти поведінки у будь-якій діяльності з метою укріплення суспільної довіри до суду, забезпечення впевненості суспільства в чесності та непідкупності суддів, виконувати вимоги та дотримуватися обмежень, установлених законодавством у сфері запобігання корупції.

Таким чином, ОСОБА_6 , будучи суддею Краснодонського міськрайонного суду Луганської області, на момент вчинення кримінальних правопорушень постійно виконувала функції представника влади.

Відповідно до рішення акту № 646/0/15-20 від 03.03.2020 Вищої ради правосуддя ОСОБА_6 звільнено з посади судді Краснодонського міськрайонного суду Луганської області на підставі підпункту 4 пункту 16-1 розділу XV «Перехідні положення» Конституції України.

Відповідно до ст. 1 Закону України Про особливості державної політики із забезпечення державного суверенітету України на тимчасово окупованих територіях у Донецькій та Луганській областях тимчасово окупованими територіями у Донецькій та Луганській областях на день ухвалення цього Закону визнаються частини території України, в межах яких збройні формування Російської Федерації (далі РФ) та окупаційна адміністрація РФ встановили та здійснюють загальний контроль. Відповідно до ст. 2 цього ж Закону України діяльність збройних формувань РФ та окупаційної адміністрації РФ у Донецькій та Луганській областях, суперечить нормам міжнародного права, є незаконною, а будь-який виданий у зв`язку з такою діяльністю акт є недійсним i не створює жодних правових наслідків.

У кінці 2013 на початку 2014 року у зв`язку з демократичними процесами, які відбувалися на території України, у невстановлених осіб виник злочинний умисел на вчинення протиправних дій, направлених на порушення суверенітету i територіальної цілісності України, зміну меж її території та державного кордону на порушення порядку, встановленого Конституцією України, зокрема шляхом створення на території Луганської області України псевдодержавного утворення так званої «Луганської Народної Республіки» (далі «ЛНР»).

У період з 07.04.2014 по травень 2014 року у м. Луганськ та інших населених пунктах Луганської області розпочалася збройна агресія РФ шляхом неоголошених та прихованих вторгнень підрозділів збройних сил та інших збройних формувань РФ, організації та підтримки терористичної діяльності та діяльності, направленої на порушення територіальної цілісності України.

Так, у квітні 2014 року за підтримки керівництва РФ групою проросійськи налаштованих мешканців Луганської області, так званих представників територіальних громад Луганської області, ініційовано проведення так званого референдуму з питанням: «Чи підтримуєте Ви Акт про державну самостійність ЛНР?», яким публічно закликано місцеве населення Луганської області до проведення 11.05.2014, на порушення порядку встановленого Конституцією України та Законом України «Про всеукраїнський референдум», так званого «загального обласного референдуму» на території Луганської області, з питання визнання державної самостійності «Луганської Народної Республіки» (далі «ЛНР»), та вчинення збройного oпopy державній владі України, військовим підрозділам Міністерства оборони України та Міністерства внутрішніх справ України.

11.05.2014 в окремих містах та районах Луганської області, всупереч законодавству України, за ініціативи проросійськи налаштованих мешканців Луганської області (відносно яких здійснюється досудове розслідування та судами винесено обвинувальні вироки) організовано та проведено вказаний так званий «референдум», за результатами якого 12.05.2014 незаконно проголошено створення незаконного псевдодержавного утворення «ЛНР».

18.05.2014 на підтримку результатів незаконно проведеного так званого референдуму представниками самопроголошеної «ЛНР», проголошений юридично нікчемний нормативно-правовий акт, так званий «тимчасовий основний закон (Конституція) «ЛНР», яким передбачено, що «ЛНР» є демократичною, правовою та соціальною державою, її територія визначається кордонами, які існували на день її утворення (тобто територія Луганської області України), а влада здійснюється шляхом поділення на законодавчу, виконавчу та судову.

На підставі зазначеного юридично нікчемного нормативно-правового акту представниками самопроголошеної «ЛНР», представниками РФ з числа своїх громадян та місцевого населення Луганської області сформовані політично- управлінські (т.зв. «органи державної влади ЛНР») та органи примусу громадян України, які мали стабільний склад лідерів, підтримували між собою тісні зв`язки, забезпечували централізоване підпорядкування учасників зазначених органів лідерам окупаційної адміністрації, а також розробили план злочинної діяльності та чіткий розподіл функцій учасників щодо його досягнення.

При цьому, кожний учасник незаконно створених органів політичного та силового блоків, правоохоронних органів та органів правосуддя «ЛНР» (у тому числі які долучалися в подальшому до ix складу) здійснювали дії головним завданням яких є підтримка збройної arpeciї РФ та зміна меж території та державного кордону України на порушення порядку, встановленого Конституцією України, шляхом незаконного створення на території Луганської області нового псевдодержавного утворення та функціонування органів влади підконтрольних РФ.

В результаті вищезазначених подій значна кількість території та населених пунктів Луганської області протягом квітня-вересня 2014 року опинилась під контролем регулярних з`єднань i підрозділів збройних сил та інших військових формувань РФ, підпорядкованих i скеровуваних ними російських радників та інструкторів, окупаційної адміністрації РФ на частині території Луганської області так званої «ЛНР», які Законом України «Про особливості державної політики із забезпечення державного суверенітету України на тимчасово окупованих територіях у Донецькій та Луганській областях» № 2268-VIII від 18.01.2018, Постановою Верховної Ради України «Про визнання окремих районів, міст, селищ i сіл Донецької та Луганської областей тимчасово окупованими територіями» №254-VIII від 17.03.2015 та Закону України «Про особливий порядок місцевого самоврядування в окремих районах Донецької та Луганської областей» №1680-VII від 16.09.2014 визнані тимчасово окупованими територіями, а органи державної та місцевої влади України та бюджетні установи, згідно з Постановою Кабінету Міністрів України № 595 від 07.11.2014, припинили свою діяльність на вказаних територіях та переміщені на підконтрольну органам державної влади України територію.

Таким чином, упродовж березня-травня 2014 року на території Луганської області створено незаконну окупаційну адміністрацію РФ з ознаками державного утворення так звану «ЛНР», яка допомагає РФ чинити злочин aгpecii проти України та допомагає здійснювати тимчасову окупацію частини її території за допомогою збройних формувань РФ , що складаються з регулярних з`єднань i підрозділів, підпорядкованих міністерству оборони РФ, підрозділів та спеціальних формувань, підпорядкованих іншим силовим відомствам РФ, їхніх радників, інструкторів та іррегулярних незаконних збройних формувань, озброєних банд та груп найманців, створених, підпорядкованих, керованих та фінансованих РФ, а також за допомогою окупаційної адміністрації РФ, яку складають її державні органи влади i структури, функціонально відповідальні за управління тимчасово окупованими територіями України, та підконтрольні РФ самопроголошені органи, які узурпували виконання владних функцій на тимчасово окупованих територіях України.

Основною метою діяльності вказаної окупаційної адміністрації РФ з ознаками державного утворення так званої «ЛНР» є дії направлені на шкоду суверенітетові, територіальній цілісності та недоторканості, обороноздатності, державній, економічній та інформаційній безпеці України.

При цьому, насильницька зміна та повалення конституційного ладу, захоплення державної влади на території Луганської області супроводжується активною підривною діяльністю РФ, її федеральних органів та самопроголошених органів, які узурпували виконання владних функцій на тимчасово окупованих територіях України, яка виражається в окупації території України, що триває до теперішнього часу.

Продовжуючи підривну діяльність проти України, військовослужбовці, співробітники РФ утворили на тимчасово окупованій території України фіктивні органи державної влади, місцевого самоврядування, правоохоронні органи та судову систему з метою становлення i зміцнення окупаційної влади та недопущення відновлення контролю української влади на тимчасово окупованій території Луганської області.

У лютому-квітні 2014 року (більш точну дату під час досудового розслідування встановити не виявилося за можливе) у громадянки України ОСОБА_6 , якій було достовірно відомо з розповсюджених у засобах масової інформації та мережі Інтернет повідомлень про проведення на території Луганської області Антитерористичної операції (далі ATO), а у подальшому операції Об`єднаних сил (далі OOC), яка, будучи суддею Краснодонського міськрайонного суду Луганської області та маючи достатній рівень освіти, спеціальних знань у сфері юриспруденції i життєвого досвіду для усвідомлення фактів активної підривної діяльності РФ проти України шляхом вчинення злочину збройної aгpecії та тимчасової окупації території України в Луганській області, виник злочинний умисел на насильницькі зміни та повалення конституційного ладу, захоплення державної влади в Україні.

Так, ОСОБА_6 у вересні 2015 року (більш точну дату під час досудового розслідування встановити не виявилося за можливе) діючи з вказаною метою, з особистих політичних міркувань, та переслідуючи особисту вигоду у виді подальшого призначення в незаконно створених органах судової влади «ЛНР», порушуючи вимоги ст. 17 Конституції України, перебуваючи у м. Луганськ, діючи за попередньою змовою з іншими учасниками окупаційної адміністрації Російської Федерації «ЛНР», ініціювала та надала згоду на призначення її на посаду голови Кам`янобродського районного суду міста Луганська т.зв. «судової системи «ЛНР».

На підставі указу № 502/01/10/15 від 01.10.2015 самопроголошеного голови «ЛНР» ОСОБА_6 призначено на посаду т.зв. голови Кам`янобродського районного суду міста Луганська «ЛНР».

Відповідно до прийнятого керівництвом окупаційної адміністрації «ЛНР» нікчемного юридичного акта т.зв. Закону «Про судову систему» від 30.04.2015 №18-?? (ст. 35), ОСОБА_6 отримавши повноваження голови районного суду, поряд із здійсненням повноважень судді та інших процесуальних повноважень, починаючи з 01.10.2015 по теперішній час незаконно виконує функції представника судової влади: організовує діяльність Кам`янобродського районного суду м. Луганська «ЛНР»; встановлює правила внутрішнього розпорядку «Кам`янобродського районного суду м. Луганська «ЛНР» на основі затверджуваних радою суддів «ЛНР» типових правил внутрішнього розпорядку судів, і здійснює контроль за їх виконанням; розподіляє обов`язки між своїми заступниками, суддями «Кам`янобродського районного суду м. Луганська ЛНР»; організовує роботу з підвищення кваліфікації суддів «Кам`янобродського районного суду м. Луганська»; здійснює загальне керівництво діяльністю апарату Кам`янобродського районного суду м. Луганська «ЛНР», в тому числі призначає на посаду і звільняє з посади працівників апарату суду, а також розподіляє обов`язки між ними, приймає рішення про заохочення працівників апарату суду або про притягнення їх до дисциплінарної відповідальності, організовує роботу з підвищення кваліфікації працівників апарату суду; регулярно інформує суддів і працівників апарату Кам`янобродського районного суду м. Луганська «ЛНР» про свою діяльність та діяльність суду; здійснює інші повноваження з організації роботи «Кам`янобродського районного суду м. Луганська «ЛНР».

Крім того, за результатами розгляду подань т.зв. «правоохоронних органів» окупаційної адміністрації «ЛНР» в ході досудового провадження, ОСОБА_6 як суддя Кам`янобродського районного суду м. Луганська «ЛНР» з 01.10.2015 по теперішній час, діючи відповідно до прийнятого керівництвом окупаційної адміністрації «ЛНР» нікчемного юридичного акта т.зв. «кримінально-процесуального кодексу «ЛНР», незаконно приймає процесуальні рішення у формі ухвал та постанов.

Також, ОСОБА_6 як незаконно призначена суддя «Кам`янобродського районного суду м. Луганська» під час судового провадження з 01.10.2015 по теперішній час проголошуючи вироки, призначає особам основні та додаткові покарання у кримінальних справах, які розглядаються нею як суддею «Кам`янобродського районного суду м. Луганська ЛНР», застосовує примусові заходи медичного характеру, заходи виховного впливу, закриває щодо підозрюваних або обвинувачених у вчиненні злочину невеликої або середньої тяжкості кримінальні справи.

Виконуючи вказані функції, ОСОБА_6 , діючи всупереч Конституції України та інших нормативно-правових актів України, в період з 01 жовтня 2015 року по теперішній час незаконно вчиняє дії на підтримку режиму окупації частини території Луганської області та функціонування псевдодержавного утворення «ЛНР», приймає т.зв. «акти застосування норм права», що розповсюджуються на певну окуповану територію, надаючи при цьому хибне уявлення мешканцям цієї території про наявність визнаних меж території т.зв. «Луганської народної республіки» окупаційної адміністрації РФ.

Таким чином, ОСОБА_6 , підозрюється в діях, які вчинені з метою насильницької зміни та повалення конституційного ладу, захоплення державної влади, вчинених особою, яка є представником влади, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 109 KK України.

Крім того, громадянка України ОСОБА_6 будучи призначеною Указом № 286/2012 від 24.04.2012 року Президента України «Про призначення суддів» строком на п`ять років на посаду судді Краснодонського міськрайонного суду Луганської області, відповідно до вимог ст. 57 Закону, склала присягу судді, згідно з якою урочисто присягнула Українському народові об`єктивно, безсторонньо, неупереджено, незалежно, справедливо та кваліфіковано здійснювати правосуддя від імені України керуючись принципом верховенства права, підкоряючись лише закону, чесно і сумлінно здійснювати повноваження та виконувати обов`язки судді, дотримуватися етичних принципів і правил поведінки судді, не вчиняти дій, що порочать звання судді або підривають авторитет правосуддя, будучи представником влади, за попередньою змовою групою осіб сприяла представникам РФ у проведенні підривної діяльності на території України, що полягало у створенні умов для функціонування на території України судового органу окупаційної адміністрації РФ, що в свою чергу призводить до зміцнення окупаційної влади та недопущенню контролю української влади на території частини Луганської області, завдяки чому окупація триває.

Так, у лютому-квітні 2014 року (більш точну дату під час досудового розслідування встановити не виявилося за можливе) у громадянки України ОСОБА_6 , якій було достовірно відомо з розповсюджених у засобах масової інформації та мережі Інтернет повідомлень про проведення на території Луганської області Антитерористичної операції (далі ATO), а у подальшому операції Об`єднаних сил (далі OOC), маючи достатній рівень освіти, спеціальних знань у сфері юриспруденції i життєвого досвіду для усвідомлення фактів активної підривної діяльності РФ проти України шляхом вчинення злочину збройної агресії та тимчасової окупації території України в Луганській області, виник злочинний умисел на вчинення умисних дій, направлених на зміну меж території та державного кордону України на порушення порядку, встановленого Конституцією України.

Реалізовую вказаний умисел у вересні 2015 року (більш точну дату під час досудового розслідування встановити не виявилося за можливе) ОСОБА_6 діючи умисно, з особистих політичних міркувань, переслідуючи особисту вигоду у виді подальшого призначення в незаконно створених органах судової влади «ЛНР» порушуючи вимоги ст. 17 Конституції України, перебуваючи у м. Луганськ, за попередньою змовою з іншими учасниками окупаційної адміністрації Російської Федерації «ЛНР», ініціювала та надала згоду на призначення її на посаду голови Кам`янобродського районного суду міста Луганська т.зв. «судової системи «ЛНР».

На підставі указу № 502/01/10/15 від 01.10.2015 самопроголошеного голови «ЛНР» ОСОБА_6 призначено на посаду т.зв. голови Кам`янобродського районного суду міста Луганська «ЛНР».

Відповідно до прийнятого керівництвом окупаційної адміністрації «ЛНР» нікчемного юридичного акта т.зв. Закону «Про судову систему» від 30.04.2015 №18-?? (ст. 35), ОСОБА_6 отримавши повноваження голови районного суду, поряд із здійсненням повноважень судді та інших процесуальних повноважень, починаючи з 01.10.2015 по теперішній час незаконно виконує функції представника судової влади: організовує діяльність Кам`янобродського районного суду м. Луганська «ЛНР»; встановлює правила внутрішнього розпорядку «Кам`янобродського районного суду м. Луганська «ЛНР» на основі затверджуваних радою суддів «ЛНР» типових правил внутрішнього розпорядку судів, і здійснює контроль за їх виконанням; розподіляє обов`язки між своїми заступниками, суддями «Кам`янобродського районного суду м. Луганська ЛНР»; організовує роботу з підвищення кваліфікації суддів «Кам`янобродського районного суду м. Луганська»; здійснює загальне керівництво діяльністю апарату Кам`янобродського районного суду м. Луганська «ЛНР», в тому числі призначає на посаду і звільняє з посади працівників апарату суду, а також розподіляє обов`язки між ними, приймає рішення про заохочення працівників апарату суду або про притягнення їх до дисциплінарної відповідальності, організовує роботу з підвищення кваліфікації працівників апарату суду; регулярно інформує суддів і працівників апарату Кам`янобродського районного суду м. Луганська «ЛНР» про свою діяльність та діяльність суду; здійснює інші повноваження з організації роботи «Кам`янобродського районного суду м. Луганська «ЛНР».

Крім того, за результатами розгляду подань т.зв. «правоохоронних органів» окупаційної адміністрації «ЛНР» в ході досудового провадження, ОСОБА_6 як суддя Кам`янобродського районного суду м. Луганська «ЛНР» з 01.10.2015 по теперішній час, діючи відповідно до прийнятого керівництвом окупаційної адміністрації «ЛНР» нікчемного юридичного акта т.зв. «кримінально-процесуального кодексу «ЛНР», незаконно приймає процесуальні рішення у формі ухвал та постанов.

Також, ОСОБА_6 як незаконно призначена суддя «Кам`янобродського районного суду м. Луганська» під час судового провадження з 01.10.2015 по теперішній час проголошуючи вироки, призначає особам основні та додаткові покарання у кримінальних справах, які розглядаються нею як суддею «Кам`янобродського районного суду м. Луганська ЛНР», застосовує примусові заходи медичного характеру, заходи виховного впливу, закриває щодо підозрюваних або обвинувачених у вчиненні злочину невеликої або середньої тяжкості кримінальні справи.

Таким чином, ОСОБА_6 , підозрюється в умисних діях, вчинених з метою зміни меж території та державного кордону України на порушення порядку, встановленого Конституцією України, вчинених за попередньою змовою групою осіб, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 110 КК України.

Також, громадянка України ОСОБА_6 будучи призначеною Указом № 286/2012 від 24.04.2012 року Президента України «Про призначення суддів» строком на п`ять років на посаду судді Краснодонського міськрайонного суду Луганської області, відповідно до вимог ст. 57 Закону, склала присягу судді, згідно з якою урочисто присягнула Українському народові об`єктивно, безсторонньо, неупереджено, незалежно, справедливо та кваліфіковано здійснювати правосуддя від імені України керуючись принципом верховенства права, підкоряючись лише закону, чесно і сумлінно здійснювати повноваження та виконувати обов`язки судді, дотримуватися етичних принципів і правил поведінки судді, не вчиняти дій, що порочать звання судді або підривають авторитет правосуддя, будучи представником влади, вчиняла умисні дії на шкоду суверенітетові, територіальній цілісності та недоторканності, обороноздатності, державній та інформаційній безпеці: надання іноземній державі, та її представникам допомоги в проведенні підривної діяльності проти України на території частини Луганської області, завдяки чому окупація триває.

У лютому-квітні 2014 року (більш точну дату під час досудового розслідування встановити не виявилося за можливе) у громадянки України ОСОБА_6 , якій було достовірно відомо з розповсюджених у засобах масової інформації та мережі Інтернет повідомлень про проведення на території Луганської області Антитерористичної операції (далі ATO), а у подальшому операції Об`єднаних сил (далі OOC), маючи достатній рівень освіти, спеціальних знань у сфері юриспруденції i життєвого досвіду для усвідомлення фактів активної підривної діяльності РФ проти України шляхом вчинення злочину збройної aгpecії та тимчасової окупації території України в Луганській області, виник злочинний умисел на вчинення умисних дій, направлених на шкоду суверенітетові, територіальній цілісності та недоторканності, обороноздатності, державній та інформаційній безпеці: надання іноземній державі, та її представникам допомоги в проведенні підривної діяльності проти України.

Реалізовуючи вказаний умисел у вересні 2015 року (більш точну дату під час досудового розслідування встановити не виявилося за можливе) ОСОБА_6 , діючи умисно та за попередньою змовою з іншими учасниками окупаційної адміністрації Російської Федерації «ЛНР», перебуваючи у м. Луганськ, ініціювала та надала згоду на призначення її на посаду голови Кам`янобродського районного суду міста Луганська т.зв. «судової системи «ЛНР».

На підставі указу № 502/01/10/15 від 01.10.2015 самопроголошеного голови «ЛНР» ОСОБА_6 призначено на посаду т.зв. голови Кам`янобродського районного суду міста Луганська «ЛНР».

Відповідно до прийнятого керівництвом окупаційної адміністрації «ЛНР» нікчемного юридичного акта т.зв. Закону «Про судову систему» від 30.04.2015 №18-?? (ст. 35), ОСОБА_6 отримавши повноваження голови районного суду, поряд із здійсненням повноважень судді та інших процесуальних повноважень, починаючи з 01.10.2015 по теперішній час незаконно виконує функції представника судової влади: організовує діяльність Кам`янобродського районного суду м. Луганська «ЛНР»; встановлює правила внутрішнього розпорядку «Кам`янобродського районного суду м. Луганська «ЛНР» на основі затверджуваних радою суддів «ЛНР» типових правил внутрішнього розпорядку судів, і здійснює контроль за їх виконанням; розподіляє обов`язки між своїми заступниками, суддями «Кам`янобродського районного суду м. Луганська ЛНР»; організовує роботу з підвищення кваліфікації суддів «Кам`янобродського районного суду м. Луганська»; здійснює загальне керівництво діяльністю апарату Кам`янобродського районного суду м. Луганська «ЛНР», в тому числі призначає на посаду і звільняє з посади працівників апарату суду, а також розподіляє обов`язки між ними, приймає рішення про заохочення працівників апарату суду або про притягнення їх до дисциплінарної відповідальності, організовує роботу з підвищення кваліфікації працівників апарату суду; регулярно інформує суддів і працівників апарату Кам`янобродського районного суду м. Луганська «ЛНР» про свою діяльність та діяльність суду; здійснює інші повноваження з організації роботи «Кам`янобродського районного суду м. Луганська «ЛНР».

Крім того, за результатами розгляду подань т.зв. «правоохоронних органів» окупаційної адміністрації «ЛНР» в ході досудового провадження, ОСОБА_6 як суддя Кам`янобродського районного суду м. Луганська «ЛНР» з 01.10.2015 по теперішній час, діючи відповідно до прийнятого керівництвом окупаційної адміністрації «ЛНР» нікчемного юридичного акта т.зв. «кримінально-процесуального кодексу «ЛНР», незаконно приймає процесуальні рішення у формі ухвал та постанов.

Також, ОСОБА_6 як незаконно призначена суддя «Кам`янобродського районного суду м. Луганська» під час судового провадження з 01.10.2015 по теперішній час проголошуючи вироки, призначає особам основні та додаткові покарання у кримінальних справах, які розглядаються нею як суддею «Кам`янобродського районного суду м. Луганська ЛНР», застосовує примусові заходи медичного характеру, заходи виховного впливу, закриває щодо підозрюваних або обвинувачених у вчиненні злочину невеликої або середньої тяжкості кримінальні справи.

Таким чином, ОСОБА_6 , підозрюється у державній зраді, тобто діянні, умисно вчиненому громадянином України на шкоду суверенітетові, територіальній цілісності та недоторканності, обороноздатності, державній та інформаційній безпеці: надання іноземній державі, та її представникам допомоги в проведенні підривної діяльності проти України, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 111 КК України.

Перебування підозрюваної ОСОБА_6 на тимчасово окупованій території України позбавило орган досудового розслідування можливості вручити їй письмове повідомлення про підозру від 24.07.2023 у день його складання, у зв`язку з чим, зазначене повідомлення про підозру та повістки про виклики на30.07.2023, 31.07.2023 та 01.08.2023 відповідно до вимог ч. 1 ст. 278, ст. ст. 111, 135 КПК України направлено у спосіб, передбачений для вручення повідомлень, а саме опублікування на офіційному сайті Офісу Генерального прокурора 25.07.2023 за посиланням https://www.gp.gov.ua/ua/posts/povidomlennya-pro-pidozru-samardinii-marini-oleksandrivni-ta-povistki-pro-viklik-na-072023-ta-01082023 та офіційному сайті видання Кабінету Міністрів України, тобто засобом масової інформації загальнодержавної сфери розповсюдження газети «Урядовий кур`єр» № НОМЕР_1 ( НОМЕР_2 ) від 26.07.2023 для проведення слідчих та процесуальних дій у кримінальному провадженні№ 0000030 від 04.02.2015, отримання письмового повідомлення про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 109, ч. 2 ст. 110, ч. 1 ст. 111 КК України, допиту в якості підозрюваної тощо.

Жодного разу у призначений час громадянка України ОСОБА_6 у призначене місце не з`явилась, про неможливість та причини неприбуття не повідомила.

У зв`язку з неявкою за викликом слідчого та ухиленням від слідства, підозрювану ОСОБА_6 оголошено у розшук, здійснення якого в подальшому доручено оперативному підрозділу Служби безпеки України.

Підставами для обґрунтованої підозри ОСОБА_6 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 109, ч. 2 ст. 110, ч. 1 ст. 111 КК України, є зібрані у кримінальному провадженні докази:

- матеріали проведення негласних слідчих (розшукових) дій;

- протоколи огляду Інтернет мережі;

- протоколи допиту свідків ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 ;

- висновок портретної експертизи;

- іншими матеріалами Служби Безпеки України у їх сукупності.

В той же час, із показів свідків, протоколів огляду публікацій Інтернет-ресурсів, в тому числі від 21.07.2023 підтверджується, що ОСОБА_6 по теперішній час перебуває на тимчасово окупованій території України в м. Луганськ Луганської області.

У зв`язку з неявкою за викликом слідчого та ухиленням від слідства, підозрювану ОСОБА_6 оголошено у розшук, здійснення якого в подальшому доручено оперативному підрозділу Служби безпеки України.

З урахуванням наведеного встановлено, що підозрювана ОСОБА_6 переховується від органу досудового слідства на тимчасово окупованій території України, з метою ухилення від кримінальної відповідальності.

Відповідно до ч. 6 ст. 193 КПК України слідчий суддя, суд розглядає клопотання про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та може обрати такий запобіжний захід за відсутності підозрюваного, обвинуваченого лише у разі доведення прокурором наявності підстав, передбачених статтею 177 цього Кодексу, а також наявності достатніх підстав вважати, що підозрюваний, обвинувачений виїхав та/або перебуває на тимчасово окупованій території України, території держави, визнаної Верховною Радою України державою-агресором, та/або оголошений у міжнародний розшук. У такому разі після затримання особи і не пізніш як через сорок вісім годин з часу її доставки до місця кримінального провадження слідчий суддя, суд за участю підозрюваного, обвинуваченого розглядає питання про застосування обраного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою або його зміну на більш м`який запобіжний захід, про що постановляє ухвалу.

Також, в ході досудового розслідування встановлені ризики, передбачені пунктами 1, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України.

Про наявність ризику, передбаченого п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме ризик переховуватись від органів досудового розслідування та/або суду свідчать такі обставини:

- тяжкість покарання, що загрожує ОСОБА_6 в разі визнання її винуватою у кримінальному правопорушенні, в якому вона підозрюється передбачає покарання у вигляді позбавлення волі на строк до п`ятнадцяти років, з конфіскацію майна або без такої;

- вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваною кримінального правопорушення;

- неприбуття на виклик до слідчого три рази поспіль та не повідомлення органу досудового розслідування та Луганську обласну прокуратуру про причини та неможливість прибути, що свідчить про те, що підозрювана на цей час вже переховується від органу досудового розслідування;

- спосіб вчинення злочину вчинення його умисно, що має негативні наслідки для всієї територіальної громади та України в цілому, знаходиться на окупованій території, співпрацюючи з окупаційною адміністрацією країни-агресора рф, що з великою часткою ймовірності спонукатиме її до втечі.

Про наявність ризику, передбаченого п. 5 ч. 1 ст.177 КПК України, а саме продовжити кримінальне правопорушення, у якому вона підозрюється, або вчинити інше кримінальне правопорушення свідчить:

- тимчасова окупація території України, а саме територія м. Луганськ Луганської області, на якій створений незаконний орган, в якому підозрювана працевлаштована, що дає їй можливість продовжувати працювати та унеможливлює реальне відбування покарання, яке може бути призначене у разі її засудження за цей злочин;

- поведінка підозрюваної ОСОБА_6 , яка своїми діями активно демонструє підтримку прийняття рішення країни-агресора російською федерацією з 2014 р. щодо формування на території суверенної держави України, окупаційних органів так званої«ЛНР», підтримала дії рф та незаконних збройних формувань, так званої «ЛНР», спрямовані на захоплення території України, вступивши та розпочавши свою роботу у незаконно створеному структурному підрозділі окупаційної адміністрації рф - так званому «Кам`янобродському районному судім. Луганська ЛНР».

Відповідно до ч. 6 ст. 176 КПК України під час дії воєнного стану до осіб, які підозрюються або обвинувачуються у вчиненні злочинів, передбачених статтями 109-114-1, 258-258-5, 260, 261, 437-442 Кримінального кодексу України, за наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, застосовується запобіжний захід, визначений пунктом 5 частини першої цієї статті.

Згідно з п. 5 ч. 1 ст. 176 КПК України запобіжні заходи у вигляді особистого зобов`язання, особистої поруки, домашнього арешту, застави не можуть бути застосовані до осіб, які підозрюються або обвинувачуються у вчиненні злочинів, передбачених статтями 109-114-1, 258-258-5, 260, 261 КК України.

У зв`язку з тим, що ОСОБА_6 підозрюється у вчиненні кримінальних правопорушень, передбаченихч.3 ст. 109, ч.2 ст. 110, ч.1 ст. 111 КК України, до неї може бути застосований виключно запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

Згідно з абз. 7 ч. 4 ст. 183 КК України, при обранні запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно підозрюваного, обвинуваченого, який оголошений у міжнародний розшук, та/або який виїхав, та/або перебуває на тимчасово окупованій території України, території держави, визнаної Верховною Радою України державою-агресором, розмір застави не визначається.

Відповідно до Переліку територій, на яких ведуться (велися) бойові дії або тимчасово окупованих російською федерацією, затвердженого наказом Міністерства з питань реінтеграції тимчасово окупованих територій України № 309 від 22.12.2022,м. Луганськ перебуває під тимчасовою окупацією та оточенні (блокуванні) з боку рф.

Той факт, що підозрювана ОСОБА_6 перебуває на тимчасово окупованій території України підтверджується: матеріалами проведення негласних слідчих (розшукових) дій, протоколами огляду Інтернет мережі, протоколами допиту свідків ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , висновком портретної експертизи та іншими матеріалами кримінального провадження у їх сукупності. Слід зазначити, що відповідно до п. 7 ч. 1 ст. 1-1 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» № 1207-VII від 15.04.2014 - тимчасово окупована російською федерацією територія України (тимчасово окупована територія) - це частини території України, в межах яких збройні формування російської федерації та окупаційна адміністрація російської федерації встановили та здійснюють фактичний контроль або в межах яких збройні формування російської федерації встановили та здійснюють загальний контроль з метою встановлення окупаційної адміністрації російської федерації.

З 2014 року збройні формування окупаційної влади країни-агресора російської федерації встановили та здійснюють фактичний контроль території м. Луганськ Луганської області, а тому вказана територія знаходиться під окупацією збройних формувань російської федерації.

У зв`язку з наведеним, у клопотанні слідчий, посилаючись на вимоги ст. ст. 40, 111, 131, 132, 135, 176178, 183, 184, 193, 194 КПК України, просив суд:

-обрати ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , підозрюваної у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.3 ст. 109, ч.2 ст. 110, ч.1 ст. 111 КК України, запобіжний захід у вигляді тримання під вартою без визначення розміру застави.

-на підставі ч. 6 ст. 193 КПК України розглянути питання про застосування обраного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою після затримання особи і не пізніш як через сорок вісім годин з часу її доставки до місця кримінального провадження.

В судовому засіданні прокурор підтримав клопотання, посилався на підстави звернення до суду, зазначені у клопотання, просив суд обрати стосовно ОСОБА_6 , підозрюваної у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.3 ст. 109, ч.2 ст. 110, ч.1 ст. 111 КК України, запобіжний захід у вигляді тримання під вартою без визначення розміру застави.

Захисник підозрюваної в судовому засіданні просив суд відмовити у задоволенні клопотання, посилаючись на необґрунтованість підозри.

Розглянувши клопотання, долучені до клопотання письмові докази, доходжу до нижченаведеного.

Встановлено, що 04.02.2015 р. до Єдиного реєстру досудових розслідувань внесено відомості за № 000030,

-правова кваліфікація правопорушення: ч. 3 ст. 109, ч. 2 ст. 110, ч. 1 ст. 111 КК України;

-короткий виклад обставин, що можуть свідчити про вчинене кримінальне правопорушення: за фактом вчинення суддями всіх гілок судової влади вчинені з метою насильницької зміни та повалення конституційного ладу, захоплення державної влади, вчинених особою, яка є представником влади; умисних діях, вчинених з метою зміни меж території та державного кордону України на порушення порядку, встановленого Конституцією України, вчинених за попередньою змовою групою осіб; державної зради, тобто діянні, умисно вчиненому громадянином України на шкоду суверенітетові, територіальній цілісності та недоторканності, обороноздатності, державній та інформаційній безпеці: надання іноземній державі, та її представникам допомоги в проведенні підривної діяльності проти України;

-орган досудового розслідування: Другий слідчий відділ (з дислокацією у м. Сєвєродонецьку) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Краматорську.

24.07.2023 у межах кримінального провадження, внесеного до ЄРДР 04.02.2015 р. за № 000030, ОСОБА_6 повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 109, ч. 2 ст. 110, ч. 1 ст. 111 КК України.

Обґрунтованість підозри ОСОБА_6 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 109, ч. 2 ст. 110, ч. 1 ст. 111 КК України підтверджено матеріалами долученими до клопотання, а саме:

- матеріалами проведення негласних слідчих (розшукових) дій;

- протоколами огляду Інтернет мережі;

- протоколами допиту свідків ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 ;

- висновком портретної експертизи;

- іншими матеріалами Служби Безпеки України у їх сукупності.

Встановлено із показів свідків та протоколів огляду публікацій Інтернет-ресурсів, в тому числі від 21.07.2023, що ОСОБА_6 по теперішній час перебуває на тимчасово окупованій території України в м. Луганськ Луганської області.

Враховуючи те, що підозрювана ОСОБА_6 перебуває на тимчасово окупованій території України повідомлення про підозру та повістки про виклики на30.07.2023, 31.07.2023 та 01.08.2023 відповідно до вимог ч. 1 ст. 278, ст. ст. 111, 135 КПК України направлено у спосіб, передбачений для вручення повідомлень, а саме опублікування на офіційному сайті Офісу Генерального прокурора 25.07.2023 за посиланням https://www.gp.gov.ua/ua/posts/povidomlennya-pro-pidozru-samardinii-marini-oleksandrivni-ta-povistki-pro-viklik-na-072023-ta-01082023 та офіційному сайті видання Кабінету Міністрів України, тобто засобом масової інформації загальнодержавної сфери розповсюдження газети «Урядовий кур`єр» № НОМЕР_1 ( НОМЕР_2 ) від 26.07.2023 для проведення слідчих та процесуальних дій у кримінальному провадженні№ 0000030 від 04.02.2015, отримання письмового повідомлення про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 109, ч. 2 ст. 110, ч. 1 ст. 111 КК України, допиту в якості підозрюваної.

Також встановлено, що з матеріалів кримінального провадження внесених до Єдиного реєстру досудових розслідувань 04.02.2015 р. за № 000030 було виділені матеріали стосовно ОСОБА_6 17.09.1981 року, підозрюваної у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 109, ч. 2 ст. 110, ч. 1 ст. 111 КК України, про що 02.08.2023 р. внесено відповідні відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000452.

Виділення матеріалів кримінального провадження стосовно ОСОБА_6 ІНФОРМАЦІЯ_2 , підозрюваної у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 109, ч. 2 ст. 110, ч. 1 ст. 111 КК України проведене у відповідності до постанови від 02.08.2023 начальника відділу процесуального керівництва у кримінальних провадженнях Державного бюро розслідувань Луганської обласної прокуратури ОСОБА_10 у кримінальному провадженні, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань 04.02.2015 р. за № 000030.

У зв`язку з неявкою за викликом слідчого та ухиленням від слідства, підозрювану ОСОБА_6 оголошено у розшук, здійснення якого в подальшому доручено оперативному підрозділу Служби безпеки України.

Враховуючи наведене, наявні достатні підстави вважати, що підозрювана переховується від органів досудового розслідування на тимчасово окупованій території України..

Приходжу до висновку, що в ході досудового розслідування встановлені ризики, передбачені пунктами 1, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України.

Про наявність ризику, передбаченого п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме ризик переховуватись від органів досудового розслідування та/або суду свідчать такі обставини:

- тяжкість покарання, що загрожує ОСОБА_6 в разі визнання її винуватою у кримінальному правопорушенні, в якому вона підозрюється передбачає покарання у вигляді позбавлення волі на строк до п`ятнадцяти років, з конфіскацію майна або без такої;

- вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваною кримінального правопорушення;

- неприбуття на виклик до слідчого три рази поспіль та не повідомлення органу досудового розслідування та Луганську обласну прокуратуру про причини та неможливість прибути, що свідчить про те, що підозрювана на цей час вже переховується від органу досудового розслідування;

- спосіб вчинення злочину вчинення його умисно, що має негативні наслідки для всієї територіальної громади та України в цілому, знаходиться на окупованій території, співпрацюючи з окупаційною адміністрацією країни-агресора рф, що з великою часткою ймовірності спонукатиме її до втечі.

Про наявність ризику, передбаченого п. 5 ч. 1 ст.177 КПК України, а саме продовжити кримінальне правопорушення, у якому вона підозрюється, або вчинити інше кримінальне правопорушення свідчить:

- тимчасова окупація території України, а саме територія м. Луганськ Луганської області, на якій створений незаконний орган, в якому підозрювана працевлаштована, що дає їй можливість продовжувати працювати та унеможливлює реальне відбування покарання, яке може бути призначене у разі її засудження за цей злочин;

- поведінка підозрюваної ОСОБА_6 , яка своїми діями активно демонструє підтримку прийняття рішення країни-агресора російською федерацією з 2014 р. щодо формування на території суверенної держави України, окупаційних органів так званої«ЛНР», підтримала дії рф та незаконних збройних формувань, так званої «ЛНР», спрямовані на захоплення території України, вступивши та розпочавши свою роботу у незаконно створеному структурному підрозділі окупаційної адміністрації рф - так званому «Кам`янобродському районному судім. Луганська ЛНР».

У відповідності до ст. 131 КПК України, заходи забезпечення кримінального провадження застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження.

Пунктом 9 частини 2 статті 131 КПК України визначено, що заходами забезпечення кримінального провадження є: запобіжні заходи.

На підставі ст. 176 КПК України,

1. Запобіжними заходами є:

1) особисте зобов`язання;

2) особиста порука;

3) застава;

4) домашній арешт;

5) тримання під вартою.

2. Тимчасовим запобіжним заходом є затримання особи, яке застосовується з підстав та в порядку, визначеному цим Кодексом.

3. Слідчий суддя, суд відмовляє у застосуванні запобіжного заходу, якщо слідчий, прокурор не доведе, що встановлені під час розгляду клопотання про застосування запобіжних заходів обставини, є достатніми для переконання, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів, передбачених частиною першою цієї статті, не може запобігти доведеним під час розгляду ризику або ризикам. При цьому найбільш м`яким запобіжним заходом є особисте зобов`язання, а найбільш суворим - тримання під вартою.

4. Запобіжні заходи застосовуються: під час досудового розслідування та до початку підготовчого судового засідання - слідчим суддею за клопотанням слідчого, погодженим з прокурором, або за клопотанням прокурора, а під час судового провадження - судом за клопотанням прокурора.

Згідно з п. 5 ч. 1 ст. 176 КПК України запобіжні заходи у вигляді особистого зобов`язання, особистої поруки, домашнього арешту, застави не можуть бути застосовані до осіб, які підозрюються або обвинувачуються у вчиненні злочинів, передбачених статтями 109-114-1, 258-258-5, 260, 261 КК України.

У відповідності до ч.6 ст. 176 КПК України, під час дії воєнного стану до осіб, які підозрюються або обвинувачуються у вчиненні злочинів, передбачених статтями 109-114-2, 258-258-5, 260, 261, 437-442 Кримінального кодексу України, за наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, застосовується запобіжний захід, визначений пунктом 5 частини першої цієї статті (тримання під вартою).

Згідно вимог ст. 177 КПК України,

1. Метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам:

1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду;

2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення;

3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні;

4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином;

5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

2. Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті. Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності для цього підстав, передбачених цим Кодексом.

На підставі ст. 183 КПК України,

1. Тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частинами шостою та сьомою статті 176 цього Кодексу.

2. Запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як:

1) до особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено основне покарання у виді штрафу в розмірі понад три тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, - виключно у разі, якщо прокурором, крім наявності підстав, передбачених статтею 177 цього Кодексу, буде доведено, що підозрюваний, обвинувачений не виконав обов`язки, покладені на нього при застосуванні іншого, раніше обраного запобіжного заходу, або не виконав у встановленому порядку вимог щодо внесення коштів як застави та надання документа, що це підтверджує;

2) до раніше судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк до трьох років, виключно у разі, якщо прокурором, крім наявності підстав, передбачених статтею 177 цього Кодексу, буде доведено, що, перебуваючи на волі, ця особа переховувалася від органу досудового розслідування чи суду, перешкоджала кримінальному провадженню або їй повідомлено про підозру у вчиненні іншого злочину;

3) до раніше не судимої особи, яка підозрюється чи обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк до п`яти років, - виключно у разі, якщо прокурором, крім наявності підстав, передбачених статтею 177 цього Кодексу, буде доведено, що перебуваючи на волі, ця особа переховувалася від органу досудового розслідування чи суду, перешкоджала кримінальному провадженню або їй повідомлено про підозру у вчиненні іншого злочину;

4) до раніше не судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років;

5) до раніше судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад три роки;

6) до особи, яку розшукують компетентні органи іноземної держави за кримінальне правопорушення, у зв`язку з яким може бути вирішено питання про видачу особи (екстрадицію) такій державі для притягнення до кримінальної відповідальності або виконання вироку, в порядку і на підставах, передбачених розділом ІХ цього Кодексу або міжнародним договором, згода на обов`язковість якого надана Верховною Радою України;

7) до особи, стосовно якої надійшло прохання Міжнародного кримінального суду про тимчасовий арешт або про арешт і передачу, у порядку і на підставах, передбачених розділом IX-2 цього Кодексу.

3. Слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим обов`язків, передбачених цим Кодексом, крім випадків, передбачених частиною четвертою цієї статті.

4. Під час дії воєнного стану слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, враховуючи підстави та обставини, передбачені статтями 177 та 178 цього Кодексу, має право не визначити розмір застави у кримінальному провадженні щодо злочину, передбаченого статтями 109-114-2, 258-258-5, 260, 261, 402-405, 407, 408, 429, 437-442 Кримінального кодексу України.

У зв`язку з тим, що ОСОБА_6 підозрюється у вчиненні кримінальних правопорушень, передбаченого ч.3 ст. 109, ч.2 ст. 110, ч.1 ст. 111 КК України, до неї може бути застосований виключно запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

Згідно з абз. 7 ч. 4 ст. 183 КК України, при обранні запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно підозрюваного, обвинуваченого, який оголошений у міжнародний розшук, та/або який виїхав, та/або перебуває на тимчасово окупованій території України, території держави, визнаної Верховною Радою України державою-агресором, розмір застави не визначається.

Частиною 6 статті 193 КПК України визначено, що слідчий суддя, суд розглядає клопотання про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та може обрати такий запобіжний захід за відсутності підозрюваного, обвинуваченого лише у разі доведення прокурором наявності підстав, передбачених статтею 177 цього Кодексу, а також наявності достатніх підстав вважати, що підозрюваний, обвинувачений виїхав та/або перебуває на тимчасово окупованій території України, території держави, визнаної Верховною Радою України державою-агресором, та/або оголошений у міжнародний розшук. У такому разі після затримання особи і не пізніш як через сорок вісім годин з часу її доставки до місця кримінального провадження слідчий суддя, суд за участю підозрюваного, обвинуваченого розглядає питання про застосування обраного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою або його зміну на більш м`який запобіжний захід, про що постановляє ухвалу.

Враховуючи особу підозрюваної, наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_6 кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 109, ч. 2 ст. 110, ч. 1 ст. 111 КК України, наявність ризиків, передбачених п.1, 5 ч.1 ст. 177 КПК України, а також наявності достатніх підстав вважати, що підозрюваний перебуває на тимчасово окупованій території України, приходжу до переконання, про необхідність обрання підозрюваному запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, без визначення розміру застави.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 176-178, 181, 193, 194 КПК України, слідчий суддя,

п о с т а н о в и в :

клопотання старшого слідчого Другого слідчого відділу (з дислокацією у м. Сєвєродонецьку) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Краматорську ОСОБА_5 у кримінальному провадженні, відомості про яке внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань 02.08.2023 за № 0000452 про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , підозрюваної у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.3 ст. 109, ч.2 ст. 110, ч.1 ст. 111 КК України задовольнити.

Обрати ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , підозрюваної у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.3 ст. 109, ч.2 ст. 110, ч.1 ст. 111 КК України, запобіжний захід у вигляді тримання під вартою без визначення розміру застави.

На підставі частини 6 статті 193 КПК України, розглянути питання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , підозрюваної у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.3 ст. 109, ч.2 ст. 110, ч.1 ст. 111 КК України після її затримання та не пізніш як через сорок вісім годин з часу її доставки до місця кримінального провадження.

Ухвала підлягає негайному виконанню після її проголошення.

Апеляційна скарга на ухвалу слідчого судді подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Повний текст ухвали проголошено о 17:00 год. 18 серпня 2023 року

Слідчий суддя ОСОБА_1