Справа № 643/267/20
Провадження № 1-в/643/264/23
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 серпня 2023 року м. Харків

Суддя Московського районного суду міста Харкова ОСОБА_1 , розглянувши лист начальника ХРУП №2 ГУНП в Харківській області по кримінальному провадженню №0005768 від 24.10.2019,

встановив:

15.08.2023 року до суду надійшов лист начальника ХРУП №2 ГУНП в Харківській області вих. №23581/119-67 від 14.08.2023 по кримінальному провадженню №0005768 від 24.10.2019 про вирішення питання про долю речових доказів.

Ознайомившись з поданим листом, суддя дійшов наступного висновку.

Статтею 100 (Зберігання речових доказів і документів та вирішення питання про спеціальну конфіскацію) КПК України, чітко розмежовано компетенцію слідчого судді та суду щодо вирішення питання долі речових доказів.

Як слідує з ч. 9 ст. 100 КПК України питання про спеціальну конфіскацію та долю речових доказів і документів, які були надані суду, вирішується судом під час ухвалення судового рішення, яким закінчується кримінальне провадження. Такі докази і документи повинні зберігатися до набрання рішенням законної сили.

З матеріалів кримінального провадження, яке перебуває у суді вбачається, що питання щодо долі речових доказів про які зазначено у листі начальника ХРУП №2 ГУНП в Харківській області вих. №23581/119-67 від 14.08.2023 року по справі №643/267/20 (провадження №1-кп/643/831/20) вирішено не було. Під час судового розгляду документи, щодо речових доказів прокурором не подавались.

До переліку питань, які вирішуються судом під час виконання вироків відповідно до ст.537 КПК України, питання щодо долі речових доказів і документів не віднесено.

В той же час, ч.5 ст.534 КПК України передбачає, що процесуальні питання, пов`язані з виконанням судових рішень у кримінальному провадженні, вирішує суддя суду першої інстанції одноособово, якщо інше не передбачено цим Кодексом.

Відповідно до ч.1 ст.539 КПК України, питання, які виникають під час та після виконання вироку вирішуються судом за клопотанням (поданням) прокурора, засудженого, його захисника, законного представника, органу або установи виконання покарань, а також інших осіб, установ або органів у випадках, встановлених законом.

Таким чином, суддя робить висновок, що питання про долю речових доказів після ухвалення судового рішення можуть ініціювати лише прокурор, засуджений, його захисник, законний представник, органу або установи виконання покарань, а також інші особи, установи або органи у випадках, встановлених законом.

Лист начальника ХРУП №2 ГУНП в Харківській області вих. №23581/119-67 від 14.08.2023 року не містить посилання на випадок, встановлений законом, який наділяє останнього правом звернення до суду для вирішення питання щодо долі речових доказів після ухвалення судового рішення.

Відповідно до ч.ч.1, 2 ст.6 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» здійснюючи правосуддя, суди є незалежними від будь-якого незаконного впливу. Суди здійснюють правосуддя на основі Конституції і законів України та на засадах верховенства права. Звернення до суду громадян, організацій чи посадових осіб, які відповідно до закону не є учасниками судового процесу, щодо розгляду конкретних справ судом не розглядаються, якщо інше не передбачено законом.

На підстав викладеного, керуючись ст.534 КПК України ст.6 ЗУ "Про судоустрій і статус суддів", суддя

постановив:

Лист начальника ХРУП №2 ГУНП в Харківській області вих. №23581/119-67 від 14.08.2023 року по кримінальному провадженню №0005768 від 24.10.2019 про вирішення питання про долю речових доказів повернути особі, яка його подала без розгляду.

Роз`яснити, що питання, які виникають під час та після виконання вироку вирішуються судом за клопотанням (поданням) прокурора, засудженого, його захисника, законного представника, органу або установи виконання покарань, а також інших осіб, установ або органів у випадках, встановлених законом.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя ОСОБА_1