Провадження № 1-кс/761/8985/2023
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 квітня 2023 року слідчий суддя Шевченківського районного суду м. Києва ОСОБА_1 , за участю: секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду клопотання прокурора Шевченківської окружної прокуратури ОСОБА_3 про арешт тимчасово вилученого майна, у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №00001229 від 07.04.2023 року за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.185 КК України,

В С Т А Н О В И В:

До слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва надійшло клопотання прокурора Шевченківської окружної прокуратури ОСОБА_3 про арешт тимчасово вилученого майна, у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №00001229 від 07.04.2023 року за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.185 КК України.

В обґрунтування клопотання прокурор зазначає про те, що у провадженні CВ ВП №4 Шевченківського управління поліції ГУНП у м. Києві знаходяться матеріали досудового розслідування, внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань під №0001229 від 07.04.2023, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що 06.04.2023 приблизно о 08 год. 00 хв., за адресою: м.Київ, вул.Софіївська, 2, невідома особа під час дії на території України військового стану, таємно шляхом вільного доступу викрала з кімнати N 2 мобільний телефон "Redmi", вартістю 4500 гривень, який належить ОСОБА_4

18 квітня 2023 року, в ході огляду місця події за адресою м. Київ, вул. Прорізна, 12 б, каб. 211, свідок ОСОБА_5 , добровільно надав для огляду та вилучення: мобільний телефон "Redmi 9С", чорного кольору, ІМЕІ 1: НОМЕР_1 ІМЕІ 2: НОМЕР_2 , який вилучено і запаковано до пакету з написом WAR 0108440.

18 квітня 2023 року слідчим винесено постанову про визнання вказаного мобільного телефону речовим доказом у кримінальному провадженні №0001229.

З метою забезпечення збереження речового доказу, виникла необхідність у накладенні арешту на вказане майно, в зв`язку з чим прокурор звернувся до Шевченківського районного суду м. Києва з відповідним клопотанням.

Прокурор ОСОБА_3 про дату та час розгляду клопотання повідомлявся належним чином, однак у судове засідання не з`явився, подав до суду заяву про розгляд справи у його відсутність, зазначив, що клопотання підтримує в повному обсязі та просить задовольнити.

Слідчою ОСОБА_6 подано до суду рапорт, з якого встановлено, що нею повідомлено власника майна про розгляд зазначеного клопотання.

При цьому, неявка вказаних осіб не перешкоджає розгляду клопотання.

Вивчивши клопотання й додані до нього матеріали, додатково долучені документи, слідчий суддя дійшов наступного висновку.

Як вбачається з матеріалів клопотання, що СВ ВП №4 Шевченківського УП ГУНП в м.Києві здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні №0001229 від 07.04.2023 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.15, ч.4 ст.185 КК України, а саме: 06.04.2023 приблизно о 08 год. 00 хв., за адресою: м.Київ, вул.Софіївська, 2, невідома особа під час дії на території України військового стану, таємно шляхом вільного доступу викрала з кімнати N 2 мобільний телефон "Redmi", вартістю 4500 гривень, який належить ОСОБА_4

18 квітня 2023 року, в ході огляду місця події за адресою м. Київ, вул. Прорізна, 12 б, каб. 211, свідок ОСОБА_5 , добровільно надав для огляду та вилучення: мобільний телефон "Redmi 9С", чорного кольору, ІМЕІ 1: НОМЕР_1 ІМЕІ 2: НОМЕР_2 , який вилучено і запаковано до пакету з написом WAR 0108440.

18 квітня 2023 року слідчим винесено постанову про визнання вказаного мобільного телефону речовим доказом у кримінальному провадженні №0001229.

Згідно з ст.ст.131, 132 КПК України заходи забезпечення кримінального провадження застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження на підставі ухвали слідчого судді або суду, за винятком випадків, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до ч.1 ст.170 КПК України - арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом кримінального правопорушення, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Частиною 2 ст.170 КПК України регламентовано, що арешт майна допускається з метою забезпечення: збереження речових доказів (п.1); спеціальної конфіскації (п. 2); конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи (п.3); відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди (п. 4).

Згідно ч.3 статті 170 КПК України у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Відповідно до положень ст.98 КПК України, речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Відповідно до ч.2 ст. 173 КПК України при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: правову підставу для арешту майна; можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу); наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт майна накладається у випадках, передбачених пунктами 3, 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); можливість спеціальної конфіскації майна (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 2 частини другої статті 170 цього Кодексу); розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

При цьому, слідчий суддя зазначає про те, що на даному етапі кримінального провадження потреби досудового розслідування виправдовують таке втручання у права та інтереси власника майна, з метою забезпечення кримінального провадження, а слідчий суддя на даній стадії не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд при розгляді кримінального провадження по суті, тобто не вправі оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для встановлення вини чи її відсутності у фізичної або юридичної особи за вчинення кримінального правопорушення, а лише зобов`язаний на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів визначити, що причетність тієї чи іншої особи до вчинення кримінального правопорушення є вірогідною та достатньою для застосування щодо неї заходів забезпечення кримінального провадження, одним із яких є арешт майна.

Приймаючи до уваги вищевикладене та враховуючи правову кваліфікацію кримінального правопорушення, за фактом вчинення якого розслідується кримінальне провадження та у межах якого подано дане клопотання, фактичні обставини кримінального провадження, а також те, що вказане вилучене майно цілком відповідає критеріям, зазначеним у ст.98 КПК України, а отже обґрунтовано має правовий статус речового доказу, з метою забезпечення його збереження, слідчий суддя дійшов висновку, що наявні достатні правові підстави для арешту зазначеного в клопотанні прокурора майна.

Підстав сумніватись в співмірності такого обмеження права власності завданням кримінального провадження у слідчого судді не виникає.

При цьому, слідчий суддя не знаходить у висновках прокурора при зверненні з клопотанням про накладення арешту на майно порушень вимог КПК України та чогось очевидно необґрунтованого та безпідставного.

Керуючись ст.ст.131, 132, 167, 170-174 КПК України, слідчий суддя,

У Х В А Л И В :

Клопотанняпрокурора Шевченківської окружної прокуратури ОСОБА_3 про арешт тимчасово вилученого майна у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №00001229 від 07.04.2023 року за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.185 КК України, - задовольнити.

Накласти арешт зі забороною відчуження, розпорядження та користування на тимчасово вилучене майно, а саме: мобільний телефон "Redmi 9С", чорного кольору, ІМЕІ 1: НОМЕР_1 ІМЕІ 2: НОМЕР_2 .

Ухвала підлягає негайному виконанню.

На ухвалу слідчого судді безпосередньо до Київського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення може бути подана апеляційна скарга.

Відповідно до ст.174 КПК України арешт може бути скасований повністю чи частково за заявленим клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисників, законних представників, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутніми при розгляді питання про арешт майна. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження судом. Арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

Слідчий суддя