Провадження № 1-кп/734/238/23 Справа № 734/3207/23
В И Р О К

іменем України

26 липня 2023 року смт. Козелець

Козелецький районний суд Чернігівської області у складі:

головуючого судді - ОСОБА_1 ,

за участю:

секретаря судових засідань - ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні суду в смт. Козелець в порядку спрощеного провадження обвинувальний акт у кримінальному провадженні №0000195, відомості про яке внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань 29.06.2023 року по обвинуваченню:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Олександрія Кіровоградської області, громадянин України, який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 ), у вчиненні кримінального правопорушення (проступку), передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України, -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_3 з 19.06.2023 року проходить військову службу у військовій частині НОМЕР_1 на посаді кухар їдальні взводу забезпечення медичної роти військової частини НОМЕР_1 , у військовому званні солдат.

Відповідно до ст. 41 Конституції України використання власності не може завдавати шкоди правам, свободам та гідності громадян, інтересам суспільства, погіршувати екологічну ситуацію і природні якості землі.

Згідно з вимогами ст. 68 Конституції України, встановлено, що кожен зобов`язаний неухильно додержуватися її та законів України.

Відповідно до ст. 92 Конституції України виключно законами України визначаються права і свободи людини і громадянина, гарантії цих прав і свобод; основні обов`язки громадянина, правовий режим власності, засади цивільно-правової відповідальності; діяння, які є злочинами, адміністративними або дисциплінарними правопорушеннями, та відповідальність за них.

Згідно з вимогами ст. 178 Цивільного кодексу України об`єкти цивільних прав можуть вільно відчужуватися або переходити від однієї особи до іншої в порядку правонаступництва чи спадкування або іншим чином, якщо вони не вилучені з цивільного обороту, або не обмежені в обороті, або не є невід`ємними від фізичної чи юридичної особи.

Відповідно до ст. 328 Цивільного кодексу України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема, із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Згідно зі ст. 13 Закону України «Про наркотичні засоби психотропні| речовини і прекурсори» на території України забороняється обіг аналогів наркотичних засобів і психотропних речовин, за винятком їх використання в цілях, передбачених статтями 19 та 20 цього Закону.

Відповідно до ст. 6 Закону України «Про наркотичні засоби, психотропні речовини і прекурсори» на території України встановлюються заходи контролю за обігом наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів, ще передбачають окрім іншого: визначення основних умов, вимог, правил; системи заходів, пов`язаних з обігом наркотичних засобів, психотропних речовин в Україні; ліцензування відповідних видів діяльності з обіг) наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів; запровадження системи дозволів у сфері обігу наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів та контролю за дотриманням дозвільних документів; застосування заборон та обмежень щодо обігу окремих наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів та встановлення квот, у межах яких здійснюються виробництво, виготовлення, зберігання, ввезення на територію України, вивезення з території України наркотичних засобів і психотропних речовин; відпуск фізичним особам наркотичних засобів, психотропних речовин лише за рецептом лікаря і відповідно до медичних показань; встановлення обмежень, (пов`язаних з виконанням окремих видів діяльності (робіт, професій, служби) у сфері обігу наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів; запровадження відповідальності за порушення законодавства про наркотичні засоби, психотропні речовини і прекурсори; інші заходи, передбачені Законом та міжнародними договорами України.

Статтею 7 Закону України «Про наркотичні засоби, психотропні речовини і прекурсори» визначено, що діяльність з обігу наркотичних засобів і психотропних речовин на території України дозволяється лише в цілях і в порядку, встановлених цим Законом, а в передбачених ним випадках - у порядку, що встановлюється нормативно-правовими актами Кабінету Міністрів України та відповідних центральних органів виконавчої влади.

Згідно з постановою Верховної Ради України «Про право власності на окремі види майна» від 17.06.1992 № 2471-XII, наркотичні, психотропні, сильнодіючі отруйні лікарські засоби (за винятком отримуваних громадянами за призначенням лікаря) не можуть перебувати у власності громадян.

Відповідно до Постанови Кабінету Міністрів України від 06.05.2000 № 770 «Про затвердження Переліку наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів», «Списку № 1 Особливо небезпечні наркотичні засоби, обіг яких заборонено» в «Таблиці І», канабіс - є особливо небезпечним наркотичним засобом, обіг якого заборонено.

Згідно з наказом Міністерства охорони здоров`я України від 01.08.2000 № 188 «Про затвердження таблиць невеликих, великих та особливо великих розмірів наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів, які, знаходяться у незаконному обігу» маса канабісу до 5,0 грам є невеликим розміром, від 500 до 2500 грам - великим розміром.

Під час проходження військової служби ОСОБА_3 повинен, окрім іншого, керуватися вимогами ст. 11, 12, 16, 49 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України та ст. 1, 3, 4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, які вимагають від нього свято і непорушно додержуватися Конституції України та законів України, сумлінно і чесно виконувати військовий обов`язок, бути дисциплінованим, постійно бути зразком високої культури, скромності і витримки, берегти військову честь, захищати свою і поважати гідність інших людей, поводитися з гідністю і честю, не допускати самому і стримувати інших від негідних вчинків.

Однак, усупереч вищенаведених нормативно-правових актів ОСОБА_3 вчинив кримінальний проступок у сфері обігу особливо небезпечних наркотичних засобів за наступних обставин.

У один із днів, але не пізніше 16 год. 51 хв. 29.06.2023, за невстановлених досудовим розслідуванням обставин ОСОБА_3 , усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно небезпечні наслідку і бажаючи їх настання, з метою особистого вживання без мети збуту, у порушення вищенаведених нормативно-правових актів, незаконно придбав особливо небезпечний наркотичний засіб, обіг якого заборонено - канабіс масою 11,13 г та для подальшого вживання незаконно зберігав наркотичний засіб при собі без мети збуту.

Під час перебування ОСОБА_3 29.06.2023 близько 16 год. 51 хв. на території бази відпочинку « ІНФОРМАЦІЯ_2 » за адресою: АДРЕСА_3 , останній був зупинений командиром військової частини НОМЕР_1 ОСОБА_4 якому повідомив, що зберігає при собі наркотичні засоби, обіг яких заборонено. Після чого, з 17 год. 55 хв. до 18 год. 30 хв. 29.06.2023 за результатами проведення працівниками поліції огляду місця події виявлено факт незаконного зберігання ОСОБА_3 без мети збуту особливо небезпечного наркотичного засобу, обіг якого заборонено - канабіс, масою 11,13 г.

Таким чином, ОСОБА_3 обвинувачується у незаконному придбанні та зберіганні наркотичних засобів без мети збуту, тобто у вчиненні кримінального правопорушення (проступку), передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України.

Обвинувальний акт стосовно ОСОБА_3 , у порядку ст. 302 КПК України, надійшов до суду з клопотанням прокурора про його розгляд у спрощеному провадженні, без проведення судового розгляду в судовому засіданні.

Частинами 2, 3 ст. 381 КПК України визначено, що суд розглядає обвинувальний акт щодо вчинення кримінального проступку без проведення судового розгляду в судовому засіданні за відсутності учасників судового провадження, якщо обвинувачений не оспорює встановлені під час дізнання обставини і згоден з розглядом обвинувального акта. Спрощене провадження щодо кримінальних проступків здійснюється згідно із загальними правилами судового провадження, передбаченими цим Кодексом, з урахуванням положень цього параграфа.

Зі змісту заяви підозрюваного ОСОБА_3 від 20.07.2023 року, яка була складена у присутності його захисника - адвоката ОСОБА_5 , вбачається, що останній беззаперечно визнає свою винуватість у вчиненні кримінального правопорушення (проступку), передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України, тобто у незаконному придбанні та зберіганні наркотичних засобів без мети збуту та погоджується із встановленими досудовим розслідуванням обставинами, ознайомлений із обмеженням права апеляційного оскарження згідно із ч. 2 ст. 302 КПК України та надав свою згоду на розгляд обвинувального акта у спрощеному провадженні без проведення судового розгляду в судовому засіданні

Відповідно до частин 2, 3 ст. 382 КПК України вирок суду за результатами спрощеного провадження ухвалюється в порядку, визначеному КПК України, та повинен відповідати загальним вимогам до вироку суду. У вироку суду за результатами спрощеного провадження замість доказів на підтвердження встановлених судом обставин зазначаються встановлені органом досудового розслідування обставини, які не оспорюються учасниками судового провадження.

Суд має право призначити розгляд у судовому засіданні обвинувального акта щодо вчинення кримінального проступку та викликати для участі в ньому учасників кримінального провадження, якщо визнає це за необхідне.

Враховуючи викладене, а також те, що ОСОБА_3 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення (проступку), заяву обвинуваченого про те, що він не оспорює встановлені під час досудового розслідування обставини та згодний із розглядом обвинувального акту у спрощеному порядку без проведення судового розгляду в судовому засіданні, відсутність сумнівів в добровільності такої позиції обвинуваченого, з урахуванням клопотань інших учасників судового провадження, суд дійшов висновку, що обвинувальний акт має бути розглянутий у порядку, визначеному статтями 381-382 КПК України.

При цьому, у відповідності до ч. 4 ст. 107 КПК України в разі, якщо відповідно до положень цього Кодексу судове провадження здійснюється судом за відсутності осіб, фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження в суді не здійснюється.

Органом досудового розслідування встановлено обставини вчинення кримінального правопорушення (проступку), які підтверджують обставини, встановлені судом.

Обвинувачений ОСОБА_3 у поданій заяві зазначені обставини не оспорює, вважає що органом досудового розслідування вони встановлені у повному обсязі, свою вину у вчиненні вказаного кримінального правопорушення (проступку) беззаперечно визнає у повному обсязі, його позиція є добровільною та не є наслідком будь-якого примусу. Згодний на розгляд обвинувального акту за його відсутності.

Суд, вивчивши обвинувальний акт та матеріали кримінального провадження, вважає доведеним, що ОСОБА_3 , вчинив кримінальне правопорушення (проступок), передбачене ч. 1 ст. 309 КК України, а саме: незаконне придбання та зберігання наркотичних засобів без мети збуту.

Відповідно до ст. 65 КК України, суд призначає покарання особі: у межах, установлених у санкції статті (санкції частини статті) Особливої частини цього Кодексу, що передбачає відповідальність за вчинене кримінальне правопорушення, за винятком випадків, передбачених частиною другою статті 53 цього Кодексу; відповідно до положень Загальної частини цього Кодексу; враховуючи ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання. Особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень. Більш суворий вид покарання з числа передбачених за вчинене кримінальне правопорушення призначається лише у разі, якщо менш суворий вид покарання буде недостатній для виправлення особи та попередження вчинення нею нових кримінальних правопорушень.

Згідно до ч. 2 ст. 50 КК України, покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженими, так і іншими особами.

Вирішуючи питання про призначення покарання обвинуваченому ОСОБА_3 , суд враховує, ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення (проступку), особу обвинуваченого, який, як вбачається з службової характеристики, за період проходження служби на займаній посаді показав себе з негативної сторони, до виконання службових обов`язків ставиться недбало, у повсякденній діяльності не дотримується вимог чинного законодавства, схильний до вживання алкогольних напоїв, фізично розвинений незадовільно, не користується авторитетом серед колег по напрямку роботи, на наркологічному та психіатричному обліках не перебуває та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Обставинами, що пом`якшують покарання обвинуваченого, передбаченими ст. 66 КК України є: щире каяття, активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення.

Обставин, що обтяжують покарання, передбачених ст. 67 КК України - не встановлено.

Враховуючи ступінь тяжкості вчиненого обвинуваченим ОСОБА_3 , кримінального правопорушення (проступку), особу обвинуваченого, обставини, які пом`якшують покарання та відсутність обставин, що обтяжують покарання, суд дійшов висновку, що обвинуваченому необхідно обрати покарання в межах санкції ч. 1 ст. 309 КК України у виді обмеження волі. На підставі ст. 75 КК України суд вважає за можливе звільнити ОСОБА_3 від відбування покарання з випробуванням, поклавши обов`язки, передбачені ст. 76 КК України.

Призначене обвинуваченому покарання, буде відповідати принципу справедливості покарання і відповідати його меті виправлення та запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як ним, так і іншими особами, та не буде становити особистий надмірний тягар для особи.

Крім того, керуючись ч. 2 ст. 124 КПК України суд вважає за необхідне витрати в розмірі на залучення експерта стягнути з обвинуваченого на користь держави.

Вирішуючи питання про долю речових доказів, які були надані суду, суд керується правилами, викладеними в ст. 100 КПК України.

Цивільний позов по справі не заявлено.

Запобіжний захід обвинуваченому не обирався.

Арешти на майно не накладалися.

На підставі викладеного, керуючись ст. 50, 51, 65-67, 358 КК України, ст. 2, 94, 368-371, 373-376, 381-382, 395 КПК України, суд, -

У Х В А Л И В:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення (проступку), передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України та призначити йому покарання у виді 1 (одного) року обмеження волі.

З застосуванням ст. 75 КК України звільнити засудженого ОСОБА_3 від відбуття призначеного покарання з випробуванням, призначивши іспитовий строк терміном 1 (один) рік.

У відповідності до п. п. 1, 2 ч. 1 ст. 76 КК України, зобов`язати засудженого ОСОБА_3 , періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації , повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Процесуальні витрати у сумі 1434 (одна тисяча чотириста тридцять чотири) гривні 00 копійок на залучення експерта, стягнути з ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на користь держави.

Речові докази по справі:

- речовину рослинного походження, що є особливо небезпечним наркотичним засобом, обіг якого заборонено - канабіс, масою 11,13 г, яка знаходяться на зберіганні в камері речових доказів ВП № 1 Чернігівського РУП ГУНП в Чернігівській області, - знищити після набрання вироком законної сили.

Вирок суду, ухвалений за результатами спрощеного провадження в порядку, передбаченому статтями 381 та 382 КПК України, не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав розгляду провадження за відсутності учасників судового провадження, недослідження доказів у судовому засіданні або з метою оспорити встановлені досудовим розслідуванням обставини.

З інших підстав вирок може бути оскаржений до Чернігівського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Копія вироку не пізніше наступного дня після ухвалення надсилається учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні.

Головуючий суддя ОСОБА_1