Гребінківський районний суд Полтавської області
__________________________________________________________________________________
Справа №: 528/395/23
В И Р О К

Іменем України

20 червня 2023 року м. Гребінка

Гребінківський районний суд Полтавської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі судового засідання ОСОБА_2 ,

за участю учасників кримінального провадження:

прокурорів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

обвинуваченої ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду з повною технічною фіксацією обвинувальний акт кримінальному провадженні № 0000100, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань від 24.02.2023 відносно:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки м. Шахтарськ Горлівського району Донецької області, зареєстрованої та фактично проживаючої за адресою: АДРЕСА_1 , українки, громадянки України, з середньою освітою, тимчасово не працюючої, заміжньої, маючої на утриманні двох малолітніх доньок: ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , а також неповнолітнього сина ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , не є особою з інвалідністю, не військовозобов`язаної, депутатом не являється, раніше не судимої,

обвинуваченої у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 185, ч. 2 ст. 15, ч. 4 ст. 185 КК України,-

в с т а н о в и в:

18.02.2023, близько о 08 год. 45 хв., ОСОБА_5 , в умовах воєнного стану, введеного Указом Президента України від № 64/2022 від 24.02.2022 «Про введення воєнного стану в Україні» та продовженого Указом Президента України від №58/2023 від 06.02.2023 «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні» на 90 діб, перебуваючи в приміщенні магазину «Універсам Хвилинка» за адресою: вул. Магістральна, буд. 30, м. Гребінка Лубенського району Полтавської області, в присутності сторонніх осіб, тобто відвідувачів та працівників магазину, які не усвідомлювали злочинного характеру її дій, розраховуючи, що її дії не будуть сприйматися особами, у присутності яких ця крадіжка здійснюється, діючи таємно, умисно та протиправно, з корисливих мотивів, з метою власної наживи, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер вчинюваного діяння, бажаючи настання суспільно-небезпечних наслідків, шляхом вільного доступу з полиць магазину таємно викрала: шоколад марки «Мілка 97 гр. баблз пористий з кокосом» в кількості 2 штуки, загальною вартістю, без ПДВ, 79 грн. 76 коп. (вартість однієї штуки 39 грн. 88 коп. без ПДВ); шоколад марки «Корона Максфан 150 гр. молочний з мармеладом» в кількості 2 штуки, загальною вартістю, без ПДВ, 83 грн. 78 коп. (вартість однієї штуки 41 грн. 89 коп. без ПДВ); крабові палички марки «Вічі 500 гр.» в кількості 2 штуки, загальною вартістю, без ПДВ, 199 грн. 90 коп. (вартість однієї штуки 99 грн. 95 коп. без ПДВ); вартість яких підтверджується відповідно до накладної №2242822 від 14.02.23. Таким чином, спричинивши ТОВ «Хвиля» збитки на загальну суму 363 грн. 44 коп., без врахування ПДВ, а викраденим розпорядилась на власний розсуд.

Таким чином, ОСОБА_5 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України, а саме: таємному викраденні чужого майна (крадіжка), вчиненій в умовах воєнного стану.

Крім того, 24.02.2023, близько 13 год. 25 хв. ОСОБА_5 , в умовах воєнного стану, введеного Указом Президента України від № 64/2022 від 24.02.2022 «Про введення воєнного стану в Україні» та продовженого Указом Президента України від № 58/2023 від 06.02.2023 «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні» на 90 діб, перебуваючи в приміщенні магазину «Універсам Хвилинка» за адресою: вул. Магістральна, буд. 30, м. Гребінка Лубенського району Полтавської області, в присутності сторонніх осіб, тобто відвідувачів та працівників магазину, які не усвідомлювали злочинного характеру її дій, розраховуючи, що її дії не будуть сприйматися особами, у присутності яких ця крадіжка здійснюється діючи повторно, умисно та протиправно, з корисливих мотивів, з метою власної наживи, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер вчинюваного діяння, бажаючи настання суспільно-небезпечних наслідків, шляхом вільного доступу, з полиць магазину таємно викрала: драже марки «Кріоліт-Дніпро арахіс у йогурті» вагою 0,287 гр. вартістю, без ПДВ, 34 грн. 10 коп. (вартість одного кілограму 118 грн. 80 коп. без ПДВ);драже марки «Кріоліт-Дніпро арахіс у какао» вагою 0,248 гр. вартістю, без ПДВ, 29 грн. 15 коп. (вартість одного кілограму 117 грн. 55 коп. без ПДВ);драже марки «Кріоліт-Дніпро арахіс морські камінці» вагою 0,254 гр. вартістю, без ПДВ, 28 грн. 91 коп. (вартість одного кілограму 113 грн. 85 коп. без ПДВ);одну пляшку горілки марки «KRUPNIK» об`ємом 0,7 л. вартістю, без ПДВ, 113 грн. 50 коп.; одну рибину марки «Фактор риба скумбрія с/с нерозібрана 400-600» вагою 0,416гр., вартістю, без ПДВ, 49 грн. 85 коп. (вартість одного кілограму 119 грн. 85 коп. без ПДВ);одну рибину марки «Фактор риба скумбрія х/к без голови таф» вагою 0,408 гр. вартістю, без ПДВ, 72 грн. 31 коп. (вартість одного кілограму 177 грн. 25 коп. без ПДВ);одну пляшку пива марки «Славутич арсенал міцне» об`ємом 2л. вартістю, без ПДВ, 58 грн. 64 коп.; одну банку консерви марки «VARO скумбрія в томатному соусі 240 гр.» вартістю, без ПДВ, 48 грн. 00 коп.; одну банку консерви марки «Сардина Аквамарин №5 230гр. обсмажена у т/с» вартістю, без ПДВ, 30 грн. 75 коп.; одну банку консерви марки «Кілька Банга 240 гр. т/соусі» вартістю, без ПДВ, 29 грн. 17 коп.; вартість яких підтверджується накладною №2241863 від 24.02.2023, на загальну суму без врахування ПДВ 494 грн. 38 коп., після чого намагалась покинути приміщення магазину «Універсам Хвилинка», але була зупинена працівниками даного магазину біля виходу з нього за розрахунковими касами. Таким чином, ОСОБА_5 виконала усі дії, які вважала необхідними для доведення кримінального правопорушення до кінця, але кримінальне правопорушення не було закінчено з причин, які не залежали від її волі.

Таким чином, ОСОБА_5 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15, ч. 4 ст. 185 КК України, а саме: у закінченому замаху на таємне викрадення чужого майна (крадіжка), що вчинене повторно, в умовах воєнного стану.

Відповідно до ч.ч.1, 2 ст.22 КПК України, кримінальне провадження здійснюється на основі змагальності, що передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами, передбаченими цим Кодексом. Сторони кримінального провадження мають рівні права на збирання та подання до суду речей, документів, інших доказів, клопотань, скарг, а також на реалізацію інших процесуальних прав, передбачених цим Кодексом.

Суд, зберігаючи об`єктивність та неупередженість, відповідно до ч.6 ст.22 КПК України, створив необхідні умови для реалізації сторонами кримінального провадження їхніх процесуальних прав та виконання процесуальних обов`язків.

Так, в судовому засіданні на запитання передбачені ст.348 КПК України, обвинувачена ОСОБА_5 надала відповіді, що суть обвинувачення їй зрозуміла, свою провину в інкримінованих їй кримінальних правопорушеннях, передбачених ч. 4 ст. 185, ч. 2 ст. 15, ч. 4 ст. 185 КК України і викладеному в обвинувальному акті від 20.03.2023 року визнає повністю, не заперечувала щодо обставин його вчинення, а саме місця, дати, часу та способу.

Крім того в судовому засіданні ОСОБА_5 надала наступні покази: так 18.02.2023 року приїхавши з роботи в м.Гребінку, вона зайшла за продуктами в магазин «Хвилинка». Взявши корзинку, зайшла до торгівельної зали, із собою вона мала також пакет. Розуміючи, що в неї не було багато грошей, а також, що за нею ніхто не спостерігає, вона вирішила вчинити крадіжку, а саме частину продуктів класти до корзинки, іншу частину до пакету, таким чином, що б за ці товари не розраховуватись. Так, до пакету нею було покладено дві шоколадки та дві пачки крабових паличок. Прийшовши до каси, вона розрахувалась лише за той товар, який в був в корзинці, після чого вийшовши з магазину попрямувала додому.

Крім того, 24.02.2023 близько 14-00 год., вона зайшла до магазину «Хвилинка». Пройшовши до торгівельної зали, усвідомлюючи, що за нею ніхто не спостерігає, маючи умисел на викрадення товарів, взяла з полиць магазину: пиво, горілку, драже, рибу та консерви, поклала їх до сумки, яку мала з собою, в корзину вона поклала хліб, цукор, майонез та «чупа-чупс». Прийшовши на касу, розрахувалась лише за товари які були в корзинці. В цей час, продавець попросила її зачекати. Через деякий час до неї підійшли охоронець та адміністратор магазину, які попросили викласти, що в неї було в сумці. Вона не заперечила та виклала на стіл викрадені товари. Після чого адміністратор викликала поліцію.

Вона розуміє, що вчиняє крадіжки, однак її дій були результатом тяжкого матеріального становища, так як вона має на утриманні трьох неповнолітніх дітей, за станом здоров`я вимушено звільнилась з роботи, на момент крадіжки чоловік також не працював. Їй було відомо, що в країні введений воєнний стан, однак жодним чином не хотіла цим скористатись. Потерпіла сторона будь-який претензій до неї не має, викрадені товари повернуто, за інші яактично сплачено кошти. Щиро розкаялась у скоєному, просила суворо її не карати та не позбавляти волі. Пояснила, що усвідомила значення своїх протиправних дій, які зобов`язалась ніколи не повторювати.

Показання ОСОБА_5 є послідовними, логічними і не викликають у суду сумніву щодо правильності розуміння обвинуваченою змісту обставин вчинення кримінальних правопорушень, добровільності та істинності її позиції.

Прокурор Пирятинського відділу Лубенської окружної прокуратури ОСОБА_4 вважає за можливе не досліджувати докази щодо тих обставин, які ніким не оспорюються і здійснювати судовий розгляд на підставі ч.3 ст.349 КПК України.

Представник потерпілої сторони ТОВ «Хвиля» - ОСОБА_9 в судове засідання не з`явилась, про час та місце розгляду справи повідомлена належним чином. Через канцелярію суду надала заяву, в якій остання просила розгляд даного кримінального провадження проводити без її участі, при призначенні покарання покладається на думку суду. Цивільний позов в справі не заявлений. Її неявка не перешкоджає розгляду по суті.

Враховуючи те, що обвинувачена ОСОБА_5 в повному обсязі визнала свою провину в інкримінованих їй кримінальних правопорушеннях, які передбачені ч. 4 ст. 185, ч. 2 ст. 15, ч. 4 ст. 185 КК України і обставини якого викладені в обвинувальному акті від 20.03.2023 року, та беручи до уваги думки: прокурора, обвинуваченої, за згодою учасників судового розгляду, відповідно до вимог ч.3 ст.349 КПК України, суд прийшов до висновку про недоцільність дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються.

При цьому, суд з`ясував, чи правильно обвинувачена розуміє зміст цих обставин, які не оспорюються. Сумнівів щодо добровільності та істинності її позиції у суду немає.

Суд також роз`яснив учасникам розгляду даного кримінального провадження, що при таких обставинах вони позбавляються права оскаржити ці обставини справи у апеляційному порядку.

Переконавшись у добровільності позиції учасників судового розгляду, а також в тому, що вони усвідомлюють неможливість оскаржити обставини, встановлені під час досудового розслідування, в апеляційному порядку, суд прийшов до висновку про судовий розгляд кримінальної справи за правилами ч.3 ст.349 КПК України.

Це узгоджується з вимогами п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, розділу ІІІ Рекомендації № 6 R (87) 18 Комітету міністрів Ради Європи «Відносно спрощеного кримінального правосуддя» та практики Європейського Суду з прав людини щодо їх застосування, згідно яким суд повинен забезпечити належну реалізацію права на справедливий суд під час розгляду кримінальних проваджень шляхом спрощеного і скороченого розгляду.

Виходячи з аналізу норм частини 1 ст.368 КПК України, ухвалюючи вирок, суд повинен вирішити такі питання, в тому числі: чи мало місце діяння, у вчиненні якого обвинувачується особа; чи містить це діяння склад кримінального правопорушення і якою статтею закону України про кримінальну відповідальність він передбачений; чи винен обвинувачений у вчиненні цього кримінального правопорушення; чи підлягає обвинувачений покаранню за вчинене ним кримінальне правопорушення; чи є обставини, що обтяжують або пом`якшують покарання обвинуваченого, і які саме; яка міра покарання має бути призначена обвинуваченому і чи повинен він її відбувати.

При судовому розгляді кримінальної справи у порядку, передбаченому ч.3 ст.349 КПК України, питання, визначені ч.1 ст.368 КПК України, вирішуються судом.

При встановлених обставинах, оцінюючи досліджені докази, суд вважає, що вина обвинуваченої ОСОБА_5 у вчиненні вищезазначених кримінальних правопорушеннях у судовому засіданні доведена повністю і досліджених доказів достатньо для визнання її винуватою, зважаючи на повне визнання нею вини під час судового розгляду.

Дії обвинуваченої кваліфіковані вірно:

- за ч. 4 ст. 185 КК України, як умисні дії, які виразилися у таємному викраденні чужого майна (крадіжка), вчиненій в умовах воєнного стану.

- за ч. 2 ст. 15, ч. 4 ст. 185 КК України, як умисні дії, які виразилися у закінченому замаху на таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинені повторно, в умовах воєнного стану;

Таку кваліфікацію дій обвинуваченої ОСОБА_10 суд вважає правильною.

У зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України, на підставі пропозиції Ради національної безпеки та оборони України, відповідно до п.20 ч. 1 ст.106 Конституції України, ЗУ «Про правовий режим воєнного стану», Указом Президента України від 24.02.2022 року № 64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні», затвердженого Законом України від 24.02.2022 року № 2102-ІХ, із 05:30 год 24 лютого 2022 року в Україні введено воєнний стан, який діяв і на момент вчинення ОСОБА_5 кримінальних правопорушень.

Так, майно, яким заволоділа обвинувачена під час крадіжок, було для неї чужим, адже не перебувало в її власності чи законному володінні. ОСОБА_5 не мала на нього жодного права, цим майном вона заволоділа у спосіб, який заборонений законом. Це означає, що заволодіння майном відбулось протиправно. Викрадення майна здійснювалось обвинуваченою таємно із кваліфікуючими ознаками: вчинений в період воєнного стану та повторно. ОСОБА_5 досягла віку, з якого наступає кримінальна відповідальність за викрадення чужого майна. Її дії характеризуються умислом та корисливою метою. Обвинувачена усвідомлювала суспільно небезпечний характер своїх діянь, передбачала їх суспільно небезпечні наслідки та бажала їх настання. Корисливий мотив обвинуваченої полягав у тому, що при вчиненні кримінальних правопорушень вона прагнула обернути чуже майно на свою користь. ОСОБА_5 вчинивши два злочини проти власності, один епізод крадіжки обвинувачена вчинила із ознаками закінченого замаху, вважавши, що виконала всі дії для доведення кримінального правопорушення до кінця, але останнє не було закінчене, з причин, які не залежали від її волі, оскільки остання була затримана охоронцем. При цьому, обвинувачена повторно вчинила злочин проти власності. Тому враховуючи все зазначене, в діяннях ОСОБА_5 за епізодом 24.02.2023 року, містяться ознаки повторності.

Тому суд вважає, що ОСОБА_5 дійсно вчинила умисні дії, що виразились у таємному викраденні чужого майна (крадіжці), вчиненій в умовах воєнного стану, тобто кримінальне правопорушення, передбачене ч. 4 ст. 185 КК України. А також, умисні дії які виразились у закінченому замаху на таємне викрадення чужого майна (крадіжка), що вчинене повторно, в умовах воєнного стану, тобто кримінальне правопорушення, передбачене ч.2 ст.15, ч. 4 ст. 185 КК України

З цього приводу у суду відсутні сумніви щодо притягнення останньої до кримінальної відповідальності за санкціями указаного кримінального закону.

При призначенні покарання обвинуваченій ОСОБА_5 суд керується загальними засадами, які визначені у ст.65 КК України, відповідно до якої суд призначає покарання: 1) у межах, установлених у санкції статті (санкції частини статті) Особливої частини цього Кодексу, що передбачає відповідальність за вчинене кримінальне правопорушення, за винятком випадків, передбачених частиною другою статті 53 цього Кодексу; 2) відповідно до положень Загальної частини цього Кодексу; 3) враховуючи ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання. Особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень.

При цьому, суд також виходить із положень ст.50 КК України відповідно до яких покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженими, так і іншими особами, покарання не має на меті завдати фізичних страждань або принизити людську гідність.

Згідно роз`яснень п.3 Постанови Пленуму Верховного Суду України №7 від 24.10.2003року із змінами та доповненнями «Про практику призначення судами кримінального покарання», визначаючи ступінь тяжкості вчиненого злочину, суди повинні виходити з класифікації злочинів (ст.12 КК), а також із особливостей конкретного злочину й обставин його вчинення (форма вини, мотив і мета, спосіб, стадія вчинення, кількість епізодів злочинної діяльності, роль кожного зі співучасників, якщо злочин вчинено групою осіб, характер і ступінь тяжкості наслідків, що настали, тощо). Досліджуючи дані про особу підсудного, суд повинен з`ясувати його вік, стан здоров`я, поведінку до вчинення злочину як у побуті, так і за місцем роботи чи навчання, його минуле (зокрема, наявність не знятих чи не погашених судимостей, адміністративних стягнень), склад сім`ї (наявність на утриманні дітей та осіб похилого віку), його матеріальний стан тощо.

Так, відповідно до ст.12 КК України вчинені ОСОБА_5 кримінальні правопорушення, передбачені ч.4 ст.185, ч.2 ст.15 ч.4 ст.185 КК України кваліфікуються, як тяжкі злочини, за вчинення яких не передбачено інших видів покарання окрім позбавлення волі.

За час судового розгляду справи в суді, ОСОБА_5 поводила себе позитивно, дотримувалась встановленого в суді порядку, зауважень головуючого не отримувала.

Щодо обставин, що обтяжують та пом`якшують відповідальність обвинуваченої ОСОБА_5 . З цього приводу суд враховує, що у відповідності до ст. 67 КК України, обставин, що обтяжують відповідальність обвинуваченої органом досудового розслідування не встановлено та прокурором в судовому засіданні не наведено. Щодо наявності пом`якшуючих її відповідальність обставин, судом, у відповідності до ст. 66 КК України визнано щире каяття та активне сприяння розкриттю злочину.

Згідно вимог ч.1 ст.19 КК України ОСОБА_5 є осудною, оскільки осудною визнається особа, яка під час вчинення кримінального правопорушення могла усвідомлювати свої дії (бездіяльність) і керувати ними.

Судом в повному об`ємі вивчена особа обвинуваченої ОСОБА_5 , яка має фактичне місце проживання за адресою: АДРЕСА_1 . За місцем якого, відсутня негативна характеристика, заяви і скарг на його поведінку не надходило.

Згідно довідки КНП «Гребінківська міська лікарня» від 03.03.2023 року ОСОБА_5 на обліку у лікарів психіатра та нарколога не перебуває.

З матеріалів кримінального провадження вбачається, що ОСОБА_5 раніше до кримінальної відповідальності не притягувалась.

За інформацією довідки виданої Лубенським районним сектором №1 філії ДУ «Центр пробації» в Полтавській області, ОСОБА_5 на обліку не перебуває.

Також враховано наявність сім`ї, а також на утриманні трьох дітей, двоє з яких малолітні: ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , а також неповнолітній син ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_4 . Крім того, обвинувачена не є депутатом чи інвалідом, не перебуває на військовому обліку.

Згідно досудової доповіді, складеної фахівцем Лубенського районного сектору №1 філії ДУ «Центр пробації» в Полтавській області ОСОБА_11 від 25.05.2023, вбачається що з врахуванням інформації, що характеризує особистість обвинуваченої, її спосіб життя, історію правопорушень, а також середню ймовірність вчинення повторного правопорушення, орган пробації вважає, що виправлення обвинуваченої без позбавлення або обмеження волі на певний строк можливе та не становить небезпеку для суспільства. При цьому, виконання покарання у громаді можливе за умови здійснення з боку пробації нагляду та застосування соціально-виховних заходів, що необхідні для виправлення та запобігання вчиненню повторних кримінальних правопорушень.

Крім того, згідно наданих обвинуваченою медичної документації, остання має захворювання хребта, у виді грижі, в результаті чого потребує оперативного втручання.

Указані обставини потребують додаткового врахування при призначенні покарання обвинуваченій, оскільки мають істотне значення щодо вивчення особистості та відношення останньої до скоєного нею.

Також суд враховує, що хоча обвинувачена і вчинила злочини під час дії режиму воєнного стану, але злочини були вчинені на території Гребінківської МТГ Полтавської області поза межами районів вогневого ураження, тимчасової окупації або проходу військ та без будь-якого використання умов воєнного стану, потерпіла сторона не являється особою, яка постраждала від військової агресії з боку російської федерації, в тому числі особою, яка переміщується у більш безпечні регіони України, злочин не вчинений щодо її майна, або щодо майна особи, яка тимчасово залишила житло, майно без контролю для укриття в безпечному місці, отже обвинувачена, вчиняючи кримінальні правопорушення, прагнучи досягти злочинної мети, не мала наміру скористатися умовами воєнного стану.

Відповідно до ч.1 ст.69 КК України, за наявності кількох обставин, що пом`якшують покарання та істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, з урахуванням особи винного суд, умотивувавши своє рішення, може, крім випадків засудження за корупційне кримінальне правопорушення, кримінальне правопорушення, пов`язане з корупцією, призначити основне покарання, нижче від найнижчої межі, встановленої в санкції статті (санкції частини статті) Особливої частини цього Кодексу, або перейти до іншого, більш м`якого виду основного покарання, не зазначеного в санкції статті (санкції частини статті) Особливої частини цього Кодексу за це кримінальне правопорушення. У цьому випадку суд не має права призначити покарання, нижче від найнижчої межі, встановленої для такого виду покарання в Загальній частині цього Кодексу.

Таким чином, при призначенні покарання обвинуваченій ОСОБА_5 суд враховує її щире каяття, при цьому в судовому засіданні обвинувачена зазначила, що усвідомила протиправність вчиненого, не ухилялася від співпраці із слідством, не заперечувала під час судового розгляду обставини, які встановлені в обвинувальному акті, вартість викраденого та особу обвинуваченої, яка вперше притягується до кримінальної відповідальності, позитивно характеризується за місцем свого проживання, поведінку як під скоєння кримінальних правопорушень, так і після цього, вчинення злочинів внаслідок збігу складних особистих та сімейних обставин, наявність обставин, що пом`якшують покарання та відсутність тих, що обтяжують, слабкий стан здоров`я, скрутне матеріальне становище, наявність на утриманні трьох дітей, двоє з яких є малолітніми, що в сукупності істотно знижує ступінь тяжкості вчинених нею кримінальних правопорушень, а тому вважає за доцільне перейти до іншого, більш м`якого виду основного покарання, не зазначеного в санкції статті (санкції частини статті) Особливої частини цього Кодексу за це кримінальне правопорушення.

Отже, враховуючи характер і ступінь суспільної небезпечності вчинених обвинуваченою кримінальних правопорушень, обставин його вчинення, відомостей, що характеризують її особу, тяжкість вчинених нею кримінальних правопорушень, позицію державного обвинувача, який не заперечував, щодо застосування до обвинуваченої більш м`якого виду покарання, також позицію потерпілої сторони, яка претензій до обвинуваченої не має, обставини викладені органом пробації в досудовій доповіді, додержуючись принципу законності, індивідуалізації, справедливості та обґрунтованості покарання, а також враховуючи, що згідно ч. 2 ст. 50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засудженого, та з огляду на всі обставини в цілому, суд приходить до висновку про те, що ОСОБА_5 за вчинення злочину передбаченого ч.4 ст.185 КК України належить призначити покарання у виді мінімального покарання в межах санкції статті інкримінованому їй злочину, а саме 5 років позбавлення волі, а за злочин, передбачений ч. 3 ст. 15, ч. 4 ст. 185 КК України із застосуванням ст. 69 КК України у виді позбавлення волі строком 4 роки.

При призначені остаточного покарання за сукупністю злочинів на підставі ч. 1 ст. 70 КК України належить застосувати спосіб поглинення менш суворого покарання більш суворим.

В той же час, загальні засади призначення покарання (стаття 65 КК України) наділяють суд правом вибору однієї із форм реалізації кримінальної відповідальності призначити покарання або звільнити від покарання чи від його відбування, завданням якої є виправлення та попередження нових злочинів. Ця функція за своєю правовою природою є дискреційною, оскільки потребує врахування та оцінки конкретних обставин справи, ступеня тяжкості вчиненого злочину, особи винного, обставин, що впливають на покарання. Реалізація цієї функції становить правозастосовну інтелектуально-вольову діяльність суду, в рамках якої і приймається рішення про можливість застосування чи незастосування ст. 75 КК України, за змістом якої рішення про звільнення від відбування покарання з випробуванням суд може прийняти лише у випадку, якщо при призначенні покарання певного виду і розміру, враховуючи тяжкість злочину, особу винного та інші обставини справи, дійде висновку про можливість виправлення обвинуваченого без відбування покарання.

Дискреційні повноваження суду визнаються і Європейським судом з прав людини (зокрема, у справі "Довженко проти України"), який у своїх рішеннях зазначає лише про необхідність визначення законності, обсягу, способів та меж застосування свободи оцінювання представниками судових органів з огляду на відповідність таких повноважень суду принципу верховенства права. Це забезпечується, зокрема, відповідним обґрунтуванням обраного рішення у процесуальному документі суду.

З цього приводу, суд враховує, що вищенаведені обставини знижують фактичну ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення і ступінь небезпечності винної особи для суспільства, що у своїй сукупності утворює підставу для висновку суду, що перевиховання та виправлення ОСОБА_5 залишається можливим без ізоляції від суспільства, та вважає за доцільне застосувати до неї положення ст. 75 та ст. 76 КК України, призначивши покарання з максимальним іспитовим строком терміном на 1 рік 6 місяців з визначенням відповідних обов`язків судом.

Такий висновок узгоджується з практикою Європейського суду з прав людини, який зазначив, що складовим елементом принципу верховенства права є очікування від суду застосування до кожного злочинця такого покарання, яке законодавець вважає пропорційним («Скоппола проти Італії» від 17 вересня 2009 року).

На переконання суду, саме таке покарання є необхідним, достатнім, справедливим для виправлення обвинуваченого, запобігання вчинення нових злочинів, як самим обвинуваченим, так і іншими особами, забезпечує співрозмірність діяння та кари, відповідає таким принципам Європейської конвенції з захисту прав людини і основоположних свобод, як пропорційність обмеження прав людини, легітимна мета та невідворотність покарання. Справедливість покарання полягає насамперед у тому, що воно має відповідати загальнолюдським цінностям, моральним устоям суспільства, переконувати громадян у правильності судової політики.

Підстав для застосування до обвинуваченої більш тяжкого покарання чи менш тяжкого, з врахуванням тяжкості скоєного, її особи та відсутності обтяжуючих обставин, суд не знаходить.

Питання щодо речових доказів слід вирішити відповідно до вимог ст. 100 КПК України.

Цивільний позов потерпілою стороною не заявлявся.

Процесуальні витрати відсутні

Обраний відносно ОСОБА_5 запобіжний захід у виді особистого зобов`язання залишити без змін до вступу вироку в законну силу.

Керуючись: ст. 22, ст.100, 122, 124, ст. ст. 349, 368-371, 373, 374, 376 КПК України, ст.ст.50, 56, 65-67, 69, 75, 76, ч. 4 ст. 185, ч.2 ст.15, ч.4 ст.185 КК України, суд,-

у х в а л и в :

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винуватою в скоєнні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 15, ч. 4 ст. 185 та ч.4 ст.185 КК України і призначити покарання:

- за ч. 2 ст. 15, ч. 4 ст. 185 КК України, із застосуванням ст.69 КК України, у виді 4 (чотирьох) років позбавлення волі;

- за ч. 4 ст. 185 КК України у виді позбавлення волі на строк 5 (п`ять) років;

Відповідно до ч.1 ст.70 КК України призначити ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , покарання за сукупністю кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 15, ч. 4 ст. 185 та ч.4 ст.185 КК України, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим - у виді позбавлення волі на строк 5 (п`ять) років.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , від відбування призначеного покарання у виді позбавлення волі, з випробуванням, встановивши іспитовий строк терміном у 1 (один) рік 6 (шість) місяців.

Покласти на ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , обов`язки, передбачені ст. 76 КК України, а саме: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання чи роботи; не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації, а також виконувати заходи, передбачені пробаційною програмою (вид якої буде визначено органом пробації)

Іспитовий строк ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ., рахувати з моменту проголошення вироку, а саме 20.06.2023 року.

Обраний відносно ОСОБА_5 запобіжний захід у виді особистого зобов`язання залишити без змін до вступу вироку в законну силу.

Речові докази:

- шоколад марки «Мілка 97 гр. баблз пористий з кокосом» в кількості 2 штуки; Шоколад марки «Корона Максфан 150 гр. молочний з мармеладом» в кількості 2 штуки; Крабові палички марки «Вічі 500 гр.» в кількості 2 штуки; Драже марки «Кріоліт-Дніпро арахіс у йогурті» вагою 0,287 гр.; Драже марки «Кріоліт-Дніпро арахіс у какао» вагою 0,248 гр.; Драже марки «Кріоліт-Дніпро арахіс морські камінці» вагою 0,254 гр.; Одна пляшка горілки марки «KRUPNIK» об`ємом 0,7 л.; Одна пляшка пива марки «Славутич арсенал міцне» об`ємом 2л.; Одна банка консерви марки «VARO скумбрія в томатному соусі 240 гр.»; Одна банка консерви марки «Сардина Аквамарин №5 230гр. обсмажена у т/с»; Одна банка консерви марки «Кілька Банга 240 гр. т/соусі», які знаходяться на зберігання в кімнаті зберігання речових доказів СПД №1 ВП №1 Лубенського РВП ГУНП в Полтавській області, що за адресою: вул. Магістральна, 16, м. Гребінка, Лубенського району Полтавської області повернути потерпілій стороні ТОВ «Хвиля»;

- Одна рибина марки «Фактор риба скумбрія с/с нерозібрана 400-600» вагою 0,416гр.; одна рибина марки «Фактор риба скумбрія х/к без голови таф» вагою 0,408 гр., які передані на зберігання представнику потерпілого ТОВ «Хвиля» ОСОБА_9 залишити в останньої.

- Оптичний DVD-R диск з відеозаписами внутрішніх камер відеоспостережень магазину «Універсам Хвилинка» від 18.02.2023 та оптичний DVD-R диск з відеозаписами внутрішніх камер відеоспостережень магазину «Універсам Хвилинка» від 24.02.2023 - залишити при матеріалах кримінального провадження

Вирок суду може бути оскаржений в апеляційному порядку до Полтавського апеляційного суду через Гребінківський районний суд Полтавської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинувачуваному та прокурору.

Суддя М. Вітківський