У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 вересня 2023 року м. Миколаїв

Миколаївський апеляційний суд у складі колегії суддів:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3

за участю секретаря ОСОБА_4 ,

розглянув у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу захисника підозрюваного ОСОБА_5 ОСОБА_6 на ухвалу слідчого судді Центрального районного суду м. Миколаєва від 04 серпня 2023 року про застосування запобіжного заходу у вигляді застави відносно

ОСОБА_5 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 в с. Іваньки Маньківського району Черкаської області, мешкає в АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

підозрюваного у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 212, ч. 3 ст. 212-1 КК України, у кримінальному провадженні, внесеному до ЄРДР за № 0000020.

Учасники судового провадження:

прокурор ОСОБА_7 ,

підозрюваний ОСОБА_5 ,

захисник ОСОБА_6 .

Короткий зміст рішення слідчого судді.

Ухвалою слідчого судді Центрального районного суду м. Миколаєва від 04 серпня 2023 року відносно ОСОБА_5 застосований запобіжний захід у вигляді застави у розмірі 7 000 000 грн., з покладенням обов`язків: прибувати за всіма викликами слідчого, прокурора та суду; не відлучатися з м. Южноукраїнськ, Миколаївської області без дозволу слідчого, прокурора або суду; повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання; утримуватись від спілкування з працівниками ТОВ «Компанія з управління активами «ВАЛПРИМ» та особами, які придбали у ОСОБА_5 квартири, перелічені в повідомлені про підозру; здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну; носити електронний засіб контролю.

Короткий зміст вимог апеляційної скарги.

В апеляційній скарзі захисник просить скасувати ухвалу слідчого судді, відмовити у задоволенні клопотання прокурора про обрання ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді застави та застосувати відносно останнього запобіжний захід у вигляді домашнього арешту в певний період доби.

Узагальнені доводи апелянта.

Вважає, щодо ухвала слідчого судді є незаконною та такою, що підлягає скасуванню з наступних підстав.

Апелянт вважає, що підозра ОСОБА_5 у вчиненні інкримінованих кримінальних правопорушень є необґрунтованою, оскільки суть обвинувачення зводиться до того, що ОСОБА_5 мав зареєструватись фізичною особою-підприємцем та сплатити податок на доходи фізичних осіб, отриманих від реалізації, упродовж 2016-2018 років, об`єктів нерухомого майна, в розмірі 18% бази оподаткування та єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування в сумі 9 801 563,93 грн.

Разом з тим, діючим законодавством України не передбачено надання фізичній особі статусу ФОП в обхід встановленої процедури, в тому числі й примусово, за рішенням будь-якого суб`єкта владних повноважень та є добровільною. Крім того, провадження господарської діяльності без державної реєстрації, як суб`єкта господарювання є адміністративним правопорушенням, передбаченим ст. 164 КУпАП, і не тягне за собою наслідків кримінально-правового характеру.

Стосовно кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 212 КК України, захисник зазначає, що ст. 167.1 Податкового Кодексу, визначає ставку податку у 18% бази оподаткування щодо доходів, нарахованих (виплачених, наданих) (крім випадків визначених у пунктах 167.2-167.5 цієї статті). В свою чергу п. 167.2 ст. 167 Податкового Кодексу України передбачає ставку податку у 5% бази оподаткування у випадках, прямо визначених цим розділом, а в п. 172.2 ст. 172 Податкового Кодексу України, в редакції яка діяла з 01.01.2016 р. по 31.12.2018 р., передбачено, що дохід отриманий платником податку від продажу протягом звітного податкового року більш як одного з об`єктів нерухомості, підлягає оподаткуванню за ставною, визначеною п. 167.2 ст. 167 цього Кодексу, тобто за ставкою у 5%.

Крім того, зміст вказаної статті , дає підстави стверджувати, що продаж фізичною особою, без реєстрації як фізичної особи-підприємця, певної кількості об`єктів нерухомого майна не є порушенням податкового законодавства.

Так, підозрюваний здійснив ряд операцій з продажу об`єктів нерухомого майна, однак він сплатив податок у розмірі 5% вартості даного майна, ще до нотаріального посвідчення договорів купівлі-продажу, чим виконав вимоги Податкового Кодексу України.

Стосовно підозри за ч. 3 ст. 212-1 КК України, захисник зазначає, що платниками єдиного внеску є лише фізичні особи-підприємці, проте підозрюваний ОСОБА_5 не був ним зареєстрований. Крім того, якщо б підозрюваний перебував у статусі фізичної особи-підприємця, він все одно був би звільнений від сплати вказаного податку, відповідно до положень ч. 4 ст. 4 Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування» (в редакції, що діяла станом на 01.01.2019 р.) оскільки з 2012 року, отримує пенсію за віком.

Апелянт зазначає, що ризик переховування від слідства та суду відсутній, оскільки підозрюваний більш ніж 4 роки з дня подій та 2 роки з дня внесення відомостей до ЄРДР, не вчинив жодних дій направлених на уникнення від кримінальної відповідальності, а ризик впливу на свідків, прокурором не доведений, оскільки обставини інкримінованих ОСОБА_5 кримінальних правопорушень, підтверджуються виключно письмовими доказами та від показань свідків не залежить.

Крім наведеного, апелянт звертає увагу на те, що строк притягнення ОСОБА_5 до кримінальної відповідальності за ч. 2 ст. 212 КК України, який є кримінальним проступком, закінчився 20.02.2021 р., що також свідчить про відсутність ризику переховування підозрюваного від суду.

Апелянт вважає, що слідчим суддею не обґрунтовано чому більш м`який запобіжний захід не є достатнім для запобігання ризикам, зазначеним у клопотанні.

Обставини, встановлені слідчим суддею.

Слідчим відділом Управління СБ України в Миколаївській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні, внесеному до ЄРДР за № 0000020, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 212, ч. 3 ст. 212-1 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що ОСОБА_5 упродовж 2016-2018 років придбано 41 квартиру по АДРЕСА_2 та по АДРЕСА_3 , а саме у період з 2016 по 2018 роки ОСОБА_5 укладено з фізичними особами договори купівлі-продажу даних квартир, зокрема:

- договір № 1441 від 24.05.2016 р. на загальну суму 1 015 560 грн. щодо реалізації власником ОСОБА_5 квартири АДРЕСА_4 ;

- договір № 1448 віл 25.05.2016 р. на загальну суму 609 819,60 грн. щодо реалізації власником ОСОБА_5 квартири АДРЕСА_5 ;

- договір № 1450 віл 25.05.2016 р. на загальну суму 577 354,80 грн. щодо реалізації власником ОСОБА_5 квартири АДРЕСА_6 ;

- договір № 1466 від 26.05.2016 р. на загальну суму 622 202,40 грн. щодо реалізації власником ОСОБА_5 квартири АДРЕСА_7 ;

- договір № 1659 віл 14.06.2016 р. на загальну суму 942 691,20 грн. щодо реалізації власником ОСОБА_5 квартири АДРЕСА_8 :

- договір № 1682 від 16.06.2016 р. на загальну суму 649 137,51 грн. щодо реалізації власником ОСОБА_8 квартири АДРЕСА_9 ;

- договір № 1681 від 16.06.2016 р. на загальну суму 1 573 110 грн. щодо реалізації власником ОСОБА_5 квартири АДРЕСА_10 ;

- договір № 1700 від 18.06.2016 р. на загальну суму 1 629 235 грн. щодо реалізації власником ОСОБА_5 квартири АДРЕСА_11 ;

- договір № 1704 від 18.06.2016 р. на загальну суму 1 769 454 грн. щодо реалізації власником ОСОБА_5 квартири АДРЕСА_12 ;

- договір № 1825 від 06.07.2016 р. на загальну суму 1 719 073,13 грн. щодо реалізації власником ОСОБА_5 квартири АДРЕСА_13 ;

- договір № 1857 віл 08.07.2016 р. на загальну суму 946 776,60 грн. щодо реалізації власником ОСОБА_5 квартири АДРЕСА_14 ;

- договір № 1895 від 13.07.2016 р. на загальну суму 1 030 352,40 грн. щодо реалізації власником ОСОБА_5 квартири АДРЕСА_15 ;

- договір № 1912 від 14.07.2016 р. на загальну суму 605 127,60 грн. щодо реалізації власником ОСОБА_5 квартири АДРЕСА_16 ;

- договір № 1930 від 16.07.2016 р. на загальну суму 618 522,03 грн. щодо реалізації власником ОСОБА_5 квартири АДРЕСА_17 ;

- договір № 1961 від 19.07.2016 р. на загальну суму 1 037 400 грн. щодо реалізації власником ОСОБА_5 квартири АДРЕСА_18 ;

- договір № 641 від 25.07.2016 р. на загальну суму 5 891 922,31 грн. щодо реалізації власником ОСОБА_5 квартири АДРЕСА_19 ;

- договір № 2022 від 26.07.2016 р. на загальну суму 1 31 374,24 грн. щодо реалізації власником ОСОБА_9 квартири АДРЕСА_20 ;

- договір № 778 від 30.08.2016 р. на загальну суму 5 746 687,56 грн. щодо реалізації власником ОСОБА_8 квартири АДРЕСА_21 ;

- договір № 810 від 09.09.2016 р. на загальну суму 1 521 310,25 грн. щодо реалізації власником ОСОБА_5 квартири АДРЕСА_22 ;

- договір № 2869 від 12.10.2016 р. на загальну суму 1 125 327 грн. щодо реалізації власником ОСОБА_5 квартири АДРЕСА_23 ;

- договір № 2861 від 12.10.2016 р. на загальну суму 1 006 390 грн. щодо реалізації власником ОСОБА_5 квартири АДРЕСА_24 ;

- договір № 2883 від 14.10.2016 р. на загальну суму 1 090 896.45 грн. щодо реалізації власником ОСОБА_5 квартири АДРЕСА_25 ;

- договір № 2884 від 14.10.2016 р. на загальну суму 624 095 грн. щодо реалізації власником ОСОБА_5 квартири АДРЕСА_26 ;

- договір № 2931 віл 20.10.2016 р. на загальну суму 2 407 499,57 грн. щодо реалізації власником ОСОБА_5 квартири АДРЕСА_27 ;

- договір № 2949 від 24.10.2016 р. на загальну суму 1 217 156,82 грн. щодо реалізації власником ОСОБА_8 квартири АДРЕСА_28 ;

- договір № 2953 від 24.10.2016 р. на загальну суму 1 075 320 грн. щодо реалізації власником ОСОБА_5 квартири АДРЕСА_29 ;

- договір № 2954 від 24.10.2016 р. на загальну суму 1 041 964 грн. щодо реалізації власником ОСОБА_5 квартири АДРЕСА_30 ;

- договір № 2952 від 24.10.2016 р. на загальну суму 1 714 790 грн. щодо реалізації власником ОСОБА_5 квартири АДРЕСА_31 ;

- договір № 2951 від 24.10.2016 р. на загальну суму 1 044 582 грн. щодо реалізації власником ОСОБА_5 квартири АДРЕСА_32 ;

- договір № 2950 від 24.10.2016 р. на загальну суму 2 426 886 грн. щодо реалізації власником ОСОБА_5 квартири АДРЕСА_33 ;

- договір № 3012 від 28.10.2016 р. на загальну суму 648 389,25 грн. щодо реалізації власником ОСОБА_5 квартири АДРЕСА_34 ;

- договір № 3013 від 28.10.2016 р. на загальну суму 1 138 152,60 грн. щодо реалізації власником ОСОБА_5 квартири АДРЕСА_35 ;

- договір № 3019 від 28.10.2016 р. на загальну суму 1 654 662 грн. щодо реалізації власником ОСОБА_5 квартири АДРЕСА_36 ;

- договір № 61 від 07.02.2017 р. на загальну суму 2 598 547 грн. щодо реалізації власником ОСОБА_5 квартири АДРЕСА_37 ;

- договір № 327 від 12.04.2017 р. на загальну суму 1 522 962 грн. щодо реалізації власником ОСОБА_5 квартири АДРЕСА_38 ;

- договір № 1212 від 19.04.2017 р. на загальну суму 843 087,96 грн. щодо реалізації власником ОСОБА_5 квартири АДРЕСА_39 ;

- договір № 465 від 25.05.2017 р. на загальну суму 1 634 696,08 грн. щодо реалізації власником ОСОБА_5 квартири АДРЕСА_40 ;

- договір № 672 від 27.06.2017 р. на загальну суму 1 647 828 грн. щодо реалізації власником ОСОБА_5 квартири АДРЕСА_41 ;

- договір № 721 від 19.07.2017 р. на загальну суму 3 432 015,36 грн. щодо реалізації власником ОСОБА_5 квартири АДРЕСА_42 ;

- договір № 1654 від 09.10.2018 р. на загальну суму 2 536 400 грн. щодо реалізації власником ОСОБА_5 квартири АДРЕСА_43 .

Відповідно ОСОБА_5 під час реалізації (продажу) упродовж 2016-2018 років квартир, що належали останньому на праві власності, отримано дохід від провадження підприємницької діяльності, який згідно з вимогами Податкового Кодексу України, підлягає включенню до загального місячного (річного) оподатковуваного доходу та відображенню платником в податкових деклараціях про майновий стан і доходи в розмірі 44 552 563,22 грн.

За наведеного, платник податків фізична особа ОСОБА_5 упродовж 2016-2019 років отримав дохід від провадження підприємницької діяльності, який, згідно з положеннями Податкового Кодексу України, підлягає включенню до загального місячного (річного) оподатковуваного доходу та відображенню у податкових деклараціях про майновий стан і доходи за 2016, 2017, 2018 роки.

Разом з тим, ОСОБА_5 , отримавши оподатковуваний дохід від продажу квартир у розмірі 44 552 563,22 грн.: всупереч вимог п. 49.1, п. 49.2, пп. 49.18 ст. 49, пп. 168.1.3 п. 168.3 ст. 168 пп. 176.1 «в» п. 176.1 ст. 176, п. 179.1 ст. 179 Податкового кодексу України, податкову декларацію про майновий стан і доходи за 2016, 2017, 2018 роки з відображенням отриманих доходів не склав, за місцем реєстрації ( АДРЕСА_44 ) до контролюючого органу до 01.05.2019 р. не надав та у подальшому не сплатив до Державного бюджету України податок на доходи фізичних осіб у розмірі 4 941 116,12 грн.; відповідно до ч. 5 ст. 8 Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування» не сплатив у 2016-2018 р. р. до Державного бюджету України єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування у сумі 9 801 563,93 грн.

26.07.2023 р. ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 212 КК України, як умисне ухилення від сплати податків та зборів, що входять в систему оподаткування, введених у встановленому законом порядку, вчинене особою, яка зобов`язана їх сплачувати, що призвело до фактичного ненадходження до бюджету коштів у великих розмірах, та ч. 3 ст. 212-1 КК України, як умисне ухилення від сплати єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, вчинене особою, яка здійснює підприємницьку діяльність без створення юридичної особи, що призвело до фактичного ненадходження до фондів загальнообов`язкового державного соціального страхування коштів у особливо великих розмірах.

Слідчий звернувся до суду з клопотанням про застосування відносно підозрюваного ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді застави у розмірі 14 000 000 грн. Своє клопотання слідчий мотивував тим, що ОСОБА_5 обґрунтовано підозрюється, в тому числі, у вчиненні тяжкого злочину, може переховуватися від органу досудового розслідування та суду, незаконно впливати на свідків.

Врахувавши, що підозрюваний ОСОБА_5 обґрунтовано підозрюється у вчинені, тяжкого злочину, що підтверджується долученими до клопотання матеріалами, з огляду на обставини кримінального правопорушення та дані про особу підозрюваного, слідчий суддя дійшов висновку про доведеність наявності ризиків, передбачених п. п. 1, 3 ч. 1 ст. 177 КПК України, і того, що застава у розмірі 7 000 000 грн. буде достатньою для забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього обов`язків та не буде завідомо непомірною для нього.

Заслухавши доповідь судді, пояснення підозрюваного та його захисника на підтримку апеляційної скарги, думку прокурора, який вважав ухвалу слідчого судді законною та обґрунтованою, вивчивши матеріали надані судом, обговоривши доводи апеляційної скарги, апеляційний суд дійшов наступного.

Обставини, встановлені судом апеляційної інстанції. Мотиви, з яких суд апеляційної інстанції виходить при постановленні ухвали, і положення закону, яким керується.

Відповідно до вимог ст. 2 КПК України завданням кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

При вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, слідчий суддя відповідно до вимог ст. 178 КПК України, перевіряє вагомість доказів про вчинення підозрюваним кримінального правопорушення, тяжкість покарання, міцність соціальних зв`язків підозрюваного в місці його постійного проживання, його репутацію, майновий стан, наявність судимостей та інші обставини, які забезпечать належну процесуальну поведінку особи під час досудового розслідування та судового розгляду.

Відповідно до вимог ст. 194 КПК України, під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу, слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Вказані вимоги закону слідчим суддею дотримані, а також оцінені у сукупності всі обставини, які відповідно до ст. 178 КПК України, враховуються при обранні запобіжного заходу.

Застосовуючи відносно підозрюваного ОСОБА_5 запобіжний захід у вигляді застави, слідчим суддею перевірено, що в матеріалах провадження є достатні дані, які підтверджують існування обґрунтованої підозри у вчиненні ним кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 212, ч. 3 ст. 212-1 КК України. Вагомість даних щодо причетності підозрюваного до вчинення зазначених кримінальних правопорушень доведена прокурором та сумнівів щодо їх достатності не викликає.

Так, наявні докази, які містяться в матеріалах клопотання слідчого, зокрема, дані копії договорів купівлі-продажу ОСОБА_5 квартир, вилученими під час обшуків у приватних нотаріусів та ТОВ «Компанія управління активами «ВАПРИМ»», висновку аналітичного дослідження № 42/14-29-08-14/, висновку експерта судово-економічної експертизи № 23-2191 від 27.04.2023 р., яким підтверджується не сплата до бюджету податку з доходу фізичних осіб у сумі 4 941 116,12 грн. та єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування у сумі 9 801 563,93 грн. та інші матеріали кримінального провадження, свідчать про наявність обґрунтованої підозри відносно ОСОБА_5 у вчиненні кримінальних правопорушень, зазначених у повідомленні про підозру, тому доводи захисника про відсутність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_5 інкримінованих йому кримінальних правопорушень є безпідставними та спростовуються сукупністю долучениих до клопотання матеріалами.

При цьому, на даному етапі провадження апеляційний суд не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд під час розгляду кримінального провадження по суті, зокрема, наявність чи відсутність в діях підозрюваного складу того чи іншого кримінального правопорушення, адже такі висновки опосередковано пов`язані з питанням винуватості особи у вчиненні кримінального правопорушення. Крім того, обставини здійснення підозрюваним конкретних дій, їх кваліфікація та доведеність його вини, потребують перевірки та оцінки у сукупності з іншими доказами у кримінальному провадженні під час досудового розслідування. Такий висновок цілком узгоджується з правовими позиціями, наведеними у рішеннях Європейського суду з прав людини. Так, у справі «Мюррей проти Сполученого Королівства» № 14310/88 від 23.10.1994 р. суд зазначив, що «факти, які є причиною виникнення підозри не повинні бути такими ж переконливими, як і ті, що є необхідними для обґрунтування вироку чи й просто висунення обвинувачення, черга якого надходить на наступній стадії процесу кримінального розслідування».

Застосування запобіжних заходів стає можливим при наявності ризиків. Ризик це невизначена подія, яка по суті, представляє собою ймовірність отримання несприятливих для досудового слідства та суду подій, визначених у ч. 1 ст.177 КПК України.

Висновки про ступінь ризиків та неможливості запобігання їм більш м`якими запобіжними заходами, мають бути зроблені за результатами сукупного аналізу обставин злочину та особистості обвинуваченого (його характеру, моральних якостей, способу життя, сімейних зв`язків, постійного місця роботи, утриманців), поведінки обвинуваченого під час розслідування кримінального правопорушення (способу життя взагалі, способу самозабезпечення, системності злочинної діяльності, наявності злочинних зв`язків).

Рішення про застосування одного із видів запобіжних заходів, який обмежує права і свободи обвинуваченого, має відповідати характеру певного суспільного інтересу (визначеним у КПК України конкретним підставам і меті), що, незважаючи на презумпцію невинуватості, превалює над принципом поваги до свободи особистості.

Матеріали кримінального провадження містять дані, які свідчать на наявність достатніх підстав вважати, що існує ризик переховування ОСОБА_5 від слідства та суду, оскільки останній підозрюється, в тому числі, у вчиненні тяжкого злочину, за який передбачено покарання у виді штрафу у розмірі від 15 000 до 25 000 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з позбавленням права обіймати певні посади чи займатись певною діяльністю на строк до 3 років, з конфіскацією майна, а у разі не відшкодування збитків, відповідно до ст. 53 КПК України, розмір штрафу збільшиться на суму до 14 742 680,05 грн.

Ризик незаконного впливу на свідків у даному кримінальному провадженні підтверджується тим, що ОСОБА_5 може незаконно впливати на працівників ТОВ «Компанія з управління активами «ВАПРИМ»», яка продавала квартири та осіб, які придбали у нього ці квартири за більшою ціною, з метою надати слідству завідомо неправдиві показання, при цьому, досудове розслідування на даний час триває.

З урахуванням тяжкості і обставин кримінальних правопорушень, у вчиненні яких підозрюється ОСОБА_5 , в результаті яких державі ймовірно завдано майнової шкоди, на загальну суму 14 742 680,05 грн., вагомості наявних доказів вчинення кримінальних правопорушень, наявності ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України, апеляційний суд погоджується з висновком слідчого судді про те, що саме така міра запобіжного заходу, як застава у розмірі 7 000 000 грн., забезпечить виконання останнім процесуальних обов`язків, відповідатиме характеру певного суспільного інтересу у даному провадженні, і, застосування іншого запобіжного заходу не забезпечить на даній початковій стадії досудового розслідування кримінального провадження, виконання підозрюваним процесуальних обов`язків.

За наведеного, апеляційний суд доходить висновку, що застосований слідчим суддею запобіжний захід у виді застави та визначений розмір, з урахуванням ймовірно завданих державі збитків, є законним та обґрунтованим, і перспектива втрати застави буде достатнім стримуючим засобом, щоб відбити у підозрюваного ОСОБА_5 , бажання будь-яким чином перешкоджати встановленню істини у кримінальному провадженні.

Отже, оскільки рішення слідчого судді є обґрунтованим та вмотивованим, а прокурором доведено, що інший запобіжний захід не зможе запобігти ризикам передбаченим ст. 177 КПК України, ухвала слідчого судді повністю відповідає вимогам кримінального процесуального закону, підстав для скасування ухвали слідчого судді апеляційний суд не вбачає, тому апеляційна скарга захисника ОСОБА_6 задоволенню не підлягає.

Керуючись ст. ст. 376, 404, 405, 407, 419, 422, 424, 532 КПК України, апеляційний суд,

п о с т а н о в и в :

ухвалу слідчого судді Центрального районного суду м. Миколаєва від 04 серпня 2023 року про застосування запобіжного заходу у вигляді застави відносно ОСОБА_5 залишити без змін, апеляційну скаргу захисника ОСОБА_6 без задоволення.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення і оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді

_____________________ _____________ _____________

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3