н/п 1-кс/490/6473/2023
Центральний районний суд м. Миколаєва
Справа № 490/8252/23
У Х В А Л А

15 вересня 2023 року слідчий суддя Центрального районного суду м. Миколаєва ОСОБА_1 , при секретарі судового засідання ОСОБА_2 , за участі представника скаржника ОСОБА_3 адвоката ОСОБА_4 , розглянувши скаргу представника скаржника ОСОБА_3 адвоката ОСОБА_4 на бездіяльність посадових осіб СУ ГУНП в Миколаївській області, яка полягає у неповерненні тимчасово вилученого майна,

ВСТАНОВИВ:

Представник скаржника ОСОБА_3 адвокат ОСОБА_4 звернулась зі скаргою на бездіяльність посадових осіб СУ ГУНП в Миколаївській області, яка полягає у неповерненні тимчасово вилученого майна.

Під час судового засідання представник скаржника ОСОБА_3 адвокат ОСОБА_4 , подала заяву про залишення скарги без розгляду, тобто фактично відмовилась від поданої скарги.

Відповідно до ч.2 ст.307 КПК України визначено вичерпний перелік рішень, які слідчий суддя може прийняти за результатами розгляду відповідної скарги: скасувати рішення слідчого чи прокурора; зобов`язати припинити дію чи вчинити певну дію; відмовити в задоволенні скарги.

Прийняття ж у такому випадку іншого рішення, крім зазначених у частині першій статті 307 КПК України, не пов`язаного з розв`язанням порушених у скарзі питань по суті (зокрема, про залишення скарги без розгляду) суперечитиме закріпленій у пункті 2 частини першої статті 7, статті 9 КПК України засаді законності, оскільки відповідного способу вирішення скарги законом не передбачено. Тоді як згідно з частиною другою статті 19 Конституції України суд, як і інші органи державної влади та їх посадові особи, зобов`язаний діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 22 КПК України кримінальне провадження здійснюється на основі змагальності, що передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами, передбаченими цим Кодексом.

Згідно з ч. 1, 3 ст. 26 КПК України сторони кримінального провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та у спосіб, передбачений цим Кодексом. Слідчий суддя, суд у кримінальному провадженні вирішують лише ті питання, що винесені на їх розгляд сторонами та віднесені до їх повноважень цим Кодексом.

З урахуванням недоліків законодавчого регулювання розгляду слідчим суддею скарг на рішення, дії чи бездіяльність слідчого, прокурора, які в аналогічних ситуаціях унеможливлюють дотримання встановленої КПК України процедури, керуючись принципами змагальності і диспозитивності кримінального процесу, слідчий суддя приходить до переконання, що прохання залишити скаргу без розгляду, свідчить про не підтримання поданої скарги особами, які її подали, у зв`язку з чим в задоволені такої слід відмовити.

Керуючись вимогами статей 22, 26, 303, 306, 307 КПК України, -

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні скарги представника скаржника ОСОБА_3 адвоката ОСОБА_4 на бездіяльність посадових осіб СУ ГУНП в Миколаївській області, яка полягає у неповерненні тимчасово вилученого майна відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає та набирає законної сили з моменту її оголошення.

Слідчий суддя: ОСОБА_1