Провадження 1-кп/521/1888/23
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 серпня 2023 року м. Одеса

Малиновський районний суд м. Одеси у складі:

головуючого судді ОСОБА_1

з секретарем ОСОБА_2 ,

за участю:

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Одесі кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000882 від 23.06.2023 року відносно:

ОСОБА_4 ,

ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Одеси, громадянина України, без інвалідності, з вищою освітою, не одруженого та неповнолітніх (непрацездатних) осіб на утриманні не маючого, працюючого в Одеському національному університеті ім. І.І. Мечникова на посаді аспіранта (лаборанта) кафедри педагогіки, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України, суд

В С Т А Н О В И В:

Відповідно до Указу Президента України № 64/2022 від 24.02.2022 року та Закону України «Про затвердження Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» № 2102-ІХ від 24.02.2022 року введено воєнний стан та всій території України строком на 30 діб.

Указом Президента України № 133/2022 від 14.03.2022 року, затвердженого Законом України «Про затвердження Указу Президента України «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні» № 2119-ІХ від 15.03.2022 року, продовжено строк дії воєнного стану в Україні з 26 березня 2022 року строком на 30 діб.

Указом Президента України № 259/2022 від 18.04.2022 року, затвердженого Законом України «Про затвердження Указу Президента України «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні» № 2212-ІХ від 21.04.2022 року, продовжено строк дії воєнного стану в Україні з 25 квітня 2022 року строком на 30 діб.

Указом Президента України № 341/2022 від 17.05.2022 року, затвердженого Законом України «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні» № 2263-ІХ від 22.05.2022 року, продовжено строк дії воєнного стану в Україні з 25 травня 2022 року строком на 90 діб.

Указом Президента України № 573/2022 від 12.08.2022 року, затвердженого Законом України «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні» № 2500-IX від 15.08.2022 року, продовжено строк дії воєнного стану в Україні з 23 серпня 2022 року строком на 90 діб.

Указом Президента України № 757/2022 від 07.11.2022 року, затвердженого Законом України «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні» № 2738-IX від 16.11.2022 року, продовжено строк дії воєнного стану в Україні з 21 листопада 2022 року строком на 90 діб.

Указом Президента України № 58/2023 від 06.02.2023 року, затвердженого Законом України «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні» № 2915-IX від 07.02.2023 року, продовжено строк дії воєнного стану в Україні з 19 лютого 2023 року строком на 90 діб.

Указом Президента України № 254/2023 від 01.05.2023 року, затвердженого Законом України «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні» № 3057-IX від 02.05.2023 року, продовжено строк дії воєнного стану в Україні з 20 травня 2023 року строком на 90 діб.

Так, ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення проти власності в умовах воєнного стану за наступних обставин.

22 червня 2023 року у період часу з 22 години 35 хвилин по 22 годину 38 хвилин, ОСОБА_4 перебував у приміщенні супермаркету ТОВ «Таврія-В», який знаходиться за адресою: м. Одеса, вул. Іцхака Рабіна, 7.

В той же час та у тому ж місті, ОСОБА_4 , стоячи в черзі, щоб сплатити за товар, який придбав у вказаному супермаркеті, підійшов до каси самообслуговування №1, де помітив на поверхні каси мобільний телефон марки «Samsung», моделі «Galaxy A32», чорного кольору, та у останнього раптово виник злочинний умисел, спрямований на таємне викрадення чужого майна.

Надалі, реалізуючи свій злочинний умисел, спрямований на таємне викрадення майна, ОСОБА_4 , діючи таємно, умисно, з корисливих мотивів, в умовах воєнного стану, з метою особистого збагачення, визначив предметом свого злочинного посягання майно, яке належить потерплій ОСОБА_5 , а саме: мобільний телефон марки «Samsung», моделі «Galaxy A32», IMEI: НОМЕР_1 , чорного кольору з сім-картами оператора мобільного зв`язку «Лайф» та «Водафон», та розрахувавшись за продукти харчування на вказаній касі самообслуговування, взяв правою рукою з поверхні каси вищезазначений мобільний телефон та вийшов за територію супермаркету ТОВ «Таврія-В», тим самим отримавши можливість розпорядитися викраденим майном на власний розсуд, чим спричинив потерпілій ОСОБА_5 матеріальну шкоду на суму 6097 (шість тисяч дев`яносто сім) гривень 00 копійок.

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 свою провину в інкримінованому йому кримінальному правопорушенні, передбаченому ч. 4 ст. 185 КК України, визнав повністю, обставини, викладені в обвинувальному акті підтвердив та надав наступні показання: 22.06.2023 року близько 22 години 30 хвилин він перебував в магазині «Таврія В» по вул. І. Рабіна 7, в м. Одесі з метою купівлі собі води та цигарок. Так, коли підійшов до каси магазину, побачив на поверхні касі чужий мобільний телефон (чорного кольору), правою рукою взяв зазначений телефон та поклав собі до кишені, після чого залишив приміщення магазину. Даний мобільний телефон залишив собі для власного використання. Назву та вартість викраденого телефону не оскаржує. Завдані збитки відшкодовано шляхом повернення викраденого майна. У вчиненому щиро кається, осуджує свою поведінку та просить суд суворо не карати.

Потерпіла ОСОБА_5 в судове засідання не прибула, проте прокурором в судовому засіданні надано заяву останньої, відповідно до якої вона просить розглянути кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_4 без її участі, претензій матеріального характеру не заявляє, призначення покарання просить відповідно до матеріалів кримінального провадження та положень чинного законодавства України.

Прокурор під час судового розгляду просила обмежитись допитом обвинуваченого і дослідженням доказів, що характеризують його особу та, відповідно до вимог статті 349 КПК України, визнати недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються.

Відповідно до ч. 3 ст. 349 КПК України суд має право, якщо проти цього не заперечують учасники судового провадження, визнати недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються. Крім того, такий порядок судового розгляду повністю узгоджується з вимогами п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод та практики Європейського Суду з прав людини щодо їх застосування, згідно яких суд повинен забезпечити належну реалізацію права на справедливий суд під час розгляду кримінальних проваджень шляхом спрощеного і скороченого розгляду.

Отже, за згодою учасників судового провадження, які, під час судового розгляду, не оспорювали фактичні обставини кримінального провадження, кваліфікацію кримінального правопорушення, крім того, судом встановлено, що вони правильно розуміють зміст обставин даного провадження, отже, в порядку ч. 3 ст. 349 КПК України, суд визнав недоцільним дослідження доказів щодо обставин, які ніким не оспорюються, і обмежився допитом обвинуваченого, а також дослідженням документів кримінального провадження, що характеризують особу обвинуваченого.

При цьому судом з`ясовано правильність розуміння учасниками судового провадження обставин щодо недоцільності дослідження доказів, добровільність їх позицій, та роз`яснено вимоги ч. 3 ст. 349 КПК України, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.

Під час допиту обвинувачений ОСОБА_4 підтвердив, що саме він (за викладених в обвинувальному акті обставин) таємно викрав майно, що належить потерпілій ОСОБА_5 . Показання обвинуваченого ОСОБА_4 є послідовними, логічними, а тому не викликають у суду сумніву щодо правильності розуміння обвинуваченим змісту обставин кримінального правопорушення, добровільності та істинності його позиції.

Зважаючи на викладене та те, що обвинувачений підтвердив викладені в обвинувальному акті обставини, надав аналогічні показання і беззаперечно визнав свою вину у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст.185 КК України, суд вважає доведеним пред`явлене ОСОБА_4 обвинувачення і кваліфікує його дії за ч. 4 ст.185 КК України як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене в умовах воєнного стану.

Відповідно до ст. 66 КК України, обставинами, які пом`якшують покарання обвинуваченому ОСОБА_4 , суд визнає щире каяття та активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення.

Відповідно до ст. 67 КК України, обставин, які обтяжують покарання обвинуваченому ОСОБА_4 , судом не встановлено.

При визначені виду та міри покарання обвинуваченому, суд враховує: ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, яке відповідно до ст. 12 КК України є тяжким злочином; особу ОСОБА_4 , його вік (36 років) та соціальне положення (не одружений та неповнолітніх осіб на утриманні не має); стан здоров`я (відсутність відомостей про наявність інвалідності чи тяжких хронічних захворювань); те, що особа працездатна та працює, осудна, на обліку лікарів психіатра та нарколога не перебуває, та вперше притягується до кримінальної відповідальності; відсутність тяжких наслідків у даному кримінальному провадженні та добровільне відшкодування завданих збитків шляхом повернення викраденого майна; відсутність претензій матеріального характеру у потерпілої; повне визнання вини у вчиненому та щире каяття, яке полягає у відвертому осуді обвинуваченим своєї протиправної поведінки; наявність обставин, що пом`якшують покарання та відсутність обставин, що обтяжують покарання.

Враховуючи викладене та приймаючи до уваги обставини вчиненого кримінального правопорушення, та те, що покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення, а також запобігання вчиненню ОСОБА_4 інших кримінальних правопорушень, враховуючи відомості про особу обвинуваченого, та те, що потерпіла у своїй заяві не наполягала на призначенні обвинуваченому суворого покарання, суд погоджується з позицією прокурора, про те, що виправлення ОСОБА_4 може бути досягнуто без ізоляції від суспільства, та приходить до висновку про можливість призначити обвинуваченому ОСОБА_4 покарання, в межах санкції ч. 4 ст. 185 КК України у виді позбавлення волі з подальшим звільненням його від відбування покарання з випробуванням на підставі ст. 75 КК України, та покладенням на нього певних обов`язків, передбачених ст. 76 КК України.

Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлено.

Судові витрати у кримінальному провадженні відсутні.

Суд одночасно з ухваленням судового рішення, яким закінчується судовий розгляд, вирішує питання про скасування арешту майна, отже арешт майна, накладений ухвалою слідчого судді Малиновського районного суду м. Одеси від 28.06.2023 року - скасувати.

Долю речових доказів необхідно вирішити в порядку ст. 100 КПК України.

Ухвалою слідчого судді Малиновського районного суду м. Одеси від 07.07.2023 року, в рамках даного кримінального провадження, відносно ОСОБА_4 застосовано запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання із покладення обов`язків, передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України.

Враховуючи особу ОСОБА_4 та приймаючи до уваги призначене покарання, суд вважає, що обраний відносно ОСОБА_4 запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання з покладанням обов`язків передбачених ч. 5 ст.194 КПК України, відповідно до ухвали Малиновського районного суду м. Одеси від 07.07.2023 року слід продовжити до набрання цим вироком законної сили.

Керуючись ст. ст. 349, 368-371, 373, 374 КПК України, суд

У Х В А Л И В :

Визнати винним ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України та призначити йому покарання у виді позбавлення волі строком на 5 (п`ять) років.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , від відбування призначеного покарання, якщо він протягом 1 (одного) року не вчинить нового кримінального правопорушення і виконає покладені на нього обов`язки.

На підставі п.п. 1, 2 ч. 1, п. 2 ч. 3 ст. 76 КК КК України покласти на ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , наступні обов`язки:

- періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

- повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання та роботи;

- не виїжджати за межі території України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Початок строку відбування покарання з іспитовим строком обчислювати з моменту проголошення вироку суду.

Обраний відносно ОСОБА_4 , ухвалою слідчого судді Малиновського районного суду м. Одеси від 07.07.2023 року запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання із покладенням обов`язків, передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України, до набрання вироком законної сили залишити без змін, після набрання вироком законної сили запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання з покладеними обов`язками - скасувати.

Скасувати арешт, накладений ухвалою слідчого судді Малиновського районного суду м. Одеси від 28.06.2023 року.

Речові докази, відповідно до постанов слідчої від 24.06.2023 року та 03.07.2023 року, а саме:

- мобільний телефон марки «Samsung», моделі «Galaxy A32», IMEI: НОМЕР_1 , чорного кольору з сім-картами оператора мобільного зв`язку «Лайф» та «Водафон» вважати повернутим власниці ОСОБА_5 , відповідно до протоколу отримання речового доказу на зберігання від 03.07.2023 року;

- оптичний диск «DVD+R» білого кольору без маркування з відеозаписами з камери відеоспостереження в магазині «Таврія В» за адресою: м. Одеса, вул. І. Рабіна, 7 зберігати при матеріалах досудового розслідування у кримінальному провадженні, внесеному до ЄРДР за № 0000882 від 23.06.2023 року.

Вирок суду може бути оскаржений до Одеського апеляційного суду через Малиновський районний суд м. Одеси протягом 30 днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили з моменту закінчення строку апеляційного оскарження.

Обмеження права оскарження даного вироку визначені ч. 3 ст. 349 КПК України.

Відповідно до ч. 6 ст. 376 КПК України, копія вироку після його проголошення негайно вручається прокурору та обвинуваченому.

Суддя ОСОБА_1