Справа №: 343/1657/23
Провадження №: 1-кп/0343/107/23
У Х В А Л А

про продовження застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою

18 вересня 2023 року м. Долина

Долинський районний суд Івано-Франківської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

секретаря ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Долина Івано-Франківської області матеріали об`єднаного кримінального провадження №1-кп/0343/107/23, про обвинувачення:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та жителя АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, який має неповну середню освіту, тимчасово непрацюючого, неодруженого, раніше неодноразово судимого, востаннє:31.05.2021 року Долинським районним судом Івано-Франківської області за ч. 2 ст. 185 КК України до покарання у вигляді арешту на строк 3 місяці 2 дні, звільнений 14.07.2022 по відбуттю покарання ,

у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст.185 КК України,

з участю : прокурора ОСОБА_4 ,

обвинуваченого ОСОБА_3 -

В С Т А Н О В И В:

У провадженні Долинського районного суду Івано-Франківської області перебуває об`єднане кримінальне провадження про обвинувачення ОСОБА_3 , у вчиненні кримінальних правопорушень передбачених ч.4 ст. 185 КК України.

Ухвалою про призначення судового розгляду Долинського районного суду Івано-Франківської області від 27.07.2023 щодо обвинуваченого ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на строк 60 днів. Строк тримання під вартою рахувати з моменту оголошення ухвали, тобто з 13.40 год. 27 липня 2023 року.

Строк дії ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , закінчується о 13.40 год. 25 вересня 2023 року.

В судовому засіданні прокурор заявила клопотання про продовження відносно обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою на строк 60 діб.

В обґрунтування клопотання зазначила, щоухвалою Долинського районного суду до ОСОБА_3 застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, строк дії якого закінчується 25.09.2023.

Судовий розгляд кримінального провадження тільки розпочався, докази у справі не досліджено, ризики, які стали підставою для обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обвинуваченого як під час досудового розслідування, так і під час судового розгляду, не зменшились та продовжують існувати на даний час.

Водночас підстав для зміни запобіжного заходу тримання під вартою на інший немає,

оскільки не встановлено обставин, які б свідчили про зменшення ризиків, що були установлені під час застосування до нього запобіжного заходу.

Вивченням особи обвинуваченого встановлено, що ОСОБА_3 неодружений, постійного місця роботи та утриманців немає, неодноразово судимий.

При цьому, обвинувачений не має міцних соціальних зв`язків, усвідомлюючи неминучість покарання за вчинення злочину, що пов`язане з позбавленням волі, може переховуватися від суду, незаконно впливати на потерпілих та свідків, які у будь-який момент під його незаконним впливом можуть бути повторно допитані і змінити показання.

Таким чином, відповідно до вимог пункту 4 частини 1 статті 184 Кримінального процесуального кодексу України (далі - КПК України) на даний час продовжують існувати ризики, передбачені пунктами 1 і 3 частини 1 статті 177 даного Кодексу.

Відтак, для запобігання вказаним ризикам, слід врахувати суспільний інтерес, що полягає у виконанні завдань, які передбачені статтею 2 КПК України, зокрема, у захисті інтересів суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охороні прав, свобод та інтересів інших учасників кримінального провадження, а також забезпеченні швидкого, повного та неупередженого судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до кримінальної відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не. був обвинувачений або засуджений, щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура, і який, незважаючи на презумпцію невинуватості обвинувачених, превалює над принципом поваги до свободи особистості.

За таких обставин є підстави для продовження застосування до обвинуваченого ОСОБА_3 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, оскільки запобігти вказаним ризикам шляхом застосування більш м`якого запобіжного заходу не можливо, а особисте зобов`язання, застава і домашній арешт не забезпечать належної поведінки обвинуваченого, осіб, які б викликали довіру та поручились за виконання ним покладених обов`язків, немає, і, крім цього, йому відоме місце проживання більшості свідків.

Представник потерпілого ТОВ «Торговий дім Аванта» - ОСОБА_5 , , потерпілий ОСОБА_6 в судове засідання не з`явились, причини своєї неявки не повідомили, хоч про час та місце розгляду справи були належним чином повідомлені судом.

Обвинувачений ОСОБА_3 , заперечив проти задоволення клопотання прокурора про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, вважає його необґрунтованим . Просив відмовити в задоволенні клопотання.

Суд, вислухавши думку учасників провадження, які з`явились в судове засідання, перевіривши наявні матеріали кримінальних проваджень, вважає, що обвинуваченому ОСОБА_3 , слід продовжити термін тримання під вартою з наступних підстав:

Згідно із ч. 1 ст. 331 КПК України, під час судового розгляду суд за клопотанням сторони обвинувачення або захисту має право своєю ухвалою змінити, скасувати або обрати запобіжний захід щодо обвинуваченого.

Нормами ч. 2 цієї статті визначено те, що вирішення питання судом щодо запобіжного заходу відбувається в порядку, передбаченому главою 18 цього Кодексу.

Ч. 3 ст. 331 КПК України передбачено, що незалежно від наявності клопотань суд зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою до спливу двомісячного строку з дня надходження до суду обвинувального акта чи з дня застосування судом до обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. За наслідками розгляду питання суд своєю вмотивованою ухвалою скасовує, змінює запобіжний захід у вигляді тримання під вартою або продовжує його дію на строк, що не може перевищувати двох місяців.

До спливу продовженого строку суд зобов`язаний повторно розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою, якщо судове провадження не було завершене до його спливу.

Відповідно до п.п. 1, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: переховуватись від суду, продовжити кримінальне правопорушення, у якому він обвинувачується, тощо.

Згідно із ч. 2 ст. 177 КПК України підставою застосування запобіжного заходу є наявність обгрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави суду вважати, що обвинувачений може здійснити дії, передбачені ч. 1 цієї статті.

Відповідно до п. 4 ч. 2 ст. 183 КПК України запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований окрім як до раніше не судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років.

Розглядаючи клопотання прокурора про продовження строку тримання під вартою, для прийняття законного та обґрунтованого рішення, суд повинен з`ясувати всі обставини, які передбачають підстави для застосування цього запобіжного заходу та умови, за яких таке продовження можливе.

В силу вимог ст. 178 КПК України при вирішенні питання про застосування запобіжного заходу (його продовження) враховується вагомість наявних доказів про вчинення кримінального правопорушення; тяжкість покарання, що загрожує особі у разі визнання винуватим у кримінальному правопорушенні; вік та стан здоров`я підозрюваного; міцність соціальних зв`язків підозрюваного в місці його постійного проживання, наявність родини та утриманців; наявність постійного місця роботи, навчання; репутацію, майновий стан підозрюваного; наявність судимостей; наявність повідомлення особі про підозру у вчиненні іншого кримінального правопорушення; розмір майнової шкоди, у завданні якої підозрюється особа або розмір доходу, в отриманні якого внаслідок вчинення кримінального правопорушення підозрюється особа.

Відповідно до вимог ст. 194 КПК України, під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

При вирішенні поданого клопотання прокурора суд також враховує положення ст. 5 Конвенції про захист прав та основоположних свобод людини та практику Європейського суду з прав людини, згідно з якими обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою.

Так, ст. 5 Рекомендації Комітету Європи від 27.06.1980 "Про взяття під варту до суду" вказує, що при розгляді питання про необхідність тримання під вартою судовий орган повинен брати до уваги обставини конкретної справи у тому числі характер та тяжкість інкримінованого злочину. Важливим критерієм, орієнтуючись на який слід застосовувати вид запобіжного заходу, повинна бути санкція за злочин вчинений обвинуваченим, тобто чим більш сувора санкція передбачена за злочин поставлений обвинуваченому в вину, тим більш суворий запобіжний захід повинен бути обраний щодо нього.

Доцільність залишення під вартою особи, яка підозрюється в скоєнні тяжкого злочину, має оцінюватись в кожному випадку окремо у відповідності з її особливими характеристиками.

Також судом враховується те, що ризик втечі повинен оцінюватись у контексті чинників, пов`язаних з характером особи, її моральністю, місцем проживання, родом занять, майновим станом, сімейним зв`язками та усіма видами зв`язку з країною, в якій така особа піддається кримінальному переслідування («Бекчиєв проти Молдови» §58). Серйозність покарання є ревалентною обставиною в оцінці ризику того, що обвинувачений може втекти («Ідалов проти росії»).

Суд погоджується з доводами прокурора в частині стосовно продовження існування ризиків передбачених п.1 , п.5 ч.1 ст. 177 КПК України, оскільки ризиком у контексті кримінального провадження є певна ступінь ймовірності того, що особа, вдасться до вчинків, які будуть перешкоджати судовому розгляду або ж створить загрозу суспільству.

Судом встановлено, що строк тримання під вартою обвинуваченого ОСОБА_3 , закінчується 25 вересня 2023 року, однак судове провадження по кримінальному провадженню не закінчено і потребує часу для розгляду, тому строк тримання під вартою

обвинуваченому необхідно продовжити, оскільки ризики, передбачені п.п.1,5 ст. 177 КПК України, які були одними з підстав для застосування відносно обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, а саме: що він може переховуватися від суду, вчинити інше кримінальне правопорушення - не зменшились.

На переконання суду , ймовірна можливість переховування обвинуваченого від суду підтверджується тим, що ОСОБА_3 обвинувачується у вчиненні злочинів, які відносяться до категорії тяжких і за які, відповідно до Кримінального кодексу України передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк від 5 до 8 років, усвідомлює неминучість покарання у випадку доведення його вини, що може спонукати його переховуватися від суду

Суд вважає, що на цей час, враховуючи ймовірну тяжкість покарання, яка загрожує обвинуваченому, у разі визнання його винуватим у кримінальному правопорушенні, ОСОБА_3 , перебуваючи під загрозою застосування покарання у вигляді позбавлення волі, може переховуватися від суду, тобто існує ризик, передбачений п. 1) ч. 1 ст. 177 КПК України.

Таким чином, є підстави вважати, що перебуваючи на волі ОСОБА_3 з метою ухилення від кримінальної відповідальності зможе переховуватися від суду, знаючи та намагаючись уникнути відповідальності за вчинені діяння, усвідомлюючи наслідки в разі доведення останньому вини у вчинені вище вказаних злочинів, може в подальшому перешкоджати повному та всебічному судовому розслідуванню даного кримінального провадження іншим чином, та дозволяє спрогнозувати з достатньо високим ступенем імовірності таку поведінку обвинуваченого.

Підставами вважати, що ОСОБА_3 може вчинити інші кримінальні правопорушення є те, що у нього відсутні тісні соціальні зв`язки, він неодноразово притягався до кримінальної відповідальності за вчинення корисливих злочинів, востаннє: 31.05.2021, однак, належних висновків для себе не зробив, на шлях виправлення не став та обвинувачується у вчиненні нових корисливих злочинів, що вказує на його стійку злочинну спрямованість.

Обставини обвинувачення ОСОБА_3 , його вік та стан здоров`я, а також тяжкість покарання, що загрожує йому у разі визнання винуватими у вчиненні кримінальних правопорушень, в якому він обвинувачуються, відсутність міцних соціальних зав`язків та соціальне становище (обвинувачений ніде офіційно не працевлаштований), свідчать про недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання зазначеним ризикам.

Обраний відносно обвинуваченого запобіжний захід з урахуванням його тривалості у співвідношенні із тяжкістю обвинувачення на даний час не виходить за межі розумного строку.

Застосований запобіжний захід відносно ОСОБА_3 кореспондується з характером суспільного інтересу, тобто визначеними КПК України конкретними підставами і метою запобіжного заходу.

Окрім наявної підозри, застосований запобіжний захід відповідає характеру та тяжкості діянням, які інкримінується обвинуваченому, зокрема, не надає можливості перешкоджання інтересам правосуддя шляхом ухилення обвинуваченого від суду, перешкоджати встановленню істини у справі.

Під час розгляду клопотання судом вивчалась можливість застосування відносно обвинуваченого більш м`якого запобіжного заходу для запобігання вищезазначених ризиків.

Однак, враховуючи існування ризиків, та з метою їх запобігання, а також забезпечення виконання обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків та оцінюючи сукупність наведених обставин, застосування більш м`якого запобіжного заходу, є неможливим.

Суд вважає, що існують відповідні та достатні підстави для продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

З урахуванням викладеного, суд дійшов до висновку, що обраний запобіжний захід кореспондується з характером суспільного інтересу, а його продовження не суперечить вимогам ст. 5 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, узгоджується з п. 79 рішення у справі "Харченко проти України" від 10.05.2011, оскільки по справі існують реальні ознаки справжнього суспільного інтересу, який, незважаючи на презумпцію невинуватості, переважає принцип поваги до особистої свободи. Жоден із інших альтернативних запобіжних заходів не в змозі забезпечити належної процесуальної поведінки обвинуваченого, уникненню ризиків, передбачених п.п. 1, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, які продовжують існувати та виправдовують

його подальше тримання під вартою. Тому суд приходить до висновку, що є достатні підстави для того, щоб клопотання прокурора задоволити та продовжити обвинуваченому ОСОБА_3 строк тримання під вартою на 60 днів.

На підставі вищевикладеного та керуючись ст. 29 Конституції України, ст.ст. 29, 176-178, 197, 194, 199, 331, 372, 532, 534 КПК України, суд -

П О С Т А Н О В И В :

Клопотання прокурора про продовження строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо обвинуваченого ОСОБА_3 задоволити.

Запобіжний захід, обраний обвинуваченому ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 у вигляді тримання під вартою продовжити на 60 (шістдесят) днів - до 17 листопада 2023 року включно.

Ухвала в частині продовження строків тримання під вартою діє 60 (шістдесят) днів та підлягає негайному виконанню після її проголошення.

Виконання ухвали в частині продовження строку тримання під вартою доручити начальнику ДУ "Івано-Франківська установа виконання покарань № 12", якому направити копію даної ухвали.

Контроль за виконанням ухвали в частині продовження строку тримання під вартою покласти на прокурора у даному кримінальному провадженні.

Ухвала суду може бути оскаржена протягом п`яти днів з дня її оголошення безпосередньо до Івано-Франківського апеляційного суду.

Для особи, яка перебуває під вартою, строк подачі апеляційної скарги обчислюється з моменту вручення їй копії судового рішення.

Суддя: