Зіньківський районний суд Полтавській області
_________________________________________________________________________________
Справа № 530/1238/23
Номер провадження 1-кс/530/348/23
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22.08.2023 р. слідчий суддя Зіньківського районного суду Полтавської області ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , за участю слідчої слідчого відділення відділення поліції №4 Полтавського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Полтавській області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_4 розглянувши клопотанняслідчого слідчого відділення відділення поліції №4 Полтавського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Полтавській області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_4 про обрання запобіжного заходу підозрюваній

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженці м. Зіньків Полтавського району Полтавської області, жительці АДРЕСА_1 , українці, громадянці України, з неповною середньою освітою, вдові, не працюючій, раніше судимій, у вигляді домашнього арешту,-

В С Т А Н ОВ И В :

Матеріали досудового розслідування, внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000380 від 06.08.2023, за ознаками злочинів, передбачених ч. 2 ст. 15, ч.4 ст.185 КК України

Слідчий слідчого відділення відділення поліції №4 Полтавського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Полтавській області старший лейтенант поліції ОСОБА_4 звернулася до Зіньківського районного суду Полтавської області із клопотанням погодженим прокурором Зіньківського відділу Диканської окружної прокуратури ОСОБА_3 про застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту підозрюванійОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Досудовим розслідуванням встановлено, що у провадженні слідчого відділення відділення поліції №4 Полтавського районного управління поліції перебувають матеріали кримінального провадження №0000380 від 06.08.2023, за ознаками злочинів, передбачених ч. 2 ст. 15, ч.4 ст.185 КК України.

ОСОБА_5 , будучи засудженою 28.10.2022 Гадяцьким районним судом Полтавської області за ч.1 ст.15, ч.4 ст.185 КК України до позбавлення волі на строк 5 років та яку на підставі ст.75 КК України звільнено від відбування покарання з іспитовим строком 1 рік, на шлях виправлення не стала, в період іспитового строку, вчинила новий умисний злочин проти власності за наступних обставин:

06.08.2023 близько 08 години 15 хвилин, ОСОБА_5 реалізовуючи свій протиправний умисел, спрямований на таємне викрадення чужого майна, керуючись корисливим мотивом в умовах воєнного стану (відповідно до ЗУ «Про внесення змін до Кримінального кодексу України щодо посилення відповідальності за мародерство» від 03.03.2022), перебуваючи в приміщенні магазину « ІНФОРМАЦІЯ_2 » ПП «ПАВІС», який розташований за адресою: АДРЕСА_2 , повторно, таємно викрала наступний товар: - олія рафінована «Олейна» об`ємом 3 л вартістю 114 грн 70 коп.; - макова начинка «Samtek» масою 500 грам вартістю 38 грн.; - свинина армійська «Родинний смак» маса нетто 525 грам вартістю 60 грн. 95 коп.; - 3 пачки цукру білого кристалічного «Власна Марка» по 800 грам вартістю 24 грн 90 коп. кожна, разом - 74 грн. 70 коп. ; - 1 пачка кухонних губок крупнопористих «Власна марка» в якій 5+1 шт вартістю 14 грн. 50 коп.; - 3 штуки шкребків кухонних нержавіючих марки «Фрекен Бок» вартістю по 27 грн. 68 коп. разом - 83 грн 05 коп.; - 5 банок рибних концерв «Сардини натуральні з додаванням олії» марки «Флотські» по 230 грам кожна вартістю по 28 грн. 55 коп. разом - 142 грн. 75 коп.; - 7 пачок томатної пасти «Власівська 25 %» марки «Королівський смак» по 270 грам вартістю 27 грн. 90 коп. разом- 195 грн. 30 коп., вартість яких відповідно висновку товарознавчої експертизи № 3436/23 від 15.08.2023 становить 723 (сімсот двадцять три) гривні 95 (дев`яносто п`ять) копійок, які належать ПП «Павіс». В подальшому викраденим майном ОСОБА_5 розпорядилась на власний розсуд чим спричинила ПП «ПАВІС» майнової шкоди на вказану суму.

Таким чином, своїми умисними та протиправними діями, які виразилися у таємному викраденні чужого майна (крадіжці), вчиненій повторно та в умовах воєнного стану, ОСОБА_5 , підозрюється у вчиненні злочину, передбаченого ч.4 ст.185 КК України.

Продовжуючи свою злочинну діяльність, 06.08.2023 близько 11 години 05 хвилин, ОСОБА_5 , реалізовуючи свій протиправний умисел, спрямований на таємне викрадення чужого майна, керуючись корисливим мотивом в умовах воєнного стану (відповідно до ЗУ «Про внесення змін до Кримінального кодексу України щодо посилення відповідальності за мародерство» від 03.03.2022), перебуваючи в приміщенні магазину « ІНФОРМАЦІЯ_2 » ПП «ПАВІС», який розташований за адресою: м.Зіньків, вул.Воздвиженська, 14-л, Полтавського району, Полтавської області, повторно, таємно намагалась здійснити крадіжку товарів, а саме: соняшникової олії нерафінованої запашної «Королівський смак» об`ємом 920 грам 1 шт. вартістю 35 грн. 60 коп.; - пресерви рибні Лосось марки «Дон Фактор» 1 шт. 300 грам вартістю 67 грню 50 коп.; - пресерви рибні Мідії в олії марки «Дон Фактор» 2 шт. 200 грам вартістю по 44 грн. разом - 88 грн.; - 2 лотки курячих яєць «Квочка» С1 по 10 штук в кожному вартістю по 31 грн. 05 коп. разом - 62 грн 10 коп.; - 2 туби морозива Пломбір 19% «Хладік» по 500 грам вартістю 90 грн, разом - 180 грн, вартість яких відповідно висновку товарознавчої експертизи № 3436/23 від 15.08.2023 становить 433 (чотириста тридцять три) гривні 20 (двадцять) копійок, які належать ПП «Павіс», виконала всі дії, які вважала за необхідне для доведення кримінального правопорушення до кінця, але з причин, що не залежали від її волі, була виявлена та зупинена на місці події охоронцем вказаного магазину.

Таким чином, своїми умисними та протиправними діями, які виразилися у вчиненні закінченого замаху на таємне викрадення чужого майна (крадіжки), вчиненій повторно та в умовах воєнного стану, ОСОБА_5 , підозрюється у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст. 15, ч.4 ст.185 КК України.

15.08.2023 ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні злочинів, передбачених ч.2 ст.15, ч.4 ст.185 КК України по кримінальному провадженні №0000380.

Вина підозрюваної ОСОБА_5 у вчиненні даних злочинів підтверджується зібраними в ході досудового розслідування доказами.

Під час досудового розслідування встановлено ризики передбачені ст.177 ч.1 п.1, 3, 5 КПК України для застосування до підозрюваної ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту.

Метою застосування запобіжного заходу до підозрюваної ОСОБА_5 є забезпечення виконання підозрюваною покладених на неї процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам:

1)переховуватися від органів досудового розслідування та суду;

2)незаконно впливати на потерпілого та свідків;

3)вчинити інше кримінальне правопорушення.

Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків визначених ст.177 КПК України.

Існування вказаних ризиків обґрунтовується тим, що ОСОБА_5 з метою уникнення кримінальної відповідальності за вчинення тяжких злочинів, може переховуватися від органів досудового розслідування та суду, оскільки розуміє суворість покарання, яке йому загрожує згідно Кримінального кодексу України.

Крім того, слідча вважає, що підозрювана ОСОБА_5 може незаконно вплинути на потерпілих та свідків по даному кримінальному провадженню, шляхом висловлення погроз, застосування фізичного та психологічного насильства, схиляння їх до дачі неправдивих показань. Інші більш м`які запобіжні заходи не зможуть забезпечити запобігання ризикам, зазначеним в клопотанні.

В судовому засіданні,слідча слідчого відділення відділення поліції №4 Полтавського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Полтавській області старший лейтенант поліції ОСОБА_6 клопотання про обрання ОСОБА_5 запобіжного заходу у виді домашнього арешту, підтримала та просила його задовольнити, прокурор ОСОБА_3 клопотання слідчої підтримав. Підозрювана ОСОБА_5 не заперечувала проти задоволення клопотання.

Суд, заслухавши пояснення учасників процесу, вивчивши клопотання та додатки до нього приходить до висновку, що клопотання слідчої підлягає задоволенню з наступних підстав.

Матеріали досудового розслідування, внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000380 від 06.08.2023, за ознаками злочинів, передбачених ч. 2 ст. 15, ч.4 ст.185 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, щоу провадженні слідчого відділення відділення поліції №4 Полтавського районного управління поліції перебувають матеріали кримінального провадження №0000380 від 06.08.2023, за ознаками злочинів, передбачених ч. 2 ст. 15, ч.4 ст.185 КК України

15.08.2023 ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні злочинів, передбачених ч.2 ст.15, ч.4 ст.185 КК України по кримінальному провадженні №0000380.

Вина підозрюваної ОСОБА_5 у вчиненні даних злочинів підтверджується наступними доказами дослідженими у судовому засіданні ,а саме: заявою ОСОБА_7 про вчинення кримінального правопорушення від 06.08.2023; протоколом огляду місця події від 06.08.2023; протоколом огляду місця події від 07.08.2023; протоколом огляду місця події від 07.08.2023; протоколом огляду предмету від 09.08.2023; протоколом допиту свідка ОСОБА_7 від 11.08.2023; протоколом допиту представника потерпілого ОСОБА_8 від 11.08.2023; протоколом допиту свідка ОСОБА_9 від 12.08.2023; протоколом допиту свідка ОСОБА_10 від 12.08.2023; висновком судово-товарознавчої експертизи №3436/23 від 15.08.2023; протоколом допиту підозрюваної ОСОБА_5 від 15.08.2023 та іншими матеріалами кримінального провадження.

Відповідно до ст.12 КК України ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні тяжкого злочину, за який передбачене покарання до 8 років позбавлення волі. Тому, існує ризик, що через усвідомлення тяжкості вчиненого нею кримінального правопорушення, ОСОБА_5 може ухилятися від органів досудового слідства, суду, що унеможливить своєчасне виконання процесуальних рішень та призначення їй покарання за скоєне. Крім того, ОСОБА_5 раніше судима, офіційно не працює на утриманні неповнолітніх не має, в державі введено воєнний стан, а тому є ризик, що остання може покинути місце проживання та ухилятися від органів досудового розслідування та суду, що поставить під сумнів її належну поведінку без обрання запобіжного заходу. Також, ОСОБА_5 не має постійного місця роботи, міцних соціальних зв`язків, тому під загрозою покарання може покинути місце проживання та ухилятися від органів досудового розслідування та суду.

У підтвердження висновку про можливість незаконно впливати на свідків та потерпілих у цьому ж кримінальному провадженні необхідно зазначити наступне, що ОСОБА_5 з метою уникнення відповідальності за вчинені злочини, може незаконно вплинути на потерпілого та свідків по даному кримінальному провадженню, шляхом висловлення погроз, застосування фізичного та психологічного насильства, схиляння їх до дачі неправдивих показань, чи взагалі відмови від дачі показів та уникнення від кримінальної відповідальності.

Відповідно до ст. 176 КПК України, запобіжними заходами є: 1) особисте зобов"язання; 2) особиста порука; 3) застава; 4) домашній арешт; 5) тримання під вартою. Тимчасовим запобіжним заходом є затримання особи, яке застосовується з підстав та в порядку, визначеному цим Кодексом.

Частиною 3 ст. 176 КПК України визначено, що слідчий суддя відмовляє у застосуванні запобіжного заходу, якщо слідчий, прокурор не доведе, що встановлені під час розгляду клопотання про застосування запобіжних заходів обставини, є достатніми для переконання, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів, передбачених частиною першою цієї статті, не може запобігти доведеним під час розгляду ризику або ризикам. При цьому найбільш м`яким запобіжним заходом є особисте зобов`язання, а найбільш суворим - тримання під вартою.

Відповідно до ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: переховуватися від органів досудового розслідування або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті. Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності для цього підстав, передбачених цим Кодексом.

Статтею 178 КПК України встановлені обставини, що враховуються при обранні запобіжного заходу.

Відповідно до ст. 178 КПК України, при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, слідчий суддя на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів, оцінює в сукупності всі обставини, у тому числі: наявність вагомих доказів про вчинення ОСОБА_5 інкримінованих їй кримінальних правопорушень, що підтверджується долученими до клопотання копіями матеріалів, суспільної небезпечності вчиненого нею кримінального правопорушення, тяжкість покарання, що загрожує ОСОБА_5 у разі визнання її винуватою у вчиненні кримінального правопорушення, у якому вона підозрюється, підозрювана притягувалась до кримінальної відповідальності за вчинення майнового злочину. Судимість у неї не погашена та судом не знята, вік підозрюваної, яка є зрілою особою, щоб відкинути в сторону можливість помилкового обрання нею злочинного шляху, стан здоров`я ОСОБА_5 , яка є працездатною, здоровою особою, соціальні зв`язки підозрюваної в місці її постійного проживання, яка за місцем реєстрації у с.Чернече Миргородського району Полтавської області не проживає. На даний час проживає в АДРЕСА_1 , характеризується посередньо, не одружена, малолітніх дітей на утриманні не має, офіційно не працевлаштована, відсутність у підозрюваної постійного місця роботи, що могло б забезпечити її життєдіяльність без вчинення злочинів, майновий стан підозрюваної, в якої відсутнє будь-яке майно. При розгляді даного клопотання слідчий суддя враховує також загальні положення ч.3 ст.176 КПК України, виходячи з встановленого КПК України принципу змагальності сторін, про те, що слідчий, прокурор, якщо не доведе, що встановлені під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу обставини, є достатніми для переконання, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів, передбачених ч.1 ст.176 КПК України, не може запобігти доведеним під час розгляду ризику або ризикам, то слідчий суддя відмовляє у застосуванні запобіжного заходу.

Відповідно до ч.1 ст.194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один з ризиків, передбачених ст.177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризикам, зазначеним у клопотанні.

Відповідно до §1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод право на справедливий суд включає в себе право на справедливий і публічний розгляд справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

Згідно п.п.3 і 4 ст.5 Конвенції про захист прав людини та практики Європейського суду з прав людини, обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою. При цьому, переховування обвинуваченого від правосуддя не може оцінюватись виключно на підставі суворості можливого судового рішення, а це слід робити з урахуванням відповідних фактів, які можуть підтверджувати існування такого ризику, або свідчити про його незначний ступінь, який може служити підставою для запобіжного ув"язнення.

Ризик того, що обвинувачений буде перешкоджати належному відправленню судочинства, не може оцінюватись абстрактно, факт такого перешкоджання має бути підтверджено доказами (Becciev v.Moldova (Бекчієв проти Молдови), §59).

Ризик тиску на свідків може бути визнано на початкових стадіях процесу (Jarzynski v.Poland (Яжинський проти Польші) §43).

Європейський суд з прав людини вказує, що небезпеку переховування від правосуддя не можна виміряти тільки залежно від суворості можливого покарання; її треба визначати з врахуванням низки інших релевативних факторів, які можуть або підтвердити наявність небезпеки переховування від правосуддя, або зробити її настільки незначною, що вона не може слугувати виправданням для тримання під вартою (W v.Switzerland, 14379/88, 26 січня 1993 року).

Ризик втечі має оцінюватися у світлі факторів, пов"язаних з характером особи, її моральністю, місцем проживання, родом занять, майновим станом, сімейними зв"язками та усіма видами зв"язку з країною, в якій така особа піддається кримінальному переслідуванню (Becciev v.Moldova (Бекчиєв проти Молдови) §58).

У рішенні в справі «Сокуренко і Стригун проти України» від 20.07.2006р. (заяви №29458/04 та №29465/04) ЄСПЛ вказав, що фраза "встановленого законом" поширюється не лише на правову основу самого існування "суду", але й дотримання таким судом певних норм, які регулюють його діяльність.

Запобіжний захід у вигляді домашнього арешту може бути виправданим тільки за наявності певного суспільного інтересу, який, незважаючи на презумпцію невинуватості, переважує принцип поваги до особистої недоторканності (рішення ЄСПЛ «Харченко проти України», «Лабіта проти Італії»), а оскільки ОСОБА_5 обвинувачується в таємному викраденні чужого майна (крадіжці), вчиненої повторно та в умовах воєнного стану, які є тяжкими злочинами, тому суд вважає, що існує певний суспільний інтерес до даної справи, а тому звільнення підозрюваного може потягти хвилювання громадськості, тобто порушити публічний порядок.

При цьому суд керується висновками рішення Європейського суду з прав людини у справі "Ілійков проти Болгарії", що "суворість передбаченого покарання" є суттєвим елементом при оцінюванні "ризиків переховування або повторного вчинення злочинів".

Разом з тим, суд враховує, що ні тяжкість обвинувачення, ні серйозність покарання не є доказом наявності цих ризиків, на що неодноразово вказує Європейський суд з прав людини у своїх рішеннях («Ідалов проти Росії», «Гарицький проти Польщі», «Храїді проти Німеччини» тощо).

Відповідно до вимог ч. 3 ст. 5 Конвенції (правова позиція Європейського Суду з прав людини, викладена у п. 60 рішення від 6.11.2008 у справі «Єлоєв проти України») після спливу певного проміжку часу (досудового розслідування, судового розгляду) навіть обґрунтована підозра у вчиненні злочину не може бути єдиним виправданням застосування домашнього арешту, однак застосування до ОСОБА_5 більш м`якого запобіжного заходу неможливе, оскільки з урахуванням сукупності цих даних слідчий суддя вважає, що з метою виконання вимог ст.ст.177,178 КПК України та на виконання вимог ст.196 КПК України та унеможливлення переховуватись від органів досудового розслідування та суду, а також з метою запобігання можливого впливу на свідків, з огляду на її матеріальні можливості та існуючу ситуацію в Україні, оскільки на даний час 24 лютого 2022 року указом Президента України № 64/2022, у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації, в Україні введено воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року строком на 30 діб, який діє по даний час, підозрювана може ухилитися від суду та не виконати її процесуальні рішення (ризик переховування), вбачаються передбачені законом підстави для застосування до підозрюваної ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту.

Відповідно до приписів ч.1 та ч.2 ст. 181 КПК України, домашній арешт полягає в забороні підозрюваному, обвинуваченому залишати житло цілодобово або у певний період доби. Домашній арешт може бути застосовано до особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за вчинення якого законом передбачено покарання у виді позбавлення волі.

Згідно ч.6 ст. 181 КПК України, строк дії ухвали слідчого судді про тримання особи під домашнім арештом не може перевищувати двох місяців. У разі необхідності строк тримання особи під домашнім арештом може бути продовжений за клопотанням прокурора в межах строку досудового розслідування в порядку, передбаченому статтею 199 цього Кодексу. Сукупний строк тримання особи під домашнім арештом під час досудового розслідування не може перевищувати шести місяців. По закінченню цього строку ухвала про застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту припиняє свою дію і запобіжний захід вважається скасованим.

Відповідно до ч. 5 ст. 196 КПК України, в ухвалі про застосування запобіжного заходу, не пов`язаного з триманням під вартою, зазначаються конкретні обов`язки, передбачені частиною п`ятою статті 194 цього Кодексу, що покладаються на підозрюваного, обвинуваченого, та у випадках, встановлених цим Кодексом, строк, на який їх покладено.

Як вбачається з ч. 5 ст.194 КПК України, якщо під час розгляду клопотання про обрання запобіжного заходу, не пов`язаного з триманням під вартою, прокурор доведе наявність всіх обставин, передбачених частиною першою цієї статті, слідчий суддя, суд застосовує відповідний запобіжний захід, зобов`язує підозрюваного, обвинуваченого прибувати за кожною вимогою до суду або до іншого визначеного органу державної влади, а також виконувати один або кілька обов`язків, необхідність покладення яких була доведена прокурором.

При вирішенні клопотання судом також враховуються положення ст.5 Конвенції про захист прав та основоположних свобод людини, а також практику Європейського суду з прав людини, згідно з якими обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою.

Згідно практики Європейського суду з прав людини, суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права підозрюваного, але й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів. Забезпечення таких стандартів, як підкреслює Європейський суд з прав людини, вимагає від суду більшої суворості в оцінці порушень цінностей суспільства.

Під час досудового розслідування встановлено ризики та підстави передбачені ст. 177 КПК України для застосування до ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту.

Метою застосування запобіжного заходу до ОСОБА_5 є запобігання спробам: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; незаконно впливати на потерпілих та свідків; вчинити інше кримінальне правопорушення.

Ризики переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду, незаконно впливати на потерпілих та свідків, вчинити інше кримінальне правопорушення обґрунтовуються тим, щоОСОБА_5 раніше судима за майнові злочини, судимість не погашена і не знята, офіційно не працевлаштована, що могло б забезпечити її життєдіяльність без вчинення злочинів, що свідчить про можливість нею вчинити нові злочини, та вказує на існування ризику, що ОСОБА_5 схильна до вчинення нового кримінального правопорушення, те що вона зареєстрована у с. Чернече Миргородського району Полтавської області, а проживає в АДРЕСА_1 , при цьому злочини вчинила на території м. Зіньків Полтавської області, тому, з метою уникнути кримінальної відповідальності за скоєння злочинів, покарання за які передбачені у вигляді позбавлення волі на строк від п`яти до восьми років, може переховуватися від органів досудового розслідування у тому числі і на тимчасово окупованій, непідконтрольній території України.

Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_5 кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.15, ч. 4 ст. 185 КК України, а також наявність ризиків, визначених п.1, 3, 5 ч.1 ст.177 КПК України, які дають підстави вважати, що підозрювана ОСОБА_5 може переховуватися від органів досудового розслідування, незаконно впливати на потерпілих та свідків, вчинити інші кримінальні правопорушення.

Відповідно до ст.178 КПК України при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу суд, зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, в тому числі: вагомість наявних доказів про вчинення обвинуваченим кримінального правопорушення; тяжкість покарання, що загрожує ОСОБА_5 у разі визнання винуватою у кримінальному правопорушенні, вік та стан здоров`я ОСОБА_5 , міцність соціальних зв`язків, наявність в підозрюваної ОСОБА_5 місця роботи або навчання, наявність родичів та житла на території України, її репутацію, майновий стан, наявність повідомлення про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень. Підозрювана є працездатною, має стан здоров`я, яке достатнє для продовження вчинення нею інших кримінальних правопорушень, особу підозрюваної ОСОБА_5 , яка вчинила умисні злочини, таємне викрадення чужого майна (крадіжку), вчинену повторно та в умовах воєнного стану.

Вказані обставини прямо вказують на необхідність застосування до підозрюваної запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту, в тому числі з метою забезпечити виконання нею процесуальних обов`язків у кримінальному провадженні. Ці обставини свідчать про недостатність застосування до ОСОБА_5 більш м`якого запобіжного заходу для запобігання ризику вчинення нею інших кримінальних правопорушень.

В судовому засіданні слідча та прокурор довели, що маються реальні ризики, передбачені п.п. 1,5.ч.1ст.177 КПК України, що підозрювана ОСОБА_5 може: переховуватися від органів досудового розслідування та суду; вчинити інше кримінальне правопорушення, вплинути на свідків.

Виходячи з наведеного, суд вважає що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не може запобігти ризикам, передбаченим ст.177 КПК України, а тому клопотання про обрання запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту, який, на думку суду, забезпечить належну процесуальну поведінку підозрюваного під час досудового слідства підлягає задоволенню.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст.176,177,179,184,186,187,193, 194, 369-372 КПК України, -

У Х В А Л И В :

Клопотання слідчого слідчого відділення відділення поліції №4 Полтавського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Полтавській області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_4 про обрання запобіжного заходу підозрюваній ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 у вигляді домашнього арешту- задоволити.

Обрати ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженці м. Зіньків Полтавського району Полтавської області, жительці АДРЕСА_1 , українці, громадянці України, з неповною середньою освітою, вдові, не працюючій, раніше судимій - запобіжний захід у виді домашнього арештустроком на два місяці - до 20 жовтня 2023 року.

Покласти на підозрювануОСОБА_5 обов"язки, передбачені ч.5 ст. 194 КПК України, а саме:

-перебувати по місцю проживання в АДРЕСА_1 в період часу з 22 год. 00 хв. по 06 год. 00 хв.;

-повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та місця роботи;

-не відлучатися із населеного пункту, за місцем проживання без дозволу слідчого, прокурора або суду;

-з`являтися за викликом до слідчого, прокурора, суду.

Строк дії покладених на підозрювану ОСОБА_5 обов`язків - до 20 жовтня 2023 року.

Роз`яснити ОСОБА_5 , що відповідно до ч.5 ст.181 КПК України, працівники органу Національної поліції з метою контролю за поведінкою підозрюваного, який перебуває під домашнім арештом, мають право з`являтися в житло цієї особи, вимагати надати усні чи письмові пояснення з питань, пов`язаних із виконанням покладених на неї зобов`язань, використовувати електронні засоби контролю.

Згідно ч. 3 ст. 181 КПК України копію ухвали про застосування домашнього арешту підозрюваній ОСОБА_5 для виконання її у частині домашнього арешту надіслати до ВП №4 Полтавського РУП ГУНП в Полтавській області за місцем проживання цієї підозрюваної.

Копію ухвали негайно вручити підозрюваному ОСОБА_5 , слідчій та надіслати для контролю за виконанням прокурору Зіньківського відділу Диканської окружної прокуратури ОСОБА_3 ..

В разі невиконання вищевказаних зобов"язань, до підозрюваної може бути застосований більш жорсткий запобіжний захід.

Ухвала слідчого судді підлягає негайному виконанню.

Контроль за виконанням ухвали покласти на слідчого, в провадженні якого знаходиться кримінальне провадження.

Роз`яснити, що за умисне невиконання ухвали суду передбачена відповідальність за ст. 382 КК України.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Полтавського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення, а підозрюваним - в той же строк, але з моменту вручення йому копії ухвали суду.

Ухвала підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Слідчий суддя Зіньківського районного суду

Полтавської області ОСОБА_1