печерський районний суд міста києва
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 червня 2023 року слідчий суддя Печерського районного суду м. Києва ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м. Києві провадження за клопотанням адвоката ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_4 про скасування арешту майна,-

ВСТАНОВИВ:

Адвокат ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_4 в межах кримінального провадження № 0000281 від 09.04.2022 року, звернулася до слідчого судді Печерського районного суду м. Києва із клопотанням в порядку ст. 174 КПК України, в якому просить скасувати арешт майна, накладеного ухвалою слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 10.11.2022 року у провадженні №757/31621/22-к.

В засідання представник особи в інтересах, якої подано клопотання не з`явився, проте, звернувся до суду з заявою про розгляд клопотання за його відсутністю, на задоволенні клопотання наполягає.

Сторона обвинувачення в судове засідання не з`явилася, про день, час та місце розгляду провадження повідомлялася належним чином в установленому законом порядку, у зв`язку з чим неявка в судове засіданні відповідно до вимог ст. 174 КПК України не перешкоджає розгляду клопотання.

Слідчий суддя на підставі ст. 174 КПК України визнав за можливе проводити розгляд провадження за відсутності сторін.

Слідчий суддя, дослідивши клопотання та додані до нього матеріали, приходить до наступного висновку.

З матеріалів клопотання вбачається, що Головним слідчим управлінням Національної поліції України здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000281 від 09.04.2022 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 110-2, ч. 3 ст. 209 КК України.

Так, ухвалою слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 10.11.2022 року у провадженні 757/31621/22-к накладено арешт на майно вилучене 08.11.2022 року під час проведення обшуку за адресою: м. Київ, вул. Стеценка, 6, за місцем знаходження ПАТ «КБ «Акордбанк»(), а саме індивідуального сейфу ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (ІПН НОМЕР_1 ), зокрема: паспорт громадянина України ОСОБА_5 , серії НОМЕР_2 ; картку фізичної особи-платника податків ОСОБА_5 № НОМЕР_3 .

Як вбачається зі змісту ухвали слідчого судді від 10.11.2022 року у провадженні 757/31621/22-к, арешт на майно накладено з метою забезпечення збереження речових доказів.

Відповідно до ч. 2 ст. 174 КПК України арешт майна може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

Згідно до ч. 10 ст. 170 КПК України арешт може бути накладений у встановленому цим Кодексом порядку на рухоме чи нерухоме майно, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковій формі, в тому числі кошти та цінності, що знаходяться на банківських рахунках чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах, видаткові операції, цінні папери, майнові, корпоративні права, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна.

Відповідно до ч. 11 ст. 170 КПК України заборона або обмеження користування, розпорядження майном можуть бути застосовані лише у разі, коли існують обставини, які підтверджують, що їх незастосування призведе до приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення,пересування, передачі майна.

Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та /або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.

Згідно ч. 2 ст. 173 ПК України, при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен врахувати: 1) правову підставу для арешту майна; 2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт накладався у випадку, передбаченому п.1 ч.2 ст. 170 цього Кодексу); 3) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт накладається у випадках, передбачених п. 3, 4 ч. 2 ст. 170 цього Кодексу); 3-1) можливість спеціальної конфіскації майна (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому п. 2 ч. 2 ст. 170 цього Кодексу); 4) розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому п. 4 ч. 2 ст. 170 цього Кодексу); 5) розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; 6) наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

У випадку, передбаченому п. 1 ч. 2 ст. 170 КПК України, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 КПК України.

Так, прокурором порушено питання про арешт майна з метою забезпечення речових доказів, разом з тим належного обґрунтування та жодних доказів за якими критеріями паспорт та картка фізичної особи-платника податків відповідають будь-якому із критеріїв речового доказу, визначеного ст.98 КПК України та містить відомості, які могли б бути використані як доказ у кримінальному провадженні, слідчому судді не надані.

Крім того, згідно п. 1 «Положення про паспорт громадянина України», затвердженого Постановою Верховної Ради України від 26 червня 1992 року N 2503-XII, паспорт громадянина України є документом, що посвідчує особу власника та підтверджує громадянство України. Згідно п. 23, забороняється вилучення у громадянина паспорта, крім випадків, передбачених законодавством України, зокрема забороняється взяття паспорта у заставу.

Пунктами 106, 107, 108 «Порядку оформлення, видачі, обміну, пересилання, вилучення, повернення державі, визнання недійсним та знищення паспорта громадянина України», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 25 березня 2015 р. № 302, визначено, що забороняється вилучення у особи паспорта, крім випадків, передбачених законодавством, зокрема забороняється взяття паспорта у заставу. Паспорт може бути вилучено (у тому числі тимчасово) працівником територіального органу/територіального підрозділу ДМС, уповноваженого суб`єкта, а за кордоном - закордонної дипломатичної установи в разі його використання з метою вчинення злочину на території України чи за кордоном, підроблення, проведення службової перевірки щодо оформлення з порушеннями вимог законодавства або в інших випадках, передбачених законодавством.

Відповідно до ст. 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав і основоположних свобод, який ратифікований Верховною Радою України 17 липня 1997 року, кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.

Стаття 41 Конституції України закріплює положення про те, що кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним.

За таких обставин вбачається, що вказані документи не можуть мати жодного значення для кримінального провадження, оскільки вказане майно не могло зберегти на собі сліди злочину, воно не містить відомостей, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження. Крім того паспорт є особистим документом особи та накладений на нього створює обмеження у реалізації основоположних прав та свобод, які гарантуються Конституцією України.

Зокрема, слід зазначити, що на всій території України Указом Президента України від 24 лютого 2022 року № 64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні» з доповненнями, введено воєнний стан в Україні з 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року, який діє і зараз, відповідно до якого передбачено перевірку документів, в осіб під час забезпечення заходів правового режиму воєнного стану, а осіб мати при собі та пред`являти на вимогу уповноважених осіб документи, що посвідчують особу накладення арешту на вказані документи є очевидно неспіврозмірним з завданням кримінального провадження, яке розслідується і обмежує особу у її вільному пересуванні.

На підставі викладеного, слідчий суддя приходить до висновку, що клопотання адвоката ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_4 про скасування арешту майна, підлягає задоволенню.

Керуючись, ст. 41 Конституції України, ст. 1 Протоколу 1 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ст.ст. 174, 309 КПК України, -

УХВАЛИВ:

Клопотання адвоката ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_4 про скасування арешту майна - задовольнити.

Скасувати арешт майна вилученого 08.11.2022 року під час проведення обшуку індивідуального сейфу ОСОБА_4 , за адресою: АДРЕСА_1 , за місцем знаходження ПАТ «КБ «Акордбанк»(), накладеного ухвалою слідчого судді Печерського районного суду міста Києва від 10.11.2022 року у провадженні № 757/31621/22-к, а саме:

- паспорт громадянина України ОСОБА_5 , опечатано в сейф-пакет PSP-3055965;

- картку фізичної особи-платника податків ОСОБА_5 № НОМЕР_3 , опечатано в сейф-пакет PSP-3055965.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1