печерський районний суд міста києва
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 травня 2023 року

Слідчий суддя Печерського районного суду м. Києва ОСОБА_1 ,

при секретарі: ОСОБА_2 ,

за участю:

прокурора: ОСОБА_3 ,

захисника - адвоката: ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві клопотання Старшого слідчого в особливо важливих справах першого відділу Управління з розслідування злочинів, чинених у зв`язку із масовими протестами у 2013-2014 року, Державного бюро розслідувань ОСОБА_5 , погоджене Прокурором першого відділу другого управління процесуального керівництва досудовим розслідуванням та підтримання публічного обвинувачення Департаменту нагляду за додержанням законів органами Державного бюро розслідувань, Офісу Генерального прокурора ОСОБА_3 , про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , підозрюваному у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 111 КК України, у кримінальному провадженні № 0000703 від 08.09.2022 року, -

ВСТАНОВИВ:

Старший слідчий в особливо важливих справах першого відділу Управління з розслідування злочинів, вчинених у зв`язку із масовими протестами у 2013-2014 роках, Державного бюро розслідувань ОСОБА_5 , за погодженням прокурора першого відділу другого управління процесуального керівництва досудовим розслідуванням та підтримання публічного обвинувачення Департаменту нагляду за додержанням законів органами Державного бюро розслідувань Офісу Генерального прокурора ОСОБА_3 , звернувся до слідчого судді з клопотанням про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , підозрюваному у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 111 КК України, у кримінальному провадженні № 0000703 від 08.09.2022 року.

В обґрунтування клопотання прокурор зазначає, що Управлінням з розслідування злочинів, вчинених у зв`язку із масовими протестами у 2013-2014 роках, Державного бюро розслідувань за процесуального керівництва другого управління процесуального керівництва досудовим розслідуванням та підтримання публічного обвинувачення Департаменту нагляду за додержанням законів органами Державного бюро розслідувань Офісу Генерального прокурора здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000703

від 08.09.2022 за підозрою ОСОБА_6 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 111 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що ОСОБА_6 , будучи громадянином України та працівником правоохоронного органу України, не звільненим з займаної посади та органів внутрішніх справ у встановленому законодавством порядку, не сприймаючи державну владу в Україні, у період березня 2014 по вересень 2014, перебуваючи на території Автономної Республіки Крим, вирішив надати допомогу російській федерації та її представникам у проведенні підривної діяльності проти України.

Станом на 20 лютого 2014 року ОСОБА_6 проходив службу в Головному управлінні Міністерства внутрішніх справ в АР Крим на посаді командира полку міліції особливого призначення «Беркут» та мав спеціальне звання - полковник міліції.

Згідно статті 2 Закону України "Про державний захист працівників суду і правоохоронних органів», перебуваючи на посаді командира полку міліції особливого призначення «Беркут» ОСОБА_6 був працівником правоохоронного органу.

Відповідно до положень статей 1, 2, 10 Закону України «Про міліцію» міліція в Україні - державний озброєний орган виконавчої влади, який захищає життя, здоров`я, права і свободи громадян, власність, природне середовище, інтереси суспільства і держави від протиправних посягань, одним із основних завдань якого є зобов`язання забезпечувати особисту безпеку громадян, захист їх прав і свобод, законних інтересів та громадський порядок.

Згідно зі статтею 4 Закону України «Про міліцію» правовою основою діяльності міліції є: Конституція України, цей Закон, інші законодавчі акти України, постанови Верховної Ради України, укази Президента України, постанови Кабінету Міністрів України, нормативні акти Міністерства внутрішніх справ України, Загальна декларація прав людини, міжнародні правові норми, ратифіковані у встановленому порядку.

Статтею 5 Закону України «Про міліцію» встановлено, що міліція виконує свої завдання неупереджено, у точній відповідності з законом. Ніякі виняткові обставини або вказівки службових осіб не можуть бути підставою для будь-яких незаконних дій або бездіяльності міліції. Для забезпечення громадського порядку працівники міліції зобов`язані вживати заходів незалежно від свого підпорядкування.

Відповідно до статті 20 Закону України «Про міліцію» працівник міліції при виконанні покладених на нього обов`язків керується тільки законом, діє в його межах і підпорядковується своїм безпосередньому і прямому начальникам. Ніхто інший, за винятком уповноважених службових осіб, у передбачених законом випадках не вправі втручатися в законну діяльність працівника міліції.

Згідно з Положенням про спеціальний підрозділ міліції громадської безпеки «Беркут», затвердженим наказом МВС України 24.10.2013 № 1011, зареєстрований у Міністерстві юстиції України 11.01.2014 за № 19/24796, цей підрозділ є підрозділом міліції особливого призначення, який належить до структури міліції громадської безпеки та є структурним підрозділом головних управлінь, управлінь МВС України в Автономній Республіці Крим, областях, містах Києві та Севастополі (пункт 1.1 Положення).

Підрозділ у своїй діяльності керується Конституцією України, законами України, актами Президента України, Кабінету Міністрів України, нормативно-правовими актами МВС України, а також цим Положенням (пункт 1.2 Положення).

Діяльність підрозділу організовується в межах його повноважень відповідно до принципів, визначених статтею 3 Закону України «Про міліцію» (пункт 1.3 Положення).

Підрозділ безпосередньо підпорядковується начальникам ГУМВС, УМВС, а в разі їх відсутності - заступнику, який організовує діяльність підрозділів міліції громадської безпеки. Організаційне, нормативно-методичне забезпечення підрозділу та контроль за його діяльністю здійснює Департамент громадської безпеки (пункти 1.4, 1.5 Положення).

До завдань та обов`язків підрозділу, зокрема, належать: участь у проведенні заходів, спрямованих на розшук і затримання осіб, які підозрюються в скоєнні кримінальних правопорушень, озброєних та інших злочинців, які становлять суспільну небезпеку, звільнення заручників, припинення терористичних актів, сприяння забезпеченню відповідно до законодавства режиму воєнного стану або надзвичайного стану, зони надзвичайної екологічної ситуації в разі їх оголошення на всій території України або в окремій місцевості (пункти 2.6, 3.7 Положення).

Таким чином, ОСОБА_6 , будучи громадянином України та працівником правоохоронного органу, зобов`язаний захищати Вітчизну, незалежність та територіальну цілісність України, неухильно додержуватися Конституції України та законів України, актів Президента України і Кабінету Міністрів України, наказів та інших нормативно-правових актів Міністерства внутрішніх справ України, підпорядкованих йому органів і підрозділів та вимоги Присяги працівника органів внутрішніх справ України, статутів і наказів начальників, відповідно до вимог ст. ст. 65, 68 Конституції України, ст. ст. 1, 7 Дисциплінарного статуту органів внутрішніх справ, ст. ст. 2, 4, 5, 20 Закону України «Про міліцію» (втратив чинність на підставі Закону України від 02.07.2015 №580-VIII), пунктів 1.1-1.5, 2.6, 3.7 Положення про спеціальний підрозділ міліції громадської безпеки «Беркут», затвердженого наказом МВС України 24.10.2013 № 1011, який зареєстрований у Міністерстві юстиції України 11.01.2014 за № 19/24796 (втратив чинність на підставі Наказу Міністерства внутрішніх справ від 11.03.2014 № 185).

Всупереч вищенаведеним вимогам законів, ОСОБА_6 , діючи умисно, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно-небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, вчинив умисний злочин проти основ національної безпеки України за наступних обставин.

Досудовим розслідуванням встановлено, що внаслідок розпочатої 20 лютого 2014 року збройної агресії російської федерації (далі ? рф) проти України відбулася воєнна окупація невід`ємної частини України ? Автономної Республіки Крим та м. Севастополя (далі ? АР Крим), а в подальшому і незаконна анексія цієї території України.

Статтею 1 Закону України «Про Національну безпеку України» визначено збройний конфлікт як збройне зіткнення між державами (міжнародний збройний конфлікт, збройний конфлікт на державному кордоні) або між ворогуючими сторонами в межах території однієї держави, як правило, за підтримки ззовні (внутрішній збройний конфлікт).

Постановою Ради Федерації Федеральних Зборів рф «Про використання Збройних Сил російської федерації на території України» від 01 березня 2014 року № 48-СФ за результатами звернення президента рф, виходячи з інтересів безпеки життя громадян рф, особового складу військового контингенту ЗС рф, що дислокується на території України (АР Крим), надано згоду президенту рф на використання ЗС рф на території України.

11 березня 2014 року постановою Верховної Ради АР Крим прийнята «Декларація», якою проголошено АР Крим «суверенною державою» ? «Республікою Крим».

Указом Президента України від 14 березня 2014 року № 296/2014 дія цієї постанови Верховної Ради АР Крим була зупинена, та рішенням Конституційного Суду України від 20 березня 2014 року № 3-рп/2014 визнана неконституційною.

Представниками Верховної Ради АР Крим, повноваження якої достроково припинено постановою Верховної Ради України від 15 березня 2014 року № 891-VII, підписаний «Договір» між рф та «Республікою Крим» про прийняття до рф «Республіки Крим» та утворення у складі рф нових суб`єктів, який вже 19 березня 2014 року рішенням Конституційного Суду рф визнаний таким, що відповідає Конституції рф, 20 березня 2014 року його ратифікувала більшістю голосів Держдума рф, а 21 березня 2014 року ? Рада Федерації Федеральних Зборів рф, відтак цей «Договір» набрав чинності 21 березня 2014 року, відповідно рішення органів влади рф.

21 березня 2014 року прийнятий Федеральний Конституційний Закон рф № 6-ФКЗ «Про прийняття в російську федерацію Республіки Крим та утворення в складі російської федерації нових суб`єктів - Республіки Крим та міста федерального значення Севастополя» (далі ? Закон рф № 6-ФКЗ), яким прийнято до рф «Республіку Крим» та утворені в складі рф нові суб`єкти, а «Республіка Крим» вважається прийнятою до рф з дати підписання «Договору» (ст. 1 Закону рф № 6-ФКЗ).

Верховною Радою України 15 квітня 2014 року прийнято Закон України №1207-VII «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України», за яким перебування підрозділів ЗС рф на території України з порушенням процедури, визначеної Конституцією та законами України, а також всупереч міжнародно-правовим актам, визнано окупацією частини території суверенної держави Україна, а територію АР Крим, відповідні води, територіальне море України, територію виключної (морської) економічної зони України, а також повітряний простір над цими територіями, визнано тимчасово окупованими територіями України внаслідок збройної агресії з боку рф, розпочатої 20 лютого 2014 року.

Також, Верховною Радою України 21 квітня 2015 року прийнято Постанову № 337-VIІI «Про Заяву Верховної Ради України «Про відсіч збройній агресії російської федерації та подолання її наслідків», згідно з якою констатовано початок такої агресії з боку рф на території АР Крим 20 лютого 2014 року, яка завершилася воєнною окупацією та подальшою незаконною анексією цієї частини території України.

Крім того, «референдум», проведений в АР Крим 16 березня 2014 року, визнано таким, що не має законної сили і не може бути основою для зміни статусу АР Крим, відповідно до міжнародного акту колективного реагування - Резолюції Генеральної Асамблеї ООН «Територіальна цілісність України» від 27 березня 2014 року № 68/262.

Разом з цим, Резолюціями Генеральної Асамблеї ООН «Стан у сфері прав людини в Автономній Республіці Крим та м. Севастополі (Україна)» від 19 грудня 2016 року № 71/205 та від 19 грудня 2017 року № 72/190, «Проблема мілітаризації Автономної Республіки Крим та міста Севастополь (Україна), а також частин Чорного і Азовського морів» від 17 грудня 2018 року, «Ситуація з правами людини в Автономній Республіці Крим та місті Севастополь, Україна» від 22 грудня 2018 року послідовно засуджено тимчасову окупацію з боку рф внаслідок військової агресії частини території України ? АР Крим.

Таким чином, підривна діяльність з боку рф проти України мала відкриту активну фазу, яка виражалася в окупації частини території України, що триває по теперішній час, та подальшій анексії цієї окупованої території.

Під час зазначених подій, ОСОБА_6 , будучи громадянином України, мешканцем Автономної Республіки Крим, з власної ініціативи в умовах збройного конфлікту вирішив перейти на бік ворога - російської федерації та надати допомогу в проведенні підривної діяльності російської федерації проти України.

Зокрема, реалізовуючи свій злочинний умисел на вчинення державної зради, ОСОБА_6 , являючись працівником правоохоронного органу України, будучи не звільненим, у встановленому законодавством порядку, з органів внутрішніх справ України, з власної ініціативи, добровільно, маючи достатній рівень освіти, спеціальних знань і життєвого досвіду для зрозуміння фактів збройного конфлікту, викликаного російською військовою агресією з 20 лютого 2014 року, усвідомлення проведення активної підривної діяльності проти України представниками спецслужб, правоохоронних та інших органів державної влади країни-агресора, бажаючи допомогти в проведенні цієї підривної діяльності та зробити свій особистий внесок в утворення та функціонування в АР Крим та м. Севастополі системи органів державної влади російської федерації, у тому числі правоохоронної, з метою становлення і зміцнення окупаційної влади та недопущення контролю української влади на півострові, в порушення Присяги працівника органу внутрішніх справ України, вимог ст. 65 Конституції України та пунктів 1.1-1.5, 2.6, 3.7 Положення про спеціальний підрозділ міліції громадської безпеки «Беркут», затвердженого наказом МВС України 24.10.2013 № 1011, якими передбачено обов`язок громадян України щодо захисту Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, діючи добровільно та умисно на шкоду суверенітетові та територіальній цілісності України, в орієнтовний період з 25 березня 2014 року по 10 вересня 2014 року (більш точна дата досудовим розслідуванням не встановлена) вступив на службу до незаконно створеного Наказом Міністерства внутрішніх справ росії від 25.03.2014 №175 на території АР Крим територіального органу Міністерства внутрішніх справ російської федерації - «Міністерства внутрішніх справ по Республіці Крим» на посаду командира спеціального загону швидкого реагування (скорочена назва російською мовою « ІНФОРМАЦІЯ_2 »), тобто вчинив умисне діяння, вчинене громадянином України на шкоду суверенітетові, територіальній цілісності та недоторканності, а саме перехід на бік ворога в умовах збройного конфлікту.

Так, ОСОБА_6 , 10 вересня 2014 року, продовжуючи реалізацію свого злочинного умислу ? переходу на службу до правоохоронного органу ворожої держави, з метою отримання можливості продовження надання допомоги російській федерації у проведенні підривної діяльності проти України та забезпеченні подальшої окупації території АР Крим, перебуваючи у м. Сімферополі, АР Крим, діючи в інтересах російської федерації, склав присягу співробітника органу внутрішніх справ російської федерації, чим підтвердив особисту згоду сприяти виконанню функцій працівника правоохоронного органу країни, яка окупувала АР Крим.

Здійснивши, в період збройного конфлікту, добровільний вступ до утворених рф на окупованій території України в АР Крим федеральних органів виконавчої влади рф, діючи добровільно та умисно в інтересах рф, використовуючи власні теоретичні знання та практичні навички бійця спеціального підрозділу правоохоронних органів України, ОСОБА_6 , виконуючи функції командира спеціального загону швидкого реагування (скорочена назва російською мовою « ІНФОРМАЦІЯ_2 ») ІНФОРМАЦІЯ_3 , сприяв функціонуванню незаконно створених окупаційних правоохоронних органів рф на окупованій території України (АР Крим), зміцненню окупаційної влади рф та недопущення контролю України над цією територією, чим надав допомогу в проведенні підривної діяльності проти України на шкоду суверенітетові та територіальній цілісності України.

В ході розслідування кримінального провадження 20.03.2023 ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця села Магдалинівка Чаплинського району Херсонської області, громадянина України, на час вчинення кримінального правопорушення займаючого посаду командира полку міліції особливого призначення «Беркут» Головного управління МВС України в АР Крим, зареєстрованого за адресою:

АДРЕСА_1 , повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 111 КК України, а саме у вчиненні державної зради, тобто діяння, умисно вчиненого громадянином України на шкоду суверенітетові, територіальній цілісності та недоторканості України, що виразилось у переході на бік ворога в період збройного конфлікту та наданні іноземній державі допомоги в проведенні підривної діяльності проти України, вчиненому за наступних обставин.

Таким чином, ОСОБА_6 , обґрунтовано підозрюється у державній зраді, тобто діянні, умисно вчиненому громадянином України на шкоду суверенітетові, територіальній цілісності та недоторканності України, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 111 КК України.

Органом досудового розслідування 20.03.2023 складено письмове повідомлення про підозру ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 111 КК України, однак його не вручено ОСОБА_6 внаслідок не встановлення його місцезнаходження, проте вжито заходів для вручення у спосіб, передбачений ст. ст. 278, 111, 135 КПК України, для вручення повідомлень, шляхом публікації повідомлення про підозру

від 20.03.2023 на офіційному вебсайті Офісу Генерального прокурора та в засобах масової інформації загальнодержавної сфери розповсюдження (газеті «Урядовий Кур`єр»).

Крім того, підозрюваний ОСОБА_6 тричі викликався до органу досудового слідства для вручення повідомлення про підозру та допиту в статусі підозрюваного, шляхом публікації повістки про виклик на вебсайті Офісу Генерального прокурора та в засобах масової інформації загальнодержавної сфери розповсюдження (газеті «Урядовий Кур`єр»), однак, у зазначений в повістці час до органу досудового розслідування не з`явився та про причини неявки слідчого не повідомив.

Таким чином, про виклики та про підозру ОСОБА_6 був поінформований з дотриманням вимог КПК України для таких випадків, органом досудового розслідування вжито всіх необхідних та передбачених заходів для вручення йому повідомлення про підозру, а тому у відповідності до ст. 42 КПК України він набув статусу підозрюваного.

Згідно інформації Департаменту з питань громадянства, паспортизації та реєстрації Державної міграційної служби України, ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , народився у селі Магдалинівка Чаплинського району Херсонської області, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 .

Згідно матеріалів, зібраних оперативними підрозділами Департаменту внутрішньої безпеки Національної поліції України на виконання доручення слідчого, підозрюваний ОСОБА_6 , згідно даних з відкритих джерел Єдиного державного реєстру юридичних осіб рф, станом на 08.12.2022, є співголовою громадської організації «Регіональне відділення Загальноросійського громадського руху «Народний фронт «За Росію» в «Республіці Крим»», зареєстрованої за юридичною адресою: АДРЕСА_2 .

Інформація в Державній прикордонній службі України щодо перетину ОСОБА_6 Державного кордону України, а також пунктів в`їзду/виїзду для перетинання лінії розмежування з тимчасово окупованою територією відсутня.

Проведеним 13.04.2023 оглядом офіційного вебсайту НАЗК встановлено, що ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на даний час отримав громадянство російської федерації, відомості згідно з Єдиним державним реєстром платників податків російської федерації: ідентифікаційний номер платника податків - НОМЕР_1 , з 20 травня 2019 року є співголовою Регіонального відділення Загальноросійського громадського руху «Народний фронт «За Росію» в «Республіці Крим»» - організація, яка повністю підтримує бойові дії та політику російської федерації, організовує різноманітні акції та заходи на підтримку Збройних Сил російської федерації у проведенні «спеціальної військової операції в Україні», мешканців так званих «ЛНР» та «ДНР». Зазначена організація здійснює свою діяльність за адресою:

АДРЕСА_3 . Як співголова Народного фронту в окупованому Криму ОСОБА_6 безпосередньо бере участь у зборі та доставці допомоги російським окупаційним силам. У зв`язку з чим, рішенням Ради національної безпеки і оборони України від 15 січня 2023 року «Про застосування та внесення змін до персональних спеціальних економічних та інших обмежувальних заходів (санкцій)», введеного в дію Указом Президента України від 15 січня 2023 року № 23/2023, відносно ОСОБА_6 застосовано персональні спеціальні економічні та інші обмежувальні заходи (санкції).

Враховуючи, що на даний час територія Автономної Республіки Крим окупована російською федерацією, підозрюваний ОСОБА_6 , як громадянин держави-агресора, має змогу вільно виїжджати з тимчасово окупованої території АР Крим до російської федерації.

За таких обставин є достатні підстави вважати, що підозрюваний переховується від органу досудового розслідування на тимчасово окупованій території Автономної Республіки Крим, а також має можливість безперешкодного виїзду на територію російської федерації.

Враховуючи викладене, дані про особу підозрюваного, слідчий вважає, що більш м`які, передбачені ст. 176 КПК України, запобіжні заходи, не забезпечать виконання ОСОБА_6 процесуальних обов`язків та не зможуть запобігти ризикам, визначеним ст. 177 КПК України, а саме: спробам переховуватись від органів досудового розслідування та/або суду, знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, незаконно впливати на свідків у цьому ж кримінальному провадженні, перешкодити кримінальному провадженню іншим способом, відтак виникла необхідність у обрані щодо підозрюваного ОСОБА_6 ,запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Згідно ч. 4 ст. 107 КПК України, під час розгляду клопотання здійснювалось фіксування судового процесу за допомогою технічних засобів.

В судовому засіданні прокурор підтримав клопотання з викладених у ньому підстав та просив його задовольнити.

Захисник в судовому засіданні щодо задоволення клопотання заперечував.

Вислухавши пояснення прокурора, захисника, дослідивши матеріали клопотання, слідчий суддя дійшов висновку, що клопотання підлягає задоволенню, враховуючи наступне.

Слідчим суддею встановлено, що Управлінням з розслідування злочинів, вчинених у зв`язку із масовими протестами у 2013-2014 роках, Державного бюро розслідувань за процесуального керівництва другого управління процесуального керівництва досудовим розслідуванням та підтримання публічного обвинувачення Департаменту нагляду за додержанням законів органами Державного бюро розслідувань Офісу Генерального прокурора здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000703

від 08.09.2022 за підозрою ОСОБА_6 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 111 КК України.

В ході розслідування кримінального провадження 20.03.2023 ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця села Магдалинівка Чаплинського району Херсонської області, громадянина України, на час вчинення кримінального правопорушення займаючого посаду командира полку міліції особливого призначення «Беркут» Головного управління МВС України в АР Крим, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 111 КК України, а саме у вчиненні державної зради, тобто діяння, умисно вчиненого громадянином України на шкоду суверенітетові, територіальній цілісності та недоторканості України, що виразилось у переході на бік ворога в період збройного конфлікту та наданні іноземній державі допомоги в проведенні підривної діяльності проти України, вчиненому за наступних обставин.

Таким чином, ОСОБА_6 , обґрунтовано підозрюється у державній зраді, тобто діянні, умисно вчиненому громадянином України на шкоду суверенітетові, територіальній цілісності та недоторканності України, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 111 КК України.

Обставини, що дають підстави підозрювати ОСОБА_6 у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення, достатньо доведені доказами наявними в матеріалах досудового розслідування, а саме:

? інформацією Міністерства внутрішніх справ України, відповідно до якої ОСОБА_6 з 2007 року проходив службу в органах внутрішніх справ на посаді командира ПМОП « ІНФОРМАЦІЯ_4 » ГУМВС України в АР Крим;

? матеріалами виконання доручення Головного управління Служби безпеки України в Автономній Республіці Крим, у ході виконання якого, отримано відеозаписи, які підтверджують проходження ОСОБА_6 служби у незаконно створених окупаційною владою так званих «правоохоронних органах»;

? протоколом огляду відеозапису під назвою «Беркут. Ни шагу назад», на якому, відображено ОСОБА_6 у чорному форменому одязі з погонами, відповідними військовому званню «полковник» та з нагрудним шевроном на лівій стороні кітеля з написом «СОБР». ОСОБА_6 перебуває у приміщенні, за обстановкою схожому на робочий кабінет та надає інтерв`ю. Під час якого, серед іншого, розповідає про участь співробітників ПМОП «Беркут» ГУМВС України в АР Крим в забезпеченні охорони громадського порядку під час акцій масового протесту у 2013-2014 роках в центральній частині міста Києва, а також вказує що саме ці події вплинули на його рішення перейти на службу до рф;

? протоколом огляду відеозапису під назвою « ОСОБА_7 », який протягом усієї тривалості містить інтерв`ю ОСОБА_6 у чорному форменому одязі з погонами, відповідними військовому званню «полковник» та з нагрудним шевроном на лівій стороні кітеля з написом «СОБР», який перебуває у телевізійній студії разом із двома журналістами - чоловіком і жінкою. На початку інтерв`ю ведучий представляє чоловіка у чорному форменому одязі, зазначаючи: «У нас сегодня в гостях полковник милиции, командир « ІНФОРМАЦІЯ_2 » ІНФОРМАЦІЯ_5 ». Після цього протягом усього відеозапису ОСОБА_6 , ведучі ставлять запитання стосовно проходження ним служби в органах внутрішніх справ, а він відповідає на них;

? протоколом огляду відеозапису під назвою «Боец «Беркута» ОСОБА_8 всегда был таким слабаком и предателем», який містить відео фрагмент заходу під назвою « ІНФОРМАЦІЯ_6 », в ході якого президент російської федерації відповідає на запитання присутніх. На початку відеозапису зображено ОСОБА_6 у форменому камуфльованому одязі сірого кольору, яка представляється «полковником ІНФОРМАЦІЯ_4 » та ставить запитання президенту російської федерації;

? протоколом огляду відеозапису під назвою «Крымский «Беркут» сохранит свое название в составе МВД России», на якому, ОСОБА_6 у форменому камуфльованому одязі голубого відтінку та червоному береті, із погонами, що відповідають спеціальному званню «полковник міліції», віддаючи військове вітання міністру внутрішніх справ рф, представляється: « ІНФОРМАЦІЯ_7 », після чого віддає команду: «Вольно!». Після цього, супроводжує міністра внутрішніх справ рф у приміщення актової зали, де знаходиться особовий склад ПМОП «Беркут» ГУМВС України в АР Крим;

? протоколом огляду відеозапису під назвою «Крымский «Беркут» впервые принял присягу МВД РФ», який містить нарізку відеофрагментів з церемонії прийняття так званої «присяги працівника органу внутрішніх справ рф», колишніми співробітниками ПМОП «Беркут» ГУМВС України в АР Крим. На якому відображено ОСОБА_6 у чорному форменому одязі та червоному береті, із погонами, що відповідають військовому званню «полковник» та шевроном на правому плечі із написом «СОБР», який звертається із промовою до присутніх наступного змісту: «Нам выпала честь служить великой россии»;

? протоколом огляду статті під назвою «В гости к старым знакомым», яка стосується візиту депутатів думи ставропольського краю до Криму та їх зустрічі із керівництвом та особовим складом так званих «спецпідрозділів мвс росії по Криму». У статті зазначено, що у зустрічі прийняв участь «командир ОСОБА_9 ». Текст статті супроводжується фотознімками, на 2-х з яких відображено ОСОБА_6 у чорному форменому одязі із погонами, що відповідають військовому званню «полковник», нагрудним шевроном з лівої сторони з написом «СОБР» та шевроном на лівому плечі із написом «полиция россия мвд».

? висновком судової психолого-лінгвістичної експертизи від 13.03.2023 №32030/22-61/32031/22-39 відповідно до якої об`єктивний зміст висловлювання ОСОБА_6 : «Нам выпала честь служить великой россии» полягає у ствердженні правильності/доцільності прийняття учасниками формуванння «СОБР» («Крымский «Беркут») військової присяги на вірність рф і їх вступу до збройного формування, підпорядкованого російській федерації. В момент вказаного висловлювання ОСОБА_6 перебував в емоційному стані піднесення, задоволення, гордості, який свідчить про його бажання служити у збройних формуваннях (поліцейських підрозділах) російської федерації, у тому числі незаконно створених окупаційною владою на тимчасово окупованій території АР Крим;

? висновком судово-портретної експертизи від 27.12.2022 №31407/22-35, яким ідентифіковано на вищевказаних відеозаписах колишнього командира ПМОП «Беркут» ГУМВС України в АР Крим ОСОБА_6 ;

? а також іншими доказами в їх сукупності, які доводять факт вчинення злочину.

Фактичні дані, що містяться у зазначених документах вказують на причетність ОСОБА_6 до вчинення злочину за вищевказаних обставин.

При цьому, достатність доказів обґрунтованості підозри ОСОБА_6 у зазначеному злочині, крім положень КПК України, повинна враховуватися з практикою Європейського Суду з прав людини, зокрема рішенням «Чеботарь проти Молдови», у відповідності до якої обґрунтованість підозри визначається наявністю фактів чи інформації, котрі могли б переконати стороннього об`єктивного спостерігача, що конкретна особа можливо вчинила злочин.

Відомості про те, що підозрюваний виїхав та/або перебуває на тимчасово окупованій території України, території держави, визнаної Верховною Радою України державою-агресором, та/або відомості про оголошення підозрюваного в міжнародний розшук.

Органом досудового розслідування 20.03.2023 складено письмове повідомлення про підозру ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 111 КК України, однак його не вручено ОСОБА_6 внаслідок не встановлення його місцезнаходження, проте вжито заходів для вручення у спосіб, передбачений ст. ст. 278, 111, 135 КПК України, для вручення повідомлень, шляхом публікації повідомлення про підозру

від 20.03.2023 на офіційному вебсайті Офісу Генерального прокурора та в засобах масової інформації загальнодержавної сфери розповсюдження (газеті «Урядовий Кур`єр»).

Крім того, підозрюваний ОСОБА_6 тричі викликався до органу досудового слідства для вручення повідомлення про підозру та допиту в статусі підозрюваного, шляхом публікації повістки про виклик на вебсайті Офісу Генерального прокурора та в засобах масової інформації загальнодержавної сфери розповсюдження (газеті «Урядовий Кур`єр»), однак, у зазначений в повістці час до органу досудового розслідування не з`явився та про причини неявки слідчого не повідомив.

Таким чином, про виклики та про підозру ОСОБА_6 був поінформований з дотриманням вимог КПК України для таких випадків, органом досудового розслідування вжито всіх необхідних та передбачених заходів для вручення йому повідомлення про підозру, а тому у відповідності до ст. 42 КПК України він набув статусу підозрюваного.

Згідно інформації Департаменту з питань громадянства, паспортизації та реєстрації Державної міграційної служби України, ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , народився у селі Магдалинівка Чаплинського району Херсонської області, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 .

Згідно матеріалів, зібраних оперативними підрозділами Департаменту внутрішньої безпеки Національної поліції України на виконання доручення слідчого, підозрюваний ОСОБА_6 , згідно даних з відкритих джерел Єдиного державного реєстру юридичних осіб рф, станом на 08.12.2022, є співголовою громадської організації «Регіональне відділення Загальноросійського громадського руху «Народний фронт «За Росію» в «Республіці Крим»», зареєстрованої за юридичною адресою: АДРЕСА_2 .

Інформація в Державній прикордонній службі України щодо перетину ОСОБА_6 Державного кордону України, а також пунктів в`їзду/виїзду для перетинання лінії розмежування з тимчасово окупованою територією відсутня.

Проведеним 13.04.2023 оглядом офіційного вебсайту НАЗК встановлено, що ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на даний час отримав громадянство російської федерації, відомості згідно з Єдиним державним реєстром платників податків російської федерації: ідентифікаційний номер платника податків - НОМЕР_1 , з 20 травня 2019 року є співголовою Регіонального відділення Загальноросійського громадського руху «Народний фронт «За Росію» в «Республіці Крим»» - організація, яка повністю підтримує бойові дії та політику російської федерації, організовує різноманітні акції та заходи на підтримку Збройних Сил російської федерації у проведенні «спеціальної військової операції в Україні», мешканців так званих «ЛНР» та «ДНР». Зазначена організація здійснює свою діяльність за адресою:

АДРЕСА_3 . Як співголова Народного фронту в окупованому Криму ОСОБА_6 безпосередньо бере участь у зборі та доставці допомоги російським окупаційним силам. У зв`язку з чим, рішенням Ради національної безпеки і оборони України від 15 січня 2023 року «Про застосування та внесення змін до персональних спеціальних економічних та інших обмежувальних заходів (санкцій)», введеного в дію Указом Президента України від 15 січня 2023 року № 23/2023, відносно ОСОБА_6 застосовано персональні спеціальні економічні та інші обмежувальні заходи (санкції).

Враховуючи, що на даний час територія Автономної Республіки Крим окупована російською федерацією, підозрюваний ОСОБА_6 , як громадянин держави-агресора, має змогу вільно виїжджати з тимчасово окупованої території АР Крим до російської федерації.

За таких обставин є достатні підстави вважати, що підозрюваний переховується від органу досудового розслідування на тимчасово окупованій території Автономної Республіки Крим, а також має можливість безперешкодного виїзду на територію російської федерації.

Як визначено у ч. 1 ст. 193 КПК України, розгляд клопотання про застосування запобіжного заходу здійснюється за участю прокурора, підозрюваного, обвинуваченого, його захисника, крім випадків, передбачених частиною шостою цієї статті.

Відповідно до ч. 6 ст. 193 КПК України слідчий суддя, суд може розглянути клопотання про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та обрати такий запобіжний захід за відсутності підозрюваного, обвинуваченого, лише у разі, якщо прокурором, крім наявності підстав, передбачених статтею 177 цього Кодексу, буде доведено, що підозрюваний, обвинувачений оголошений у міжнародний розшук.

Зважаючи на викладене, слідчий суддя дійшов висновку про наявність правових підстав, з якими закон пов`язує можливість вирішення питання про обрання особі запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою в порядку ч. 6 ст. 193 КПК України.

Згідно ч. 1 ст. 194 КПК України, під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Вирішуючи питання про застосування підозрюваному запобіжного заходу слідчий суддя враховує не тільки положення, передбачені в КПК України, а й вимоги пунктів 3 і 4 статті 5 Конвенції про захист прав людини основоположних свобод та практики Європейського суду з прав людини, згідно з якими обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливо лише в передбачених законом випадках за встановленою законом процедурою. При цьому ризик переховування обвинуваченого від правосуддя не може оцінюватись виключно на підставі суворості можливого судового рішення.

Поняття «обґрунтована підозра» не визначене у національному законодавстві України, тому, виходячи з положень ч. 5 ст. 9 КПК України та позиції Європейського суду з прав людини, відображеної у п. 175 рішення від 21.04.2011 року у справі «Нечипорук і Йонкало проти України», термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення (рішення у справі «Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства» від 30.08.1990 року), також вимога розумної підозри передбачає наявність доказів, які об`єктивно зв`язують підозрюваного з певним злочином і вони не повинні бути достатніми, щоб забезпечити засудження, але мають бути достатніми, щоб виправдати подальше розслідування або висунення звинувачення (рішення у справі «Мюррей проти Об`єднаного Королівства» від 28.10.1994 року, «Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства» від 30.08.1990 року).

Таким чином, слідчий суддя на даному етапі провадження не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд під час розгляду кримінального провадження по суті, зокрема, оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для визнання особи винною чи невинною у вчиненні злочину. Слідчий суддя на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів повинен визначити лише чи є причетність особи до вчинення злочину вірогідною та достатньою для застосування щодо особи обмежувальних заходів.

Так, слідчий суддя вважає, що ОСОБА_6 , обґрунтовано підозрюється у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 111 КК України, що є особливо тяжким злочином. Обґрунтованість підозри підтверджується зібраними у кримінальному провадженні доказами.

Згідно ст. 177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 3) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 4) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується. Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті. Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності для цього підстав, передбачених цим Кодексом.

Як визначено у ст. 178 КПК України, при вирішення питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, слідчий суддя на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний в сукупності оцінити тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі, дані про особу підозрюваного, розмір майнової шкоди, в заподіянні якої підозрюється особа.

Так, слідчий суддя вважає доведеним наявність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України.

Так, на даний час є достатньо доказів, що ОСОБА_6 , перебуваючи на волі, ухиляється від органу досудового розслідування та суду та не виконує процесуальні рішення слідчого, прокурора і суду, тобто в його діях фактично реалізувався - ризик переховування. В обґрунтування цього сторона обвинувачення вказує на наступні обставини: переховування у даний час від органу досудового розслідування на тимчасово окупованій території Автономної Республіки Крим, у зв`язку з чим, постановою слідчого від 24.03.2023 підозрюваного оголошено у державний розшук, який доручено оперативним підрозділам Департаменту внутрішньої безпеки Національної поліції України.

Зазначені обставини, серед іншого, підтверджуються інформацією Херсонського управління Департаменту внутрішньої безпеки Національної поліції України від 04.04.2023 та відомостями з розшукових обліків офіційної бази МВС України, згідно яких ОСОБА_6 з 04.04.2023 перебуває у державному розшуку, як особа, яка переховується від органу досудового розслідування.

З огляду на викладене, ОСОБА_6 , який підозрюється у вчиненні особливо тяжкого злочину, активно переховується від органу досудового розслідування та суду, що зумовлює підвищені ризики невиконання покладених на нього процесуальних обов`язків з метою уникнення власної кримінальної відповідальності.

Слід також взяти до уваги і сьогоднішню стадію провадження, де досудове розслідування не закінчено, триває збирання доказів. Зокрема, з огляду на дані про особу ОСОБА_6 , наявні в нього зв`язки працівника правоохоронного органу забезпечують йому додаткові можливості незаконного впливу на свідків, які були очевидцями його злочинних дій, експертів, інших учасників процесу, які на даний час в межах досудового розслідування не допитані і відповідно їх показання не досліджені - ризик незаконного впливу на інших учасників кримінального провадження.

Враховуючи значний обсяг процесуальних дій, які необхідно провести з підозрюваним, у слідства є достатні підстави вважати, що ОСОБА_6 , перебуваючи на волі, зможе ухилятися від їх проведення шляхом неявок до слідчого, тим самим перешкоджаючи проведенню всебічного та об`єктивного розслідування у розумний строк - ризик перешкоджання кримінальному провадженню іншим чином.

Необхідно також врахувати, що з 2014 року триває війна росії проти України, в ході якої представниками влади рф здійснена окупація частини території України - Автономної Республіки Крим і м. Севастополя, та спроба легітимізувати указані дії. В тимчасово окупованих АР Крим і м. Севастополі під виглядом органів державної влади створені окупаційні адміністрації російської федерації, які забезпечують подальшу окупацію та здійснюють управління указаними територіями на місцевому рівні. У свою чергу, ОСОБА_6 з самого початку окупації, сприяє функціонуванню незаконно створених окупаційних органів рф на окупованій території України (АР Крим), зміцненню окупаційної влади рф та недопущення контролю України над цією територією, а тому, перебуваючи на волі, матиме змогу й надалі продовжувати надавати допомогу рф в проведенні підривної діяльності проти України на шкоду суверенітетові та територіальній цілісності України до моменту його фактичного затримання - ризик продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється особа.

Згідно п. 4 ч. 2 ст. 183 КПК України, запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як до раніше не судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчинені злочину, за яким законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років.

Вирішуючи клопотання про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, слідчий суддя, відповідно до ст.ст. 177, 178 КПК України, враховує тяжкість покарань, інкримінованих підозрюваному, факт перешкоджання досудовому розслідуванню, вік та стан здоров`я підозрюваного, та вважає наявними підстави для обрання ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою для запобігання його подальшим спробам переховуватися від органів досудового розслідування та суду.

Питання щодо доведеності вини ОСОБА_6 у вчиненні інкримінованих йому кримінальних правопорушень та правильності кваліфікації його дій, слідчим суддею при розгляді клопотання не вирішувались, оскільки підлягають дослідженню при проведенні досудового розслідування та під час розгляду справи по суті.

Враховуючи викладене, керуючись ст. 29 Конституції України, ст.ст. 177, 178, 183, 193, 194, 532, 534 Кримінального процесуального кодексу України, -

УХВАЛИВ:

Клопотання Старшого слідчого в особливо важливих справах першого відділу Управління з розслідування злочинів, чинених у зв`язку із масовими протестами у 2013-2014 року, Державного бюро розслідувань ОСОБА_5 , погоджене Прокурором першого відділу другого управління процесуального керівництва досудовим розслідуванням та підтримання публічного обвинувачення Департаменту нагляду за додержанням законів органами Державного бюро розслідувань, Офісу Генерального прокурора ОСОБА_3 , про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , підозрюваному у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 111 КК України, у кримінальному провадженні № 0000703 від 08.09.2022 року, - задовольнити.

Обрати ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженцю села Магдалинівка, Чаплинського р-ну, Херсонської обл., громадянину України, зареєстрованому за адресою: АДРЕСА_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

Після затримання ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , не пізніше як через 48 годин з часу доставки до місця кримінального провадження забезпечити його доставку до слідчого судді Печерського районного суду м. Києва для вирішення питання про застосування обраного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою або його зміну на більш м`який запобіжний захід.

Ухвала слідчого судді підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Київського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Повний текст ухвали буде оголошено о 09 год. 20 хв. 05.05.2023 року.

Слідчий суддя ОСОБА_1