ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 568/468/23

Провадження № 1-кп/568/58/23

"20" квітня 2023 р. м.Радивилів

Радивилівський районний суд Рівненської області у складі головуючого судді ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , обвинуваченого ОСОБА_4 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Радивилів кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000061 від 11.03.2023 року, за обвинуваченням ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Восток, Сахалінської області, Російської Федерації, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , громадянина України, розлученого, з середньою освітою, маючого на утриманні одну неповнолітню дитину, військовослужбовця в/ч НОМЕР_1 , раніше не судимого,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 369 КК України,

ВСТАНОВИВ:

Так, ОСОБА_4 11.03.2023р. близько 20 год. 04 хв., переслідуючи злочинний умисел, спрямований на надання неправомірної вигоди з метою не винесення відносно нього постанови про вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 126 КУпАП, та не складання відносно його неповнолітньої доньки ОСОБА_5 протоколу про адміністративне правопорушення, передбачене ч.2 ст. 126 КУпАП, перебуваючи разом із співробітниками поліції у салоні службового автомобіля марки «Mitsubishi Outlander», реєстраційний номер НОМЕР_2 , на автодорозі між селами Баранне та Сестрятин Радивилівської територіальної громади Дубенського району, Рівненської області, діючи з прямим умислом, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, достовірно розуміючи, що інспектор сектору реагування патрульної поліції ВП №2 Дубенського РВП ГУНП в Рівненській області старший лейтенант поліції ОСОБА_6 та поліцейський сектору реагування патрульної поліції ВП №2 Дубенського РВП ГУНП в Рівненській області старший сержант поліції ОСОБА_7 є службовими особами, які здійснюють функції представників влади, умисно висловив пропозицію останнім надати їм грошові кошти в якості неправомірної вигоди за не вчинення ними дій щодо винесення відносно ОСОБА_4 , як особи, яка передала керування транспортним засобом неповнолітній ОСОБА_5 , яка не має права керування таким транспортним засобом, постанови про вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 126 КУпАП, та не складання відносно неповнолітньої ОСОБА_5 , як водія транспортного засобу марки «Skoda Octavia», реєстраційний номер НОМЕР_3 , протоколу про адміністративне правопорушення, передбачене ч.2 ст. 126 КУпАП.

Однак, інспектор сектору реагування патрульної поліції ВП №2 Дубенського РВП ГУНП в Рівненській області старший лейтенант поліції ОСОБА_6 та поліцейський сектору реагування патрульної поліції ВП №2 Дубенського РВП ГУНП в Рівненській області старший сержант поліції ОСОБА_7 від вказаної пропозиції ОСОБА_4 відмовилися, повідомивши останньому, що за такі його дії передбачена кримінальна відповідальність.

Проте, 11.03.2023р. близько 20 год. 15 хв. ОСОБА_4 , продовжуючи свої кримінально протиправні дії, об`єднані єдиним злочинним умислом, спрямованим на надання неправомірної вигоди з метою не винесення відносно нього постанови про вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 126 КУпАП, та не складання відносно його неповнолітньої доньки ОСОБА_5 протоколу про адміністративне правопорушення, передбачене ч.2 ст. 126 КУпАП, перебуваючи разом із співробітниками поліції у салоні службового автомобіля марки «Mitsubishi Outlander», реєстраційний номер НОМЕР_2 , на автодорозі між селами Баранне та Сестрятин, Радивилівської територіальної громади, Дубенського району, Рівненської області, діючи з прямим умислом, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, достовірно розуміючи, що інспектор сектору реагування патрульної поліції ВП №2 Дубенського РВП ГУНП в Рівненській області старший лейтенант поліції ОСОБА_6 та поліцейський сектору реагування патрульної поліції ВП №2 Дубенського РВП ГУНП в Рівненській області старший сержант поліції ОСОБА_7 є службовими особами, які здійснюють функції представників влади, умисно надав останнім, шляхом поміщення у салоні автомобіля між передніми сидіннями на підлокітник, грошові кошти в якості неправомірної вигоди у розмірі 2 000,00 грн. за не вчинення ними дій щодо винесення відносно ОСОБА_4 , як особи, яка передала керування транспортним засобом неповнолітній ОСОБА_5 , яка не має права керування таким транспортним засобом, постанови про вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 126 КУпАП, та не складання відносно неповнолітньої ОСОБА_5 , як водія транспортного засобу марки «Skoda Octavia», реєстраційний номер НОМЕР_3 , протоколу про адміністративне правопорушення, передбачене ч.2 ст. 126 КУпАП.

Таким чином своїми умисними діями, обвинувачений ОСОБА_4 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч.1 ст. 369 КК України - пропозиція службовій особі надати їй неправомірну вигоду та надання такої вигоди за невчинення службовою особою в інтересах того, хто пропонує таку вигоду будь-якої дії з використанням наданого їй службового становища.

У судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 свою вину у вчиненні інкримінованого кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 369 КК України, визнав повністю, розкаявся у скоєному, та пояснив, що він дійсно 11.03.2023 року близько 20 год. 15 хв., маючи на меті уникнути складання патрульними постанови про притягнення його та протоколу відносно його доньки ОСОБА_5 до адміністративної відповідальності, запропонував поліцейським грошову винагороду, від якої останні відмовилися, однак він надав таку винагороду, залишивши гроші в салоні службової машини. У скоєному кається та просить його суворо не карати.

Враховуючи те, що обвинувачений ОСОБА_4 повністю визнав свою вину у вчиненні ним кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.369 КК України, та у відповідності до ч. 3 ст. 349 КПК України за згодою учасників судового провадження, судом визнано недоцільним дослідження доказів стосовно тих фактичних обставин, які ніким з учасників не оспорюються. При цьому судом з`ясовано, що обвинувачений ОСОБА_4 та інші учасники правильно розуміють зміст цих обставин, сумніву у добровільності їх позицій немає, роз`яснивши, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити фактичні обставини справи в апеляційному порядку, суд користуючись правом, наданим ч. 3 ст. 349 КПК України і відсутністю заперечень учасників судового провадження, вважає достатнім обмежитись допитом обвинуваченого ОСОБА_4 та дослідженням матеріалів характеризуючих його особу.

Зазначене повністю узгоджується з вимогами п.1 ст.6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, розділу ІІІ Рекомендації № 6 R (87) 18 Комітету міністрів Ради Європи «Відносно спрощеного кримінального правосуддя» та практики Європейського Суду з прав людини щодо їх застосування, згідно яким суд повинен забезпечити належну реалізацію права на справедливий суд під час розгляду кримінальних проваджень шляхом спрощеного і скороченого розгляду.

Судовий розгляд проведено в межах висунутого обвинувачення відповідно до ч. 1 ст. 337 КПК України.

Ураховуючи викладене, суд, допитавши обвинуваченого, дослідивши матеріали кримінального провадження, що характеризують особу обвинуваченого, дійшов висновку, щодо доведеності винуватості ОСОБА_4 поза розумним сумнівом у вчиненні інкримінованого злочину, передбаченого ч. 1 ст. 369 КК України, а саме - пропозиція службовій особі надати їй неправомірну вигоду та надання такої вигоди за невчинення службовою особою в інтересах того, хто пропонує таку вигоду будь-якої дії з використанням наданого їй службового становища.

Відповідно до постанови Пленуму Верховного Суду України від 24.10.2003 року №7 «Про практику призначення судами кримінального покарання» суд призначаючи покарання, у кожному конкретному випадку зобов`язаний врахувати ступінь тяжкості вчиненого злочину, дані про особу винного та обставини справи, що пом`якшують і обтяжують покарання, необхідні і достатні для її виправлення та попередження нових злочинів.

Призначаючи обвинуваченому ОСОБА_4 покарання у відповідності до вимог ст. 65 КК України суд враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винної та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Обставинами, що пом`якшують покарання обвинуваченому ОСОБА_4 , згідно ст. 66 КК України, суд визнає визнання вини, щире каяття у скоєному.

Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченому, згідно ст. 67 КК України, судом не встановлено.

З огляду на вищенаведене, враховуючи сукупність вищезазначених обставин, характер, обставини та тяжкість вчиненого кримінального правопорушення, дані про особу обвинуваченого ОСОБА_4 , раніше не судимого, на обліку у психіатра та нарколога не значиться, військовослужбовця в/ч НОМЕР_1 , за місцем проживання та місцем проходження служби характеризується позитивно, суд вважає доцільним і можливим призначити ОСОБА_4 покарання у вигляді штрафу, бо вважає це покарання необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження скоєння ним кримінальних правопорушень у майбутньому.

Запобіжний захід відносно обвинуваченого ОСОБА_4 не обирався та підстав для його обрання не вбачається.

Відповідно до ст. 124 КПК України витрати на експертів відсутні.

Питання про долю речових доказів суд вирішує у відповідності до ст. 100 КПК України

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 349, 373, 374, 392, 393, 395 КПК України, суд,

УХВАЛИВ:

Визнати ОСОБА_4 винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 369 КК України, та призначити йому покарання у вигляді штрафу у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 (сімнадцять тисяч) гривень.

Речові докази:

-Оптичний диск DVD-R з відеозаписом процесу надання неправомірної вигоди, який знаходиться в матеріалах кримінального провадження залишити в матеріалах справи;

-грошові кошти в сумі 2 000,00 грн., а саме 4 купюри номіналом по 500 грн. (серії ЕЄ8841272, ЕВ7742358, ЕИ6314165, ЄГ0181878), поміщені до спеціального пакету Національної поліції України №ЕХР 0164708 - конфіскувати.

Арешт, накладений ухвалою слідчого судді Радивилівського районного суду Рівненської області від 14.03.2023р. (справа №568/362/23), на грошові кошти в сумі 2 000,00 грн., а саме 4 купюри номіналом по 500 грн. (серії ЕЄ8841272, ЕВ7742358, ЕИ6314165, ЄГ0181878) скасувати.

Відповідно до ч. 2 ст. 394 КПК України цей вирок не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним відповідно до положень частини третьої статті 349 цього Кодексу.

В іншій частині, відповідно до ст. 395 КПК України, вирок може бути оскаржений протягом тридцяти днів з дня його проголошення шляхом подання апеляційної скарги до Рівненського апеляційного суду через Радивилівський районний суд Рівненської області.

Відповідно до ст. 532 КПК України вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Суддя ОСОБА_1