Справа №: 398/4059/23
провадження №: 1-кп/398/353/23
УХВАЛА

Іменем України

"21" серпня 2023 р.

Олександрійський міськрайонний суд Кіровоградської області у складі:

судді - ОСОБА_1 ,

за участі секретаря - ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

законного представника особи - ОСОБА_4 ,

захисника - адвоката ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання про застосування запобіжного заходу у виді поміщення до психіатричного закладу в умовах, що виключають її небезпечну поведінку стосовно ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 121 КК України,

ВСТАНОВИВ:

Під час судового розгляду до суду звернувся прокурор з клопотанням, де просить ОСОБА_6 помістити до психіатричного закладу в умовах, що виключають її небезпечну поведінку.

Законний представник та адвокат не заперечували щодо задоволення клопотання прокурора.

Заслухавши учасників судового засідання та дослідивши матеріали справи, судом встановлено наступне.

ОСОБА_6 підозрюється у тому, що 19 травня 2023 року близько 18 години 30 хвилин до ОСОБА_7 , за місцем його мешкання за адресою: АДРЕСА_1 , прийшли знайомі ОСОБА_8 та ОСОБА_6 з метою вживання алкогольних напоїв. Після спільного вживання алкогольних напоїв, біля 21 години 30 хвилин між домогосподарем ОСОБА_7 та ОСОБА_6 виникла конфліктна ситуація, яка переросла у бійку. У ході якої, ОСОБА_6 , будучи особою, яка відповідно до висновку судово-психіатричного експерта №348 від 08 серпня 2023 року страждає стійким, хронічним, психічним захворюванням у формі шизофренії, параноїдна форма, безперервний перебіг (відповідно до МКХ - 10, F-20.00) та відповідно за своїм психічним станом не могла усвідомлювати значення своїх дій та розумно керувати ними, тримаючи в правій руці емальовану каструлю, замахнувся нею та вдарив ОСОБА_7 в лобну частину голови, від чого останній впав на підлогу. Продовжуючи свої дії, ОСОБА_6 , наніс удари ногою в область тулуба та грудної клітини потерпілого ОСОБА_7 , у результаті чого ОСОБА_6 , відповідно до висновку експерта №190 від 30 червня 2023, в сукупності своїх дій спричинив тілесні ушкодження потерпілому ОСОБА_7 , у тому числі з пошкодженням життєво важливих органів, а саме:

- синців лівої гомілки, лівого плеча, пахової ділянки. Вказані ушкодження могли утворитися від дії тупих твердих предметів (предмету), несуть ознаки легких тілесних ушкоджень;

- закритої тупої травми грудної клітини: синці грудної клітини множинні переломи ребер справа та зліва, які могли утворитися від дії тупих твердих предметів( предмету), враховуючи відсутність ознак дихальної недостатності та інших загрозливих для життя явищ, несуть ознаки середнього ступеню тяжкості тілесних ушкоджень, які викликаючи тривалий розлад здоров`я на термін понад 21 добу;

- черепно- мозкової травми: синці обличчя, крововилив у м`які тканини волосистої частини голови, субдуральні, субарахноїдальний крововиливи, забій головного мозку. Вказаний комплекс ушкоджень міг виникнути від дії тупих твердих предметів ( предмету), несе ознаки тяжких тілесних ушкоджень за давністю може складати до 10 діб до моменту смерті (згідно даних судово- медичної гістологічної експертизи), які є небезпечні для життя в момент спричинення та знаходиться у прямому причинному зв`язку зі смертю.

Конфліктну ситуацію між нападником ОСОБА_6 та потерпілим ОСОБА_7 припинив ОСОБА_8 , після чого потерпілого ОСОБА_7 було доставлено до реанімаційного відділення Комунального підприємства «Центральна міська лікарня м. Олександрії» Олександрійської міської ради для надання медичної допомоги.

Внаслідок спричинених особі тяжких тілесних ушкоджень, 28 травня 2023 року від черепно-мозкової травми з субдуральними і субарахноїдальним крововиливами та забоєм головного мозку потерпілий ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , в реанімаційному відділенні Комунального підприємства «Центральна міська лікарня м. Олександрії» Олександрійської міської ради помер.

Дії ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , органом досудового розслідування кваліфіковано як умисне тяжке тілесне ушкодження, що спричинило смерть потерпілого, тобто вчинення кримінального правопорушення, передбаченого частиною 2 статті 121 КК України.

Згідно ухвали від 17 липня 2023 року підозрюваному ОСОБА_6 , строк тримання під вартою продовжено до 21 серпня 2023 року в межах строку досудового розслідування.

08 серпня 2023 року підозрюваному ОСОБА_6 у кримінальному провадженні призначено судово-психіатричну експертизу.

Згідно висновку судово-психіатричної експертизи №348 від 08 серпня 2023 року ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в момент скоєння правопорушення страждав і в даний час страждає стійким, хронічним, психічним захворюванням у формі шизофренії, параноїдна форма, безперервний перебіг (відповідно до МКХ - 10, F-20.00), яке вимагає лікувальних заходів. За своїм психічним станом не міг усвідомлювати значення своїх дій та розумно керувати ними. У відношенні інкримінуємого правопорушення ОСОБА_6 слід вважати неосудним. Підпадає під дію ч. 2 ст.19 КК України. Потребує застосування примусових заходів медичного характеру в спеціалізованому закладі з наданням психіатричної допомоги із суворим режимом нагляду.

16 серпня 2023 року відповідно до приписів вказаної вище норми закону слідчим винесено постанову про зміну порядку досудового розслідування та продовження його згідно з правилами, передбаченими главою 39 КПК України (Кримінальне провадження щодо застосування примусових заходів медичного характеру).

16 серпня 2023 року ОСОБА_6 оголошено про зміну раніше повідомленої підозри у вчиненні суспільно небезпечного діяння, яке підпадає під ознаки ч. 2 ст.121 КК України, у зв`язку з встановленням ступеню тяжкості та механізму утворення тілесних ушкоджень, спричинених ОСОБА_7 та встановлення причини його смерті експертним шляхом.

Згідно вимог ч. 5 ст. 12 КК України злочин, який інкримінується ОСОБА_6 відноситься до категорії тяжких злочинів, за який законом передбачено покарання у вигляді позбавлення волі від семи до десяти років, що є вагомим психологічним фактором, який може сприяти переховування підозрюваного від органу досудового розслідування та суду.

Отже, останній може переховуватись від органів досудового розслідування та суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілих, свідків у цьому ж провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином.

Вищевказані ризики під час проведення досудового розслідування не зменшилися, але виникли підстави для застосування примусових заходів медичного характеру до підозрюваного, який є суспільно-небезпечним та потребує госпіталізації до закладу з надання психіатричної допомоги в умовах, що виключають небезпечну поведінку із суворим наглядом.

Відповідно п. 2 ч. 1 ст. 508 КПК України до особи, стосовно якої передбачається застосування примусових заходів медичного характеру або вирішувалося питання про їх застосування, може бути застосований судом запобіжний захід у виді поміщення до психіатричного закладу в умовах, що виключають її небезпечну поведінку.

Статтею 508 КПК України визначено, що передбачені частиною першою цієї статті запобіжні заходи застосовуються судом до особи з моменту встановлення факту розладу психічної діяльності чи психічної хвороби.

Згідно висновку судового - психіатричного експерта №348 від 08 серпня 2023 року ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в момент скоєння правопорушення страждав і в даний час страждає стійким, хронічним, психічним захворюванням у формі шизофренії, параноїдна форма, безперервний перебіг (відповідно до МКХ - 10, F-20.00), яке вимагає лікувальних заходів. За своїм психічним станом не міг усвідомлювати значення своїх дій та розумно керувати ними.

З огляду на виявлені психопатологічні феномени, наявність виражених хворобливих змін в емоційно-вольовій сфері, виявлені структурно-логінчі розлади мислення з порушенням його продуктивності, враховуючи відсутність критики до свого стану, зважаючи на відсутність будь-якого психіатричного супроводу за місцем проживання ОСОБА_6 , суд дійшов висновку, що до підозрюваного можуть бути застосовані примусові заходи медичного характеру, передбачені ст. 94 КК України, у вигляді госпіталізації до закладу з надання психіатричної допомоги із суворим наглядом.

Відповідно до ч. 3 ст. 508 КПК України застосування передбачених запобіжних заходів здійснюється згідно з загальними правилами, передбаченими цим Кодексом.

Згідно ч. 1 ст. 331 КПК України під час судового розгляду суд за клопотанням сторони обвинувачення або захисту має право своєю ухвалою змінити, скасувати або обрати запобіжний захід щодо особи.

Відповідно до ч. 3 ст. 331 КПК України незалежно від наявності клопотань суд зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою до спливу двомісячного строку з дня надходження до суду обвинувального акта, клопотання про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру чи з дня застосування судом до обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. За наслідками розгляду питання суд своєю вмотивованою ухвалою скасовує, змінює запобіжний захід у вигляді тримання під вартою або продовжує його дію на строк, що не може перевищувати двох місяців.

До спливу продовженого строку суд зобов`язаний повторно розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою, якщо судове провадження не було завершене до його спливу.

Судом встановлено, що кримінальне провадження на даний час перебуває у провадженні Олександрійського міськрайонного суду Кіровоградської області на стадії підготовчого судового засідання та у строк до спливу дії запобіжного заходу відносно ОСОБА_6 не завершене.

За змістом ст. ст. 131, 132 КПК України, запобіжні заходи є заходами забезпечення кримінального провадження і застосовуються на підставі ухвали слідчого судді або суду.

Згідно з ч. 2 ст. 331 КПК України вирішення питання судом щодо запобіжного заходу відбувається в порядку, передбаченому главою 18 цього Кодексу.

Згідно зі ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків. Застосування таких заходів завжди пов`язано із необхідністю запобігання ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України.

За змістом ст. 177 КПК України підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити такі дії: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Згідно ухвали Олександрійського міськрайонного суду Кіровоградської області від 16.08.2023 року поміщено ОСОБА_6 до Дніпровської філії "Спеціальний заклад з надання психіатричної допомоги" Державної установи "Інститут психіатрії судово - психіатричної експертизи та моніторингу наркотиків МОЗ України», який розташований за адресою: 49006, Дніпропетровська обл., м. Дніпро, вул. Надії Алексєєнко, буд. 84.

Строк запобіжного заходу спливає 21.08.2023 року.

Доказів на зменшення чи відсутність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, для застосування стосовно особи, відносно якої передбачається застосування примусових заходів медичного характеру ОСОБА_6 , більш м`якого запобіжного заходу, ніж поміщення його до психіатричного закладу з надання психіатричної допомоги в умовах, що виключають її небезпечну поведінку, саме у Дніпровську філію «Спеціальний заклад з надання психіатричної допомоги» Державної Установи «Центр психічного здоров`я і моніторингу наркотиків та алкоголю Міністерства охорони здоров`я України» у відділення із суворим наглядом, суду не надано, а судом не встановлено, що виправдовує обраний запобіжний захід, для запобігання ризикам.

Наявність підстав для залишення особи щодо якої передбачається застосування примусових заходів медичного характеру у межах психіатричного закладу слід оцінювати в кожній справі з врахуванням її особливостей, за наявності чітких ознак того, що цього вимагає справжній інтерес суспільства, який, незважаючи на існування презумпції невинуватості, переважує інтереси забезпечення права на свободу (див. рішення у справі «Єчюс проти Литви», заява №34578/97, п.93, ECHR 2000-IX).

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини доцільність продовження запобіжного заходу у вигляді поміщення особи, стосовно якої передбачається застосування примусових заходів медичного характеру, до психіатричного закладу з надання психіатричної допомоги в умовах, що виключають його небезпечну поведінку, ґрунтується на презумпції, що з перебігом ефективного розслідування справи зменшуються ризики, які стали підставою для взяття особи під варту на початковій стадії розслідування.

Наявність підстав для подальшого поміщення особи у психіатричний заклад з надання психіатричної допомоги в умовах, що виключають його небезпечну поведінку, та доцільність продовження строку вказаного запобіжного заходу має оцінюватися в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин.

Кожне наступне продовження запобіжного заходу має містити детальне обґрунтування ризиків, що залишаються та їх аналіз, як підстава для втручання в право особи на свободу.

Поміщення особи у психіатричний заклад з надання психіатричної допомоги в умовах, що виключають його небезпечну поведінку завжди може бути виправдано, за наявності ознак того, що цього вимагають справжні інтереси суспільства, які, незважаючи на існування презумпції невинуватості, переважають інтереси забезпечення поваги до особистої свободи.

Згідно практики ЄСПЛ, суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права особи стосовно якої передбачається застосування примусових заходів медичного характеру, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів. Забезпечення таких стандартів, як підкреслює Європейський суд з прав людини, вимагає від суду більшої суворості в оцінці порушень цінностей суспільства.

Строк запобіжного заходу особи, стосовно якої передбачається застосування примусових заходів медичного характеру ОСОБА_6 закінчується 21.08.2023 року, однак суд, враховуючи тяжкість наслідків інкримінованого підозрюваному, суспільно небезпечного діяння, а також те, що заявлені ризики, передбачені ст. 177 КПК України, що стали підставою для обрання запобіжного заходу не зменшилися і виправдовують обраний запобіжний захід вважає необхідним продовжити строк дії запобіжного заходу на 60 днів, тобто до 19.10.2023 року включно та задоволити клопотання прокурора.

Керуючись ст. ст. 331, 508 КПК України, суд,

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання про застосування запобіжного заходу - задовольнити.

Застосувати стосовно ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у виді поміщення до психіатричного закладу в умовах, що виключають її небезпечну поведінку - Дніпровську філію «Спеціальний заклад з надання психіатричної допомоги» Державної Установи «Центр психічного здоров`я і моніторингу наркотиків та алкоголю Міністерства охорони здоров`я України» у відділення з суворим наглядом, що знаходиться за адресою: 49006, м. Дніпро, вул. Надії Алексєєнко, 84, строком на 60 днів, а саме до 19 жовтня 2023 року, включно.

Ухвала підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Копію ухвали вручити учасникам кримінального провадження.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Кропивницького апеляційного суду протягом п`яти днів з дня оголошення ухвали.

СУДДЯ ОСОБА_1