Справа № 180/920/22
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 липня 2023 р.

Слідчий суддя Марганецького міського суду Дніпропетровської області ОСОБА_1 , з секретарем судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Марганець клопотання слідчогопро накладення арешту на тимчасово вилучене майно по кримінальному провадженню, що внесене 01.05.2023 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000148 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.156 КК України,

ВСТАНОВИЛА:

Слідчий СВ ВП № 1 Нікопольського РУП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_3 за погодженням із прокурором Нікопольської окружної прокуратури ОСОБА_4 звернулася до слідчого судді Марганецького міського суду Дніпропетровської області з клопотанням про накладення арешту на тимчасово вилучене майно.

Слідчий вказує, що в провадженні СВ відділення поліції №1 Нікопольського районного управління поліції ГУНП в Дніпропетровській області перебуває кримінальне провадження №0000148 від 01.05.2022 за ознаками злочину, передбаченого ч. 2 ст. 156 КК України, за фактом вчинення розпусних дій відносно малолітньої ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Під час обшуку, проведеного 04.07.2023 в період часу з 16 год. 29 хв. до 17 год. 08 хв. за адресою: АДРЕСА_1 , на підставі ухвали слідчого судді Марганецького міського суду Дніпропетровської області (справа № 180/920/22 1-кс/180/151/23 від 26.06.2023 року), було вилучено мобільний телефон, належний ОСОБА_6 , який упаковано до експертного спеціального пакету SUD2043128.

Тимчасове вилучення вказаного предмету здійснено відповідно до п.1 ч.2 ст.167 КПК України, так як є достатні підстави вважати, що він використаний як знаряддя вчинення кримінального правопорушення та зберіг на собі його сліди.

04.07.2023 тимчасово вилучений телефон визнано речовим доказом у кримінальному провадженні.

Слідчий СВ ВП № 1 ОСОБА_3 зазначає в клопотанні, що підставою накладення арешту на тимчасово вилучений предметвідповідно до ч.3 ст.170 КПК України є наявність достатніх підстав вважати, що він відповідає критеріям, зазначеним у ст.98 КПК України, тобто є матеріальним об`єктом, використаним як знаряддя вчинення кримінального правопорушення, зберіг на собі його сліди, та може бути використаний як доказ факту та обставин вчинення кримінального правопорушення.

Незастосування заборони розпорядження та користування вилученою річчю призведе до її приховування, пошкодження та зміни слідової картини на ній.

Метою арешту майна є збереження речових доказів.

Прокурор та слідчий в судове засдінная не прибули, надали заяви про розгляд клопотання за іх відсутності.

Власник вилученого майна ОСОБА_6 до суду не прибула, про розгляд клопотання повідомлена належним чином.

Неприбуття вказаних осіб у судове засідання не перешкоджає розгляду клопотання (ч.1 ст.172 КПК України), тому на підставі ч.4 ст.107 КПК України фіксування судового процесу за допомогою технічних засобів не проводиться.

Вивчивши клопотання та матеріали, додані до нього, а також витяг з Єдиного реєстру досудових розслідувань щодо кримінального провадження, в рамках якого подається клопотання, приходжу до висновку, що його слід задовольнити з наступних підстав.

Відповідно до ч.1 ст.170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.

Відповідно до п.1 ч.2 ст.170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів.

Згідно ч.3 ст.170 КПК України у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Відповідно до ч.1 ст.98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Враховуючи наведені норми та викладені в клопотанні обставини, вважаю, що ненакладення арешту на тимчасово вилучене під час обшуку проведеного 04.07.2023 в період часу з 16 год. 29 хв. до 17 год. 08 хв. за адресою: АДРЕСА_1 , майно може призвести до неможливості проведення необхідних слідчих дій та експертиз або настання інших наслідків, які можуть перешкодити досудовому розслідуванню кримінального провадження.

Тому, керуючись ст.ст.170-173 КПК України,

ПОСТАНОВИЛА:

Клопотання задовольнити.

З метою забезпечення збереження речового доказу у кримінальному провадженні № 0000148 від 01.05.2022 року накласти арешт на тимчасово вилучене майно, а саме вилучений під час обшуку, проведеного 04.07.2023 в період часу з 16 год. 29 хв. до 17 год. 08 хв. за адресою: АДРЕСА_1 , мобільний телефон, належний ОСОБА_6 , який упаковано до експертного спеціального пакету SUD2043128.

Заборонити користуватися та розпоряджатися вказаним мобільним телефоном.

Ухвала може бути оскаржена до Дніпровського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення.

Слідчий суддя: ОСОБА_1