Справа № 366/1372/23
Провадження № 1-кс/366/342/23
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03.07.2023 року смт. Іванків

Слідчий суддя Іванківського районного суду Київської області ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судових засідань ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченої ОСОБА_4 ,

захисника ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання прокурора Вишгородської окружної прокуратури Київської області ОСОБА_3 у кримінальному провадженні № 0000030, внесеному до ЄРДР 09.05.2023 року, за ознаками вчинення кримінальних правопорушень (злочинів), передбачених ч. 4 ст. 191, ч. 1 ст. 366 КК України про продовження строку запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту відносно

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українки, громадянки України, уродженки смт. Димер Вишгородського району Київської області, освіта вища, працює на посаді керуючого справами виконавчого комітету Вишгородської міської ради, зареєстрована та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судима,

яка обвинувачується у вчиненні кримінальних правопорушень злочинів, передбачених ч. 4 ст. 191, ч. 1 ст. 366 КК України,

ВСТАНОВИЛА:

Слідчий за погодженням з прокурором звернувся до слідчого судді в рамках кримінального провадження № 0000006 від 24.01.2023 року, за ч. 3 ст. 191, ч. 1 ст. 367 КК України, з клопотанням про застосування запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту відносно підозрюваного ОСОБА_6 .

Клопотання мотивоване наступним.

У провадженні Вишгородського районного суду Київської області перебуває на розгляді обвинувальний акт у кримінальному провадженні № 0000030, внесеному до ЄРДР 09.05.2023 року, за ознаками вчинення кримінальних правопорушень (злочинів), передбачених ч. 4 ст. 191, ч. 1 ст. 366 КК України.

Відповідно до статті 68 Конституції України кожен зобов`язаний неухильно додержуватися Конституції України та законів України, не посягати на права і свободи, честь і гідність інших людей.

24 лютого 2022 Указом Президента України № 64/2022 на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації по відношенню до України, відповідно пункту 20 частини першої статті 106 Конституції України, Закону України «Про правовий режим воєнного стану» - на території України з 05 год. 30 хв. 24 лютого 2022 року, введено воєнний стан, строком на 30 діб.

Вказаний вище Указ 24.02.2022 затверджено Законом України «Про затвердження Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» № 2102-ІХ».

14 березня 2022 Указом Президента України № 133/2022 на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації по відношенню до України, відповідно пункту 20 частини першої статті 106 Конституції України, Закону України «Про правовий режим воєнного стану» - продовжено строк дії воєнного стану в Україні з 05 години 30 хвилин 26 березня 2022 року строком на 30 діб.

Вказаний вище Указ 15.03.2022 затверджено Законом України «Про затвердження Указу Президента України «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні» № 2119-ІХ».

18 квітня 2022 Указом Президента України, № 259/2022 у зв`язку з триваючою широкомасштабною збройною агресією Російської Федерації проти України, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до пункту 20 частини першої статті 106 Конституції України, Закону України «Про правовий режим воєнного стану» - продовжено строк дії воєнного стану в Україні з 05 години 30 хвилин 25 квітня 2022 року строком на 30 діб.

Вищевказаний Указ 21.04.2022 затверджено Законом України «Про затвердження Указу Президента України "Про продовження строку дії воєнного стану в Україні» № 2212-IX.

17 травня 2022 Указом Президента України, № 341/2022 у зв`язку з триваючою широкомасштабною збройною агресією Російської Федерації проти України, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до пункту 20 частини першої статті 106 Конституції України, Закону України «Про правовий режим воєнного стану» - продовжено строк дії воєнного стану в Україні з 05 години 30 хвилин 25 травня 2022 року строком на 90 діб.

Відповідно до ч.3 ст.18 КК України службовими особами є особи, які постійно, тимчасово чи за спеціальним повноваженням здійснюють функції представників влади чи місцевого самоврядування, а також постійно чи тимчасово обіймають в органах державної влади, органах місцевого самоврядування, на підприємствах, в установах чи організаціях посади, пов`язані з виконанням організаційно-розпорядчих чи адміністративно-господарських функцій, або виконують такі функції за спеціальним повноваженням, яким особа наділяється повноважним органом державної влади, органом місцевого самоврядування, центральним органом державного управління із спеціальним статусом, повноважним органом чи повноважною службовою особою підприємства, установи, організації, судом або законом.

Поряд з цим, досудовим розслідування встановлено, що ОСОБА_4 в силу рішення І сесії VIII скликання Вишгородської міської ради від 26.11.2020 №1/7 з 26.11.2020 до теперішнього часу перебуває на посаді керуючого справами виконавчого комітету Вишгородської міської ради.

Відповідно до посадової інструкції керуючого справами виконавчого комітету Вишгородської міської ради ОСОБА_4 , затвердженої Вишгородським міським головою ОСОБА_7 , покладено наступні завдання та обов`язки, а саме:

-керуючий справами виконавчого комітету Вишгородської міської ради забезпечує якісне, своєчасне виконання завдань з питань, що належать до його компетенції, ефективну взаємодію між структурними підрозділами ради, виконавчими органами ради, підвідомчими підприємствами, установами, організаціями.

-здійснює організаційне, правове, матеріально-технічне, господарське забезпечення діяльності виконавчого комітету ради.

-вносить пропозиції голові ради щодо структури та штатного розпису ради.

-організовує підготовку засідань та нарад виконавчого комітету ради.

-забезпечує підготовку та виконання планів роботи виконавчого комітету ради, формування планів засідань виконавчого комітету ради, контролює редагування, реєстрацію та випуск розпорядчих документів керівництва ради, виконавчого комітету ради та їх своєчасне розсилання адресатам.

-контролює виконання рішень ради, керівництва ради, регламенту роботи ради та її виконавчого комітету, дотримання порядку роботи з документами.

-подає рішення виконавчого комітету та голови ради, що підлягають державній реєстрації, до органів, що проводять відповідну реєстрацію.

-організовує та контролює розроблення інструктивних матеріалів з діловодства, вдосконалення форм і методів обробки документів, впровадження комплексної автоматизації у діловодстві.

-здійснює методичне керівництво та контроль за веденням діловодства в структурних підрозділах ради, спрямовує роботу з цього питання у виконавчих органах ради, підвідомчих підприємствах, установах, організаціях.

-Забезпечує розроблення з веденої номенклатури справ, формування централізованого архіву.

-аналізує та контролює стан матеріально-технічного забезпечення виконавчого комітету ради.

-організовує гласність у роботі виконавчого комітету ради, забезпечуючи оприлюднення рішень виконавчого комітету Вишгородської міської ради.

-визначає потреби і пріоритетні напрями підготовки, перепідготовки та підвищення кваліфікації відповідних працівників ради.

-здійснює взаємозв`язок виконавчих органів ради із засобами масової інформації.

-подає у межах своїх повноважень пропозиції щодо призначення на посади, звільнення з посад та інших питань у сфері управління персоналом.

-контролює стан трудової та виконавської дисципліни ради.

-у межах наданих повноважень організовує ділове листування з органами державної влади та органами місцевого самоврядування, підприємствами, установами та організаціями з питань, що належать до його компетенції.

-здійснює особистий прийом громадян з питань, що стосуються діяльності виконавчого комітету ради та вживає заходів щодо своєчасного розгляду їх пропозицій, заяв,скарг.

-організовує, контролює та координує роботу сектору мобілізаційної та оборонної роботи, загального відділу та сектору кадрової роботи Вишгородської міської ради.

-забезпечує контроль за дотриманням вимог Закону України «Про звернення громадян», нормативно-правових актів Президента України та Уряду, органів влади вищого рівня, рішень міської ради, її виконавчого комітету, розпоряджень міського голови з питань роботи зі зверненнями громадян. Вносить відповідні пропозиції міському голові щодо ї вдосконалення, спрямовані на усунення причин, які породжують обґрунтовані скарги і зауваження громадян.

-виконує інші доручення голови міської ради.

Відповідно до займаної посади в органах місцевого самоврядування, покладених обов`язків керуючого справами виконавчого комітету Вишгородської міської ради та відповідно до ч. 3 ст. 18 КК України ОСОБА_4 , є службовою особою, яка має організаційно-розпорядчі повноваження та відповідно до розпорядження міського голови №104 від 26.04.2018 року має 6 категорію посад та 11 ранг посадової особи місцевого самоврядування.

У невстановлений досудовим розслідуванням час та місці, але не пізніше березня 2022 року у ОСОБА_4 , виник злочинний умисел направлений на розтрату бюджетних коштів, шляхом зловживання службовим становищем, за попередньою змовою групою осіб, в умовах воєнного стану,

в інтересах першого заступника міського голови з питань діяльності виконавчих органів Вишгородської міської ради ОСОБА_8 та помічника-консультанта Вишгородського міського голови ОСОБА_9 шляхом внесення недостовірних відомостей до офіційного документу табелю обліку робочого часу працівників Вишгородської міської ради, в інтересах першого заступника міського голови з питань діяльності виконавчих органів Вишгородської міської ради ОСОБА_8 , та помічника-консультанта Вишгородського міського голови ОСОБА_9 .

З метою реалізації свого злочинного умислу, керуючий справами виконавчого комітету Вишгородської міської ради ОСОБА_4 , на яку відповідно до п.2.16 Посадової інструкції покладено обов`язок здійснювати контроль за трудовою та виконавською дисципліною та яка засвідчує достовірність даних внесених до табелю обліку робочого часу працівників Вишгородської міської ради запропонувала невстановленим досудовим розслідуванням особам Вишгородської міської ради в подальшій роботі, тобто починаючи з березня 2022 року, сприяти вчиненню вказаного злочину, на що останні погодились.

В подальшому, ОСОБА_4 на виконання заздалегідь розробленого плану злочинних дій, реалізовуючи спільний з невстановленими досудовим розслідуванням особами Вишгородської міської ради злочинний умисел, направлений на розтрату бюджетних коштів, шляхом зловживання службовим становищем, за попередньою змовою з невстановленими досудовим розслідуванням особами Вишгородської міської ради, достовірно знаючи, що на території України діє воєнний стан, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій, передбачаючи суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, діючи умисно, достовірно знаючи, що перший заступник міського голови з питань діяльності виконавчих органів Вишгородської міської ради ОСОБА_8 , фактично не перебував на робочому місці та не виконував службові обов`язки в періоди: 30.03.2022- 31.03.2022, а помічник-консультант Вишгородського міського голови ОСОБА_9 , фактично не перебував на робочому місці, не виконував службові обов`язки в період 28.03.2022, внесла до офіційного документу - табелю обліку робочого часу працівників Вишгородської міської ради за березень 2022 року, завідомо неправдиві відомості, щодо їх фактичного перебування на робочому місці та виконання службових обов`язків, завірила своїм підписом достовірність відображеної інформації та надала на затвердження Вишгородському міському голові ОСОБА_7 .

Після чого, ОСОБА_7 , затвердив табель обліку робочого часу працівників Вишгородської міської ради за березень 2022 року, який містив недостовірні відомості, передав до відділу бухгалтерського обліку, фінансового та господарсько-організаційного забезпечення Вишгородської міської ради на підставі якого було зайво нараховано та виплачено заробітну плату ОСОБА_8 на суму 11 738, 39 грн., та ОСОБА_9 , на суму 1844, 33 грн., за березень 2022 року.

В подальшому, ОСОБА_4 , на виконання заздалегідь розробленого плану злочинних дій, реалізовуючи спільний з невстановленими досудовим розслідуванням особами Вишгородської міської ради злочинний умисел, направлений на розтрату бюджетних коштів, шляхом зловживання службовим становищем, за попередньою змовою з невстановленими досудовим розслідуванням особами Вишгородської міської ради, достовірно знаючи, що на території України діє воєнний стан, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій, передбачаючи суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, діючи умисно, достовірно знаючи, що перший заступник міського голови з питань діяльності виконавчих органів Вишгородської міської ради ОСОБА_8 , фактично не перебував на робочому місці та не виконував службові обов`язки в періоди: 01.04.2022; 06.04.2022-13.04.2022; 18.04.2022-22.04.2022; 29.04.2022-30.04.2022, а помічник-консультант Вишгородського міського голови ОСОБА_9 , фактично не перебував на робочому місці, не виконував службові обов`язки в періоди: 03.04.2022-12.04.2022; 28.04.2022-30.04.2022, внесла до офіційного документу - табелю обліку робочого часу працівників Вишгородської міської ради за квітень 2022 року, завідомо неправдиві відомості, щодо їх фактичного перебування на робочому місці та виконання службових обов`язків, завірила своїм підписом достовірність відображеної інформації та надала на затвердження Вишгородському міському голові ОСОБА_7 .

Після чого, ОСОБА_7 , затвердив табель обліку робочого часу працівників Вишгородської міської ради за квітень 2022 року, який містив недостовірні відомості, передав до відділу бухгалтерського обліку, фінансового та господарсько-організаційного забезпечення Вишгородської міської ради на підставі якого було зайво нараховано та виплачено заробітну плату ОСОБА_8 на суму 59 594, 91 грн., та ОСОБА_9 , на суму 17 166, 42 грн., за квітень 2022 року.

В подальшому, ОСОБА_4 , на виконання заздалегідь розробленого плану злочинних дій, реалізовуючи спільний з невстановленими досудовим розслідуванням особами Вишгородської міської ради злочинний умисел, направлений на розтрату бюджетних коштів, шляхом зловживання службовим становищем, за попередньою змовою з невстановленими досудовим розслідуванням особами Вишгородської міської ради, достовірно знаючи, що на території України діє воєнний стан, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій, передбачаючи суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, діючи умисно, достовірно знаючи, що перший заступник міського голови з питань діяльності виконавчих органів Вишгородської міської ради ОСОБА_8 , фактично не перебував на робочому місці та не виконував службові обов`язки в періоди: 04.05.2022; 07.05.2022-11.05.2022, а помічник-консультант Вишгородського міського голови ОСОБА_9 , фактично не перебував на робочому місці, не виконував службові обов`язки в періоди: 01.05.2022-02.05.2022; 07.05.2022-09.05.2022; 11.05.2022-15.05.2022; 27.05.2022-28.05.2022, внесла до офіційного документу - табелю обліку робочого часу працівників Вишгородської міської ради за травень 2022 року, завідомо неправдиві відомості, щодо їх фактичного перебування на робочому місці та виконання службових обов`язків, завірила своїм підписом достовірність відображеної інформації та надала на затвердження Вишгородському міському голові ОСОБА_7 .

Після чого, ОСОБА_7 , затвердив табель обліку робочого часу працівників Вишгородської міської ради за травень 2022 року, який містив недостовірні відомості, передав до відділу бухгалтерського обліку, фінансового та господарсько-організаційного забезпечення Вишгородської міської ради на підставі якого було зайво нараховано та виплачено заробітну плату ОСОБА_8 на суму 23 660, 18 грн., та ОСОБА_9 , на суму 10 926, 17 грн., за травень 2022 року.

Таким чином, керуючий справами виконавчого комітету Вишгородської міської ради ОСОБА_4 спільно з невстановленими досудовим розслідуванням особами Вишгородської міської ради, діючи за попередньою змовою групою осіб, керуючись корисливим мотивом шляхом зловживання своїм службовим становищем в умовах воєнного стану, розтратили бюджетні кошти на загальну суму 124 930, 39 грн, (сто двадцять чотири тисячі дев`ятсот тридцять гривень тридцять дев`ять копійок).

За результатом проведення досудового розслідування ОСОБА_4 повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.366 КК України - внесення до офіційних документів завідомо неправдивих відомостей та ч.4 ст.191 КК України - розтрата чужого майна, шляхом зловживання службовою особою своїм службовим становищем, за попередньою змовою групою осіб, вчинене в умовах воєнного стану.

11.05.2023 року ОСОБА_4 повідомлено про зміну раніше повідомленої підозри у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 191, ч. 1 ст. 366 КК України та ухвалою слідчого судді від 05.05.2023 року застосовано запобіжний захід у вигляді домашнього арешту із застосуванням електронних засобів контролю із забороною виходу за межі місця проживання з 23 год. по 05 год. строком до 04.07.2023 року.

05.06.2023 року обвинувальний акт відносно ОСОБА_10 направлено до Вишгородського районного суду Київської області, підготовче судове засідання для розгляду якого призначене на 04.08.2023 року, тоді як строк запобіжного заходу завершується 04.07.2023 року.

Мотивуючи клопотання про продовження строку запобіжного заходу, прокурор зазначає про подальше існування ризиків, визначених ст. 177 КПК України, а саме:

-переховуватись від суду;

-знищити чи спотворити будь-яку іншу річ чи документ, який має істотне значення для встановлення обставин кримінального провадження;

-незаконно впливати на свідків у кримінальному провадженні;

-перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином;

-вчинити нове кримінальне правопорушення чи продовжити те, у якому вона обвинувачується.

Прокурор вважає, що продовження такого виду запобіжного заходу як домашній арешт зможе запобігти зазначеним вище ризикам та досягти мети кримінального провадження, а тому, просить продовжити обвинуваченій запобіжний захід у вигляді домашнього арешту строком на 60 діб.

У судовому засіданні прокурор підтримав клопотання та просив його задовольнити з наведених у ньому підстав.

Захисник ОСОБА_4 , адвокат ОСОБА_5 заперечив проти задоволення клопотання про продовження строку домашнього арешту та просив застосувати до ОСОБА_4 запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання. Подав письмове заперечення, яке мотивоване тим, що наведені у клопотання прокурором ризики не існують, зокрема ОСОБА_4 в період застосування до неї запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту жодного разу не переховувалась від органу досудового розслідування. Крім цього, всі необхідні докази у кримінальному провадженні стороною обвинувачення зібрані, про що свідчить направлення відносно обвинуваченої ОСОБА_4 обвинувального акту до суду, відповідно вона не зможе знищити будь-які докази, що мають істотне значення для встановлення обставин кримінального провадження. В ході досудового розслідування кримінального провадження здійснено тимчасовий доступ до документів, які є доказами у цьому провадженні, вилучення яких проводилось в присутності ОСОБА_4 , яка їх добровільно видала, що свідчить про відсутність у неї умислу на знищення доказів. Разом з цим, ОСОБА_4 добровільно надала зразки підпису для проведення почеркознавчої експертизи. Захисник стверджує, що саме лише обвинувачення у вчиненні тяжкого злочину не є підставою для продовження строку запобіжного заходу, а прокурором не доведено недостатності застосування більш м`якого запобіжного заходу.

Обвинувачена ОСОБА_4 підтримала позицію свого захисника.

Слідчий суддя, вислухавши учасників судового розгляду, приходить до висновку, що клопотання про застосування запобіжного заходу може бути задоволене, проте, доцільним буде обрання більш м`якого запобіжного ходу у виді особистого зобов`язання з огляду на таке.

Згідно з ч. 1, 2 та 6 ст. 181 КПК України домашній арешт полягає в забороні підозрюваному, обвинуваченому залишати житло цілодобово або у певний період доби.

Домашній арешт може бути застосовано до особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за вчинення якого законом передбачено покарання у виді позбавлення волі.

Строк дії ухвали слідчого судді про тримання особи під домашнім арештом не може перевищувати двох місяців. У разі необхідності строк тримання особи під домашнім арештом може бути продовжений за клопотанням прокурора в межах строку досудового розслідування в порядку, передбаченому статтею 199 цього Кодексу. Сукупний строк тримання особи під домашнім арештом під час досудового розслідування не може перевищувати шести місяців. По закінченню цього строку ухвала про застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту припиняє свою дію і запобіжний захід вважається скасованим.

Згідно з ч. 3,6 ст. 199 КПК України клопотання про продовження строку тримання під вартою, крім відомостей, зазначених у статті 184 цього Кодексу, повинно містити: виклад обставин, які свідчать про те, що заявлений ризик не зменшився або з`явилися нові ризики, які виправдовують тримання особи під вартою; виклад обставин, які перешкоджають завершенню досудового розслідування до закінчення дії попередньої ухвали про тримання під вартою.

У разі закінчення строку запобіжного заходу до проведення підготовчого судового засідання прокурор не пізніше ніж за п`ять днів до закінчення строку дії попередньої ухвали про застосування запобіжного заходу може подати клопотання про його продовження. Розгляд такого клопотання здійснюється слідчим суддею за правилами цієї статті.

За ч. 5 цієї статті, слідчий суддя зобов`язаний відмовити у продовженні строку тримання під вартою, якщо прокурор, слідчий не доведе, що обставини, зазначені у частині третій цієї статті, виправдовують подальше тримання підозрюваного, обвинуваченого під вартою.

Метою та підставою продовження строку запобіжного заходу є подальше запобігання спробам вчинити дії, визначені ч. 1 ст. 177 КПК України

Відповідно до ч.1 ст.12 КПК України, під час кримінального провадження ніхто не може триматися під вартою, бути затриманим або обмеженим у здійсненні права на вільне пересування в інший спосіб через підозру або обвинувачення у вчиненні кримінального правопорушення інакше як на підставах, передбачених цим Кодексом.

При судовому розгляді клопотання про продовження запобіжного заходу, слідчий суддя враховує вимоги п.п. 3,4 ст. 5 Конвенції про захист прав людини та практику Європейського суду з прав людини, згідно з якими обмеження прав особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою.

За своєю правовою природою запобіжний захід у вигляді домашнього арешту так як і тримання під вартою є обмеженням прав особи на свободу, а тому, розглядаючи клопотання про застосування/продовження запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту, слідчий суддя враховує практику ЄСПЛ стосовно запобіжних заходів у вигляді тримання під вартою.

ЄСПЛ у справі «Ілійков проти Болгарії» закріпив, що суворість передбаченого покарання є суттєвим моментом при оцінюванні ризиків переховування чи повторного вчинення злочинів.

У справі «Летельє проти Франції» ЄСПЛ зазначив, що особлива якість деяких злочинів може викликати таку реакцію суспільства і соціальні наслідки, які виправдовують попередні ув`язнення як виключну міру запобіжного заходу протягом певного часу.

Крім цього, у свої справах ЄСПЛ неодноразово зазначав про те, що вагомою підставою для вирішення питання про необхідність попереднього ув`язнення є ризик перешкоджання встановленню істини у справі та переховування цієї особи від пред`явленого обвинувачення, а тому, необхідно попередити тиск на свідків.

При розгляді цього клопотання слідчий суддя також враховує правову позицію ЄСПЛ у рішенні від 12.01.2012 в справі «Тодоров проти України», відповідно до якої «для продовження тримання під вартою повинні бути винятково вагомі причини, при цьому тільки тяжкість вчиненого злочину, складність справи та серйозність обвинувачень не можуть вважатися достатніми причинами для тримання особи під вартою протягом досить тривалого строку».

Також у рішенні ЄСПЛ в справі «Клішин проти України» зазначено, що наявність кожного ризику повинна носити не абстрактний, а конкретний характер та доводитися відповідними доказами.

Як зазначено в п. 111-112 Рішення ЄСПЛ «Белеветський проти росії», обмеження розгляду клопотання про обрання, продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою лише переліком законодавчих (стандартних) підстав для його застосування без встановлення їх наявності та обґрунтованості до конкретної особи є порушенням п. 4 ст. 5 Конвенції.

Згідно Постанови N14 Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 19.12.2014 р. «Про узагальнення судової практики застосування судами першої та апеляційної інстанції процесуального законодавства щодо обрання, продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою» відповідно до ч. 6 ст. 22 КПК України суд, зберігаючи об`єктивність та неупередженість, створює необхідні умови для реалізації сторонами їхніх процесуальних прав та виконання процесуальних обов`язків. У ході судового провадження сторона обвинувачення зобов`язана доводити реальність ризиків, що виправдовують обмеження свободи.

Як зазначено в п.143 Рішення ЄСПЛ «Бойченко проти Молдови» одне тільки посилання судів на відповідну норму закону без вказівки підстав з яких вони вважають обґрунтованими твердження про те, що ніби заявник може перешкоджати провадженню по справі, переховуватись від правосуддя або скоювати нові злочини, не є достатніми для ухвалення рішення про тримання заявника під вартою (аналогічні справи «Беччієв проти Молдови» та «Сарбан проти Молдови»).

Стосовно загрози втечі, практика ЄСПЛ виходить з того, що якщо тяжкість покарання, якому може бути підданий підозрюваний, чи обвинувачений можна законно розглядати, як таку, що може спонукати до втечі, однак можливість жорстокого засудження є недостатньою для виправдання тримання під вартою. При цьому загроза втечі не випливає з простої можливості для обвинуваченого перетнути кордон держави. Для того, щоб ця обставина мала реальний характер потрібно доказувати наявність інших обставин, а саме: характеристики особи, її моральний облік, місце проживання, професію, прибуток, сімейних зв`язків, будь яких зв`язків з іншою країною, або наявність зв`язків в іншому місці. Ризик втечі не виникає лише за відсутності постійного місця проживання («Сулаоя проти Естонії», «Панченко проти Росії») та зменшується зі збігом часу, проведеного під вартою («Ноймайстер проти Австрії»).

Крім того, у п. 48 рішення «Чеботарь проти Молдови» № 35615/06 від 13.11.07 р.- Європейський Суд з прав людини зазначив, що «суд повторює, що для того, щоб арешт по обґрунтованій підозрі був виправданий у відповідності з статтею 5 & 1 (с), поліція не зобов`язана мати докази, достатні для пред`явлення обвинувачення, ні в момент арешту, ні під час перебування заявника під вартою. Також не обов`язково, щоб затриманій були, по кінцевому рахунку, пред`явлені обвинувачення, або щоб ця особа була піддана суду. Метою попереднього тримання під вартою є подальше розслідування кримінальної справи, яке повинно підтвердити або розвіяти підозру, яка є підставою для затримання».

При розгляді клопотання слідчий суддя також оцінює підстави для продовження запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту з урахуванням конкретних обставин справи.

Слідчим суддею встановлено, що Вишгородською окружною прокуратурою Київської області здійснювався нагляд за додержанням законності у кримінальному провадженні № 0000030 від 09.05.2023 року відносно ОСОБА_4 за ознаками вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 191, ч. 1 ст. 366 КК України.

Кримінальне провадження проводилось за наведених вище в цій ухвалі обставин.

Ухвалою слідчого судді Іванківського районного суду Київської області від 05.05.2023 року у кримінальному провадженні № 0000556 від 27.07.2022 року відносно ОСОБА_4 застосовано запобіжний захід у вигляді домашнього арешту із застосуванням електронних засобів контролю, заборонивши їй залишати постійне місце проживання в період з 23 год. по 05 год. Строк дії ухвали до 04.07.2023 року.

Постановою прокурора ОСОБА_3 від 09.05.2023 року з матеріалів кримінального провадження № 0000556 від 27.07.2022 року виділено матеріали досудового розслідування відносно ОСОБА_4 в окреме провадження, якому присвоєно № 60000030, у тому числі ухвала слідчого судді від 05.05.2023 року.

06.06.2023 року обвинувальний акт у цьому кримінальному провадженні, в якому ОСОБА_4 є обвинуваченою, скерований до Вишгородського районного суду Київської області.

23.06.2023 року до слідчого судді Іванківського районного суду в порядку ч. 6 ст. 199 КПК України надійшло клопотання прокурора ОСОБА_3 про продовження строку запобіжного заходу ОСОБА_4 .

Відповідно до ч. 2 ст. 42 КПК України обвинуваченим (підсудним) є особа, обвинувальний акт щодо якої переданий до суду в порядку, передбаченому статтею 291 цього Кодексу.

Таким чином, при розгляді цього клопотання ОСОБА_4 має статус обвинуваченої.

Підготовче судове засідання у кримінальному провадженні призначене на 04.08.2023 року, тоді як строк запобіжного заходу закінчується 04.07.2023 року, відповідно прокурор правомірно звернувся до слідчого судді з клопотанням про продовження строку запобіжного заходу в порядку, визначеному ч. 6 ст. 199 КПК України.

Вивчивши додані до клопотання прокурором докази, слідчий суддя приходить до переконання, що вони є вагомими та у своїй сукупності обґрунтовано свідчать про причетність ОСОБА_4 до вчинення інкримінованих їй кримінальних правопорушень (злочинів), передбачених ч. 3 ст. 191, ч. 1 ст. 366 КК України.

Статтею 194 КПК України передбачено, що під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Слідчий суддя, суд зобов`язаний постановити ухвалу про відмову в застосуванні запобіжного заходу, якщо під час розгляду клопотання прокурор не доведе наявність всіх обставин, передбачених ч. 1 ст. 194 КПК України.

Слідчий суддя приймає до уваги, що з метою уникнення від притягнення до відповідальності, ОСОБА_4 під тяжбою отримання покарання може переховуватись від суду, оскільки обґрунтовано обвинувачується у вчиненні тяжких злочинів.

Разом з цим, існування самого по собі одного лише такого ризику не може розцінюватись як беззаперечна підстава продовження строку запобіжного заходу у домашнього арешту, про що зазначалось вище з урахуванням практики ЄСПЛ та Конвенції про захист прав та основоположних свобод.

Продовження строку домашнього арешту можливе лише за наявності кількох ризиків, які дійсно існують та існування яких підтверджується доданими до клопотання документами.

ОСОБА_4 відоме місце проживання свідків у кримінальному провадженні, оскільки копії клопотання про продовження строку застосування запобіжного заходу з додатками, з якими вона ознайомлена через свого захисника, містять такі відомості.

Наведене свідчить про існування ризику незаконного впливу на свідків з боку ОСОБА_4 для зміни останніми своїх показів для уникнення притягнення до кримінальної відповідальності.

Слідчий суддя враховує, що показання свідків у кримінальному провадженні відповідно до ст. 23 КПК України сприймаються судом лише усно в судовому засіданні, а суд не вправі обґрунтовувати своє рішення показаннями, які отримані слідчим та прокурором, а також посилатись на них у відповідності до ч. 4 ст. 95 КПК України.

Таким чином, надання можливості обвинуваченій вчинити незаконний сплив на свідків негативно вплине на судовий розгляд кримінального провадження, що є недопустимим та суперечитиме завданню кримінального провадження, визначеному ст. 2 КПК України.

Разом з цим, прокурором не доведено існування таких ризиків як:

-знищення чи спотворення будь-яких речей і документів, які має істотне значення для встановлення обставин кримінального провадження;

-перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином;

-вчинити нове кримінальне правопорушення чи продовжити те, у якому вона обвинувачується.

Обвинувальний акт відносно ОСОБА_4 вже скерований до суду, відповідно стороні захисту надано для ознайомлення матеріали кримінального провадження, а тому, всі докази, які прокурор вважав достатніми для підтримання державного обвинувачення в суді зібрані. Отже, є незрозумілим, які речі та документи, що мають істотне значення для встановлення обставин кримінального провадження може знищити, зіпсувати, сховати, спотворити тощо ОСОБА_4 .

ОСОБА_4 відсторонена від посади на підставі ухвали слідчого судді від 05.05.2023 року, вона є раніше не судимою та у слідчого судді відсутні будь-які відомості, які б свідчили про намір вчинення нею як нового кримінального правопорушення, так і продовження того, у якому вона обвинувачується. Зазначене виключає ризик можливості вчинення нового кримінального правопорушення, а враховуючи відсторонення ОСОБА_4 від посади, виключається ризик продовження інкримінованого їй злочину. Існування такого ризи є лише припущенням прокурора, що не підтверджується жодними доказами.

Існування ризику перешкоджання кримінальному провадженню будь-яким іншим чином взагалі не приймається слідчим суддею до уваги, оскільки існування такого ризику не обґрунтовано.

Крім цього, прокурором не доведено недостатності застосування більш м`якого виду запобіжного заходу. Надані слідчому судді матеріали справи не містять відомостей, на підставі яких можливо було б зробити обґрунтований висновок, що з метою запобігання існуючим ризикам ОСОБА_4 слід продовжити строк домашнього арешт а не інший, більш м`який запобіжний захід.

Відповідно до ч 4 ст. 194 КПК України якщо при розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу прокурор доведе обставини, передбачені пунктами 1 та 2 частини першої цієї статті, але не доведе обставини, передбачені пунктом 3 частини першої цієї статті, слідчий суддя, суд має право застосувати більш м`який запобіжний захід, ніж той, який зазначений у клопотанні, а також покласти на підозрюваного, обвинуваченого обов`язки, передбачені частинами п`ятою та шостою цієї статті, необхідність покладення яких встановлена з наведеного прокурором обґрунтування клопотання.

З огляду на підстави клопотання та додані до нього матеріали кримінального провадження, встановивши в судовому засіданні обставини вчинення кримінального правопорушення та поведінку обвинуваченої під час строку дії застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту, враховуючи існуючі ризики, з метою їх запобігання, слідчий суддя приходить до висновку, що відносно ОСОБА_4 може бути застосований більш м`який запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання.

Особисте зобов`язання полягає у покладені на підозрюваного, обвинуваченого зобов`язання виконувати покладені на нього слідчим суддею, судом обов`язки, передбачені ст. 194 цього Кодексу.

Застосовуючи такий запобіжний захід як особисте зобов`язання, слідчий суддя переконана, що такий запобіжний захід, як особисте зобов`язання забезпечить дотримання обвинуваченою процесуальних обов`язків під час судового розгляду кримінального провадження та зможе запобігти існуючим ризикам.

Відповідно до ст. 179 КК України особисте зобов`язання полягає у покладенні на підозрюваного, обвинуваченого зобов`язання виконувати покладені на нього обов`язки, передбачені ст.194 цього Кодексу.

Керуючись ст.ст. 181, 194, 196, 197, 199, 303, 304, 376, 395 КПК України, слідчий суддя

ПОСТАНОВИЛА:

У задоволені клопотання про продовження строку застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту відносно обвинуваченої ОСОБА_4 відмовити.

Застосувати відносно обвинуваченої ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання строком 60 діб.

Покласти на обвинувачену ОСОБА_4 такі обов`язки:

- прибувати за першою вимогою до Вишгородського районного суду Київської області;

- повідомляти прокурора та суд про зміну місця свого проживання та роботи;

- утримуватися від спілкування зі свідками у кримінальному провадженні.

Роз`яснити обвинуваченій ОСОБА_4 , що у разі невиконання покладених на неї слідчим суддею обов`язків, до неї може бути застосований більш жорсткий запобіжний захід та накладено грошове стягнення у розмірі від 0,25 до 2 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Ухвалу слідчого судді передати для виконання до Вишгородського РУП ГУНП в Київській області.

Контроль за виконанням цієї ухвали покласти на прокурора Вишгородської окружної прокуратури Київської області ОСОБА_3 .

Ознайомити обвинувачену ОСОБА_4 під підпис з обов`язками, визначеними цією ухвалою.

Строк дії ухвали до 31.08.2023 року включно.

Ухвала слідчого судді може бути оскаржена до Київського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1