Справа № 947/562/23
Провадження № 1-кс/947/9766/23
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04.08.2023 року м.Одеса

Слідчий суддя Київського районного суду міста Одеси ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , захисника підозрюваного адвоката ОСОБА_4 , розглянувши в судовому засіданні в місті Одесі клопотання старшого слідчого відділу СУ ГУНП в Одеській області ОСОБА_5 , погоджене з прокурором відділу Одеської обласної прокуратури ОСОБА_6 , про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою в рамках кримінального провадження №0000896 від 26.09.2018 відносно

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, уродженця м.Хабаровськ, Російської Федерації, проживаючого за адресою АДРЕСА_1 ,

підозрюваного у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ст.14, ч.1 ст.346, ч.2 ст.15, ч.3 ст.346, ч.5 ст.27, ч.1 ст.161 КК України,

ВСТАНОВИВ:

В провадження Київського районного суду міста Одеси надійшло клопотання старшого старшого слідчого відділу СУ ГУНП в Одеській області ОСОБА_5 , погоджене з прокурором відділу Одеської обласної прокуратури ОСОБА_6 , про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою в рамках кримінального провадження №0000896 від 26.09.2018 відносно ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Як вбачається з клопотання, слідчим управлінням ГУНП в Одеській області проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000896 від 26.09.2018 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.161, ч.2 ст.15, ч.3 ст.346, ч.1 ст.14, ч.1 ст.346 КК України, матеріали якого було виділено стосовно ОСОБА_7 з кримінального провадження №0000065 від 25.01.2017.

Досудовим розслідуванням установлено, що ОСОБА_7 відповідно до протоколу Комінтернівської районної виборчої комісії від 25.10.2015 обрано депутатом Лиманської (Комінтернівської) районної ради VII скликання.

Так, ОСОБА_7 , діючи за попередньою змовою зі ОСОБА_8 , вчинив дії, спрямовані на розпалювання національної та расової ворожнечі.

Так, ОСОБА_8 , реалізуючи спільний з ОСОБА_7 злочинний умисел, 16.02.2017 звернувся до ОСОБА_9 , який здійснює підприємницьку діяльність, пов`язану з наданням поліграфічних послуг на території учбово-виховного комплексу «Астр», розташованого за адресою м.Одеса, Фонтанська дорога, 25, з приводу виготовлення 250 примірників брошури під назвою «Слуги зла или как выглядит украинский национализм» (рос. мова).

Згідно з висновком фахівця від 17.02.2017 вказана брошура містить інформацію, зміст якої спрямований на розпалювання національної та релігійної ворожнечі.

У свою чергу, ОСОБА_9 , усвідомлюючи, що вказані твори містять заклики до національної та расової ворожнечі, погодився на пропозицію вказаних осіб та у період з 16.02.2017 до 23.02.2017 здійснив виготовлення 250 примірників зазначеної продукції.

Надалі, ОСОБА_8 , діючи за попередньою змовою з ОСОБА_7 , з метою подальшого розповсюдження зазначеної продукції, перевіз вказані примірники до приміщення ТОВ «Медичний психотерапевтичний центр «Грація», розташований за адресою: АДРЕСА_2 , засновником та керівником якого є ОСОБА_7 .

За аналогічних обставин ОСОБА_7 , діючи за попередньою змовою зі ОСОБА_8 , вчинив дії спрямовані на виготовлення матеріалів із закликами до вчинення агресивної війни.

Так, ОСОБА_8 , реалізуючи спільний з ОСОБА_7 злочинний умисел, 16.02.2017 звернувся до ОСОБА_9 , який здійснює підприємницьку діяльність, пов`язану з наданням поліграфічних послуг на території учбово-виховного комплексу «Астр», розташованого за адресою: АДРЕСА_3 , з приводу виготовлення 250 примірників брошури під назвою «Слуги зла или как выглядит украинский национализм».

Згідно з висновком фахівця від 17.02.2017 вказана брошура містить інформацію, зміст якої спрямований на пропаганду війни.

У свою чергу, ОСОБА_9 , усвідомлюючи, що вказані твори містять заклики до пропаганди війни, погодився на пропозицію вказаних осіб та у період з 16.02.2017 до 23.02.2017 здійснив виготовлення 250 примірників зазначеної продукції.

Надалі, ОСОБА_8 , діючи за попередньою змовою з ОСОБА_7 , з метою подальшого розповсюдження зазначеної продукції, перевіз вказані примірники до приміщення ТОВ «Медичний психотерапевтичний центр «Грація», розташований за адресою: АДРЕСА_2 , засновником та керівником якого є ОСОБА_7 .

Також, ОСОБА_7 , діючи за попередньою змовою зі ОСОБА_8 , 23.02.2017 вчинили готування до викрадення ОСОБА_10 з метою подальшого заподіяння останньому тяжких тілесних ушкоджень.

Реалізуючи спільний зі ОСОБА_8 умисел, ОСОБА_7 здійснив підшукання співучасників вказаного злочину та вступив із ними у змову, направлену на викрадення ОСОБА_10 .

Крім того, ОСОБА_7 , діючи за попередньою змовою зі ОСОБА_8 , протягом лютого 2017 року здійснив дії, спрямовані на організацію заподіяння тяжких тілесних ушкоджень народному депутату України ОСОБА_10 .

Із вказаною метою ОСОБА_7 у невстановлений досудовим розслідуванням час, з метою заподіяння тілесних ушкоджень ОСОБА_10 , придбав знаряддя злочину, а саме пляшку засобу «Електроліт» та молоток.

У подальшому ОСОБА_7 23.02.2017 організував викрадення ОСОБА_10 та доставлення останнього за адресою: АДРЕСА_4 .

Надалі, ОСОБА_7 23.02.2017 приблизно о 12.00 год., реалізуючи спільний зі ОСОБА_8 злочинний умисел, прибув на автомобілі останнього за вищевказаною адресою із зазначеними знаряддями вчинення злочину, тобто вчинив усі дії, які вважав необхідними для доведення злочину до кінця.

Проте з причин затримання правоохоронними органами, ОСОБА_7 та ОСОБА_8 не закінчили свої злочинні наміри, тобто з незалежних від них причин.

На підставі викладеного ОСОБА_7 підозрюється у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ст.14, ч.1 ст.346, ч.2 ст.15, ч.3 ст.346, ч.5 ст.27, ч.1 ст.161 КК України готування до викрадення народного депутата України, вчинене у зв`язку з його громадською діяльністю, закінченому замаху на заподіяння тяжких тілесних ушкоджень народному депутату України, у зв`язку з його громадською діяльністю та пособництва у вчинені умисних дій, спрямованих на розпалювання національної ворожнечі.

У вчиненні тяжкого кримінального правопорушення підозрюється ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянин України, уродженець м. Хабаровськ Російської Федерації, проживаючий за адресою АДРЕСА_1 .

За підозрою у вчиненні вказаних кримінальних правопорушень 23.02.2017 ОСОБА_7 о 12 год. 37 хв.затримано на підставі ст.208 КПК України.

У подальшому, 24.02.2017 ОСОБА_7 повідомлено про підозру у вчинені кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.161, ч.2 ст.15 ч.3 ст.346, ст.14, ч.2 ст.146, ст.436 КК України.

ОСОБА_7 16.08.2017 повідомлено про зміну раніше повідомленої підозри у вчинені кримінальних правопорушень, передбачених ст.14, ч.1 ст.346, ч.2 ст.15, ч.3 ст.346, ч.5 ст.27, ч.1 ст.161 КК України.

Допитаний 24.02.2017 у якості підозрюваного ОСОБА_7 відмовився надавати будь-які пояснення та заперечив факт причетності до вчинення інкримінованих йому злочинів.

Під час розслідування у відповідності до ст.ст.280, 281 КК України, 11.07.2019 слідчими оголошено у розшук підозрюваного ОСОБА_7 , який переховується від органів досудового розслідування та встановити його місцезнаходження на даний час не представляється можливим.

Відповідно до матеріалів досудового розслідування у кримінальному провадженні, встановлено, що сектором кримінальної поліції Лиманського ВП ГУНП в Одеській області заведено оперативно-розшукову справу «Розшук» №024010 від 18.09.2019 щодо розшуку та затримання підозрюваного ОСОБА_7 .

Згідно інформації, наявної на сайті «МИРОТВОРЕЦЬ», встановлено, що у грудні 2017 року ОСОБА_7 обміняний на громадян України, які перебували в місцях позбавлення волі в окупованих районах Донбасу, згідно з Мінськими домовленостями.

З цих підстав, 01.08.2023, у зв`язку з встановленням факту обміну підозрюваного ОСОБА_7 та передачі його на тимчасово окуповану територію, останнього було оголошено у міжнародний розшук.

Слідчий звертається з клопотанням про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою відносно ОСОБА_7 посилаючись на наявність ризиків передбачених ч.1 ст.177 КПК України.

В судовому засіданні прокурор наполягав на задоволенні клопотання, посилаючись на викладені в ньому доводи та наявність ризиків і обґрунтованої підозри.

Захисник в судовому засіданні заперечував, щодо клопотання сторони обвинувачення. Просив відмовити у його задоволенні.

Вивчивши клопотання та матеріали які обґрунтовують доводи клопотання, а також вислухавши думку учасників кримінального провадження, вважаю, що клопотання підлягає задоволенню з наступних підстав.

В судовому засіданні встановлено, що 24.02.2017 ОСОБА_7 повідомлено про підозру у вчинені кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.161, ч.2 ст.15 ч.3 ст.346, ст.14, ч.2 ст.146, ст.436 КК України, яку вручено останньому під особистий підпис.

16.08.2017 ОСОБА_7 повідомлено про зміну раніше повідомленої підозри у вчинені кримінальних правопорушень, передбачених ст.14, ч.1 ст.346, ч.2 ст.15, ч.3 ст.346, ч.5 ст.27, ч.1 ст.161 КК України, яку вручено останньому під особистий підпис того ж дня.

Під час розслідування у відповідності до ст.ст.280, 281 КК України, 11.07.2019 слідчими оголошено у розшук підозрюваного ОСОБА_7 , який переховується від органів досудового розслідування та встановити його місцезнаходження на даний час не представляється можливим.

Відповідно до матеріалів досудового розслідування у кримінальному провадженні, встановлено, що сектором кримінальної поліції Лиманського ВП ГУНП в Одеській області заведено оперативно-розшукову справу «Розшук» №024010 від 18.09.2019 щодо розшуку та затримання підозрюваного ОСОБА_7 .

Згідно інформації, наявної на сайті «МИРОТВОРЕЦЬ», встановлено, що у грудні 2017 року ОСОБА_7 обміняний на громадян України, які перебували в місцях позбавлення волі в окупованих районах Донбасу, згідно з Мінськими домовленостями.

З цих підстав, 01.08.2023, у зв`язку з встановленням факту обміну підозрюваного ОСОБА_7 та передачі його на тимчасово окуповану територію, останнього було оголошено у міжнародний розшук.

Підозра ОСОБА_7 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.5 ст.27, ч.1 ст.161, ч.2 ст.15 ч.3 ст.346, ст.14, ч.2 ст.346 КК України, обґрунтовується:

-протоколом огляду місця події від 23.02.2017, а саме будинку, розташованому за адресою АДРЕСА_4 ;

-протоколом обшуку від 23.02.2017 за адресою АДРЕСА_2 ;

-протоколом обшуку від 23.02.2017 за адресою АДРЕСА_3 ;

-протоколом обшуку від 23.02.2017 за адресою АДРЕСА_1 ;

-протоколом допиту підозрюваного ОСОБА_9 від 24.02.2017;

-висновком фахівця від 17.02.2017;

-іншими матеріалами кримінального провадження в сукупності.

Таким чином, на даному етапі досудового розслідування надані стороною обвинувачення докази є достатніми для обґрунтування підозри ОСОБА_7 в скоєнні кримінальних правопорушень, передбачених ст.14, ч.1 ст.346, ч.2 ст.15, ч.3 ст.346, ч.5 ст.27, ч.1 ст.161 КК України та Глави 28 КПК України питання про встановлення наявності вини ОСОБА_7 , відноситься до компетенції суду за наслідками судового розгляду кримінального провадження по суті обвинувачення, а підстав для визнання доказів недопустимими відповідно до ст.87 КПК України, не досліджуючи всі наявні в матеріалах кримінального провадження докази у їх сукупності, на даній стадії кримінального провадження в ході досудового розслідування не встановлено.

Відповідно до ч.6 ст.193 КПК України, розгляд клопотання у відсутності підозрюваного можливе лише у випадку, коли буде доведено, що підозрюваний оголошений в міжнародний розшук.

Згідно з роз`ясненням Департаменту міжнародного поліцейського співробітництва НПУ відповідно до статті 84 Правил Інтерполу з обробки даних, затверджених Резолюцією 80-ї сесії Генеральної Асамблеї Інтерполу AG-2011-RES-07, публікацію циркулярного розшукового повідомлення про міжнародний розшук особи з метою її арешту та подальшої екстрадиції має бути погоджено з центральним органом щодо видачі (екстрадиції) та Генеральному секретаріату Інтерполу мають бути надані чіткі та прямі гарантії, що тимчасовий арешт і видачу (екстрадицію) особи буде запитано у випадку її арешту (затримання) на території країн-членів МОКП-Інтерпол у порядку передбаченому чинним законодавством.

На дев`яносто дев`ятій сесії (27.02-03.03.2017) Комісією з контролю файлів Інтерполу ухвало рішення, що запобіжні заходи у вигляді дозволу на затримання підозрюваного з метою приводу не є ордерами на арешт у розумінні ст.83.2 Правил Організації.

Відповідно до п.1 ч.2 ст.575 КПК України визначено, що видача особи в Україну може бути запитана лише на підставі ухвали суду про тримання особи під вартою.

01.08.2023 підозрюваного ОСОБА_7 постановою слідчого оголошено у міжнародний розшук.

Згідно ч.1 ст.194 КПК України, слідчий суддя зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Згідно ч.4 ст.194 КПК України, якщо при розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу прокурор доведе обставини, передбачені пунктами 1 та 2 частини першої цієї статті, але не доведе обставини, передбачені пунктом 3 частини першої цієї статті, слідчий суддя, суд має право застосувати більш м`який запобіжний захід, ніж той, який зазначений у клопотанні, а також покласти на підозрюваного, обвинуваченого обов`язки, передбачені частиною п`ятою цієї статті, необхідність покладення яких встановлена з наведеного прокурором обґрунтування клопотання.

Згідно ч.1 ст.183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частиною п`ятою статті 176 цього Кодексу.

При розгляді клопотання слідчого, виконуючи вимоги ст.17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», слідчий суддя застосовує Конвенцію «Про захист прав людини і основоположних свобод» (далі «Конвенція») та практику Європейського суду з прав людини (далі ЄСПЛ), як джерело права.

Відповідно до практики ЄСПЛ, «обґрунтованість підозри, на якій має ґрунтуватись арешт, складає суттєву частину гарантії від безпідставного арешту і затримання, закріпленої у статті 5 § 1 (с) Конвенції, передбачає наявність обставин або відомостей, які переконали б неупередженого спостерігача, що ця особа, можливо, вчинила певний злочин» (K.F. проти Німеччини, 27.11.1997 р., § 57).

Згідно п.32 рішення Європейського суду з прав людини у справі «Фокс, Кембелл і Гартлі проти Сполученого Королівства» від 30.08.1990 року, та відповідно до п.219 рішення у справі «Нечипорук та Йонкало проти України» («Nechiporuk and Yonkalo v. Ukraine») від 21 квітня 2011 року, заява №42310/04 суд повторює, що термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення.

Згідно з практикою ЄСПЛ, зокрема п. 48 рішення «Чеботарь проти Молдови» №35615/06 від 13.11.07 року - Європейський Суд з прав людини зазначив «Суд повторює, що для того, щоб арешт по обґрунтованій підозрі був виправданий у відповідності з статтею 5 & 1 (с), поліція не зобов`язана мати докази, достатні для пред`явлення обвинувачення, ні в момент арешту ні під час перебування заявника під вартою. Також не обов`язково, щоб затриманій особі були, по кінцевому рахунку, пред`явлені обвинувачення, або щоб ця особа була піддана суду. Метою попереднього тримання під вартою є подальше розслідування кримінальної справи, яке повинно підтвердити або розвіяти підозру, яка є підставою для затримання».

Крім того, слідчий суддя враховує правову позицію ЄСПЛ, викладену у рішенні за скаргою «Ферарі-Браво проти Італії», відповідно до якої затримання та тримання особи під вартою, безумовно, можливе не лише у випадку доведеності факту вчинення злочину та його характеру, оскільки така доведеність сама по собі і є метою досудового розслідування, досягненню цілей якого і є тримання під вартою.

Згідно з позицією Європейського суду з прав людини, викладеною в п.84 рішення ЄСПЛ від 10.02.2011 року в справі «Харченко проти України», п.4 ст.5 Конвенції передбачає право заарештованих або затриманих осіб на судовий контроль щодо матеріально-правових і процесуальних підстав позбавлення їх волі, що, з погляду Конвенції, є найважливішими умовами забезпечення «законності». Це означає, що суд відповідної юрисдикції має перевірити не тільки питання дотримання процесуальних вимог національного законодавства, але й обґрунтованість підозри, яка послужила підставою для затримання, і законність мети, з якою застосовувались затримання та подальше тримання під вартою (див. справу «Буткевічус проти Литви» (Butkeviciusv. Lithuania) № 48297/99, п. 43, ЄКПЛ 2002-ІІ).

Крім того, Європейський суд з прав людини у п.п. 68-69 Рішення від 17.10.2013 року у справі «Таран проти України» зазначив, що пункт 1 статті 5 Конвенції вимагає, що для того, щоб позбавлення свободи не вважалося свавільним, не достатньо того, щоб цей захід здійснювався відповідно до національного законодавства; він також має бути необхідним за конкретних обставин (див. рішення від 27 лютого 2007 року у справі «Нештяк проти Словаччини» (Neљќбk v. Slovakia), заява № 65559/01, п. 74). На думку Суду, тримання під вартою відповідно до підпункту «с» пункту 1 статті 5 Конвенції має втілювати вимогу пропорційності, яка обумовлює існування обґрунтованого рішення, яким здійснюється оцінка відповідних аргументів «за» і «проти» звільнення (див. рішення у справі «Ладент проти Польщі» (Ladent v. Poland), заява № 11036/03, п. 55, ECHR 2008-... (витяги), і від 14 жовтня 2010 року у справі «Хайредінов проти України» (Khayredinov v. Ukraine), заява № 38717/04, п. 86).

Суд також постановив, що пункт 3 статті 5 Конвенції вимагає, що обґрунтування будь-якого строку тримання під вартою, незалежно від того, наскільки коротким він є, має бути переконливо продемонстроване владою. Аргументи «за» і «проти» звільнення, включаючи ризик того, що обвинувачений може перешкоджати належному провадженню у справі, не повинні оцінюватись абстрактно (in abstracto), але мають підтверджуватися фактичними даними. Ризик того, що обвинувачений може переховуватися, не може оцінюватися виключно на підставі ступеня тяжкості можливого покарання. Він має оцінюватися з урахуванням ряду інших відповідних факторів, які можуть або підтвердити існування можливості переховування обвинуваченим, або доведуть, що така можливість є настільки невеликою, що вона не може обґрунтовувати досудове ув`язнення (див. рішення від 4 жовтня 2005 року у справі «Бекчєв проти Молдови» (Becciev v. Moldova), заява № 9190/03, пункти 56 і 59, з подальшими посиланнями).

Разом з тим, згідно п.99 рішення ЄСПЛ у справі «Геращенко проти України», визначаючи доцільність звільнення або подальшого тримання особи під вартою, відповідні органі державної влади зобов`язані розглянути також альтернативні заходи забезпечення її явки до суду.

Дослідивши долучені до клопотання матеріали кримінального провадження, слідчий суддя приходить до переконання про обґрунтованість підозри у вчиненні ОСОБА_7 в скоєнні кримінальних правопорушень, передбачених ст.14, ч.1 ст.346, ч.2 ст.15, ч.3 ст.346, ч.5 ст.27, ч.1 ст.161 КК України.

Вирішуючи питання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, слідчий суддя враховує практику ЄСПЛ, а саме рішення ЄСПЛ у справі «Боротюк проти України», п.61-817, згідно якого існування обґрунтованої підозри щодо вчинення тяжкого злочину спочатку може виправдовувати тримання під вартою, а також рішення ЄСПЛ у справі «Бєлєвіцький проти Росії», п.101-815, згідно якого серйозність обвинувачення є належним аспектом при оцінюванні загрози ухилення від слідства чи продовження зайняття злочинною діяльністю.

Так, в ході проведення заходів по розшуку підозрюваного ОСОБА_7 , встановлено, що згідно інформації, наявної на сайті «МИРОТВОРЕЦЬ», встановлено, що у грудні 2017 року ОСОБА_7 обміняний на громадян України, які перебували в місцях позбавлення волі в окупованих районах Донбасу, згідно з Мінськими домовленостями.

Зважаючи на те, що ОСОБА_7 обґрунтовано підозрюється в скоєнні кримінальних правопорушень, передбачених ст.14, ч.1 ст.346, ч.2 ст.15, ч.3 ст.346, ч.5 ст.27, ч.1 ст.161 КК України та на теперішній час його місце знаходження невідоме, тяжкість кримінального правопорушення у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_7 вважаю, що ці обставини свідчать про можливість з боку останнього переховуватися від органів досудового розслідування.

В зв`язку з викладеним, вважаю ризик, передбачений п.1 ч.1 ст.177 КПК України, доведеними.

Враховуючи наведені правові норми та в результаті дослідження матеріалів провадження за клопотанням слідчого, зважаючи на те, що ОСОБА_7 обґрунтовано підозрюється в скоєнні кримінальних правопорушень, передбачених ст.14, ч.1 ст.346, ч.2 ст.15, ч.3 ст.346, ч.5 ст.27, ч.1 ст.161 КК України,та наявність відповідно оформленої постанови слідчого про оголошення підозрюваного у міжнародний розшук, слідчий суддя вважає доведеним факт оголошення підозрюваного ОСОБА_7 в міжнародний розшук, що в сукупності з наявним ризиком, передбаченим п.1 ч.1 ст.177 КПК України, являється підставою для обрання відносно підозрюваного ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою за його відсутності в порядку ч.6 ст.193 КПК України.

При цьому слідчий суддя враховує, виходячи із досліджених матеріалів, що вік та стан здоров`я підозрюваного не виключають можливості його тримання під вартою.

Обставин, які є перешкодою для застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, передбачених ч.2 ст.183 КПК України, слідчим суддею не встановлено.

Разом з цим, слідчий суддя при постановленні ухвали враховує положення абз.6 ч.4 ст.183 КПК України, де зазначено, що при обранні запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно підозрюваного, обвинуваченого, який оголошений у міжнародний розшук, та/або який виїхав, та/або перебуває на тимчасово окупованій території України, території держави, визнаної Верховною Радою України державою-агресором, розмір застави не визначається.

На підставі викладеного, керуючись ст..ст.132, 176, 177, 178, 183, 186, 193, 194, 196, 197, 205 КПК України, слідчий судя,-

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання старшого слідчого відділу СУ ГУНП в Одеській області ОСОБА_5 , погоджене з прокурором відділу Одеської обласної прокуратури ОСОБА_6 , про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою в рамках кримінального провадження №0000896 від 26.09.2018 відносно ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , задовольнити.

За відсутності підозрюваного обрати відносно ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою в ДУ «Одеський слідчий ізолятор», в порядку ч.6 ст.193 КПК України.

Після затримання ОСОБА_7 і не пізніше, як через 48 годин з часу його доставки до місяця кримінального провадження доставити останнього до слідчого судді для розгляду питання про застосування обраного запобіжного заходу у виді тримання під вартою або його заміну на більш м`який запобіжний захід.

Ухвала підлягає негайному виконанню після її оголошення.

На ухвалу може бути подана апеляційна скарга, протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Подання апеляційної скарги на ухвалу зупиняє набрання нею законної сили, але не зупиняє її виконання.

Слідчий суддя ОСОБА_1