У Х В А Л А

26.05.2023 р.

Слідчий суддя Жмеринського міськрайонного суду Вінницької області ОСОБА_1 ,

із участю: секретаря ОСОБА_2 ,

розглянувши у закритому судовому засіданні в м.Жмеринка клопотання слідчого СВ Жмеринського РВП ГУНП у Вінницькій області ОСОБА_3 про арешт майна,

ВСТАНОВИВ:

Слідчий СВ Жмеринського РВП ГУНП у Вінницькій області ОСОБА_3 , за погодженням з прокурором Жмеринської окружної прокуратури ОСОБА_4 , 23.05.2023 року звернувся з цим клопотанням до Жмеринського міськрайонного суду, вказавши, що 22.05.2023 року до Жмеринського РВП ГУНП у Вінницькій області надійшло повідомлення зі служби 102 від ОСОБА_5 , мешканки АДРЕСА_1 , про те, що у період часу з 02.02.2023 року до 22.05.2023 року невідома особа, перебуваючи за адресою: АДРЕСА_2 , де шляхом підбору ключа до металевої штаби проникла в загальне підвальне приміщення вказаного будинку, звідки шляхом пошкодження навісного замку проникла до окремого підвального приміщення під №20, звідки вчинила крадіжку майна, а саме: дрилі-шуруповерту марки "Bosch" моделі "PSB 530RE" та різного виду посуду радянського виробництва (тарілки 80 штук, бокали 12 штук, фужери 12 штук, ложки 50 штук, виделки 50 штук, сервізи 3 штуки, блюдця 4 штуки, вази 3 штуки, каструлі 2 штуки, миски 3 штуки, відро 1 штука), після чого з місця вчинення злочину зникла, чим заподіяла матеріальної шкоди на суму близько 10000 гривень. В ході проведення огляду місця події 23.05.2023 року, а саме підвального приміщення у багатоквартирному житловому будинку, що розташований за адресою: АДРЕСА_2 , було вилучено навісний металевий замок та три оригінальних ключі до нього, які по завершенню огляду було поміщено до спецпакету НПУ № PSP 1417043 й вилучено до Жмеринського РВП у якості речового доказу.

Посилаючись на обставини того, що вказані речі є речовими доказами у кримінальному провадженні, містять на собі сліди кримінального правопорушення, з метою їх збереження та запобігання приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення або відчуження слідчий просив накласти арешт на зазначене тимчасово вилучене майно.

В судове засідання слідчий ОСОБА_3 та володілець заявленого до арешту майна за їх викликом не з`явилися. Слідчим попередньо подано письмову заяву про розгляд клопотання про арешт майна у його відсутність, в якій останній також підтримав заявлені вимоги та просив його задоволити.

Відповідно до вимог ч.1,2 ст.172 КПК України клопотання про арешт майна розглядається слідчим суддею не пізніше двох днів з дня його надходження до суду за участю, зокрема, слідчого та/або прокурора, підозрюваного, захисника. Клопотання слідчого, прокурора, цивільного позивача про арешт майна, яке не було тимчасово вилучене, може розглядатися без повідомлення підозрюваного, обвинуваченого, іншого власника майна, їх захисника, представника чи законного представника, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо це є необхідним з метою забезпечення арешту майна.

Згідно положень ч.1 ст.170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Слідчий суддя, вивчивши матеріали клопотання, включаючи витяг з Єдиного реєстру досудових розслідувань щодо кримінального провадження №0000256, в межах якого було подано клопотання, та оглянувши представлені слідчим копії матеріалів кримінального провадження, дійшов таких висновків.

Представлене клопотання про арешт майна відповідає вимогам ст.171 КПК України.

Згідно п.1 ч.2 ст.170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів.

Відповідно до ч.3 ст.170 КПК України у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Згідно з ч.1 ст.98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Так, вилучені навісний металевий замок та три оригінальних ключі до нього, на які слідчий просить накласти арешт, є матеріальними об`єктами, що містять на собі сліди кримінального правопорушення й можуть бути використані як доказ у кримінальному провадженні, що відповідає визначеним законом критеріям, зазначеним у ст.98 КПК України, й узгоджується з відомостями за змістом витягу з ЄРДР щодо кримінального провадження №0000256, найменуванням оглянутих та вилучених речей згідно вказаної постанови про визнання речових доказів та передачу їх на зберігання від 23.05.2023 року.

Відповідно до вимог ч.4 ст.173 КПК України у разі задоволення клопотання слідчий суддя, суд застосовує найменш обтяжливий спосіб арешту майна. Слідчий суддя, суд зобов`язаний застосувати такий спосіб арешту майна, який не призведе до зупинення або надмірного обмеження правомірної підприємницької діяльності особи, або інших наслідків, які суттєво позначаються на інтересах інших осіб.

Згідно ч.11 ст.170 КПК України заборона або обмеження користування, розпорядження майном можуть бути застосовані лише у разі, коли існують обставини, які підтверджують, що їх незастосування призведе до приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі майна.

Так, при розгляді пред`явленого в межах встановленого законом строку клопотання про арешт майна стороною обвинувачення достатньо ґрунтовно доведено обставини, що свідчать про необхідність заявленого арешту. Слідчий суддя вважає, що найменш обтяжливим та достатнім способом арешту зазначеного майна слід застосувати арешт із забороною користуватися та розпоряджатися ним, оскільки навіть використання вказаних речей за їх призначенням не забезпечуватиме неможливості їх знищення, пошкодження, знищення або відчуження.

Відповідно до ст.175 КПК України ухвала про арешт майна виконується негайно слідчим, прокурором.

На підставі викладеного, керуючись ст.132, 170, 171, 172, 173 КПК України,

ПОСТАНОВИВ :

Клопотання задоволити.

Накласти арешт на тимчасово вилучене майно під час огляду 23.05.2023 року, а саме на навісний металевий замок та три оригінальних ключі до нього, шляхом позбавлення права на розпорядження та користування вказаним майном, окрім потреб досудового розслідування та судового провадження, до прийняття законного рішення у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000256 від 23.05.2023 року за ознаками злочину, передбаченого ч.4 ст.185 КК України.

На ухвалу протягом п`яти днів з дня її оголошення може бути подана апеляційна скарга безпосередньо до Вінницького апеляційного суду.

Слідчий суддя ОСОБА_1