ПОЛТАВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 542/1701/22 Номер провадження 11-кп/814/2007/23Головуючий у 1-й інстанції ОСОБА_1 Доповідач ап. інст. ОСОБА_2
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 червня 2023 року м. Полтава

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Полтавського апеляційного суду у складі:

головуючого - ОСОБА_2 ,

суддів - ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

із секретарем - ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у кримінальному провадженні № 0000202 апеляційну скаргу захисника - адвоката ОСОБА_6 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_7 на ухвалу Новосанжарського районного суду Полтавської області від 17 травня 2023 року,

встановила:

Цією ухвалою

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженцю с.Крута Балка Новосанжарського району Полтавської області, громадянину України, проживаючому за адресою: АДРЕСА_1 , не працюючому, не судимому,

обвинуваченому за ч.1 ст. 115 КК України,

продовжено запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на 59 днів до 14.07.2023 включно.

З матеріалів провадження вбачається, що ОСОБА_7 обвинувачується за ч.1 ст. 115 КК України, у тому, що він 03.10.2022 о 20.00 перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, прибув до місця проживання ОСОБА_8 та ОСОБА_9 за адресою: АДРЕСА_2 під час конфлікту, який переріс у бійку з ОСОБА_8 відібрав з рук ОСОБА_8 ніж та умисно наніс клинком ножа два удари у ліву та праву передні частини грудної клітини останнього. Подальші його дії зупинила ОСОБА_9 . Від отриманих тілесних ушкоджень ОСОБА_8 помер.

Продовжуючи запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, суд мотивував ухвалене рішення наявністю на розгляді суду кримінального провадження щодо ОСОБА_7 у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст. 115 КК України, а також наявністю ризиків, передбачених ч.1 ст. 177 КПК України, що продовжують існувати на момент розгляду.

На ухвалу суду захисник подав апеляційну скаргу, у якій просить скасувати ухвалу та обрати ОСОБА_7 запобіжний захід не пов`язаний з триманням під вартою.

Свою апеляційну скаргу обґрунтовує тим, що прокурор у клопотанні про продовження строків запобіжного заходу не зазначає доказів наявності ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, не доведено в суді наявність можливості переховування обвинуваченого від суду, не вказано на яких саме свідків чи потерпілих обвинувачений буде впливати. Стверджує, що прокурором не вказано якими саме доказами підтверджується причетність ОСОБА_7 до вчиненого злочину.

Стверджує, що відсутні докази вчинення ОСОБА_10 кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 115 КК України та дії обвинуваченого необхідно перекваліфікувати на ст. 118 КК України.

Суд не спростував доводи сторони захисту про можливість застосування до обвинуваченого менш суворого запобіжного заходу.

Не взяв до уваги, що судом вже досліджені письмові та речові докази, частково допитано свідків.

Також зазначив, що є кримінальне провадження за ч.1 ст. 125 КК за фактом нападу ОСОБА_8 на ОСОБА_7 .

Крім зазначеного, захисник в апеляційній скарзі просить поновити строк на апеляційне оскарження ухвали суду, так як в день постановлення ухвали було оголошено лише її резолютивну частину, а повний текст був 22.05.2023, копію ухвали отримав 23.05.2023.

Вирішуючи клопотання захисника про поновлення строку на апеляційне оскарження, колегія суддів дійшла такого висновку.

Відповідно до вимог п. 1-1 ч. 2 ст. 395 КПК України апеляційна скарга може бути подана на ухвалу суду про обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою, про зміну іншого запобіжного заходу на запобіжний захід у виді тримання під вартою або про продовження строку тримання під вартою, постановлену під час судового провадження в суді першої інстанції до ухвалення судового рішення по суті, - протягом п`яти днів з дня її оголошення.

З матеріалів справи та ухвали суду вбачається, що судове рішення постановлено 17.05.2023 та цього дня було оголошено резолютивну частину ухвали. Повний текст ухвали було оголошено 22.05.2023. Копію ухвали захисник ОСОБА_6 отримав 23.05.2023 і цього ж дня звернувся з апеляційною скаргою.

З огляду на вказане, колегія суддів дійшла висновку, що захисник строк на апеляційне оскарження ухвали пропустив з поважних причин та вказаний строк підлягає поновленню.

Інші учасники провадження ухвалу не оскаржували.

Від захисника ОСОБА_6 надійшла заява у якій він просить розглядати апеляційну скаргу без його участі.

Заслухавши доповідача, перевіривши доводи апеляційної скарги та матеріали кримінального провадження, колегія суддів дійшла такого висновку.

Апеляційним судом встановлено, що на розгляді суду першої інстанції перебуває кримінальне провадження № 0000202 за обвинуваченням ОСОБА_7 за ч.1 ст. 115 КК України. В судовому засіданні 17 травня 2023 року суд першої інстанції постановив ухвалу про продовження обвинуваченому ОСОБА_7 строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою до 14.07.2023 включно.

У відповідності до ч.1 ст.331 КПК України, під час судового розгляду суд за клопотанням сторони обвинувачення або захисту має право своєю ухвалою змінити, скасувати або обрати запобіжний захід щодо обвинуваченого.

Нормами ч.2 цієї статті визначено, що вирішення питання судом щодо запобіжного заходу відбувається в порядку, передбаченому главою 18 цього Кодексу.

Розглядаючи питання про продовження строку тримання під вартою, для прийняття законного та обґрунтованого рішення, суд повинен з`ясувати всі обставини, які передбачають підстави для застосування цього запобіжного заходу та умови, за яких таке продовження можливе.

Відповідно до вимог ст.194 КПК України, під час розгляду питання про застосування запобіжного заходу суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним стороною обвинувачення.

За змістом кримінального процесуального закону (ст.199 КПК України), при розгляді клопотання про продовження строку тримання під вартою суд досліджує матеріали провадження на предмет законності й обґрунтованості застосування даного запобіжного заходу, з`ясовує конкретні причини тривалого строку розгляду справи і тримання особи під вартою, інші обставини, необхідні для вирішення справи, чи не з`явилися причини, що дозволяють скасувати тримання під вартою та обрати інший запобіжний захід, тощо.

Суд першої інстанції, оцінивши в сукупності всі обставини, що враховуються при розгляді питання про продовження строку тримання під вартою, постановив ухвалу з дотриманням приписів статей 177, 183, 197, 199 та 331 КПК України.

Обґрунтованість підозри ОСОБА_7 у вчиненні інкримінованого кримінального правопорушення судом перевірялася під час обрання та продовження запобіжного заходу. 30.11.2022 було складено обвинувальний акт, який направлений до суду та справа розглядається судом першої інстанції. Тому, кваліфікація дій та всі доводи щодо наявності або відсутності вини обвинуваченого, чи його причетність до злочину мають вирішуватися судом під час судового провадження. На даному етапі судового розгляду суди позбавлені можливості вирішувати ці питання до розгляду справи по суті.

Ухвалюючи рішення, суд врахував положення наведених вище норм процесуального закону та дійшов правильного висновку про доведеність наявності обставин, передбачених ч.1 ст.194 КПК України, обґрунтовано пославшись на те, що існують ризики, передбачені ст.177 КПК України, які були підставою для застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Тому, враховуючи тяжкість кримінального правопорушення, інкримінованого ОСОБА_7 , який є особливо тяжким злочином, та за яке передбачено покарання від 7 до 15 років позбавлення волі, даних про особу обвинуваченого, встановлених судом першої інстанції, те, що судовий розгляд у даному провадженні не закінчено, суд дійшов правильного висновку про необхідність продовження ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Суд правильно врахував те, що ризики, які були підставою для обрання запобіжного заходу, передбачені ч.1 ст. 177 КПК України на даний час не зменшилися та продовжують існувати.

Також, необхідно врахувати, що ОСОБА_7 обвинувачується у вчиненні злочину проти життя іншої особи, свою вину у вчиненому злочині не визнає, а тому може перешкоджати встановленню об`єктивних обставин провадження.

Доводи сторони захисту, що докази досліджені та частково допитані свідки є непереконливими та не вказують про відсутність ризиків. Необхідно наголосити, що докази можуть надаватися учасниками впродовж усього розгляду справи, а свідки повторно чи додатково допитуватися для з`ясування обставин. До того ж судом допитані не усі свідки.

Також, суд належним чином врахував, що ОСОБА_7 обвинувачуються у вчиненні особливо тяжкого злочину у спосіб, який свідчить про високий ступінь суспільної небезпеки. При цьому при вирішенні питання про запобіжний захід необхідно звертати вагу на можливе покарання, що загрожує обвинуваченому у разі визнання його винуватим, так як відповідно до висновків Європейського суду з прав людини у справі «Ілійков проти Болгарії» №33977/96 від 26 липня 2001 року суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків.

Отже, вказані вище обставини дають достатні підстави вважати про наявність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, зазначених прокурором у клопотанні.

Крім цього колегія суддів зазначає, що запобіжний захід у вигляді тримання під вартою є превентивним заходом та має на меті припинити та запобігти ймовірним ризикам у майбутньому, а тому вказані захисником у апеляційній скарзі обставини є недостатніми підставами для зміни запобіжного заходу.

Переконливих доказів того, що більш м`який запобіжний захід, на даному етапі розгляду справи, зможе забезпечити належну процесуальну поведінку обвинуваченого не зазначено.

З огляду на вказане, враховуючи, що є достатні підстави вважати про наявність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, які на час розгляду провадження не зменшилися, суд першої інстанції дійшов правильного висновку про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Доводи захисника про наявність кримінального провадження за ч.1 ст. 125 КК України за фактом нападу ОСОБА_8 на ОСОБА_7 жодним чином не спростовують висновки суду про наявність ризиків , передбачених ст. 177 КПК України у даному кримінальному провадженні.

Отже, доводи апеляційної скарги щодо необґрунтованості ухвали є такими, що не знайшли свого підтвердження.

З огляду на вказане, колегія суддів дійшла висновку, що ухвала суду є законною та обґрунтованою і підстави для її скасування відсутні, а тому у задоволенні апеляційної скарги необхідно відмовити.

Керуючись ст. 405, 407, 419, 422-1КПК України, колегія суддів,

У Х В А Л И Л А :

Поновити захиснику - адвокату ОСОБА_6 строк на апеляційне оскарження ухвали Новосанжарського районного суду Полтавської області від 17 травня 2023 року.

Апеляційну скаргу захисника - адвоката ОСОБА_6 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_7 залишити без задоволення, а ухвалу Новосанжарського районного суду Полтавської області від 17 травня 2023 року щодо ОСОБА_7 - без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

СУДДІ:

Головуючий ОСОБА_2

Судді ОСОБА_3

ОСОБА_4