ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 11-кп/803/169/23 Справа № 226/1944/21 Суддя у 1-й інстанції - ОСОБА_1 Суддя у 2-й інстанції - ОСОБА_2
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 травня 2023 року м. Дніпро

Колегія суддів Судової палати з розгляду кримінальних справ Дніпровського апеляційного суду у складі:

головуючого судді ОСОБА_2

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4

за участю:

секретаря судового засідання ОСОБА_5

прокурора ОСОБА_6

обвинувачених ОСОБА_7 , ОСОБА_8 (в режимі відеоконференції)

захисників ОСОБА_9 , ОСОБА_10 (в режимі відеоконференції)

розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали кримінального провадження № 00001431 за апеляційними скаргами обвинувачених ОСОБА_8 , ОСОБА_7 та захисника обвинуваченого ОСОБА_8 адвоката ОСОБА_9 на вирок Димитровського міського суду Донецької області від 20 червня 2022 року щодо

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який народився в м.Димитров Донецької області, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , громадянин України, має базову загальну середню освіту, одружений, не працює, проживає за адресою: АДРЕСА_2 , судимий, останній раз:

- 01.04.2021 року Димитровським міським судом Донецької області за ст.ст.190 ч.2, 185 ч.2, 70 ч.ч.1,2 КК України до 2 років 10 місяців позбавлення волі,

та ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який народився в м.Димитров Донецької області, громадянин України, має професійно-технічну освіту, одружений, має малолітню дитину ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , не працює, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_3 , проживає за адресою: АДРЕСА_4 , судимий,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.187 КК України

ВСТАНОВИЛА:

Вироком Димитровського міського суду Донецької області від 20 червня 2022 року ОСОБА_7 визнано винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст.187 ч.2 КК України та призначено йому покарання ч.2 за ст.187 КК України у виді позбавлення волі строком на 7 (сім) років 6 (шість) місяців із конфіскацією майна.

На підставі ст.71 КК України, за сукупністю вироків шляхом часткового приєднання до покарання, призначеного даним вироком, невідбутої частини покарання, призначеного вироком Димитровського міського суду Донецької області від 01.04.2021 року, та остаточно призначено ОСОБА_7 покарання у виді позбавлення волі строком на 7 (сім) років 9 (дев`ять) місяців із конфіскацією майна.

ОСОБА_8 визнано винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.187 КК України та призначити йому покарання у виді позбавлення волі строком на 7 (сім) років 6 (шість) місяців із конфіскацією майна.

Запобіжні заходи ОСОБА_7 та ОСОБА_8 до набрання вироком законної сили залишено у вигляді тримання під вартою.

Строк відбування покарання ухвалено обчислювати з 20.06.2022.

Відповідно до ч.5 ст.72 КК України у строк відбуття покарання ОСОБА_7 та ОСОБА_8 зараховано строк попереднього ув`язнення з 23.05.2021 року по 19.06.2022 року.

Вирішено долю речових доказів та судових витрат.

Вказаним вироком ОСОБА_7 та ОСОБА_8 визнано винуватим у вчиненні наступного.

23.05.2021 року в нічний час доби, точного часу не встановлено, ОСОБА_8 разом з раніше знайомим йому ОСОБА_12 розпивали спиртні напої навпроти дитячого майданчику біля будинку АДРЕСА_5 . В ході розпиття спиртного ОСОБА_8 дізнався, що у ОСОБА_12 при собі маються готівкові кошти, та вирішив ними заволодіти.

Також в цей час біля будинку № 3-а мікрорайону Молодіжний м. Мирнограду Донецької області розпивали спиртні напої ОСОБА_7 разом з раніше знайомим йому ОСОБА_13 .. В ході розпиття спиртного ОСОБА_7 побачив на лавці раніше знайомого йому ОСОБА_8 , який перебував з раніше невідомим йому потерпілим ОСОБА_12 та двома невідомими жінками.

До ОСОБА_8 підійшов раніше знайомий йому ОСОБА_7 , якому ОСОБА_8 розповів, що у ОСОБА_12 маються грошові кошти, якими можна заволодіти. Після того, як потерпілий ОСОБА_12 пішов в сторону амбулаторії, яка розташована у будинку № 37-А мікрорайону Молодіжний м. Мирнограду Донецької області, ОСОБА_8 та ОСОБА_7 домовились про здійснення нападу з метою заволодіння майном потерпілого та направились за ним. Наздогнавши потерпілого ОСОБА_12 біля будинку № 37-б мікрорайону Молодіжний м.Мирнограду Донецької області, ОСОБА_8 , реалізуючи спільний злочинний намір, спрямований на напад з метою заволодіння чужим майном, знаходячись позаду потерпілого, діючи умисно, наніс йому один удар кулаком в область голови, від чого потерпілий впав на землю та отримав тілесні ушкодження у виді забою м`яких тканин лівої тім`яної ділянки голови та лівої виличної ділянки у вигляді набряку, що відноситься до легких тілесних ушкоджень, які не спричинили короткочасного розладу здоров`я. В цей час ОСОБА_7 , демонструючи складний ніж, який мав при собі, погрожуючи застосуванням насильства, яке є небезпечним для життя чи здоров`я потерпілого, та дії якого потерпілий розцінював, як реальну загрозу його життю та здоров`ю, висунув вимогу віддати наявні у потерпілого ОСОБА_12 грошові кошти та мобільний телефон. Скориставшись тим, що потерплий ОСОБА_12 не чинить ніякого опору, ОСОБА_7 з метою заволодіння чужим майном, реалізуючи спільний злочинний умисел, відрізав ножем внутрішні частини кишені кофти, одягненої на потерпілому ОСОБА_12 , в яких знаходилось майно потерпілого.

Таким чином, ОСОБА_7 разом з ОСОБА_8 , діючи умисно, з корисливих мотивів, за попередньою змовою групою осіб, погрожуючи застосуванням насильства, яке є небезпечним для життя чи здоров`я потерпілого, заволоділи грошовими коштами у сумі 1500 грн., а саме 15 купюрами номіналом по 100 гривень, та майном, яке належить потерпілому ОСОБА_12 :

- мобільним телефоном торгової марки «Apple» моделі «iPhone 11» (imei1: НОМЕР_1 ; imei2: НОМЕР_2 ), вартістю 17591,93 грн., в якому знаходилась сім-карта оператора мобільного зв`язку «ВФ Україна», яка матеріальної цінності для потерпілого ОСОБА_12 не становить;

- банківською карткою ПАТ КБ «Приватбанк», утримувачем якої є ОСОБА_12 .

Після чого ОСОБА_8 разом з ОСОБА_7 з місця скоєного злочину зникли, розпорядившись викраденим майном на власний розсуд.

В результаті спільних умисних дій ОСОБА_8 та ОСОБА_7 потерпілому ОСОБА_12 , спричинено матеріальну шкоду на загальну суму 19091,93 гривень.

В апеляційних скаргах:

- обвинувачений ОСОБА_8 просить вирок скасувати та виправдати його, через відсутність в його діях складу кримінального правопорушення.

Вказує, що даного злочину він не вчиняв, а висновки суду щодо його винуватості ґрунтуються на припущеннях. Майно, викрадене ОСОБА_14 , останній розділив з ОСОБА_15 , ніякої домовленості між ними на вчинення злочину не було.

- захисник обвинуваченого ОСОБА_8 - адвокат ОСОБА_9 просить вирок скасувати в частині визнання ОСОБА_8 винуватим у вчиненні кримінального правопорушення за ч.2 ст. 187 КК України, кримінальне провадження щодо останнього закрити через не встановлення достатніх доказів для доведення винуватості ОСОБА_8 і вичерпані можливості їх отримати.

В обґрунтування своїх вимог посилається на те, що жодної дії, зазначеної у вироку, обвинувачений ОСОБА_8 не вчиняв. Навпаки, ОСОБА_8 надав суду пояснення щодо фактичних обставин подій, вказав що намагався припинити конфлікт, що стався між обвинуваченим ОСОБА_7 та потерпілим ОСОБА_12 . Саме ОСОБА_8 розняв ОСОБА_7 та потерпілого, коли вони штовхали один одного. Про те, що ОСОБА_7 заволодів грошима та телефоном потерпілого, ОСОБА_8 дізнався від працівників поліції після його затримання.

Вказує, що поза увагою суду залишився факт того, що у ОСОБА_8 не було знайдено та не вилучено жодного предмету чи коштів, що належали потерпілому.

Також суд не взяв до уваги покази потерпілого, який зазначив, що в день подій він випив багато спиртного і міг не пам`ятати всі подробиці.

Захисник вважає, що суд першої інстанції вибірково взяв до уваги покази свідка ОСОБА_13 лише в частині, яка узгоджується з обвинуваченням.

Крім того, судом враховано як правдиві, покази обвинуваченого ОСОБА_7 про те, що гроші в сумі 600 грн він дав свідку ОСОБА_13 , а покази ОСОБА_7 про непричетність ОСОБА_8 про протиправних дій щодо потерпілого, суд не сприйняв.

На думку захисника, суд першої інстанції мав критично віднестися до показів свідка ОСОБА_16 , оскільки останній є оперуповноваженим карного розшуку, тому, на думку захисника, прямо зацікавлений в обвинувальному вироку.

-обвинувачений ОСОБА_7 просить вирок скасувати та постановити новий, яким перекваліфікувати його дії за ч.2 ст. 186 КК України та призначити покарання в межах санкції вказаної статті.

Посилається на те, що під час розгляду справи він не заперечував свою участь у відкритому викраденні майна потерпілого ОСОБА_12 та вважає, що його дії повинні кваліфікуватися за ч.2 ст. 186 КК України, оскільки вказаний злочин він вчинив самостійно, без попередньої домовленості з ОСОБА_8 , який не приймав участі у викраденні майна потерпілого, не отримував від вказаного злочину будь-якої користі у вигляді частини грошей або майна.

Вказує, що під час розгляду справи у суді першої інстанції він та ОСОБА_17 пояснювали, що 23.05.2021 року після розпиття з потерпілим алкогольних напоїв наздогнали потерпілого на м-ні Молодіжний м.Мирноград, де в нас виник конфлікт з приводу того, що ОСОБА_18 намагався залицятися до дівчат, які були з обвинуваченими. В результаті цього конфлікту він лише один раз вдарив долонею потерпілого. Вказане фізичне насильство не було спрямоване на подолання опору потерпілого з метою заволодіння його майном. Фокін же навпаки намагався розборонити їх. Вказані дії свідок ОСОБА_15 і сам потерпілий ОСОБА_19 могли прийняти за напад на потерпілого, якого фактично не було. Після цього ОСОБА_17 відійшов. А у нього виник умисел на заволодіння майном ОСОБА_18 , при цьому в нього не було ножа, як стверджувала сторона обвинувачення, а кишені на куртці потерпілого він вирізав шматком металевого профілю, що знайшов поруч. Викрадені у потерпілого гроші і мобільний телефон забрав собі, з ОСОБА_17 нічого не ділив.

Вважає, що суд першої інстанції не надав належної оцінки його показанням та обставинам, які б свідчили про їх правдивість.

Також вважає, що судом не було взято до уваги сильний стан алкогольного сп`яніння потерпілого, в якому він перебував тієї ночі. В такому стані потерпілий не міг об`єктивно сприймати події та надавати їм відповідну оцінку. На користь цього свідчить той факт, що потерпілий під час досудового розслідування неодноразово змінював свої показання щодо кількості осіб, які на нього напали, їхній ді тощо.

Не надана судом критична оцінка і показанням свідка ОСОБА_13 , який нібито бачив усе, що відбувалось, та розповів про це на слідчому експерименті. Як і потерпілий, свідок ОСОБА_15 тієї ночі перебував в стані сильного алкогольного сп`яніння. Як він пояснив, він перебував на відстані приблизно 10 м від потерпілого і добре бачив, що відбувалося з ним. Під час вказаних подій свідок знаходився біля трансформаторної будинки, що розташована неподалік від місця злочину, але набагато далі ніж 10 м. Подія мала місце в темний час доби, ділянки місцевості там не освітлена. Свідок ОСОБА_15 пояснив, що нібито бачив ніж в руках ОСОБА_14 , який добре розгледів. Але в тій обстановці, на думку обвинуваченого, це було неможливо. Слідчий експеримент, який проводився під час досудового розслідування зі свідком ОСОБА_15 , був проведений вдень, при нормальному освітленні. При цьому слідчим, незважаючи на положення ст.240 КПК України, які вказують на те, що така слідча дія проводиться з метою саме перевірки показань учасників справи, не перевірив правдивість показань свідка в цій частині, задовольнившись лише пояснення свідка на місці про обставини подій.

Вказує, що суд безпідставно відкинув і його пояснення щодо незаконних дій працівників поліції під час вилучення речових доказів - ножа та мобільного телефону, які мали б своїм наслідком визнання таких доказів недопустимими.

Так, він пояснив суду, що працівники поліції без відповідного дозволу суду 23.05.2021 року приблизно oб 11 годині проникли до будинку його матері - ОСОБА_20 , де знайшли мобільний телефон та ніж, що належить матері. Ці дії працівники поліції ніяк не фіксували. Після цього його вивели на вулицю, де він перебував кілька годин до приїзду слідчого. Працівники поліції дозволили йому навіть вживати горілку, поки чекали на слідчого. Після приїзду слідчого та адвоката, був проведений обшук будинку, в якому повторно вказані предмети були знайдені та вилучені. Цю обставину підтвердила його мати ОСОБА_20 , яка була допитана в якості свідка.

Однак суд безпідставно відкинув його пояснення та пояснення його матері, вказавши, що вони спростовуються постановою слідчого ДБР про закриття кримінального провадження за відсутності в діях працівників поліції складу злочину. Вважає, що суд не взяв до уваги те, що приймаючи рішення про закриття кримінального провадження слідчий аналізував дії працівників поліції лише щодо наявності в них складу злочину, передбаченого ст.365 КК України. При цьому слідчий не надав оцінки діям поліцейських в частині наявності складу злочинів, передбачених ст.364 чи 162 КК України.

Посилаючись на ухвалу слідчого судді від 24.05.2021 року щодо надання дозволу на проведення обшуку житла за адресою: АДРЕСА_2 , як на ще одне підтвердження законності дій працівників поліції, суд першої інстанції не проаналізував вказану ухвалу та не взяв до уваги, що на час надання такого дозволу в розпорядженні слідчого судді були не всі дані щодо обставин проведення вказаного обшуку, а саме слідчому суду не були надані матеріали, які б свідчили, що на час проведення обшуку підстав для його проведення не було.

Вказаний дозвіл слідчим суддею було надано, мотивуючи необхідністю у працівників поліції безпосереднього переслідування особи, яка підозрюються у вчиненні кримінального правопорушення, тобто ОСОБА_14 . Однак, на час проведення обшуку, він був вже затриманий, перебував з поліцейськими на вулиці, тому проникати до його житла повторно і проводити обшук без відповідного дозволу, на його думку, підстав не було.

Вказане підтверджуються відеозаписом до протоколу огляду місця події від 23.05.2021 року за адресою: АДРЕСА_2 , де видно, що він перебуває на вулиці разом з іншими учасниками слідчої дії і лише потім всі проходять до подвір`я та будинку. Вказаний факт підтвердив і допитаний у судовому засіданні свідок ОСОБА_21 , який був понятим під час огляду. Крім того, відповідно до доручення про надання вторинної правової допомоги як затриманій у кримінальному провадженні особі № 028-0004707, яке було видано 23.05.2021 року о 14.29 годин, вбачається що на той час він був вже затриманий в порядку ст.208 КПК України, а огляд будинку та вилучення ножа і мобільного телефону було здійснено пізніше, після затримання.

Апелянт вважає, що за таких обставин, суд мав би визнати долучені до справі речові докази, а також протоколи слідчих дій щодо вказаних доказів (огляду, пред`явлення для впізнання) - недопустимими доказами.

Крім того, судом першої інстанції не було взято до уваги, що за наявності знаряддя злочину - ножа, яким він нібито відрізав кишені на куртці потерпілого, самої куртки з відповідними пошкодженнями та його показань щодо незастосування ножа при здійсненні нападу на потерпілого, не було проведено необхідні криміналістичні експертизи для з`ясування питання, чи можливо цим ножом зробити такі пошкодження на одягу, та наявності на вказаному ножі відбитків його пальців рук, які б мали там залишитися, у разі використання ножа.

Таким чином обвинувачений вважає, що вказаний вирок не можна вважати законним, обґрунтованим і вмотивованим, тобто ухваленим згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду, з наведенням належних мотивів та підстав його ухвалення.

Прокурор Покровської окружної прокуратури Донецької області ОСОБА_22 подала до суду заперечення на апеляційну скаргу захисника обвинуваченого ОСОБА_8 адвоката ОСОБА_9 , в яких просить залишити апеляційну скаргу без задоволення, а вирок суду без змін.

Вказує, що пред`явлене обвинуваченому ОСОБА_8 обвинувачення у скоєнні ним кримінального правопорушення та його вина доведені показами потерпілого, свідків та матеріалами кримінального провадження.

Так, допитаний в суді першої інстанції потерпілий ОСОБА_12 пояснив обставини вчинення щодо нього кримінального правопорушення, детально вказавши дії кожного з обвинувачених під час вчинення злочину. Будь-яких доказів щодо недостовірності показі потерпілого стороною захисту надано не було.

Крім того, під час досудового розслідування, згідно протоколу пред`явлення особи для впізнання від 24.05.2021 року, потерпілий серед пред`явлених для впізнання чотирьох голосів, впізнав голос обвинуваченого ОСОБА_8 , як голос однієї із осіб, що вчинили розбійний напад на нього та заволоділи грошовими коштами та телефоном.

Допитаний у якості свідка ОСОБА_13 повністю підтвердив покази потерпілого, він безпосередньо бачив злочин, скоєний ОСОБА_7 та ОСОБА_8 . Про вказаний факт він повідомив своєму знайомому працівнику поліції ОСОБА_23 , який був допитаний судом, як свідок.

Прокурор вважає, що твердження сторони захисту про те, що покази свідків оцінені судом першої інстанції не об`єктивно, що вина обвинуваченого ОСОБА_8 не доведена, що судовий розгляд справи було проведено не повно та не об`єктивно, - є необґрунтованими.

Під час апеляційного розгляду обвинувачений ОСОБА_8 та його захисник адвокат ОСОБА_9 підтримали вимоги своїх апеляційних скарг, просили їх задовольнити. Проти задоволення апеляційних вимог обвинуваченого ОСОБА_7 - не заперечували.

Обвинувачений ОСОБА_7 та його захисник адвокат ОСОБА_10 підтримали апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_7 , просили її задовольнити. Проти задоволення апеляційних вимог обвинуваченого ОСОБА_8 та його захисника не заперечували.

Прокурор ОСОБА_6 заперечув проти задоволення апеляційних вимог сторони захисту, вважав вирок суду законним та обґрунтованим.

В судових дебатах учасники кримінального провадження підтримали такі ж позиції.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи, обговоривши доводи апеляційних скарг, колегія суддів прийшла до наступних висновків.

Згідно зі ст. 2 КК України, підставою кримінальної відповідальності є вчинення особою суспільно небезпечного діяння, яке містить склад злочину, передбаченого цим Кодексом.

Відповідно до ст. 2 КПК України, завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Згідно зі ст. 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

Судове рішення, відповідно до ст. 370 КПК, повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим. Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до статті 94 цього Кодексу. Вмотивованим є рішення, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.

Колегія суддів вважає, що суд першої інстанції під час судового розгляду в повній мірі дотримався вищевказаних вимог кримінального процесуального Закону та Конвенції.

Відповідно до вимог ч.1 ст. 404 КПК України, суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах поданих апеляційних скарг.

Висновки суду першої інстанції щодо фактичних обставин кримінального провадження та доведеність вини ОСОБА_7 та ОСОБА_8 у вчиненні злочину при обставинах, викладених у вироку, правильність кваліфікації дій обвинувачених за ч.2 ст. 187 КК України, а також вид та міра призначеного покарання - вірні та ґрунтуються на всебічному, повному та неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, та оцінці сукупності доказів з точки зору належності, допустимості та достовірності.

Матеріалами справи встановлено, що судове слідство по ній проведено з дотриманням процесуальних норм, а висновки суду про винність ОСОБА_7 та ОСОБА_8 у вчиненні злочину, за який їх засуджено, відповідають фактичним обставинам справи і підтверджені розглянутими в судовому засіданні та викладеними у вироку доказами.

Посилання обвинуваченого ОСОБА_8 та його захисника на недоведеність вини ОСОБА_8 у вчиненні інкримінованого йому злочині, на думку колегії суддів - є безпідставними.

Проаналізувавши встановлені судом першої інстанції обставини події та докази, наявні в матеріалах провадження, апеляційний суд прийшов до наступних висновків.

Роз`ясненнями Постанови Пленуму Верховного Суду України від 06.11.2009 N 10 «Про судову практику у справах про злочини проти власності» встановлено наступне.

Розбій як злочин проти власності (стаття 187 КК) - це напад з метою заволодіння чужим майном, поєднаний із насильством, небезпечним для життя чи здоров`я потерпілого, або з погрозою застосування такого насильства.

Під нападом за статтею 187 КК слід розуміти умисні дії, спрямовані на негайне вилучення чужого майна шляхом застосування фізичного або психічного насильства, зазначеного в частині першій цієї статті.

Розбій вважається закінченим з моменту нападу, поєднаного із застосуванням насильства, небезпечного для життя чи здоров`я особи, або з погрозою застосування такого насильства, незалежно від того, заволоділа винна особа майном потерпілого чи ні.

Погроза застосування насильства при розбої полягає в залякуванні негайним застосуванням фізичного насильства, небезпечного для життя і здоров`я потерпілого (погроза вбити, заподіяти тяжке або середньої тяжкості тілесне ушкодження, легке тілесне ушкодження з розладом здоров`я чи незначною втратою працездатності, або вчинити певні дії, що у конкретній ситуації можуть спричинити такі наслідки), а при грабежі - насильства, що не є небезпечним для його життя чи здоров`я.

Розбій посягає на два об`єкти: право власності й особу (її здоров`я і життя).

З об`єктивної сторони розбій вчиняється у формі нападу з метою заволодіння чужим майном, поєднаного із насильством, небезпечним для життя чи здоров`я особи, яка зазнала нападу, або з погрозою застосування такого насильства.

Під нападом у складі розбою слід розуміти раптову, несподівану для потерпілого, короткочасну, агресивну, насильницьку дію, спрямовану на протиправне заволодіння чужим майном. Напад може бути як відкритим, так і таємним (наприклад, нанесення удару потерпілому з-за спини).

Головним критерієм реальності погрози при розбої є суб`єктивне сприйняття її потерпілим.

Напад органічно пов`язаний із фізичним або психічним насильством, яке при розбої має так званий інструментальний характер - виступає способом заволодіння майном або його утримання.

Суб`єктивна сторона злочину характеризується прямим умислом та корисливим мотивом. Обов`язковою ознакою суб`єктивної сторони розбою є мета, з якою здійснюється напад, - заволодіння чужим майном.

При розмежуванні грабежу (ст. 186 КК України) та розбою (ст. 187 КК України) визначальним є характер застосованого до потерпілого насильства або погрози як способу заволодіння чужим майном, при розбої воно є небезпечним для життя чи здоров`я, а при грабежі така небезпека відсутня.

Під час розгляду справи судом першої інстанції потерпілий ОСОБА_12 пояснив, що в день 22.05.2021 року він зустрівся з ОСОБА_8 та запропонував пригостити пивом. Останній погодився, пішли до магазину Іван, який розташований в м-ні Моложіний в м. Мирноград, сіли за столик на вулиці і пили пиво. Потім йому зателефонувала знайома, він дістав телефон і поговорив з нею. Нахилився, щоб зав`язати шнурок і в цей час з кишені випала велика сума грошей 1500 грн купюрами по 100 грн. Він підняв їх і поклав до кишені. Все це відбувалося в присутності ОСОБА_8 . Приблизно через 1-1,5 години пішли в бік магазину Угольок до дитячого майданчика, там сіли на лавку і продовжували пити пиво. Напроти них сиділи дві жінки, потерпілий з обвинуваченим підсіли до них і почали розпивати разом пиво, а дівчата пили коньяк. Близько 22023 години він з ОСОБА_17 пішли в магазин Святлячок, купили коньяк, в присутності ОСОБА_8 він діставав гроші та розраховувався за покупку. Повернувшись до жінок, почали пити коньяк. Потім до них підійшов ОСОБА_7 , якого потерпілий раніше трохи знав, разом з якимось чоловіком, який одразу пішов. А вони з ОСОБА_8 та ОСОБА_7 залишилися з жінками та продовжили пити коньяк. Через деякий час, близько опівночі, потерпілий вирішив йти додому. Пішов в бік м-на Східний по тротуару. Пройшовши вздовж амбулаторії метрів через 20-30, почув ззаду кроки, повернувся і побачив три силуети. Один з них був у спортивному костюмі та сірих кросівках, вище за нього, ще у нього була сумка бананка. По зазначеним предметам він впізнав ОСОБА_17 , оскільки коли разом вони випивали, на ньому все це було, також відповідав зріст. На обличчі у ОСОБА_8 був якийсь предмет маска, чи щось інше, що закривало його лице. Другий також був у спортивній кофті, спортивних штанях, кросівках. За статурою та за одягом потерпілий впізнав у ньому ОСОБА_7 . Його лице також закривала маска, чи щось схоже. До нього підбігли ці двоє чоловіків, а третій стояв приблизно в 5-10 метрах від них і не підходив. Коли до потерпілого підбігли ті двоє, він обернувся, а високий чоловік ОСОБА_8 наніс удар в область шиї. Від удару потерпілий впав на землю, потім намагався встати, а високий чоловік з сумкою бананкою почав кричати:Де, сука, гроші, де телефон? та Це тобі за мою дівчину. А другий чоловік в спортивному костюмі середнього зросту ОСОБА_7 дістав з кишені ніж та почав вирізати внутрішні кишені на спортивній кофті, що була на потерпілому. Потерпілий побачив ніж, який був з лезом металевого кольору. Фокін обхватив його руками та притиснув до себе, утримуючи таким чином, а ОСОБА_14 - вирізав у нього дві кишені, в яких був мобільний телефон Айфон 11 чорно-сірого кольору з сім-картою, банківська карта Приватбанку блакитного кольору, грошові кошти у сумі 1500 грн купюрами по 100 грн, - все це було вирізано. Він почав кричати, і якась жінка з балкона теж почала кричати. Двоє нападників забрали зазначені речі з кишень, викинули відрізані кишені та втекли. Той, третій, який не підходив, пішов раніше. Після цього потерпілий побіг в бік м-ну Східний, забіг до кафе Манго, попросив, щоб викликали поліцію, та пішов до батьків. Коли приїхали співробітники поліції, забрали його та поїхали на місце події. Там знайшли відрізану з його кофти кишені, їх вилучити робітники поліції. Потім приїхали кінологи з собакою, знайшли недопалки біля амбулаторії, а його відвезли до лікарні, де перевірили на стан алкогольного сп`яніння та зробили рентген голови.

Також потерпілий ОСОБА_12 зазначив, що ОСОБА_8 двічі говорив йому Де, сука, гроші, де телефон?, це було перед тим, як ОСОБА_7 вийняв ніж. Після того, як ОСОБА_7 вийняв ніж, він сприймав погрози реально. Під час проведення слідчого експерименту він розповідав і показував усе, як було насправді. Також пояснив, що спочатку у нього було більше двох тисяч гривень, він витратив частину грошей, у коли йшов додому, у нього залишилось 1500 гривень, він їх перерахував. В той день він випив 2 пляшки пива по 0,5 л, та 3-4 чарки коньяку. Йому було нанесено тілесні ушкодження гематома на голові та була опухла щока це чи від удару чи коли він упав до удару. У високому чоловіку чоловікові з бананкою в сірому спортивному костюмі він впізнав ОСОБА_8 . По статурі та по одягу він впізнав ОСОБА_7 . Опір нападникам він не чинив, точно бачив в руках у нападника саме ніж. Той, що говорив:Де, сука, гроші, де телефон? - був ОСОБА_8 , а дістав ножа та вирізав кишені ОСОБА_7 .

Аналогічні послідовні пояснення ОСОБА_12 надав і під час огляду місця події, проведеного 23.05.2021 року на відкритій ділянці місцевості, розташованої біля будинку АДРЕСА_5 , де на ділянці між бордюром та парканом на землі виявлено два фрагменти тканини чорного кольору схожі на внутрішні частини кишень, зв`язку ключів на металевому кільці, яка складається з одного металевого ключа та двох ключів від домофону. Потерпілий ОСОБА_12 пояснив, що вказані фрагменти тканини є внутрішньою частиною кишень його спортивної куртки, поряд знайдена зв`язка ключів належить також йому. ОСОБА_12 зазначив, що приблизно о 02 годині 30 хвилин 23.05.2021 року він йшов в бік свого дому, в цей час біля будинку АДРЕСА_6 , ззаду його хтось вдарив по голові, від чого він впав на землю. Після чого він побачив трьох осіб, один з яких ростом приблизно 185-190 см, одягнений в сіру пайту з капюшоном на голові, чорні спортивні штани та чорні кросівки, на обличчі була маска, другий ростом приблизно 180 см, одягнений в світлу пайту з капюшоном на голові, чорні спортивні штани та маска на обличчі, третій одягнений в темно сіру пайту з капюшоном на голові, темні штани та кросівки. Хлопець, який вище всіх за зростом, грубим голосом почав вимагати гроші і телефон у ОСОБА_12 , інший погрожував розкладним ножем та потім, схопивши за внутрішні частини кишень, відрізав їх ножем, третій в цей час стояв приблизно в 10-15м від нього. В момент нападу у ОСОБА_12 при собі була банківська картка «Приватбанку», грошові кошти в сумі приблизно 1500 грн. купюрами по 100 грн. та мобільний телефон «Apple» «iPhone 11» чорного кольору, все це забрали в момент нападу на нього (т.2 ар.пр.9-14).

Відповідно до протоколу огляду від 23.05.2021 року, проведеного у відділенні поліції, ОСОБА_12 добровільно видав працівникам поліції спортивну кофту чорного кольору зі вставками у вигляді полос білого кольору, на передній частині у грудній ділянці міститься логотип білого кольору із написом PUMA, кишені якої ушкоджені - відсутні внутрішні частини з лівого та правого боків, також маються сліди ушкодження у вигляді зрізів. Потерпілий ОСОБА_12 пояснив, що у зазначеній кофті він був, коли невідомиі чоловіки вчинили щодо нього розбійний напад (т.2 ар.пр.24).

При проведенні 22.06.2021 року слідчого експерименту за участю потерпілого ОСОБА_12 , останній показав на місці та пояснив, що 23.05.2021 року він зустрів свого знайомого ОСОБА_8 , вони разом пили пиво, потім пішли на дитячий майданчик біля магазину Угольок, купили ще пива, стали випивати, до них підійшов знайомий ОСОБА_8 - ОСОБА_24 , та вони продовжили випивати. Потім, вже вночі, він пішов додому в бік амбулаторії. Пройшовши повз смітники, не доходячи до гуртожитку після амбулаторії на мікрорайоні Молодіжний, його окликнули і він побачив три силуети. Почав йти далі і відчув удар по голові ззаду, від чого упав. Два силуети були поряд з ним, один у сірій кофті, великий, високого зросту, а другий середнього зросту. Третій був десь подалі від нього метрів 5-6, не підходив. Коли він намагався встати, один з чоловіків середнього зросту почав погрожувати йому ножем, а чоловік високого зросту вимагав гроші і телефон. Ніж був розкладний. Потім вони почали вивертати кишені його куртки, чоловік середнього зросту відрізав їх ножем. При цьому чоловік високого зросту тримав його та вимагав телефон. Чоловіки забрали у нього телефон iPhone 11, грошові кошти у сумі 1500 грн та зарплатну карту. Потім закричала жінка і вони розбіглися у різні сторони. Він відвівся і пішов до кафе Манго і викликав поліцію (т.2 а.р.пр. 143-150).

Згідно протоколу пред`явлення особи для впізнання від 24.05.2021 року, потерпілий ОСОБА_12 серед пред`явлених для впізнання голосів чотирьох осіб впізнав серед них голос особи № 3, як голос однієї з осіб, які 23.05.2021 року близько 02.30 годин вчинили щодо нього напад та заволоділи його грошовими коштами та мобільним телефоном. Голос особи під номером 3, є голосом ОСОБА_8 (т.2 ар.пр. 51-54).

Відповідно до протоколу пред`явлення особи для впізнання від 24.05.2021 року, потерпілий ОСОБА_12 серед пред`явлених для впізнання голосів чотирьох осіб впізнав серед них голос під номером 3, як голос одного з чоловіків, які 23.05.2021 року приблизно о 02.30 годин, погрожуючи ножем, вчинили щодо нього напад та заволоділи його грошовими коштами та мобільним телефоном. Голос під номером 3 є голосом ОСОБА_7 (т. 2 ар.пр. 77-80).

Відповідно до протоколу огляду від 22.06.2021 року, проведеного у кабінеті № 32 ВП № 2 Покровського РУП, у присутності потерпілого ОСОБА_12 та понятих було оглянуто спеціальний пакет 3851942, всередині якого мається мобільний телефон марки Apple iPhone 11 64GB чорного кольору. Як пояснив ОСОБА_12 , вказаний мобільний телефон належить йому та саме ним незаконно заволоділи в результаті розбійного нападу невідомі біля будинку 37-Б мікрорайону Молодіжний. Крім того, ОСОБА_12 продемонстрував, що він самостійно розблокував код-паролем телефон, підтвердивши, що цей телефон належить йому (т.2 ар.пр.153).

Згідно протоколу пред`явлення речей для впізнання від 25.06.2021 року, потерпілий ОСОБА_12 в присутності понятих серед чотирьох пред`явлених для впізнання ножів впізнав під №4 ніж з чорною ручкою, вилучений у ОСОБА_7 , яким йому 23.05.2021 року погрожували в ході розбійного нападу та яким відрізали кишені куртки, ніж впізнав за кольором леза, формою, характерними зазубринами на лезі (т.2 ар.пр. 157-160).

Згідно висновку експерта № 84 від 14.06.2021 року, під час проведення судово-медичної експертизи 14 червня 2021 року (на двадцять першу добу після подій, які мали місце) на тілі ОСОБА_12 будь-яких тілесних ушкоджень, або об`єктивних слідів від них, які могли утворитися в строк 23 травня 2021 року та під час подій, вищезазначених у теперішній постанові, встановлено не було.

При зверненні за медичною допомогою 23 травня 2021 року (у перші години після подій, які мали місце) на тілі ОСОБА_12 встановлені наступні тілесні ушкодження: забій м`яких тканин лівої тім`яної ділянки голови та лівої виличної ділянки у вигляді набряку.

Зазначені тілесні ушкодження поверхневих м`яких тканин тіла, виходячи з їх морфологічного характеру, утворилися за механізмом удару або тиснення (удару-тиснення) у відповідні частини та поверхні тіла від двократної дії тупих твердих предметів, або при зіткненні о подібні, індивідуальні властивості контактуючої поверхні яких не відобразились, можливо в період часу 23 травня 2021 року та при обставинах, зазначених у теперішній постанові та потерпілим, і відносяться до легких тілесних ушкоджень, які не спричинили короткочасного розладу здоров`я, це ушкодження, що мають незначні скороминущі наслідки тривалістю не більше як шість днів (т.2 ар.пр.121-122).

Як свідчить проведений судом аналіз, покази обвинуваченого ОСОБА_12 відзначались послідовністю і узгодженістю між собою та іншими доказами по справі, і містили дані щодо часу, мотиву, способу застосування до потерпілого насильства, наслідків таких дій та інших фактичних обставин злочину, які складають елементи кримінально-караного діяння, які визнані доведеними судом і викладені в мотивувальній частині вироку.

Аналогічні послідовні пояснення надав суд першої інстанції і свідок ОСОБА_13 , який зазначив, що 22.05.2021 року приблизно о 23 годині він зі своїм знайомим ОСОБА_7 приїхали на дитячий майданчик на мікрорайон Світлий в м. Мирноград. Взяли по пляшці пива та сіли на лавку, пили спиртне. Неподалік на лавці ОСОБА_7 побачив свого знайомого ОСОБА_8 , який був ще з одним хлопцем та двома дівчатами. Обвинуваченого ОСОБА_8 свідок знав заочно. ОСОБА_14 підійшов до них та спілкувався приблизно пів години. Потім потерпілий пішов алеєю в бік м-на Молодіжний. ОСОБА_8 і ОСОБА_7 пішли за ним. Він також пішов за ними, йшов на відстані не більше 10 метрів. Наздогнав їх біля смітників, що розташовані біля амбулаторії. ОСОБА_7 попросив у нього кепку, для чого - не пояснив. В цей час ОСОБА_8 позвав потерпілого, той повернувся, а ОСОБА_8 вдарив потерпілого кулаком в обличчя. Потерпілий впав на асфальт. ОСОБА_8 весь час кричав:Давай гроші. ОСОБА_14 дістав ніж і вирізав ним з верхнього одягу потерпілого кишені. Що було в кишенях, тоді йому було не відомо, дізнався згодом. Все це відбувалося в районі ліхтаря, освітлення було добре, йому було все видно. Потім почала кричати якась жінка і він повернувся на дитячий майданчик. Потім, через деякий час, зустрівся з ОСОБА_7 на зупинці м-на ОСОБА_25 , і останній дав йому 600 гривень. Також він бачив у ОСОБА_7 мобільний телефон Айфон. Як він зрозумів, цей телефон ОСОБА_26 і ОСОБА_8 відібрали у потерпілого. Потім він зателефонував своєму знайомому ОСОБА_27 , який працює у поліції і розповів йому, що сталося, оскільки зрозумів, що було скоєно злочин. ОСОБА_27 повідомив про те, що сталося у поліцію. Потім працівники поліції забрали його у відділення, де він давав покази. Також працівники поліції вилучили у нього гроші у сумі 400 грн, які йому передав ОСОБА_7 200 гривень він витратив. В поліції він зустрів ОСОБА_8 , а потім ввечері і ОСОБА_7 . При ньому недозволених методів до обвинувачених не застосовувалось, вони були в нормальному стані. Також він приймав участь у проведенні слідчого експерименту, працівники поліції ніяких методів впливу на нього не вчиняли. Коли він вночі зустрів ОСОБА_7 , останній при ньому вийняв з Айфона сім-карту і банківську карту та викинув їх на м-ні ОСОБА_25 біля житлових будинків. Потім він показав працівникам поліції це місце, а вони потім вилучили сім-карту та банківська карта.

Також свідок зазначив суду, що він бачив, як ОСОБА_8 бив потерпілого рукою в голову. ОСОБА_8 був сильно п`яний, а ОСОБА_7 п`яним не був. Бачив він і ніж у ОСОБА_7 , проте не чув від нього погроз. Бачив, як ОСОБА_7 дістав ніж та відрізав кишені у потерпілого. Ніж був розкладний.

Під час проведення досудового розслідування 23.05.2021 року було проведено огляд галявини між будинками АДРЕСА_7 та АДРЕСА_8 , на яку свідок ОСОБА_13 вказав як на ту, де ОСОБА_7 23.05.2021 року приблизно о 04.00 годині викинув сім-карту, яку витягну в телефону iPhone, яким останній заволодів у невідомого, а також банківську карту. На вказаній свідком галявині було виявлено банківську карту № НОМЕР_3 . Виявити сім-карту не виявилось можливим (т.2 ар.пр. 17-18).

Відповідно до протоколу огляду від 23.05.2021 року, проведеного у ВП №2 Покровського РУП, ОСОБА_13 добровільно видав працівникам поліції грошові кошти, які йому передав ОСОБА_7 , у сумі 400 грн, купюрами по 100 грн. Пояснивши, що ОСОБА_7 передав йому 600 грн, однак 200 грн свідок встиг витратити (т.2 ар.пр. 21).

Аналогічні покази, надані суд першої інстанції, свідок ОСОБА_13 надав і під час досудового розслідування при проведенні 25.05.2021 року за його участю слідчого експерименту. Так, ОСОБА_13 показав на місці обставини та пояснив, що 22.05.2021 року він разом з ОСОБА_7 сиділи на дитячому майданчику та пили пиво. Неподалік від них була компанія та один з нею був знайомим ОСОБА_7 - ОСОБА_8 на призвисько ОСОБА_28 . ОСОБА_7 підійшов до тієї компанії і вони разом з ОСОБА_8 почали йти. Коли він побачив, що через деякий час ОСОБА_7 з ОСОБА_8 йдуть, ОСОБА_13 через пару хвилин вирішив йти за ними. ОСОБА_7 та ОСОБА_8 прискорились і наздогнали іншого чоловіка та побили його, забравши при цьому у нього гроші та телефон. Погрожували ножем і вимагали віддати гроші, відрізавши кишені на куртці. Після цього ОСОБА_13 пішов на деякий час, а коли повернувся, ОСОБА_7 дав йому 600 грн купюрами по 100 грн кожна. Коли він зрозумів, що це можуть бути гроші незнайомого чоловіка, на якого ОСОБА_7 та ОСОБА_8 здійснили напад, то повідомив поліції та видав грошові кошти (т.2 ар.пр. 108-113).

Відповідно до протоколу пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 29.06.2021 року, свідок ОСОБА_13 серед пред`явлених фотознімків осіб впізнав на фотознімку під № 4 особу як потерпілого, на якого в ніч з 22.05.2021 року на 23.05.2021 року його знайомий ОСОБА_7 та малознайомий «Фока» вчинили розбійний напад. На фотознімку під № 4 зображений ОСОБА_12 (т.2 ар.пр.165-170).

Згідно протоколу пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 29.06.2021 року, свідок ОСОБА_13 серед пред`явлених фотознімків осіб впізнав на фотознімку під № 1 малознайомого на прізвисько « ОСОБА_28 », який разом з ОСОБА_7 в ніч з 22.05.2021 року на 23.05.2021 року вчинили розбійний напад. На фотознімку під № 1 зображений ОСОБА_8 (т.2 ар. пр.168-170).

Судом також взято до уваги узгоджені з показами потерпілого ОСОБА_12 та свідка ОСОБА_13 дані, які містяться у:

- показах свідка ОСОБА_16 , який суду пояснив, що 23.05.2021 року до 12.00 години йому на телефон поступив дзвінок з незнайомого йому номера. Як з`ясувалося, це дзвонив ОСОБА_29 , якого він раніше знав по своїй службовій діяльності, оскільки він є оперуповноваженим СКП ВП № 2 Покровського РУП. ОСОБА_13 попросив про зустріч, він сказав, що вдома після чергування, проте останній наполягав. Коли зустрілися з ОСОБА_13 , останній розповів, що вночі приблизно о 2-3 годині 23.05.2021 року біля амбулаторії на м-ні Молодіжному і бачив, як ОСОБА_7 та ОСОБА_8 почали бити хлопця. У ОСОБА_14 був ніж, яким він вирізав у хлопця кишені та забрали у того хлопця гроші і мобільний телефон. Він зареєстрував дану інформацію в черговій частині, зафіксував рапортом та доклав керівництву;

- у протоколі огляду місця події від 23.05.2021 року, згідно якого було оглянуто домоволодіння за адресою: АДРЕСА_2 , де при в ході в зал з правого боку під стіною знаходиться холодильник, з якого присутній при огляді ОСОБА_7 продемонстрував складний ніж. Рукоятка ножа виконана з пластику чорного кольору, металеве лезо. Ніж складається навпіл. Присутній ОСОБА_7 пояснив, що саме цей ніж був у нього в руках, коли він разом з «Фокою» та ОСОБА_30 заволоділи грошима і мобільним телефоном невідомого хлопця. ОСОБА_7 також пояснив, що в підвалі будинку знаходиться мобільний телефон iPhone, яким він заволодів разом з «Фокою» та ОСОБА_30 . З підвалу будинку було вилучено мобільний телефон чорного кольору (т.2 ар.пр.27-29);

- у протоколі огляду від 09.06.2021 року, відповідно до якого в кабінеті ВП № 2 Покровського РУП, ОСОБА_31 добровільно видав працівникам поліції DVD диск із записом з камери відеоспостереження, що розташована біля будинку № 37-А мікрорайону Молодіжний в м. Мирноград, яка охоплює дорогу та сміттєві баки біля вказаної будівлі, за 23.05.2021 року о 02.46. Під час огляду диску DVD-R встановлено, що на ньому мається файл з назвою «IP камера7_197_197_20210523.mp4» тривалістю 59 секунд, на якому зафіксовано як невідомий чоловік у спортивному одягу чорного кольору з вставками білого кольору у білому взутті проходить повз сміттєвих контейнерів, на відео рухається справа наліво. Присутній ОСОБА_32 пояснив, що чоловік рухається у напрямку буд №37Б м-ну Молодіжний м. Мирноград. Далі на відео зображено, як слідом за чоловіком рухаються три невідомих чоловіки: чоловік зліва у темному одягу, чоловік посередині у темних штанах та світлій куртці з капюшоном, чоловік справа у темних штанах та світлій куртці. Пройшовши середину сміттєвих контейнерів, чоловіки зліва та посередині починають потрохи прискорюватись, випереджаючи чоловіка справа, після чого виходять з поля зору камери відеоспостереження. Присутній при огляді ОСОБА_32 пояснив, що дата та час зазначені на відео налаштовані не вірно, відповідно до його обладнання, з якого було здійснено вказане відео, відображає події, які відбувались о 02:46 годині 23.05.2021року (т.2 ар.пр.117);

- у протоколі проведення слідчого експерименту, проведеного 14.06.2021 року за участю обвинуваченого ОСОБА_7 , який пояснив, що 23.05.2023 року приблизно о 3 годині ночі, вони разом з знайомим на ім`я ОСОБА_33 випивали на лавці дитячого майданчика. Там він познайомився з ОСОБА_34 , прізвища якого не пам`ятає. Також там був його знайомий на прізвисько « ОСОБА_28 », який сказав йому, що у ОСОБА_35 є гроші. Потім ОСОБА_24 зібрався йти додому, а вони з «Фокою» пішли за ним. Також їх наздоганяв ОСОБА_33 . Біля амбулаторії на «Даманському» (м-е Молодіжний) у металевого паркана, який огороджений гуртожиток, він окликнув ОСОБА_35 , той зупинився. Він дав йому ляпаса. Влад присів і він забрав у нього телефон з кишені куртки та гроші у сумі 1600 грн, відрізавши кишені. У цей момент вони були з «Фокою» удвох, ОСОБА_36 поруч не було, він був на відстані. Потім якась жінка закричала, що зняла їх на камеру, а потерпілий підвівся та втік. Також обвинувачений ОСОБА_7 вказав, що ножа у нього при собі не було, а кишені куртки потерпілого він відрізав залізкою частина металевого профілю, яка була біля паркану. Крім того, ОСОБА_7 пояснив та показав, як ОСОБА_8 наніс удар потерпілому долонею правої руки, після чого потерпілий присів біля паркану (т.2 ар.пр.124-132);

- у висновку експерта № 10 від 25.06.2021 року (до висновку експерта № 84 від 14.06.2021 року), згідно якого з урахуванням зіставлення характеру і розташування тілесних ушкоджень, виявлених у ОСОБА_12 при проведенні судово-медичної експертизи та при зверненні за медичною допомогою, з показаним потерпілим, свідком ОСОБА_13 та підозрюваним ОСОБА_7 , відповідним механізмом заподіяння тілесних ушкоджень, слід вважати, що їх утворення можливо при обставинах вказаних ними при проведенні слідчих експериментів (т.2 ар. пр.163-164);

- інших доказах, зокрема у показах свідків ОСОБА_21 та ОСОБА_20 , та інших письмових матеріалів, в їх сукупності.

Наведеними у вироку даними спростовані твердження обвинувачений ОСОБА_7 та ОСОБА_8 про відсутність в справі доказів вини останніх у вчиненні інкримінованого злочину, відсутність змови обвинувачених на вчинення нападу з метою заволодіння чужим майном, поєднаний із насильством, небезпечним для життя чи здоров`я особи, яка зазнала нападу та про невірну кваліфікацію дій ОСОБА_7 .

Частиною 2 статті 187 КК України передбачено кримінальну відповідальність за напад з метою заволодіння чужим майном, поєднаний із насильством, небезпечним для життя чи здоров`я особи, яка зазнала нападу (розбій), вчинений за попередньою змовою групою осіб.

Вчинення кримінального правопорушення за попередньою змовою групою осіб означає спільне вчинення цього кримінального правопорушення декількома (двома і більше) суб`єктами злочину, які заздалегідь домовились про спільне його вчинення.

Домовленість досягається словами, жестами, умовними знаками, а іноді поглядами як за тривалий час до початку вчинення кримінального правопорушення, так і за кілька годин, хвилин чи секунд. Початком вчинення кримінального правопорушення вважається початок виконання об`єктивної сторони. Усі погодження до початку замаху є попередніми. При цьому під час вчинення кримінального правопорушення кожен зі співучасників може вчиняти різні дії (подолання опору потерпілого, заподіяння тілесних ушкоджень, заволодіння майном), які спрямовані на досягнення єдиної мети.

Як встановлено судом, ОСОБА_8 розповів ОСОБА_7 про те, що у ОСОБА_12 є грошові кошти. Після того, як останній попрямував додому, ОСОБА_7 та ОСОБА_8 , разом, направились за ним. Наздогнавши потерпілого, ОСОБА_8 ударив потерпілого в голову та висловив вимогу віддати грошові кошти та телефон, а ОСОБА_37 за допомогою ножа відрізав кишені куртки ОСОБА_12 , де заходилось майно потерпілого. В результаті цього ОСОБА_8 та ОСОБА_7 заволоділи грошовими коштами потерпілого, мобільним телефоном та банківською картою.

Тобто, спільні дії обвинувачених, як до початку вчинення кримінального правопорушення, так і спільні дії під час заволодіння чужим майном, їх узгодженість вказують на об`єднання таких дій єдиним умислом, охоплення свідомістю, об`єктивного сприяння один одному у вчинені розбійного нападу.

Отже, враховуючи зазначені обставини, які передували вчиненню кримінального правопорушення, дії обвинувачених під час вчинення кримінального правопорушення, суд першої інстанції дійшов до обґрунтованого висновку про вчинення ними розбою за попередньою змовою групою осіб.

Також колегія суддів зазначає, що при грабежі (ст. 186 КК України), поєднаному із застосуванням насильства, яке не є небезпечним для життя чи здоров`я потерпілого або з погрозою застосування такого насильства, основним об`єктом посягання виступає власність, і незважаючи на те, що в момент вчинення грабежу відбувається вплив на потерпілого, він є незначним. Натомість, за загальним визначенням, розбій (ст. 187 КК України), як злочин проти власності, це напад з метою заволодіння чужим майном, поєднаний з насильством, небезпечним для життя чи здоров`я особи, яка зазнала нападу, або з погрозою застосування такого насильства. Головним критерієм реальності погрози при розбої є суб`єктивне сприйняття її потерпілим. При розмежуванні грабежу та розбою визначальним є характер застосованого до потерпілого насильства або погрози як способу заволодіння чужим майном, при розбої воно є небезпечним для життя чи здоров`я, а при грабежі така небезпека відсутня.

З об`єктивної сторони розбій вчиняється у формі нападу з метою заволодіння чужим майном, поєднаного, зокрема, з погрозою застосування насильства, небезпечного для життя і здоров`я особи, яка зазнала нападу.

При цьому форма висловлення погрози не обмежується конкретними словами про можливе застосування насильства, вона має місце й тоді, коли винна особа, зокрема, своїми жестами, демонстрацією зброї або інших предметів, які потерпілий об`єктивно може розцінити як такі, що при їх застосуванні його здоров`ю чи життю загрожуватиме небезпека, бажає, щоб у потерпілого склалося враження, що якщо він протидіятиме нападаючому або не виконає його вимог, то ця погроза буде реалізована. Як встановлено судом, у потерпілого ОСОБА_12 таке враження дійсно склалося.

Як пояснили потерпілий ОСОБА_12 та свідок ОСОБА_13 , обвинувачений ОСОБА_8 ударив потерпілого у голову та вимагав у нього гроші. ОСОБА_7 дістав ніж і вирізав кишені на кофті потерпілого, де було його майно.

За поясненнями обвинуваченого ОСОБА_7 ножа у нього не було, він взяв шматок металевого профілю довжиною 10-12 см, шириною 6-7 см. При цьому, на його думку, вказаний шматок металевого профілю можна переплутати з ножем.

За поясненнями потерпілого ОСОБА_12 , він дуже злякався, добре, що взагалі залишився живим. Тобто, потерпілий ОСОБА_12 реально сприймав погрози обвинувачених та боявся за своє життя та здоров`я.

Таким чином, давши аналіз зібраним у справі доказам у їх сукупності та належним чином їх оцінивши, суд обґрунтовано визнав ОСОБА_8 та ОСОБА_7 винними у вчиненні ним зазначеного у вироку злочину, за який їх засуджено, а дії вірно кваліфіковані за ч. 2 ст. 187 КК України.

Отже, апеляційні доводи сторони захисту про те, що обвинувачений ОСОБА_8 не причетний до вчинення даного злочину та у справі відсутні докази його вини, а також що дії обвинуваченого ОСОБА_7 слід кваліфікувати за ст. 186 КК України, - є необґрунтованими.

Крім того, колегія суддів зазначає, що розбій вважається закінченим з моменту нападу, поєднаного із застосуванням або з погрозою застосування насильства, небезпечного для життя чи здоров`я, незалежно від того, чи заволоділа винна особа чужим майном.

Таким чином твердження обвинувачених ОСОБА_8 , ОСОБА_7 та захисника ОСОБА_9 про те, що у ОСОБА_8 не було знайдено та вилучено жодного предмету та коштів, що належали потерпілому, як на доказ непричетності ОСОБА_8 до вчинення інкримінованого йому злочину, не заслуговують на увагу.

До такого ж висновку приходить колегія суддів і щодо апеляційних доводів про те, що суд не надав критичної оцінки показам потерпілого ОСОБА_12 та свідка ОСОБА_13 , які перебували у ніч вчинення злочину у стані сильного алкогольного сп`яніння. Судом першої інстанції було надано належної оцінки показам зазначених осіб, їх було взято до уваги та проаналізовано у сукупності з іншими обставинами по справі. Підстав вважати пояснення потерпілого та свідка ОСОБА_13 недостовірними, судом не встановлено та стороною захисту не надано.

Не є обґрунтованими і ствердження обвинуваченого ОСОБА_7 в його апеляційній скарзі про незаконність дій працівників поліції під час вилучення речових доказів ножа та мобільного телефону та про необхідність визнання цих доказів недопустимим.

Як вбачається з матеріалів провадження, 23.05.2021 року було проведено огляд домоволодіння за адресою: АДРЕСА_2 , під час якого було вилучено було вилучено ніж. Як пояснив присутній в ході огляду обвинувачений ОСОБА_7 це саме той ніж, який був у нього в руках, коли від разом з товаришем на прізвисько « ОСОБА_28 » та на ім`я ОСОБА_33 , заволоділи грошовими коштами та мобільним телефоном невідомого йому хлопця. З підвалу будинку працівниками поліції було вилучено мобільний телефон чорного кольору, який потім був впізнаний потерпілим ОСОБА_38 , як його телефон, яким заволоділи обвинувачені в ході нападу на останнього (т.2 ар.пр. 27-29, т.2 ар.пр.153).

Огляд домоволодіння було проведено в присутності власника ОСОБА_20 , обвинуваченого ОСОБА_7 , захисника адвоката ОСОБА_10 , та в присутності двох понятих ОСОБА_21 та ОСОБА_39 . Відповідно до протоколу, ОСОБА_20 зауважила, що її син ОСОБА_7 не погрожував ножем, а лише встромив ніж у землю. Будь яких інших заяв, клопотань чи заперечень, зокрема і щодо неналежної процесуальної поведінки працівників поліції, учасниками слідчої дії заявлено не було. Після складення відповідного протоколу, зазначені особи підписали його.

Допитаний судом першої інстанції в якості свідка - понятий ОСОБА_21 пояснив, що 23.05.2021 року в другі половині дня він, та ще одна сусідка, були понятими при огляді будинку, що знаходиться напроти його домоволодіння, де проживає ОСОБА_7 . При проведенні огляду було застосовано відеозйомку, та в будинку було вилучено ніж, а з підвалу, куди вказав сам ОСОБА_7 було вилучено мобільний телефон. Вказав, що при огляді також була присутня матір ОСОБА_7 . Останній, як йому здалося, був не зовсім тверезий, але поводив себе нормально, все розповідав, добровільно надавав пояснення, ніхто на нього не здійснював ніякого впливу. Де саме були вилучено ніж свідок не пам`ятає за плином часу, за ніж пішла розмова після того, як вилучили телефон.

Статтею 13 КПК України визначено, що не допускається проникнення до житла чи до іншого володіння особи, проведення в них огляду чи обшуку інакше як за вмотивованим судовим рішенням, крім випадків, передбачених цим Кодексом.

За статтею 237 КПК України, з метою виявлення та фіксації відомостей щодо обставин вчинення кримінального правопорушення слідчий, прокурор проводять огляд місцевості, приміщення, речей та документів. Огляд житла чи іншого володіння особи здійснюється згідно з правилами цього Кодексу, передбаченими для обшуку житла чи іншого володіння особи.

Частиною 1 ст. 233 КПК України регламентовано, що ніхто не має права проникнути до житла чи іншого володіння особи з будь-якою метою, інакше як лише за добровільною згодою особи, яка ним володіє, або на підставі ухвали слідчого судді, крім випадків, установлених ч. 3 цієї статті.

Згідно вимог ч.3 ст. 233 КПК України, слідчий, дізнавач, прокурор має право до постановлення ухвали слідчого судді увійти до житла чи іншого володіння особи лише у невідкладних випадках, пов`язаних із врятуванням життя людей та майна чи з безпосереднім переслідуванням осіб, які підозрюються у вчиненні кримінального правопорушення. У такому разі прокурор, слідчий, дізнавач за погодженням із прокурором зобов`язаний невідкладно після здійснення таких дій звернутися до слідчого судді із клопотанням про проведення обшуку. Слідчий суддя розглядає таке клопотання згідно з вимогами статті 234 цього Кодексу, перевіряючи, крім іншого, чи дійсно були наявні підстави для проникнення до житла чи іншого володіння особи без ухвали слідчого судді.

Відповідно матеріалів провадження, огляд зазначеного вище домоволодіння проводився 23.05.2021 року в період часу з 16.55. годин до 17.40 годин, тобто через короткий проміжок часу після вчинення кримінального правопорушення. При цьому, відповідно до норм чинного законодавства, при проведенні зазначеної слідчої дії були присутні, зокрема, власник майна, обвинувачений, захисник та поняті. При цьому органом досудового розслідування були забезпечені необхідні процесуальні гарантії, які захищали здатність присутніх осіб висловлювати свої думки, клопотання та заперечення.

Ухвалою слідчого судді Димитрівського міського суду Донецької області від 24.05.2021 року слідчому було надано дозвіл на проведення обшуку житла, розташованого за адресою: АДРЕСА_2 , який було проведено 23.05.2021 року в порядку ст. 233 КПК України (т.2 ар.пр. 32-36).

Виходячи з аналізу наведеного, колегія суддів дійшла до висновку, що під час проведення огляду домоволодіння було дотримано вимог кримінального процесуального законодавства, тому підстави для визнання даної процесуальної дії недопустимим доказом відсутні.

Покази свідка ОСОБА_20 , яка є матір`ю обвинуваченого ОСОБА_7 , про допущені працівниками поліції порушення процесуального закону під час огляду її домоволодіння, судом були оцінені критично, з огляду на інші докази по справі в їх сукупності, з чи погоджується і колегія суддів апеляційного суду.

Що стосується апеляційних доводів ОСОБА_7 про те, що захисник йому був призначений, відповідно до доручення про надання вторинної правової допомоги 23.05.2021 року о 14.29 годин, вже після його затримання, апеляційний суд зазначає наступне.

Відповідно до протоколу затримання, ОСОБА_7 затримано 23.05.2023 року в о 14.00 годині. Останньому було роз`яснені його процесуальні права, зокрема і мати захисника за рахунок держави (т.2 ар.пр.62-63).

Доручення про надання вторинної правової допомоги підозрюваному ОСОБА_7 № 028-0004707 видано 23.05.2021 року о 14.29 год. (т.2 ар.пр. 64).

Огляд місця події домоволодіння за місцем мешкання ОСОБА_7 було проведено 23.05.2021 року у період часу з 16.55 годин до 17.40 годин, за участю, зокрема і захисника ОСОБА_7 - адвоката ОСОБА_10 (т.2 ар.пр.27-29).

Отже, порушення права на захист ОСОБА_7 при проведенні досудового розслідування, як зазначав останній в своїй апеляційній скарзі, органом досудового розслідування допущено не було. Тому вказані доводи не є слушними.

Посилання обвинуваченого ОСОБА_7 про те, що до нього були застосовані недозволені методи ведення досудового розслідування, є не обґрунтованими та не доведеними.

Виходячи зі змісту статті 3 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, за обставин, коли особа висуває небезпідставну скаргу на жорстоке поводження з нею, а саме застосування недозволених методів під час проведення слідства, у поєднанні із загальним обов`язком держави за статтею 1 Конвенції, слід провести ефективне офіційне розслідування. Це означає, що таке розслідування повинно бути ретельним, а органи влади завжди повинні добросовісно намагатися з`ясувати те, що трапилось, та не покладатися на поспішні та необґрунтовані висновки, а тим більше обґрунтовувати ними свої рішення.

Згідно з практикою Європейського суду допустимість як доказів свідчень, отриманих за допомогою катувань, з метою встановлення відповідних фактів у кримінальному провадженні зводить нанівець саму суть права обвинуваченого не свідчити проти себе та призводить до несправедливості кримінального провадження в цілому.

Забезпечення перевірки заяви про застосування недозволених методів шляхом проведення уповноваженим органом офіційного розслідування щодо можливих порушень прав людини, гарантованих статтями 27, 28 Конституції України, є обов`язковим.

Так, за результатом повідомлення Димитрівського міського суду Донецької області від 13.12.20221 року за № 226/1944/21, Першим слідчим відділом (з дислокацією в м. Краматорську) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Краматорську було проведено перевірку обставин щодо застосування щодо ОСОБА_7 недозволених методів впливу з боку працівників поліції при проведенні огляду в домоволодінні за адерсою: АДРЕСА_2 .

За результатами досудового розслідування слідчим Першого слідчого відділу (з дислокацією в м. Краматорську) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Краматорську ОСОБА_40 було винесено постанову про закриття кримінального провадження №0000711 від 30.12.2021 року на підставі п.2 ч.1 ст. 284 КПК України у зв`язку з відсутністю в діях працівників ВП № 2 Покровського РУП ГУНП в Донецькій області складу кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.365 КК України (Т.7, ар.пр. 212, т.5 ар.пр. 14-23, 127-134). Постанова слідчого ніким з учасників кримінального провадження оскаржена не була.

Отже, з огляду на викладене, колегія суддів приходить до висновку, що посилання обвинуваченого ОСОБА_7 на застосування щодо нього органами досудового розслідування недозволених методів ведення досудового слідства - надумані, та є засобом захисту від пред`явленого обвинувачення шляхом затягування судового розгляду з метою уникнення кримінальної відповідальності за скоєне, як і не визнання вини. Проявів же упередження щодо обвинувачених як з боку слідчих органів, так і з боку суду першої інстанції вивченням матеріалів провадження не виявлено та під час апеляційного розгляду не встановлено.

Доказів вчинення працівниками поліції під час проведення огляду домоволодіння за місцем мешкання обвинуваченого ОСОБА_7 кримінальних правопорушень, передбачених ст. 162, ст. 364 КК України, про що зазначено обвинуваченим в його апеляційній скарзі, стороною захисту надано не було та апеляційним судом під час розгляду справи не становлено.

Не заслуговують на увагу і апеляційні доводи обвинуваченого ОСОБА_7 про те, що під час досудового розслідування не було проведено криміналістичних експертиз для з`ясування питання, чи можливо було вилученим ножем зробити такі пошкодження на одягу у потерпілого та наявності на вказаному ножі відбитків пальців.

Колегія суддів зазначає, що відповідно до матеріалів провадження, ні під час досудового розслідування, ні при розгляді справи у суді, клопотань про необхідність проведення експертиз стороною захисту заявлено не було.

На думку колегії суддів, судом першої інстанції з достатньою повнотою перевірено всі доводи обвинувачених та їх захисників в судовому засіданні, зроблено аналіз доказів. У своїх висновках суд навів мотиви, з яких взяв до уваги одні докази та відхилив інші та обґрунтовано дійшов висновку про доведеність винуватості ОСОБА_7 та ОСОБА_8 у вчиненні інкримінованого їм кримінального правопорушення, з чим погоджується й колегія суддів і зазначені доводи, викладені в поданих апеляційних скаргах, були предметом дослідження та перевірки під час судового розгляду.

При цьому, суд дотримався вимог ст. 10 КПК України, створивши необхідні умови для виконання учасниками процесу своїх процесуальних обов`язків і здійснення наданих їм прав. Сторони користувалися рівними правами та свободою у наданні доказів, дослідженні та доведенні їх переконливості перед судом. Клопотання сторін кримінального провадження вирішені судом у відповідності до вимог КПК України.

Суд першої інстанції, з`ясувавши передбачені ст. 91 КПК України обставини, що належать до предмета доказування, встановив факт наявності суспільно небезпечного діяння й обґрунтовано визнав доведеною винуватість ОСОБА_7 та ОСОБА_8 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 187 КК України.

Фактичні дані, які покладено в основу вироку і на яких ґрунтується обвинувачення ОСОБА_7 та ОСОБА_8 отримано в порядку, визначеному КПК України, вони узгоджуються між собою, були предметом безпосереднього дослідження суду, не викликають сумніву в законності їх збирання (формування) та процесуального закріплення. Тому ці дані в силу ст. 84 КПК України є доказами у кримінальному провадженні.

Вищенаведені докази перевірені судом першої інстанції з дотриманням вимог кримінального процесуального закону та їх обґрунтовано покладено в основу вироку, оскільки вони є належними, допустимими та достатніми.

З урахуванням наведеного, колегія суддів вважає, що апеляційні скарги обвинувачених ОСОБА_8 та ОСОБА_41 , а також захисника обвинуваченого ОСОБА_7 адвоката ОСОБА_9 підлягають залишенню без задоволення, а вирок суду першої інстанції залишенню без змін.

Будь-яких даних, які б свідчили про наявність при розслідуванні кримінального провадження та його розгляді істотних вимог норм кримінального процесуального закону, які б тягли за собою безумовне скасування всього вироку, по справі не встановлено.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст. 404, 405, 407, 419 КПК України, колегія суддів

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційні скарги обвинувачених ОСОБА_8 , ОСОБА_7 та захисника обвинуваченого ОСОБА_8 адвоката ОСОБА_9 залишити без задоволення.

Вирок Димитровського міського суду Донецької області від 20 червня 2022 року щодо ОСОБА_7 та ОСОБА_8 , обвинувачених у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.187 КК України залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з дня проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку відповідно до ст. 426 КПК України до Верховного Суду протягом трьох місяців з дня проголошення, а обвинуваченими, які перебувають під вартою, - у той же строк з моменту вручення їм копії судового рішення.

Судді:

____________________ ____________________ ____________________

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4