Справа № 700/418/21
Номер провадження 1-кп/699/63/23
УХВАЛА

про закриття кримінального провадження

04.08.2023 м. Корсунь-Шевченківський

Корсунь-Шевченківський районний суд Черкаської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

за участю:

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

захисника ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду з повною технічною фіксацією кримінальне провадження № 0000651 за обвинуваченням ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 162 КК України,

УСТАНОВИВ:

До Корсунь-Шевченківського районного суду Черкаської області надійшов обвинувальний акт у кримінальному провадженні № 0000651 за обвинуваченням ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 15, ч 3 ст. 185 КК України.

Під час судового розгляду прокурор змінив обвинувачення, за яким просив притягнути ОСОБА_4 до відповідальності за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 162 КК України.

Так, ОСОБА_4 обвинувачується в тому, що він 22.04.2021 в обідню пору доби перебував поблизу будинку, розташованого по АДРЕСА_1 . У цей час у ОСОБА_4 раптово виник умисел на порушення недоторканості майна, шляхом незаконного проникнення до будинку, який належить ОСОБА_6 .

Реалізуючи свій злочинний умисел на порушення недоторканості майна, а саме на незаконне проникнення до житла або іншого володіння особи, ОСОБА_4 , всупереч волі законного володільця ОСОБА_6 та без її чи будь-чийого дозволу, за відсутності визначених законом підстав та в порушення встановленого законом порядку, за відсутності будь-яких причин для порушення недоторканості, діючи умисно, незаконно, протиправно, підійшов до території подвір`я, на якому знаходиться вказаний будинок, що розташований за адресою: АДРЕСА_1 , продовжуючи свій злочинний умисел, спрямований на незаконне проникнення до житла особи, усвідомлюючи, що порушує його недоторканість, долаючи перешкоду, шляхом перерізу мотузки, якою зав`язані петлі вхідних дверей, проник в середину приміщення будинку, тобто незаконно проник до житла ОСОБА_6 , чим грубо порушив ст. 30 Конституції України, відповідно до якої не допускається проникнення до житла чи іншого володіння особи.

Таким чином, ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 162 КК України, а саме у вчиненні незаконного проникнення до житла особи.

Потерпіла ОСОБА_6 подала до матеріалів справи письмову заяву, у якій вказала, що вона просить кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_4 закрити у зв`язку з її відмовою від обвинувачення. Також у заяві зазначено, що потерпіла не має до обвинуваченого ні моральних, ні матеріальних претензій.

Обвинувачений ОСОБА_4 та його захисник ОСОБА_5 не заперечували проти закриття кримінального провадження у зв`язку з відмовою потерпілої від обвинувачення.

Прокурор зазначив, що оскільки потерпіла відмовляється від обвинувачення, то кримінальне провадження підлягає безумовному закриттю, з огляду на що заява потерпілої підлягає задоволенню.

Розглянувши зазначену заяву потерпілої, заслухавши думки прокурора, обвинуваченого та його захисника, дослідивши матеріали кримінального провадження, суд дійшов наступного.

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 03.07.2019 у справі №288/1158/16 (провадження №13-28кс19) зазначено, що критерієм розмежування кримінальних проваджень у формі приватного та публічного обвинувачення є зумовлене характером і наслідками протиправного діяння співвідношення публічного і приватного інтересу як об`єктів кримінально-правового захисту. Від такого співвідношення залежать передбачені законом способи вирішення конфлікту між винним і потерпілим, у тому числі можливість його розв`язання без застосування заходів кримінальної репресії.

Кримінальні правопорушення, кримінальне провадження щодо яких здійснюється у формі приватного обвинувачення, завдають шкоди головним чином інтересам окремих осіб, здебільшого, не є тяжкими і зумовлені локальними конфліктами, їх небезпека для держави й суспільства не є значною, а порушені права потерпілих можуть бути ефективно захищені як за допомогою кримінально-правових механізмів, так і в альтернативний спосіб. Завдана цим особам шкода зазвичай не має непоправного характеру, і становище, яке вони мали до вчинення посягання, може бути поновлено, у тому числі шляхом порозуміння, примирення, компенсації й іншим чином без застосування встановлених державою заходів примусу.

У цих випадках, які є винятками із засади публічності, законодавець надає потерпілому можливість вибору одного з альтернативних варіантів поведінки у відповідь на вчинення щодо нього кримінального правопорушення: ініціювати перед компетентними органами притягнення винного до кримінальної відповідальності; врегулювати кримінально-правовий спір на основі взаємного порозуміння; не вдаватися до жодних дій.

Обираючи спосіб реагування на кримінальне правопорушення, потерпілий, користуючись свободою розсуду, самостійно вирішує питання про те, наскільки це протиправне діяння зачіпає його інтереси, наскільки ефективним для їх захисту буде звернення до процедури кримінального судочинства, а в разі початку такої процедури чи доцільно її продовжувати. Заява потерпілого свідчить про його рішення захистити власні інтереси шляхом здійснення кримінального провадження.

Відповідно до ч. 1 ст. 477 КПК України правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 162 КК України є кримінальним провадженням у формі приватного обвинувачення.

Відповідно до ч. 4 ст. 26 КПК України, кримінальне провадження у формі приватного обвинувачення розпочинається лише на підставі заяви потерпілого. Відмова потерпілого від обвинувачення є безумовною підставою для закриття кримінального провадження у формі приватного обвинувачення.

Пунктом 7 частини 1 ст. 284 КПК України передбачено, що кримінальне провадження закривається в разі, якщо потерпілий відмовився від обвинувачення у кримінальному провадженні у формі приватного обвинувачення, крім кримінального провадження щодо кримінального правопорушення, пов`язаного з домашнім насильством;

Зазначений законодавчий підхід покликаний сприяти врегулюванню виниклого у зв`язку зі кримінальним правопорушенням конфлікту між обвинуваченим та потерпілим і є проявом диспозитивності як загальної засади кримінального провадження, зміст якої розкривається в статті 26 КПК України і полягає у свободі сторін використовувати свої права у межах та у спосіб, що передбачені цим Кодексом.

Зважаючи на усе наведене, ураховуючи думку прокурора щодо відсутності перешкод для закриття даного кримінального провадження у зв`язку з відмовою потерпілої від приватного обвинувачення, перевіривши добровільність відмови потерпілої ОСОБА_6 від обвинувачення, суд уважає, що кримінальне провадження щодо обвинувачення ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 162 КК України, слід закрити.

Запобіжний захід до обвинуваченого не застосовувався, процесуальні витрати та докази, долю яких потрібно вирішувати - відсутні.

Керуючись статтями 26, 284, 288, 350, 369-372, 392, 393, 395, 477, 532 КПК України, суд

УХВАЛИВ:

Прийняти відмову потерпілої ОСОБА_6 від обвинувачення ОСОБА_4 у кримінальному провадженні у формі приватного обвинувачення, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000651.

Кримінальне провадження № 0000651 відносно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Велика Уголька Тячівського району Закарпатської області, громадянина України, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого, обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 162 КК України - закрити у зв`язку з відмовою потерпілої від обвинувачення.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Апеляційна скарга може бути подана учасниками кримінального провадження до Черкаського апеляційного суду через Корсунь-Шевченківський районний суд Черкаської області протягом семи днів з дня її проголошення.

СуддяОСОБА_1