справа № 274/3666/23 провадження № 1-кс/0274/651/23
У Х В А Л А

Іменем України

14.06.2023 року м. Бердичів

Слідчий суддя Бердичівського міськрайонного суду Житомирської області ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Бердичеві Житомирської області клопотання слідчого СВ Бердичівського районного відділу поліції ГУНП в Житомирській області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_3 , погоджене прокурором Бердичівської окружної прокуратури ОСОБА_4 , про арешт майна, поданого в рамках кримінального провадження № 0000862 від 13.06.2023 р. за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України, -

в с т а н о в и в:

13.06.2023 р. слідчий СВ Бердичівського РВП ОСОБА_3 за погодженням з прокурором звернувся до слідчого судді з клопотанням, згідно якого просить накласти арешт на майно у вигляді заборони володіння, користування та розпорядження ним, належне ОСОБА_5 , жителю АДРЕСА_1 , яке було виявлено та тимчасово вилучено під час проведення огляду місця події від 12.06.2023 р., а саме: на металеві дверцята до печі.

В обґрунтування клопотання слідчий зазначив, що 03.04.2023 р. близько 15 год. невстановлена особа, перебуваючи в квартирі за адресою: АДРЕСА_1 , шляхом вільного доступу здійснила крадіжку дверцят до печі, чим спричинила потерпілому ОСОБА_5 матеріального збитку на суму, яка встановлюється.

По даному факту 13.06.2023 р. внесено відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000862 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України.

12.06.2023 р. в ході огляду місця події на ділянці місцевості по АДРЕСА_2 виявлено та вилучено в якості речового доказу предмет, зовні схожий на металеві дверцята до печі, належні ОСОБА_5 .

Відповідно до вимог ст.ст. 167-168 КПК України вилучене вказане вище майно являється тимчасово вилученим. Відповідно до ст. 98 КПК України вилучене майно являється речовим доказом.

Слідчий СВ Бердичівського РВП ОСОБА_3 в судове засідання не з"явився, на адресу суду скерував письмову заяву про розгляд справи у його відсутності. Клопотання підтримує в повному обсязі, просить задовольнити.

Власник майна ОСОБА_5 в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду клопотання повідомлявся через слідчого. Причини неявки суду невідомі.

Відповідно до ч. 1 ст. 172 КПК України клопотання про арешт майна розглядається слідчим суддею, судом не пізніше двох днів з дня його надходження до суду, за участю слідчого та/або прокурора, цивільного позивача, якщо клопотання подано ним, підозрюваного, обвинуваченого, іншого власника майна, і за наявності - також захисника, законного представника, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження. Неприбуття цих осіб у судове засідання не перешкоджає розгляду клопотання.

Відповідно до вимог ч. 4 ст. 107 КПК України, у разі неприбуття в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у судовому провадженні, фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження в суді не здійснюється.

Дослідивши клопотання та додані до нього докази, слідчий суддя приходить до висновку про задоволення клопотання з таких підстав.

З матеріалів, доданих до клопотання, вбачається, що слідчим відділом Бердичівського РВП ГУНП в Житомирській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000862 від 13.06.2023 р. за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України.

Згідно протоколу допиту потерпілого ОСОБА_5 від 13.06.2023 р. встановлено, що потерпілий товаришує з ОСОБА_6 , з яким час від часу вживають спиртні напої. Так, 03.04.2023 р. близько 13 год до місця проживання потерпілого прийшов ОСОБА_7 , де вони розпивали спиртні напої. Після 15 год ОСОБА_7 залишив помешкання ОСОБА_5 . Після чого потерпілий виявив в кухні квартири відсутність чавунної дверцята до печі опалення, яка до того часу, коли прийшов ОСОБА_7 , стояла на підлозі в кухні біля стіни печі на видному місці.

Згідно протоколу огляду місця події від 12.06.2023 р., який був проведений на ділянці місцевості по АДРЕСА_2 , в ході якого було виявлено та вилучено до Бердичівського РВП металевий предмет, зовні схожий на дверцята до печі, розмірами 26х26 см, на передній частині якого містяться вирізблені на металі візерунки, та праворуч замикаючий пристрій.

Отже, існують достатні підстави вважати, що вилучений під час огляду місця події металевий предмет, зовні схожий на дверцята до печі, належний ОСОБА_5 , є предметом злочину, зберіг на собі сліди вчинення кримінального правопорушення, або містить інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, тобто є доказом злочину.

Тому постановою слідчого СВ Бердичівського РВП ГУНП в Житомирській області ОСОБА_3 від 13.06.2023 р. вилучений під час огляду місця події від 12.06.2023 р. металевий предмет, зовні схожий на дверцята до печі, визнано речовим доказом по кримінальному провадженню № 0000862 від 13.06.2023 р. за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України.

Відповідно до частин першої та другої статті 131 КПК України захід забезпечення кримінального провадження застосовується з метою досягнення дієвості цього провадження.

Одним із заходів забезпечення кримінального провадження являється арешт майна.

Згідно частини першої статті 170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є зокрема доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.

Відповідно до ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна, окрім іншого, допускається з метою забезпечення: збереження речових доказів.

У випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої ст. 170 КПК України, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 1 ст. 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Згідно ч. 2 ст. 167 КПК України тимчасово вилученим може бути майно у вигляді речей, документів грошей тощо, щодо яких є достатні підстави вважати, що вони підшукані, виготовлені, пристосовані чи використані, як засоби чи знаряддя вчинення кримінального правопорушення та ( або) зберігли на собі його сліди.

Слідчим суддею встановлено, що вилучений під час огляду місця події металевий предмет, зовні схожий на дверцята до печі, належний ОСОБА_5 , має значення у кримінальному провадженні в якості речового доказу, та який був вилучений з метою його збереження, можливості уникнення його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.

Крім того, відповідно до ч. 11 ст. 170 КПК України заборона або обмеження користування, розпорядження майном можуть бути застосовані лише у разі, коли існують обставини, які підтверджують, що їх незастосування призведе до приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі майна.

Отже, враховуючи, що відсутність заборони на користування та розпорядження майном, на яке планується накласти арешт, не зможе забезпечити запобігання ризикам втрати речових доказів, які суттєво впливають на об`єктивність досудового розслідування, та втрата вищевказаних речей може призвести до втрати речових доказів і як наслідок доказової бази, враховуючи необхідність призначення ряду експертиз (товарознавчої та інших), виникла необхідність у накладенні на них арешту, тому слідчий суддя прийшов до висновку, що клопотання слідчого про арешт майна підлягає задоволенню.

На підставі викладеного, керуючись статтями 131, 132, 170 - 173 КПК України, слідчий суддя,-

п о с т а н о в и в:

Клопотання слідчого СВ Бердичівського районного відділу поліції ГУНП в Житомирській області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_3 про арешт майна задовольнити.

Накласти арешт на майно із забороною володіння, користування та розпорядження ним, а саме: на металевий предмет, зовні схожий на дверцята до печі, розмірами 26х26 см, на передній частині якого містяться вирізьблені на металі візерунки, та праворуч замикаючий пристрій, належний ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , яке було вилучено згідно протоколу огляду місця події від 12.06.2023 р.

Виконання ухвали покласти на слідчих СВ Бердичівського РВП ГУНП в Житомирській області ОСОБА_3 та ОСОБА_8 .

Арешт може бути скасований слідчим суддею в порядку, передбаченому частиною першою статті 174 КПК України.

Ухвала може бути оскаржена до Житомирського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення.

Слідчий суддя: ОСОБА_1