Єдиний унікальний номер №943/1688/23
Провадження №1-кп/943/161/2023
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 вересня 2023 року м. Буськ

Буський районний суд Львівської області в складі:

головуючого-судді: ОСОБА_1

секретаря судового засідання ОСОБА_2

за участю прокурора ОСОБА_3 ,

за участю обвинуваченого ОСОБА_4 ,

та його захисника - адвоката ОСОБА_5 ,

розглянувши у підготовчому судовому засіданні в залі суду в місті Буську кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000310 від 17 липня 2023 року про обвинувачення:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Львів, громадянина України, тимчасово не працюючого, зареєстрованого та проживаючого в АДРЕСА_1 , згідно ст. 89 КК України раніше не судимого, -

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 382 КК України,

в с т а н о в и в :

Постановою Буського районного суду Львівської області від 12.05.2023 року у справі № 943/385/23, ОСОБА_4 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 грн. в дохід держави із позбавленням його права керування транспортними засобами терміном на один рік. Крім цього, постановою Буського районного суду Львівської області від 26.06.2023 року у справі № 943/803/23, ОСОБА_4 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 126 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі двох тисяч чотирьохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 40 800 грн. в дохід держави із позбавленням його права керування транспортними засобами терміном на п`ять років. Постановою Буського районного суду Львівської області від 11.07.2023 року у справі № 943/902/23, ОСОБА_4 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 грн. в дохід держави із позбавленням його права керування транспортними засобами терміном на один рік. Разом із тим, ОСОБА_4 вирішив умисно не виконувати зазначені судові рішення, які набрали законної сили та у подальшому, будучи повідомленим про те, що вищевказаними рішеннями суду він позбавлений права керування транспортними засобами, діючи умисно, знаючи про наявність вказаних постанов суду та будучи повідомленим про їх наявність, з метою невиконання постанов суду щодо позбавлення його права керування транспортними засобами, маючи реальну можливість їх виконати, підриваючи авторитет органів правосуддя України, в порушення ч. 1 ст. 129-1 Конституції України та ч. 2 ст. 13 Закону України «Про судоустрій та статус суддів», відповідно до якого судові рішення, що набрали законної сили є обов`язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об`єднаннями на всій території України, продовжив керування транспортними засобами. Так, 16.07.2023 року близько 14:57 год. ОСОБА_4 керував автомобілем, знаючи, що він позбавлений права керувати транспортним засобом та не маючи посвідчення водія, діючи умисно, всупереч постанови Буського районного суду Львівської області від 12.05.2023 року у справі № 943/385/23, постанови Буського районного суду Львівської області від 26.06.2023 року у справі № 943/803/23, постанови Буського районного суду Львівської області від 11.07.2023 року у справі № 943/902/23, які набрали законної сили, маючи реальну можливість їх виконати, у встановленими вказаними судовими рішеннями термін, в стані алкогольного сп`яніння умисно керував транспортним засобом марки «ВАЗ 21011», реєстраційний номер НОМЕР_1 , рухаючись дорогою по вул. Центральна, в с. Соколівка, Золочівського району, Львівської області в напрямку с. Лабач, Золочівського району, Львівської області був зупинений працівниками СРПП ВП № 2 Золочівського РВП ГУНП у Львівській області, що підтверджується протоколом по справі про адміністративне правопорушення серії ААД № 016256 від 16.07.2023 року за ст. 130 КУпАП та постановою по справі про адміністративне правопорушення серії ААД № 016257 від 16.07.2023 року за ч. 5 ст. 126 КУпАП.

Таким чином, ОСОБА_4 обвинувачується в умисному невиконанні постанови суду, що набрала законної сили, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 382 КК України.

07 вересня 2023 року між начальником Буського відділу Золочівської окружної прокуратури Львівської області ОСОБА_3 , якому на підставі ст. 37 КПК України надані повноваження прокурора у кримінальному провадженні № 0000310, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 17 липня 2023 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 382 КК України та підозрюваним у цьому провадженні ОСОБА_4 , в присутності захисника підозрюваного адвоката ОСОБА_5 на підставі ст. ст. 468, 469, 472 КПК України в приміщенні Буського відділу Золочівської окружної прокуратури, укладено угоду про визнання винуватості, згідно з якою прокурор та підозрюваний ОСОБА_4 дійшли згоди щодо формулювання підозри, всіх істотних для даного кримінального провадження обставин та правової кваліфікації дій підозрюваного за ч. 1 ст. 382 КК України, підозрюваний зобов`язався під час судового розгляду у повному обсязі сформульованої підозри беззастережно визнати свою винуватість у вчиненні даного кримінального правопорушення. Також, сторонами угоди визначено узгоджене ними покарання, яке ОСОБА_4 повинен понести за вчинення даного кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 382 КК України у виді штрафу в розмірі 600 (шістсот) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 10 200 (десять тисяч двісті) гривень.

Вказаною угодою передбачені наслідки її укладення та затвердження, встановлені статтею 473 КПК України, а також наслідки її невиконання, передбачені статтею 476 КПК України.

Прокурор ОСОБА_3 в підготовчому судовому засіданні, вважаючи, що при укладенні даної угоди дотримані вимоги і правила КПК та КК України, просив цю угоду затвердити та призначити обвинуваченому узгоджену в угоді вид і розмір покарання та інші передбачені угодою заходи.

В підготовчому судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 покликаючись на повне визнання ним своєї вини, добровільність укладення ним такої угоди, а також його згоду на призначення покарання за ч. 1 ст. 382 КК України, просив затвердити вказану угоду про визнання винуватості.

Захисник обвинуваченого адвокат ОСОБА_5 в підготовчому судовому засіданні просить вказану угоду між його підзахисним і прокурором затвердити, оскільки вона відповідає вимогам закону та укладена добровільно за його участь.

Розглядаючи в порядку ст. 314 ч. 3 п. 1 КПК України питання про можливість затвердження даної угоди про визнання винуватості, суд виходить з наступного.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 468 КПК України у кримінальному провадженні може бути укладена, зокрема, угода між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим про визнання винуватості.

Згідно п. 1 ч. 4 ст. 469 КПК України угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо, серед іншого: кримінальних проступків, нетяжких злочинів, тяжких злочинів. Угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена щодо кримінальних проступків, злочинів, внаслідок яких шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам (абзац 2 п. 3 ч. 4 ст. 469 КПК України).

Судом встановлено в судовому засіданні, що ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 382 КК України, яке згідно приписів статті 12 КК України є нетяжким злочином.

Суд, шляхом проведення опитування сторін кримінального провадження переконався у тому, що укладення угоди сторонами кримінального провадження є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дій будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді. При цьому судом з`ясовано, що ОСОБА_4 повністю усвідомлює зміст укладеної з прокурором угоди про визнання винуватості, характер обвинувачення, щодо якого визнає себе винуватим, цілком розуміє свої права, визначені ст. 474 ч. 4 п. 1 КПК України, а також наслідки укладення, затвердження даної угоди, передбачені ст. 473 ч. 2 КПК України, та наслідки її не виконання, передбачені ст. 476 КПК України.

Частиною другою статті 50 КК України передбачено, що покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженими, так і іншими особами.

Відповідно до ст. 66 КК України, обставинами, що пом`якшують покарання обвинуваченого ОСОБА_4 суд вважає, що такими є щире каяття та активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення.

Обставин, які обтяжують покарання, відповідно до вимог статті 67 КК України судом не встановлено.

Зміст угоди про визнання винуватості відповідає вимогам ст. 472 КПК України, оскільки узгоджене сторонами угоди покарання відповідає санкції ч. 1 ст. 382 КК України.

Ураховуючи вищенаведене, оскільки умови угоди про визнання винуватості між начальником Буського відділу Золочівської окружної прокуратури Львівської області ОСОБА_3 , якій на підставі ст. 37 КПК України надані повноваження прокурора у даному кримінальному провадженні та підозрюваним ОСОБА_4 , її форма та зміст відповідають вимогам КПК та КК України, а відтак суд приходить до висновку про наявність достатніх правових підстав для затвердження цієї угоди, призначивши обвинуваченому узгоджену сторонами кримінального провадження вид і розмір кримінального покарання та інші заходи, передбачені вказаною угодою.

Разом із тим, суд погоджується, що призначене покарання є достатнім із врахуванням особи обвинуваченого, який судимості не має, на обліку у лікаря-нарколога та лікаря-психіатра не перебуває, має на утриманні малолітню доньку ОСОБА_6 (2013 року народження), по місцю проживання характеризується посередньо.

У кримінальному провадженні витрат на залучення експертів не має.

Цивільний позов не заявлено.

Долю речових доказів слід вирішити відповідно до вимог ч. 9 ст. 100 КПК України.

Ураховуючи наведене та керуючись ст. ст. 100, 314, 368, 373, 374, 376, 394, 468, 469, 474, 475, 477 КПК України, суд, -

у х в а л и в :

затвердити угоду про визнання винуватості, укладену 07 вересня 2023 року між начальником Буського відділу Золочівської окружної прокуратури Львівської області ОСОБА_3 , якому на підставі ст. 37 КПК України надані повноваження прокурора у кримінальному провадженні № 0000310, з однієї сторони, та підозрюваним у цьому кримінальному провадженні ОСОБА_4 .

ОСОБА_4 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 382 КК України та призначити йому узгоджене сторонами кримінального провадження покарання у виді штрафу в розмірі 600 (шістсот) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 10 200 (десять тисяч двісті) гривень.

Речові докази: DVD диск, - залишити в матеріалах кримінального провадження.

У разі невиконання угоди про визнання винуватості прокурор має право звернутися до суду, який затвердив таку угоду, з клопотанням про скасування вироку.

Копію даного вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого ст. 395 КПК України, якщо таку скаргу не було подано.

Вирок може бути оскаржений з підстав, передбачених статтею 394 КПК України до Львівського апеляційного суду через Буський районний суд Львівської області шляхом подачі апеляції протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Суддя ОСОБА_1