У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 183/5318/23

№ 1-кс/183/1788/23

03 травня 2023 року м. Новомосковськ Дніпропетровської області

Слідчий суддя Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області ОСОБА_1 , за участі секретаря судового засідання ОСОБА_2 , слідчого ОСОБА_3 , прокурора ОСОБА_4 , захисника ОСОБА_5 (в режимі відеоконференції), підозрюваного ОСОБА_6 , розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання слідчого Новомосковського районного відділу поліції Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області ОСОБА_7 , погоджене прокурором Дніпровської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони ОСОБА_8 , у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000409 від 20 березня 2023 року про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою до:

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженцю смт. Неспорень Неспоренського району, Республіки Молдова, громадянину України, з середньо-спеціальною освітою, військовослужбовцю військової служби за мобілізацією, стрільцю 1 відділення 1 взводу 3-ї стрілецької роти військової частини НОМЕР_1 , у військовому званні «солдат», зареєстрованому та зареєстрованому за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючому за адресою: АДРЕСА_2 , раніше судимому:

-29.09.2021 року Козелецьким районним судом Чернігівської області за ч.1 ст.115 КК України до 9 років позбавлення волі. На підставі Указу Президента України про помилування звільнений 01.03.2022 року,

підозрюваному у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України,-

в с т а н о в и в :

До Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області надійшло клопотання, слідчого Новомосковського РВП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_7 , погоджене прокурором Дніпровської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони ОСОБА_8 , у кримінальному провадженні, внесеному до ЄРДР за № 0000409 від 20 березня 2023 року про застосування ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою строком на 60 (шістдесят) діб.

В обґрунтування клопотання зазначено, що ОСОБА_6 органом досудового розслідування підозрюється у вчиненні наступних дій.

01 березня 2022 року наказом №43 (по стройовій частині) командира військової частини НОМЕР_2 , ОСОБА_6 зараховано до лав Збройних Сил України.

04 травня 2022 року ОСОБА_6 наказом №0108 командира військової частини НОМЕР_2 , виключено зі списків вказаної військової частини.

В подальшому, 05 травня 2022 року наказом №9 (по стройовій частині) командира військової частини НОМЕР_1 , ОСОБА_6 призначено на посаду: стрілець 1 відділення 1 взводу 3-ї стрілецької роти військової частини НОМЕР_3 .

ОСОБА_9 , будучи військовослужбовцем, відповідно до ст.ст. 9, 11, 16, Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, зобов`язаний суворо дотримуватись у своїй службовій діяльності вимог законів України, Статутів Збройних Сил України (далі Статут), бути взірцем виконання службового обов`язку, свято і непорушно додержуватися Конституції України, виконувати службові обов`язки, що визначають обсяг виконання завдань, доручених йому за посадою. Також являючись військовослужбовцем 3С України, ОСОБА_10 був обізнаний з діючим законодавством щодо заборони зберігання, придбання боєприпасів та вибухових речовин без передбаченого законом дозволу.

Так, відповідно до положень додатку № 1 затвердженого п. 1 постанови Верховної Ради України від 07.06.1992 № 2471-XII «Про право власності на окремі види майна», п.п. 1-4, 9, 15 Положення по дозвільну систему, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12.10.1992 No576, п.п. 2.8, 8.1, 8.2, 8.9 Інструкції про порядок виготовлення, придбання, зберігання, обліку, перевезення та використання вогнепальної, пневматичної, холодної зброї, пристроїв вітчизняного виробництва для відстрілу патронів, споряджених гумовими чи аналогічними за своїми властивостями метальними снарядами несмертельної дії, та патронів до них, а також боєприпасів до зброї, основних частин зброї та вибухових матеріалів, затвердженої наказом МВС України від 21.08.1998 за № 622, зброя, боєприпаси (крім мисливської і пневматичної зброї і боєприпасів до неї, а також спортивної зброї і боєприпасів до неї, що придбаються громадськими об`єднаннями з дозволу органів внутрішніх справ), вибухові речовини й засоби вибуху не можуть перебувати у власності громадян, громадських об`єднань, міжнародних організацій та юридичних осіб інших держав на території України. Право носіння, зберігання, придбання, виготовлення, ремонт, передача, чи збут вогнепальної зброї, бойових припасів здійснюється на підставі передбачених законом дозволів.

Пунктом 11 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 26.04.2002 за № 3 «Про судову практику в справах про викрадення та інше незаконне поводження зі зброєю, бойовими припасами, вибуховими речовинами, вибуховими пристроями чи радіоактивними матеріалами», визначено, що під незаконним зберіганням вогнепальної зброї (крім гладкоствольної мисливської), бойових припасів, вибухових речовин чи вибухових пристроїв розуміються умисні дії, які полягають у володінні (незалежно від тривалості в часі без відповідного дозволу або із простроченням його дії будь-яким із зазначених предметів, що знаходиться не при особі, а в обраному нею місці. Незаконне носіння вибухових пристроїв є умисними, вчиненими без передбаченого законом дозволу діями по їх переміщенню, транспортуванню особою безпосередньо при собі (в руках, одязі, сумці, спеціальному футлярі, транспортному засобі тощо).

Пунктом 12 зазначеної постанови визначено, що незаконним придбанням вибухових пристроїв слід вважати умисні дії, пов`язані з їх набуттям (за винятком викрадення, привласнення, вимагання або заволодіння шляхом шахрайства чи зловживання службовим становищем) всупереч передбаченому законом порядку - а в результаті купівлі, обміну, привласнення знайденого, одержання як подарунок, на відшкодування боргу тощо.

Як встановлено, ОСОБА_6 , на початку січня 2023 року, у невстановлений в ході досудового розслідування час, перебуваючи у окопі в с. Солодке Волноваського району Донецької області, побачив на землі споряджений корпус ручної, осколкової, наступальної гранати РГД-5 промислового виготовлення, та споряджений корпус ручної, осколкової, наступальної гранати РГН промислового виготовлення, які придатні для здійснення вибуху.

В цей час, у військовослужбовця ОСОБА_11 виник злочинний умисел, направлений на придбання, носіння та подальше зберігання вибухових речовин, без передбаченого законом дозволу.

Реалізуючи свій злочинний умисел, в порушення Інструкції про порядок виготовлення, придбання, зберігання, обліку, перевезення та використання вогнепальної, пневматичної, холодної і охолощеної зброї, пристроїв вітчизняного виробництва для відстрілу патронів, споряджених гумовими чи аналогічними за своїми властивостями метальними снарядами несмертельної дії, та патронів до них, а також боєприпасів до зброї, основних частин зброї та вибухових матеріалів, солдат ОСОБА_10 на початку січня 2023 року, у невстановлений в ході досудового розслідування час, знаходячись у окопі в с. Солодке Волноваського району Донецької області (більш точне місце в ході досудового розслідування встановити не надалося можливим), усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер свого діяння, передбачаючи суспільно-небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, достовірно знаючи, що вищевказані предмети являються вибуховими речовинами та вибуховими пристроями, підняв з землі та поклав до рюкзаку конструктивно оформлений заряд вибухової речовини, а саме - споряджений корпус ручної, осколкової, наступальної гранати РГД-5 промислового виготовлення, та споряджений корпус ручної, осколкової, наступальної гранати РГН промислового виготовлення, які відносяться до категорії вибухових речовин та придатні для здійснення вибуху, тим самим вчинивши придбання зазначених предметів.

Після цього, 18 березня 2023 року, у невстановлений в ході досудового розслідування час, діючи з прямим умислом, ОСОБА_6 у своєму рюкзаку переніс вибухові речовини за адресою: АДРЕСА_3 , де залишив зберігатися 1 конструктивно оформлений заряд вибухової речовини, а саме - споряджений корпус ручної, осколкової, наступальної гранати РГД-5 промислового виготовлення.

20 березня 2023 року, в період з 09 год. 30 хв. по 10 год. 25 хв. співробітниками поліції проведено огляд за адресою: АДРЕСА_3 (за місцем тимчасового перебування ОСОБА_6 ), в ході якого виявлено та вилучено конструктивно оформлений заряд вибухової речовини, а саме - споряджений корпус ручної, осколкової, наступальної гранати РГД-5 промислового виготовлення.

Після чого, 20 березня 2023 року, в період з 16 год. 45 хв. по 16 год. 55 хв. співробітниками поліції проведено особистий огляд ОСОБА_6 біля будинку №10 по вул. Соборна, с. Новоселівка Новомосковського району Дніпропетровської області, в ході якого, виявлено та вилучено споряджений корпус ручної, осколкової, наступальної гранати РГН промислового виготовлення, який відносяться до категорії вибухових речовин.

Відповідно до висновку експерта № CE-19/104-23/11274-BTX від 06.04.2023, споряджений корпус ручної, осколкової, наступальної гранати РГД-5 промислового виготовлення, та споряджений корпус ручної, осколкової, наступальної гранати РГН промислового виготовлення, відносяться до категорії вибухових речовин та придатні для здійснення вибуху.

Під час досудового розслідування встановлено наявність ризиків, передбачених п. п. 1, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України.

Обґрунтовуючи ризики, визначені п. 1, п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, слідчий зазначає, що ОСОБА_6 є особою раніше неодноразово судимою за вчинення кримінальних правопорушень, останній раз 29.09.2021 року Козелецьким районним судом Черніговської області за ч. 1 ст.115 КК України до покарання у вигляді позбавлення волі на строк 9 років, однак 01.03.2022 року звільнений з Білоцерківської виправної колонії Київської області №35 на підставі указу Президента України про помилування 27.02.2022 року №76/2022. А тому, ОСОБА_6 , розуміючи вагомість своєї належної законослухняної поведінки в суспільстві, будучи помилуваним та звільненим від покарання у вигляді позбавлення волі на шлях виправлення не став та знову обґрунтовано підозрюється у вчиненні тяжкого злочину, покарання за яке, передбачено у вигляді позбавлення волі строком від 3 до 7 років. Разом з цим, вивченням особи підозрюваного встановлено, що він є особою раніше неодноразово судимою за вчинення кримінальних правопорушень, дітей на утриманні не має, стійкі соціальні зв`язку у останнього відсутні, на даний час знову обґрунтовано підозрюється у вчиненні тяжкого злочину. Отже, враховуючи викладене, ОСОБА_6 , маючи можливість вільного пересування, зможе вчинити інші кримінальні правопорушення.

Вважає, що застосування більш м`яких запобіжних заходів, ніж тримання під вартою, не зможе запобігти вказаним ризикам, оскільки їх уникнення за наведених обставин можливо лише через обмеження свободи пересування підозрюваного шляхом тримання під вартою.

Під час судового розгляду слідчий заявлене клопотання підтримав, просив його задовольнити.

Прокурор в судовому засіданні підтримав клопотання слідчого, просив його задовольнити.

Захисник заперечував проти задоволення клопотання, зазначив, що обґрунтованість підозри не заперечують, але заперечує щодо ризиків. Дійсно його підзахисний був засуджений за тяжкий злочин, однак був помилуваний. З першого дня війни був на передовій, дає покази, сприяє слідству, не був затриманий в порядку ст. 208 КПК України, добровільно з`явився до слідчого, прокурора. Крім того, зазначив, що прокурором не доведено, що більш ніякий запобіжний захід не забезпечить належної поведінки підозрюваного, просивзастосувати особисте зобов`язання.

Підозрюваний ОСОБА_6 свою вину визнав частково, зазначив, що він є військовослужбовцем. Гранати він знайшов в зоні бойових дій - це були гранати ворога. Він їх забрав і кинув у рюкзак. Після чого, з цим рюкзаком поїхав в с. Новоселівка Новомосковского району, де на той час перебувала його співмешканка. Коли він був у своєї співмешканки, господарка будинку побачила, що у нього з рюкзака випала граната. Попросила віддати гранату їй, бо боялася. Він погодився і віддав, однак через деякий час попросив повернути, на що вона сказала, що віддала гранату військовим. Окрім тієї гранати, що він віддав господарці будинку, в нього в рюкзаку була ще одна граната, яку і виявили у нього по вул. Соборній, 10 під час огляду. На запитання суду, навіщо він носив із собою гранати, відповів, що просто забув про те, що вони у нього в рюкзаку. Також вказав, що дійсно був засуджений за вчинення тяжкого злочину, однак був помилуваний Президентом України, бо служив в батальйоні «Київська Русь», просив відмовити у задоволенні клопотання, він не переховувався від правоохоронних органів та не збирається цього робити.

Вислухавши учасників судового розгляду, перевіривши матеріали клопотання, слідчий суддя проходить до таких висновків.

20 квітня 2023 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000409 внесено відомості за фактом носіння, зберігання, придбання вибухової речовини без передбаченого законом дозволу, що за своїми ознаками підпадає під правову кваліфікацію злочину, визначеного ч. 1 ст. 263 КК України.

28 квітня 2023 року ОСОБА_6 у кримінальному провадженні № 0000409 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України. Повідомлення про підозру від 28 квітня 2023 року вручено ОСОБА_6 .

ОСОБА_6 підозрюється у тому, що він, на початку січня 2023 року, у невстановлений в ході досудового розслідування час, перебуваючи у окопі в с. Солодке Волноваського району Донецької області, побачив на землі споряджений корпус ручної, осколкової, наступальної гранати РГД-5 промислового виготовлення, та споряджений корпус ручної, осколкової, наступальної гранати РГН промислового виготовлення, які придатні для здійснення вибуху.

В цей час, у військовослужбовця ОСОБА_6 виник злочинний умисел, направлений на придбання, носіння та подальше зберігання вибухових речовин, без передбаченого законом дозволу.

Реалізуючи свій злочинний умисел, в порушення Інструкції про порядок виготовлення, придбання, зберігання, обліку, перевезення та використання вогнепальної, пневматичної, холодної і охолощеної зброї, пристроїв вітчизняного виробництва для відстрілу патронів, споряджених гумовими чи аналогічними за своїми властивостями метальними снарядами несмертельної дії, та патронів до них, а також боєприпасів до зброї, основних частин зброї та вибухових матеріалів, солдат ОСОБА_10 на початку січня 2023 року, у невстановлений в ході досудового розслідування час, знаходячись у окопі в с. Солодке Волноваського району Донецької області (більш точне місце в ході досудового розслідування встановити не надалося можливим), усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер свого діяння, передбачаючи суспільно-небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, достовірно знаючи, що вищевказані предмети являються вибуховими речовинами та вибуховими пристроями, підняв з землі та поклав до рюкзаку конструктивно оформлений заряд вибухової речовини, а саме - споряджений корпус ручної, осколкової, наступальної гранати РГД-5 промислового виготовлення, та споряджений корпус ручної, осколкової, наступальної гранати РГН промислового виготовлення, які відносяться до категорії вибухових речовин та придатні для здійснення вибуху, тим самим вчинивши придбання зазначених предметів.

Після цього, 18 березня 2023 року, у невстановлений в ході досудового розслідування час, діючи з прямим умислом, ОСОБА_6 у своєму рюкзаку переніс вибухові речовини за адресою: АДРЕСА_3 , де залишив зберігатися 1 конструктивно оформлений заряд вибухової речовини, а саме - споряджений корпус ручної, осколкової, наступальної гранати РГД-5 промислового виготовлення.

20 березня 2023 року, в період з 09 год. 30 хв. по 10 год. 25 хв. співробітниками поліції проведено огляд за адресою: АДРЕСА_3 (за місцем тимчасового перебування ОСОБА_6 ), в ході якого виявлено та вилучено конструктивно оформлений заряд вибухової речовини, а саме - споряджений корпус ручної, осколкової, наступальної гранати РГД-5 промислового виготовлення.

Після чого, 20 березня 2023 року, в період з 16 год. 45 хв. по 16 год. 55 хв. співробітниками поліції проведено особистий огляд ОСОБА_6 біля будинку АДРЕСА_4 , в ході якого, виявлено та вилучено споряджений корпус ручної, осколкової, наступальної гранати РГН промислового виготовлення, який відносяться до категорії вибухових речовин.

Дії ОСОБА_6 кваліфіковано за ч. 1 ст. 263 КК України, як носіння, зберігання, придбання вибухової речовини без передбаченого законом дозволу.

Вирішуючи клопотання по суті виходжу з наступного.

Згідно з ч. 1 ст. 176 КПК України запобіжними заходами є: особисте зобов`язання; особиста порука; застава; домашній арешт; тримання під вартою.

Відповідно до ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання ризикам визначеним положенням цієї статті.

Статтею 178 КПК України визначено обов`язок суду, на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів, оцінити в сукупності всі обставини вчинення підозрюваним кримінального правопорушення та особу підозрюваного.

Ураховуючи зібрані органом досудового слідства докази та встановлені під час розгляду клопотання обставини, слідчий суддя вважає обґрунтованою повідомлену громадянину ОСОБА_6 підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, що попередньо кваліфіковано органом досудового розслідування за ч.1 ст. 263 КК України.

Відповідно до ч. 1 ст. 183 КПК України - тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частиною п`ятою статті 176 цього Кодексу.

При вирішенні питання про застосування запобіжного заходу ОСОБА_6 слідчий суддя ураховує, що вказаний у клопотанні слідчого ризик, передбачений п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України, є доведеним.

Так, про наявність ризику, передбаченого п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України, свідчить те, що ОСОБА_6 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України, яке відповідно до ст. 12 КК України віднесено до категорії тяжких злочинів та за який передбачена реальна міра покарання у вигляді позбавлення волі на строк від 3 до 7 років.

Зазначена обставина сама по собі може бути мотивом та підставою для підозрюваного переховуватися від органів досудового розслідування чи суду. Це твердження узгоджується із позицією Європейського суду з прав людини у справі Ilijkov v. Bulgaria від 26.06.2001 (§ 80, заява № 33977/96), за якою суворість можливого вироку є відповідним елементом в оцінці ризику ухилення, а погляд на серйозність обвинувачення проти заявника давав уповноваженим органам можливість обґрунтовано вважати, що такий початковий ризик був установлений.

Про наявність ризику, передбаченого п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, свідчить те, що ОСОБА_6 є особою раніше неодноразово судимою за вчинення кримінальних правопорушень, останній раз 29.09.2021 року Козелецьким районним судом Черніговської області за ч. 1 ст.115 КК України до покарання у вигляді позбавлення волі на строк 9 років, але 01.03.2022 року звільнений з Білоцерківської виправної колонії Київської області №35 на підставі указу Президента України про помилування 27.02.2022 року №76/2022, а тому вказаний ризик свідчить про наявність продовження ним злочинної діяльності.

Слідчий суддя враховує наявність у ОСОБА_6 місця проживання, однак, дані обставини з урахуванням вищевикладеного не можуть слугувати достатньою підставою для застосування підозрюваному ОСОБА_6 іншого більш м`якого запобіжного заходу не пов`язаного з триманням під вартою.

При оцінці можливості застосування іншого більш м`якого запобіжного заходу з метою запобігання встановленим ризикам, враховуючи, що така оцінка стосується перспективних фактів, слідчий суддя використовує стандарт доказування «обґрунтованої ймовірності», за яким слід вважати, що інші більш м`які запобіжні заходи ніж тримання під вартою не зможуть запобігти встановленим ризикам за умови встановлення обґрунтованої ймовірності цього. При цьому КПК України не вимагає доказів того, що підозрюваний при застосуванні до нього більш м`якого запобіжного заходу обов`язково (поза всяким сумнівом) порушить покладені на нього процесуальні обов`язки чи здійснить одну зі спроб, що передбачена пунктами 1-3 частини 1 статті 177 КПК, однак вимагає доказів того, що він має реальну можливість допустити це в конкретному кримінальному провадженні в майбутньому.

Усе вищенаведене є беззаперечною підставою для обрання підозрюваному ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, у зв`язку з відсутністю підстав для застосування більш м`якого запобіжного заходу.При, цьому, слідчий суддя ураховує строки досудового розслідування,а відтак, оскільки слідчий суддя дійшов про обґрунтованість клопотання слідчого щодо необхідності застосування запобіжного заходу, строк дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою має бути 60 днів.

Застосовуючи запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, слідчий суддя виходить з того, що судове рішення повинно забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів. Визначення таких прав, як підкреслює Європейський суд з прав людини, вимагає від суду більшої суворості в оцінці цінностей суспільства. Зважаючи на суспільний інтерес, який, з урахуванням презумпції невинуватості, виправдовує відступ від принципу поваги до особистої свободи, визначеного Конвенцією про захист прав людини та основоположних свобод, що відповідає правовим позиціям, викладеним в п. 35 рішення ЄСПЛ «Летельє проти Франції», слідчий суддя вважає необхідним застосувати підозрюваному найбільш тяжкий вид запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, оскільки застосування більш м`яких запобіжних заходів не буде достатнім для забезпечення визначених раніше ризиків.

Крім того, відповідно до ч. 3 ст. 183 КПК України, слідчий суддя при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним обов`язків, передбачених КПК України.

Згідно з ч. 5 ст. 182 КПК України розмір застави щодо особи, підозрюваної у вчиненні особливо тяжкого злочину, визначається в межах від 80 до 300 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб. Враховуючи обставини кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_6 ; майновий та сімейний стан підозрюваного, наявність ризиків, передбачених п. 1, п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, який було проаналізовано вище, слідчий суддя вважає, що розмір застави у вигляді 100 розмірів прожиткових мінімумів для працездатних осіб повинний достатньою мірою гарантувати виконання підозрюваним покладених на нього обов`язків.

У разі внесення підозрюваним застави, слідчий суддя вважає, що на підозрюваного ОСОБА_6 повинні бути покладені обов`язки, передбачені ч. 5 ст. 194 КПК України.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 176-178, 181, 183, 194, 196 КПК України, слідчий суддя,-

У Х В А Л И В:

Клопотання слідчого Новомосковського районного відділу поліції Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області ОСОБА_7 , погоджене прокурором Дніпровської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони ОСОБА_8 , у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000409 від 20 березня 2023 року про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою - задовольнити.

Застосувати до ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою до 26 червня 2023 року включно.

Ухвала щодо обрання запобіжного заходу підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Для тримання під вартою підозрюваний ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 підлягає направленню доІНФОРМАЦІЯ_2 .

Визначити заставу у вигляді 100 розмірів прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що складає 268 400,00 (двісті шістдесят вісім тисяч чотириста) гривень 00 копійок, які можуть бути внесені підозрюваним або заставодавцем на відповідний рахунок до спливу терміну тримання під вартою.

Роз`яснити, що підозрюваний або заставодавець мають право у будь-який момент внести заставу у визначеному слідчим суддею розмірі протягом дії ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

При внесенні суми застави у визначеному слідчим суддею розмірі, підозрюваний підлягає звільненню з-під варти.

У разі внесення застави, на підозрюваного ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , покласти наступні обов`язки:

1) не відлучатися із населеного пункту, в якому він фактично проживає, без дозволу слідчого, прокурора, суду;

2) повідомляти слідчого, прокурора, суд про зміну свого місця проживання та/або місяця роботи;

3) прибувати за кожною вимогою до слідчого, який здійснює кримінальне провадження, прокурора та суду;

4) здати на зберігання до відповідних органів державної влади, документи що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.

Роз`яснити підозрюваному, що у разі внесення застави у визначеному у цій ухвалі розмірі, оригінал документу з відміткою банку, який підтверджує внесення застави має бути наданий уповноваженій службовій особі установи, де перебуватиме підозрюваний.

Після отримання та перевірки документа, що підтверджує внесення застави, яка не може тривати більше одного робочого дня, уповноважена службова особа установи, де перебуватиме підозрюваний, негайно має здійснити розпорядження про звільнення з-під варти та повідомити усно і письмово слідчого Новомосковського районного відділу поліції Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області ОСОБА_7 , прокурорівДніпровської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони, якими здійснюється процесуальне керівництво у цьому кримінальному провадженні.

З моменту звільнення з-під варти у разі внесення застави підозрюваний вважається таким, до якого застосовано запобіжний захід у вигляді застави.

Роз`яснити підозрюваному, що у разі якщо він будучи належним чином повідомленим, не з`явиться за викликом до слідчого, прокурора, слідчого судді, суду без поважних причин чи не повідомить про причини своєї неявки, або якщо порушить інші покладені на нього цією ухвалою обов`язки, застава звертається в дохід держави та зараховується до спеціального фонду Державного бюджету України й використовується у порядку, встановленому законом для використання коштів судового збору.

Апеляційна скарга на ухвалу слідчого судді подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Повний текст ухвали складено, підписано та оголошено о 13 год. 15 хв. 08 травня 2023 року.

Слідчий суддя ОСОБА_1