Справа № 136/633/23
провадження №1-кп/136/39/23
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 травня 2023 року м. Липовець

Липовецький районний суду Вінницької області у складі: головуючого судді ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , обвинуваченого ОСОБА_4 , його захисника ОСОБА_5 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Липовець кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000054 від 21.03.2023, про обвинувачення

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця смт Браїлів Жмеринського району Вінницької області, українця, громадянина України, з вищою освітою, працюючого механізатором у фермерському господарстві "Родина В", одруженого, має на утриманні неповнолітню дитину, жителя АДРЕСА_1 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого

у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 4 ст. 358 КК України,

ВСТАНОВИВ:

20.03.2023, близько 17 години, ОСОБА_4 , рухався за кермом транспортного засобу, а саме трактора МТЗ-82 д.н.з. НОМЕР_1 , в м. Липовець по вул. 1-го Травня Вінницького району Вінницької області. Інспектор СРПП відділу поліції №4 Вінницького районного управління поліції ГУНП у Вінницькій області старший лейтенант поліції ОСОБА_6 , будучи очевидцем того, що вищевказаний транспортний засіб порушив вимогу дорожнього знаку 3.3 «Рух вантажних транспортних засобів заборонено» Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2021 № 1306 та продовжив рух в зоні дії дорожнього знаку, спільно із інспектором СРПП відділу поліції №4 Вінницького районного управління поліції ГУНП у Вінницькій області лейтенантом поліції ОСОБА_7 , виконуючи службові обов`язки, визначені Законами України «Про Національну поліцію», «Про дорожній рух», а також посадовою інструкцією, на підставі п. 1 пп. 3 ст. 35 Закону України «Про національну поліцію» з метою припинення даного адміністративного правопорушення та оформлення відповідних матеріалів, зупинили вищевказаний транспортний засіб, за кермом якого знаходився ОСОБА_4 та висловили вимогу пред`явити посвідчення тракториста-машиніста на право керування транспортним засобом відповідної категорії та свідоцтво про реєстрацію вказаного транспортного засобу. При цьому ОСОБА_4 , достовірно розуміючи, що наявне у нього посвідчення тракториста-машиніста серія НОМЕР_2 є підробленим та останній у встановленому законом порядку його не отримував, свідомо передав його працівнику поліції для перевірки, тим самим використавши його. Згідно висновку експерта № 1798/23-21 від 22.03.2023 за результатами проведення судово-технічної експертизи, наданий на дослідження бланк посвідчення тракториста-машиніста серія НОМЕР_2 не відповідає зразкам, які перебувають в офіційному обігу на території України, виготовлений саморобним способом з використанням засобів оперативної поліграфії.

Такі умисні дії ОСОБА_4 органом досудового розслідування кваліфіковано за ч. 4 ст. 358 КК України, як використання завідомо підробленого документа.

У судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 свою вину у вчинені кримінального проступку, передбаченого ч. 4 ст. 358 КК України при обставинах вказаних в обвинувальному акті визнав у повному обсязі, погодившись із кваліфікацією вчиненого ним діяння, у вчиненому розкаявся. Суду пояснив, що дійсно у квітні 2017 року, під час навчання у Винницькому аграрному університеті, він вирішив придбати підроблене посвідчення тракториста-машиніста в порушення встановленої процедури, тобто без навчання та здачі іспитів, для подальшого використання. З цією метою він передав незнайомій особі свої анкетні данні, фотокартку та грошові кошти. Коли це точно було, у якому місті, та суму переданих коштів він не пам`ятає. Через відносно короткий період часу він отримав від незнайомої особи підроблене посвідчення тракториста-машиніста з категоріями А-1 та А-2, яке використовував під час керування трактором. 20.03.2023 біля 17 години, він, керуючи трактором, був зупинений працівниками поліції за порушення правил дорожнього руху. При перевірці документів він пред`явив вищевказане посвідчення, достовірно знаючи, що воно підроблене. В подальшому документ був у нього вилучений.

Враховуючи те, що обвинувачений визнав свою винуватість та, беручи до уваги, що інші учасники судового провадження не оспорюють фактичних обставин кримінального провадження, і правильно розуміють зміст цих обставин, а також відсутність сумніву у добровільності їх позиції, роз`яснивши, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку, суд визнав недоцільним дослідження доказів стосовно тих фактичних обставин кримінального провадження, які ніким не оспорюються, що узгоджується з положеннями ч.3 ст.349 КПК України та ухвалив дослідити докази, обмежившись показами обвинуваченого, а також письмовими доказами, що характеризують особу обвинуваченого, стосуються речових доказів та процесуальних витрат.

Суд переконався, що показання обвинуваченого є послідовними, логічними, а тому не викликають сумніву щодо правильності розуміння обвинуваченим змісту обставин кримінального проступку, добровільності та істинності його позиції.

Суд вважає доведеною винуватість обвинуваченого ОСОБА_4 у вчиненні інкримінованого йому кримінального проступку, а його дії правильно кваліфіковано за ч. 4 ст. 358 КК України, як використання завідомо підробленого документа.

Судом встановлено, що ОСОБА_4 скоїв кримінальне правопорушення, яке відповідно до ст. 12 КК України відноситься до кримінальних проступків, раніше не судимий, працює механізатором у фермерському господарстві "Родина В", одружений, має на утриманні неповнолітню дитину, за місцем проживання характеризується посередньо, на обліку в лікарів нарколога та психіатра не перебував та не перебуває.

Обставинами, які пом`якшують покарання, відповідно до ст. 66 КК України суд визнає щире каяття та активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення.

Обставин, що обтяжують покарання відповідно до ст. 67 КК України, судом не встановлено.

Суд, призначаючи ОСОБА_4 вид та міру покарання, виходить із встановленої ст. 50 КК України, його мети кари, виправлення та запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень, заснованої на вимогах виваженості та справедливості, при цьому враховує визначені ст. 65 КК України загальні засади призначення покарання стосовно обставин цієї справи, ступеня тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особи винуватого, наявність обставин, що пом`якшують покарання та відсутність обставин, що обтяжують покарання, майнового стану обвинуваченого, який працює та має постійний заробіток.

Отже, з урахуванням викладеного, суд дійшов висновку, що необхідним і достатнім для виправлення й запобігання вчинення обвинуваченим нових кримінальних правопорушень буде покарання передбачене санкцією частини статті, за якою кваліфіковано його діяння у виді штрафу, оскільки така міра покарання сприятиме вихованню особи в дусі додержання законів України, тобто формування в неї звички законослухняної поведінки й не бажання в майбутньому повторювати дії, які мають наслідком встановлення зазначених обмежень.

Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлявся.

Питання про долю речових доказів та процесуальні витрати суд вирішує відповідно до ст.ст. 100, 124 КПК України.

У кримінальному провадженні застосовувались заходи забезпечення, а саме ухвалою слідчого судді Липовецького районного суду Вінницької області від 23.03.2023 було накладено арешт на майно - посвідчення тракториста-машиніста серії НОМЕР_2 , видане на ім`я ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що зберігається в матеріалах кримінального провадження. Питання про вказане майно суд вирішує відповідно до ст.174 КПК України.

Запобіжний захід стосовно обвинуваченого не обирався.

Керуючись ч. 4 ст. 358 КК України, ст.ст. 368, 374, 381, 382, 394, 395, 532 КПК України, суд

УХВАЛИВ:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винуватим у вчиненні кримінального проступку, передбаченого за ч. 4 ст. 358 КК України, та призначити йому покарання у виді штрафу у розмірі 50 (п`ятдесяти) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 (вісімсот п`ятдесят) грн. 00 коп.

Речовий доказ по справі, а саме: посвідчення тракториста-машиніста серії НОМЕР_2 видане на ім`я ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що знаходяться в матеріалах кримінального провадження № 0000054 від 21.03.2023 - залишити при матеріалах кримінального провадження, скасувавши арешт накладений на вказане майно ухвалою слідчого судді Липовецького районного суду Вінницької області від 23.03.2023.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь держави витрати на залучення експерта у розмірі 2150 (дві тисячі сто п`ятдесят) грн. 82 коп.

Вирок, якщо інше не передбачено КПК України, набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.

Судове рішення суду першої інстанції не може бути оскаржене в апеляційному порядку з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду й дослідження яких було визнано судом недоцільним відповідно до положень ч.3 ст.349 КПК України. Апеляційна скарга може бути подана на вирок протягом 30-ти днів із дня його проголошення.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Обвинуваченому та прокурору копія вироку вручається негайно після його проголошення. Учаснику судового провадження, який не був присутнім у судовому засіданні, копія судового рішення надсилається не пізніше наступного дня після ухвалення.

Суддя ОСОБА_1