Яготинський районний суд Київської області
Справа № 382/513/23
Провадження № 1-кп/382/93/23
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

01 червня 2023 року м. Яготин

Яготинський районний суд Київської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

за участю прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

захисника ОСОБА_5 ,

потерпілих: ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 ,

представника потерпілих ОСОБА_9 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання прокурора про продовження обвинуваченому ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжного заходу у виді тримання під вартою,

кримінальне провадження № 0001358, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань 01.11.2022, за обвинуваченням ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, уродженця с. Вороньків Бориспільського району Київської області, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше засудженого вироком Пирятинського районного суду Полтавської області від 06.05.2022 року за ч. 2 ст. 125 КК України,

у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 286-1 та ч. 1 ст. 135 Кримінального кодексу України (далі - КК України),

ВСТАНОВИВ:

03.04.2023 року до суду надійшов обвинувальний акт відносно ОСОБА_4 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 286-1 та ч. 1 ст. 135 КК України.

Ухвалою від 10.04.2023 року обрано запобіжний захід обвинуваченому ОСОБА_4 у виді тримання під вартою строком на 60 діб.

У судовому засіданні прокурор заявив клопотання про продовження запобіжного заходу у виді тримання під вартою строком на 60 діб, оскільки строк запобіжного заходу спливає, а ризики, які були підставою застосування до обвинуваченого запобіжного заходу у виді тримання під вартою, не зменшилися. Крім цього, враховуючи тяжкість покарання, передбачених інкримінованих статтями КК України, обвинувачений може переховуватись від органів досудового розслідування та суду, незаконно впливати на потерпілих та свідків, тобто існують ризики, передбачені п. п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, тож застосування більш м`якого запобіжного заходу позбавляє можливості уникнути вказані ризики.

Захисник просив у задоволенні клопотання прокурора відмовити та заявив клопотання про застосування запобіжного заходу до обвинуваченого у вигляді домашнього арешту. Обвинувачений підтримав правову позицію захисника. Представник потерпілих та потерпілі підтримали клопотання прокурора.

Заслухавши учасників, суд дійшов висновку про те, що клопотання прокурора про продовження обвинуваченому ОСОБА_4 запобіжного заходу у виді тримання під вартою підлягає задоволенню, а клопотання сторони захисту задоволенню не підлягає.

Відповідно до вимог ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

На підставі положень ст. 178 КПК України при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у ст. 177 цього кодексу, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі: тяжкість злочину, у вчинені якого підозрюється, обвинувачується особа, її вік, стан здоров`я, сімейний і матеріальний стан, вид діяльності, місце проживання, та інші обставини що її характеризують.

Відповідно до ч. 1, п. 4 ч. 2 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частиною п`ятою статті 176 цього Кодексу. Запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як до раніше не судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років.

Враховуючи наведене, суд бере до уваги те, що обвинувачений ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні злочинів, за які передбачено максимальне покарання у виді позбавлення волі на строк до десяти років; останній неодружений, офіційно не працевлаштований, раніше засуджений, що свідчить про відсутність міцних соціальних зв`язків, обвинувачений під острахом отримання реального покарання у виді позбавлення волі може переховуватися від органу досудового розслідування, суду, а відтак наявні всі підстави для продовження запобіжного заходу у виді тримання під вартою; більш м`який запобіжний захід, на думку суду, може не забезпечити запобігання існуючим ризикам, що, у свою чергу, може уноможливити виконання завдань кримінального провадження, які визначені у ст. 2 КПК України.

За таких обставин, є обґрунтованими доводи прокурора про наявність та продовження існування ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, наявності обґрунтованої підозри і недостатність застосування більш м`якого запобіжного заходу для запобігання вищезазначених ризиків.

Згідно положень статті 5 Конвенції про захист прав та основоположних свобод людини, а також практики Європейського суду з прав людини, обмеження права особи на свободу чи особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою. В кожному випадку, як зазначає Європейський суд з прав людини, суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів. Наявність підстав для тримання особи під вартою може оцінюватись в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин. Тримання особи під вартою завжди може бути виправдано, за наявності ознак того, що цього вимагають справжні інтереси суспільства, які, незважаючи на існування презумпції невинуватості, переважають інтереси забезпечення поваги до особистої свободи.

Як неодноразово зазначав у своїх рішеннях Європейський суд з прав людини, факти, які є причиною виникнення підозри, не повинні бути такими самими переконливими як ті, що є необхідними для обґрунтування обвинувального вироку чи суто висунення обвинувачення, що здійснюється на наступній стадії процесу ("Murrey v. the United Kingdom").

Відповідно до п. 2 ч. 4 ст. 183 КПК України суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, враховуючи підстави та обставини, передбачені статтями 177 та 178 цього Кодексу, має право не визначити розмір застави у кримінальному провадженні щодо злочину, який спричинив загибель людини.

Оскільки судовий розгляд кримінального провадження триває, враховані судом при обранні запобіжного заходу обвинуваченому у даному кримінальному провадженні у виді тримання під вартою ризики не відпали, суд вважає за необхідне клопотання прокурора задовольнити, а у задоволенні клопотання захисника відмовити.

Керуючись ст. ст. 176-178, 183, 197, 199, 392-395, 532 КПК України,

УХВАЛИВ:

У задоволенні клопотання захисника адвоката ОСОБА_5 про обрання обвинуваченому ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту відмовити.

Клопотання прокурора ОСОБА_3 про продовження обвинуваченому ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжного заходу у виді тримання під вартою задовольнити.

Продовжити обвинуваченому ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у виді тримання під вартою на строк 60 діб та утримувати в Державній установі «Київський слідчий ізолятор» Міністерства юстиції України, розташованому за адресою: м. Київ, вул. Дегтярівська, 13.

Строк тримання під вартою ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , рахувати з моменту винесення ухвали 01.06.2023 року.

Строк дії ухвали визначити до 30.07.2023 року включно.

Ухвала суду може бути оскаржена до Київського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом семи днів з моменту її проголошення.

Суддя ОСОБА_1