У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

Справа № 348/95/22

25 квітня 2023 року Богородчанський районний суд

Івано-Франківської області

в складі: головуючого-судді ОСОБА_1 ,

з участю секретаря ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

потерпілої ОСОБА_4 ,

представника потерпілої ОСОБА_5

захисника ОСОБА_6 ,

обвинуваченого ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду матеріали кримінального провадження №0000261 від 09 жовтня 2021 року щодо ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України,

в с т а н о в и в:

На розгляді в Богородчанському районному суді Івано-Франківської області перебуває кримінальне провадження №0000261 щодо ОСОБА_7 , який обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України.

В судовому засіданні прокурор заявив клопотання про продовження обвинуваченому на стадії судового провадження запобіжного заходу у виді тримання під вартою, посилаючись на продовження існування ризиків, передбачених п. 1, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України.

Потерпіла та її представник в судовому засіданні просили задовольнити клопотання прокурора.

Обвинувачений та його захисник в судовому засіданні заперечували щодо задоволення клопотання прокурора, просили визначити ОСОБА_7 розмір застави, передбачений законом, оскільки таке право надано суду або замінити на інший більш м`який запобіжний захід у виді домашнього арешту.

Заслухавши думку учасників судового провадження, суд вважає, що клопотання прокурора є обґрунтованим та підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Ухвалою Богородчанського районного суду Івано-Франківської області від 06 березня 2023 року до обвинуваченого ОСОБА_7 обрано запобіжний захід у виді тримання під вартою на 60 (шістдесят) днів терміном до 05 травня 2023 року включно з утриманням його в Державній установі "Івано-Франківська установа виконання покарань (№12)" без визначення застави.

Відповідно до ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу.

Згідно з ч. 3 ст. 183 КПК України, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим обов`язків, передбачених цим Кодексом, крім випадків, передбачених частиною четвертою цієї статті.

Разом з тим, відповідно до п. 2 ч. 4 ст. 183 КПК України, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, враховуючи підстави та обставини, передбачені ст. 177 та 178 цього Кодексу, має право не визначати розмір застави у кримінальному провадженні, щодо злочину, який спричинив загибель людини.

Відповідно до правової позиції Європейського суду з прав людини, висловленої у п.79 рішення у справі Харченко проти України та у п. 170 рішення у справі Лабіта проти Італії, таке, що продовжується, тримання під вартою може бути виправданим у тій чи іншій справі лише за наявності специфічних ознак того, що цього вимагають істинні вимоги публічного інтересу, які, незважаючи на існування презумпції невинуватості, переважують правило поваги до особистої свободи.

Вирішуючи клопотання прокурора про продовження обвинуваченому запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, суд враховує вік обвинуваченого, що ОСОБА_7 одружений, має на утриманні трьох малолітніх дітей, має постійне місце проживання, мав офіційне місце роботи, що вказує на наявність сімейних зв`язків. Суд також враховує, що він раніше неодноразово судимий за корисливі кримінальні правопорушення проти власності та тяжкість покарання, що загрожує йому у разі визнання винуватим. Достатніх доказів про наявність міцних соціальних зв`язків чи про існування інших обставин, що могло б бути підставою для обрання щодо нього більш м`якого запобіжного заходу, суду не надано.

З урахуванням того, що прокурором доведено наявність ризиків, передбачених п. 1, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, з огляду на недостатність застосування більш м`якого запобіжного заходу у виді домашнього арешту для запобігання вказаним ризикам, суд приходить до висновку про продовження обвинуваченому запобіжного заходу у виді тримання під вартою на строк 60 днів.

Щодо клопотання обвинуваченого та його захисника про визначення ОСОБА_7 розміру застави, передбаченого законом, то таке задоволенню не підлягає з огляду на вимоги п. 2 ч. 4 ст. 183 КПК України, оскільки ОСОБА_8 пред`явлено обвинувачення у вчиненні злочину, який спричинив загибель людини.

На підставі викладеного, керуючись ст. 177, 183, 184, 197, 331, 369, 372 КПК України, суд

п о с т а н о в и в:

Клопотання прокурора задоволити.

Продовжити застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою щодо обвинуваченого ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Львів, зареєстрованого та жителя АДРЕСА_1 , громадянина України, який обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України, на строк 60 днів до 24 червня 2023 року включно з утриманням його в Державній установі "Івано-Франківська установа виконання покарань (№12)" (м.Івано-Франківськ, вул. Коновальця, 70 "а").

Ухвала може бути оскаржена до Івано-Франківського апеляційного суду протягом 7 днів з дня її оголошення.

Суддя ОСОБА_1