Справа № 301/2875/22
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"20" квітня 2023 р. м. Іршава

Слідча суддя Іршавського районного суду Закарпатської області ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

заступника начальника СВ ВП № 1 ОСОБА_4 ,

підозрюваного ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Іршава клопотання заступника начальника СВ ВП № 1 Хустського РУП ГУНП в Закарпатській області ОСОБА_4 , яке погоджено прокурором Іршавського відділу Хустської окружної прокуратури ОСОБА_3 , у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000184 від 06.05.2022, про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів відносно:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Київ, зареєстрованого та мешканця АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, одруженого, раніше не судимого,

підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 336 КК України,

в с т а н о в и л а:

11.04.2023 заступник начальника СВ Хустського РУП ВП № 1 в Закарпатській області ОСОБА_4 , за погодженням із прокурором Іршавського відділу Хустської окружної прокуратури ОСОБА_3 звернувся до слідчого судді із клопотанням про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою на строк 60 днів щодо підозрюваного ОСОБА_6 у кримінальному провадженні № 000184від 06.05.2022, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ст. 336 КК України.

Клопотання мотивовано тим, що заступником начальника СВ відділення відділення поліції № 1 Хустського районного управління поліції ГУНП в Закарпатській області капітаном поліції ОСОБА_4 , проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні за № 0000184 від 06 травня 2022 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ст. 336 КК України за кваліфікуючими ознаками ухилення від призову на військову службу під час мобілізації.

Вказує, що досудовим розслідуванням встановлено що 28 квітня 2022 року ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрований і проживаючий у АДРЕСА_1 , будучи військовозобов`язаним, перебуваючи в приміщенні пункту постійного збору військовозобов`язаних ІНФОРМАЦІЯ_3 , що розташований по АДРЕСА_2 пройшов військово-лікарську комісію на предмет визначення ступеня придатності до військової служби.

За результатами проходження військово-лікарської комісії ІНФОРМАЦІЯ_3 ОСОБА_5 визнано придатним до військової служби, що підтверджено довідкою військово-лікарської комісії ІНФОРМАЦІЯ_3 від 28.04.2022, виданої відповідно до наказу МОУ «Про затвердження Положення про військово-лікарську експертизу в Збройних Силах України» № 402 від 14.08.2008.

В подальшому ОСОБА_5 , будучи військовозобов`язаним та перебуваючи на території пункту постійного збору військовозобов`язаних ІНФОРМАЦІЯ_3 , під особистий підпис отримав повістку про прибуття 02.05.2022 на 10:00 годину до ІНФОРМАЦІЯ_3 для вибуття на військову службу.

Однак, військовозобов`язаний ОСОБА_5 , будучи придатним до несення військової служби за мобілізацією та належним чином повідомлений про дату, час та місце прибуття, 02.05.2022 року на 10.00 годину до ІНФОРМАЦІЯ_3 не прибув, таким чином ухилився від призову на військову службу під час мобілізації, а залишився вдома за місцем тимчасового проживання АДРЕСА_3 .

На підставі викладеного, ОСОБА_5 будучи вдома за адресою АДРЕСА_3 , являючись військовозобов`язаним, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій, діючи умисно, ухилився від виконання свого конституційного обов`язку та призову на військову службу за мобілізацією, тим самим порушивши вимоги ст.65 Конституції України, положення Законів України «Про військовий обов`язок та військову службу» та «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» та вимоги Указу Президента України «Про загальну мобілізацію» №69/2022 від 24.02. 2022.

03 червня 2022 року, органом досудового розслідування ОСОБА_5 , повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 336 КК України, - ухиленні від призову на військову службу під час мобілізації.

Також слідчий зазначає, що під час досудового розслідування були виконанні всі необхідні заходи, щодо повідомлення ОСОБА_5 про підозру у вчиненні ним злочину, передбаченого ст.336 КК України, а саме, 03.06.22 зачитано вголос ОСОБА_7 , яка являється дружиною ОСОБА_5 , окрім того повідомлення про підозру останньому надіслано викликом по телефону на додаток для дзвінків і обміну повідомленнями Вайбер (англ. Viber) на мобільний номер НОМЕР_1 , який належить ОСОБА_5 , також 03 червня 2022 року, підозрюваному ОСОБА_5 , надіслано повістку про виклик до слідчого відділення відділення поліції № 1 Хустського РУП ГУНП в Закарпатській області на 09 год. 00 хв. 07 червня 2022 року, однак останній на вказану дату не прибув та не повідомив про причини неявки.

Крім того вказує, що ОСОБА_5 до повідомлення про підозру у скоєнні кримінального правопорушенні на виклики органу досудового розслідування також неявлявся, а саме 08 травня 2022 року, останньому було повідомлено про прибуття до органу досудового розслідування 11 травня 2022 року, однак він на виклик не прибув та не повідомив про причини неявки, після чого 14 травня 2022 року, повторно надано повістку ОСОБА_5 , про явку до органу досудового розслідування 17 травня 2022 року, яку вручена дружині останнього ОСОБА_7 , однак він на вказаний виклик не прибув та причини неявки не повідомив, тому 23 травня 2022 року, знову надано повістку про виклик ОСОБА_5 , про явку до органу досудового розслідування 26 травня 2022 року, яка вручена ОСОБА_7 , однак ОСОБА_5 за викликом не прибув та не повідомив про причини неявки.

Обґрунтована підозра ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 336 КК України, підтверджується наступними матеріалами: заявою про вчинення кримінального правопорушення від 03 травня 2022 року; належним чином завіреною копією картки обстеження та медичного огляду на ім`я ОСОБА_5 ; копією довідки військово-лікарської комісії від 28 квітня 2022 року, відповідно якої ОСОБА_5 , придатний до військової служби; копією розписки повістки на ім`я ОСОБА_5 , про явку за викликом до ІНФОРМАЦІЯ_3 на 10 годину 02 травня 2022 року; протоколом огляду документа від 08 травня 2022 року; протоколом допиту свідка ОСОБА_8 ; додатковим протоколом допиту свідка ОСОБА_8 ; протоколом допиту свідка ОСОБА_9 ; протоколом повторного допиту свідка ОСОБА_9 ; протоколом допиту свідка ОСОБА_10 ; протоколом огляду документа від 16 травня 2022 року; протоколом допиту свідка ОСОБА_7 від 26 травня 2022 року; інформацією ІНФОРМАЦІЯ_6 від 27.05.2022 року.

08 липня 2022 року досудове розслідування по даному кримінальному провадженні на підставі п.2 ч.1 ст.280 КПК України, зупинено та оголошено підозрюваного ОСОБА_5 , в розшук, тобто останній переховується від органів слідства, з метою ухилення від кримінальної відповідальності.

10 квітня 2023 року до матеріалів даного кримінального провадження, із Дарницького УП ГУНП у м.Київ, надійшла відповідь на постанову про проведення слідчих дії на іншій території, в якій зазначено що місце знаходження ОСОБА_5 встановлено та йому вручено повідомлення про підозру.

Також на виконання вказаної постанови про проведення процесуальних дій на іншій території, підозрюваному ОСОБА_5 06 квітня 2023 року належним чином було вручено повістку про явку до СВ ВП №1 Хустського РУП ГУНП в Закарпатській області на 08 квітня 2023 року, 09 квітня 2023 року та на 10 квітня 2023 року, однак останній на жодну із дат до СВ ВП №1 Хустського РУП ГУНП в Закарпатській області не з`явився, про причини неявки не повідомив, що свідчить про переховування його від органу досудового розслідування.

Крім того, слідчий зазначає, що раховуючи те, що ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні злочину, за який згідно санкції ст. 336 КК України, передбачена позбавлення волі на строк від двох до п`яти років, тому будучи на волі ОСОБА_5 може незаконно впливати на свідків, переховуватись від органів досудового розслідування, суду та є підстави вважати, що особисте зобов`язання, особиста порука підозрюваного, домашній арешт та застава будуть недостатньо ефективними запобіжними заходами для запобігання ризикам порівняно із взяттям під варту.

Окрім цього, існують ризики і в тому, що ОСОБА_5 перебуваючи на волі, може незаконно впливати на свідків у даному кримінальному провадженні, вчинити інше кримінальне правопорушення, переховуватись від органів досудового розслідування, а не обрання такого виду запобіжного заходу не забезпечить виконання підозрюваного покладених на нього процесуальних обов`язків, що в подальшому може призвести до не виконання завдань кримінального судочинства та забезпечення судового розгляду.

Таким чином, в ході досудового розслідування по даному кримінальному провадженні виникла необхідність у застосуванні до ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Розгляд клопотання розпочатий за минуванням трьох годин з часу вручення підозрюваному ОСОБА_5 копії клопотання та матеріалів, якими слідчий обґрунтовує доводи клопотання.

Слідчий СВ ВП №1 Хустського РУП ОСОБА_4 у судовому засіданні клопотання підтримав та просив таке задовольнити.

Прокурор ОСОБА_3 клопотання підтримав та просив застосувати відносно підозрюваного ОСОБА_5 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

Підозрюваний ОСОБА_5 у судовому засіданні заперечував щодо застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та просив обрати домашній арешт.

Заслухавши пояснення учасників кримінального провадження, дослідивши додані до клопотання матеріали, слідчий суддя приходить до таких висновків.

Судове рішення стосовно обрання запобіжного заходу повинно відповідати вимогам ст. 370 КПК України, тобто повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим та містити, як чітке визначення законодавчих підстав для його обрання, так і дослідження та обґрунтування достовірності обраних підстав у контексті конкретних фактичних обставин вчинення кримінального правопорушення, врахування особи підозрюваного та інших обставин, в тому числі ризиків, наведених у ч. 1 ст.177 КПК України.

Європейський суд з прав людини неодноразово підкреслював, що наявність підстав для тримання особи під вартою має оцінюватись в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин. Тримання особи під вартою завжди може бути виправдано, за наявності ознак того, що цього вимагають справжні інтереси суспільства, які, незважаючи на існування презумпції невинуватості, переважають інтереси забезпечення поваги до особистої свободи.

Відповідно до ст.131 КПК України одним із заходів забезпечення кримінального провадження з метою досягнення його дієвості є запобіжні заходи.

Відповідно до ст.177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Згідно ст.183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що в разі обрання іншого більш м`якого запобіжного заходу підозрюваний, обвинувачений може ухилитися від слідства або суду, знищити речові докази, перешкоджати встановленню істини у справі або продовжувати злочинну діяльність. При цьому суд повинен врахувати обставини, які вказані в ст. 178 КПК України.

Відповідно до ст.178 КПК України, при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у ст.177 КПК України, зокрема, слідчий суддя зобов`язаний оцінити, в тому числі вагомість доказів про вчинення підозрюваним кримінального правопорушення, тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного винуватим у кримінальному правопорушенні, розмір майнової шкоди, а також дані, що характеризують особу підозрюваного.

Європейський суд з прав людини неодноразово підкреслював, що наявність підстав для тримання особи під вартою має оцінюватись в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин.

Відповідно до п.3 ч. 2ст. 183 КПК України, запобіжний захід у виді тримання під вартою не може бути застосовано, окрім як до раніше не судимої особи, яка підозрюється чи обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк до п`яти років, - виключно у разі, якщо прокурором, крім наявності підстав, передбачених статтею 177 цього Кодексу, буде доведено, що перебуваючи на волі, ця особа переховувалася від органу досудового розслідування чи суду, перешкоджала кримінальному провадженню або їй повідомлено про підозру у вчиненні іншого злочину.

Згідно положень ч.1 ст.194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Слідчим суддею встановлено, що слідчим відділом ВП № 1 Хустського РУП ГУНП в Закарпатській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 000184від 06.05.2022, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ст. 336 КК України.

03.06.2022 ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні злочину, передбаченого ст. 336 КК України. Про вручення підозри ОСОБА_5 свідчить наявний у повідомленні про підозру особистий підпис ОСОБА_5 ..

Постановою слідчого СВ ВП № 1 Хустського РУП в Закарпатській області від 08.07.2022 зупинено досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000184, оголошено розшук ОСОБА_5 ..

Постановою заступника начальника СВ ВП № 1 Хустського РУП в Закарпатській області від 10.04.2023 відновлено досудове розслідування в кримінальному провадженні № 0000184.

Ухвалою слідчого судді Іршавського районного суду Закарпатської області від 11.04.2023 у справі № 301/2875/22 надано дозвіл на затримання ОСОБА_5 , з метою його приводу для участі в розгляді клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

19.04.2023 о 00:40 год. ОСОБА_5 затримано та доставлено до суду, у зв`язку з чим зазначена ухвала втратила законну силу.

На думку слідчого судді, наведені в клопотанні обставини та додані до нього документи, якими слідчий обґрунтовує доводи клопотання, свідчать про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_5 кримінального правопорушення, передбаченого ст. 336 КК України. Зокрема такими є: витяг з Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 000184від 06.05.2022; заяву про вчинення кримінального правопорушення від 03 травня 2022 року; належним чином завірену копією картку обстеження та медичного огляду на ім`я ОСОБА_5 ; копію довідки військово-лікарської комісії від 28 квітня 2022 року, відповідно якої ОСОБА_5 , придатний до військової служби; копію розписки повістки на ім`я ОСОБА_5 , про явку за викликом до ІНФОРМАЦІЯ_3 на 10 годину 02 травня 2022 року; протокол огляду документа від 08 травня 2022 року; протокол допиту свідка ОСОБА_8 ; додатковий протоколом допиту свідка ОСОБА_8 ; протокол допиту свідка ОСОБА_9 ; протокол повторного допиту свідка ОСОБА_9 ; протокол допиту свідка ОСОБА_10 , інші матеріали досудового розслідування в їх сукупності.

Зазначені відомості у сукупності з інформацією, викладеною у дослідженому під час судового засідання повідомленні про підозру, вважаються переконливими для слідчого судді в тому, що відповідне кримінальне правопорушення могло бути вчинено, а надані слідчим до клопотання відомості в достатній мірі вказують на можливість вчинення підозрюваним ОСОБА_5 кримінального правопорушення.

Приймаючи таке рішення, слідчий суддя виходить з того, що зазначена у клопотанні обставини підозра має місце та підтверджуються на цьому етапі розслідування достатньою сукупністю даних, які наведені у клопотанні слідчого та доданих до нього матеріалах.

Водночас слідчий суддя на даному етапі провадження не вправі вирішувати питання, які повинен вирішувати суд під час розгляду кримінального провадження по суті, зокрема не вправі оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для визнання особи винною чи невинною у вчиненні злочину, а лише зобов`язаний на підставі розумної оцінки сукупності отриманих даних визначити, що причетність особи до вчинення кримінального правопорушення є вірогідною та достатньою для застосування щодо неї обмежувального заходу.

Такий висновок цілком узгоджується із правовими позиціями, наведеними у рішеннях Європейського суду з прав людини. Так, у справі «Мюррей проти Сполученого Королівства» (рішення № 14310/88 від 23 жовтня 1994 року) суд зазначив, що «факти, які є причиною виникнення підозри, не повинні бути такими ж переконливими, як і ті, що є необхідними для обґрунтування вироку чи й просто висунення обвинувачення, черга якого надходить на наступній стадії процесу кримінального розслідування».

В свою чергу, ОСОБА_5 не наведено обставин, які б очевидно та беззаперечно вказували на будь-яку його непричетність до злочину, у вчиненні якого йому повідомлено про підозру, або необґрунтованість повідомленої підозри, а за такого на цій стадії досудового розслідування відсутні підстави вважати, що повідомлення про підозру є вочевидь необґрунтованим.

Таким чином, ОСОБА_5 обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, ухилення від призову на військову службу під час мобілізації, за скоєння якого передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк від трьох до п`яти років, яке відповідно до ст.12 КК України, належить до категорії нетяжких злочинів.

Оцінюючи наявність ризиків, на існування яких посилається сторона обвинувачення обґрунтовуючи подане щодо ОСОБА_5 клопотання, слідчий суддя виходить із такого.

Ризиком у контексті кримінального провадження є певна ступінь можливості, що особа вдасться до вчинків, які будуть перешкоджати досудовому розслідуванню та судовому розгляду або ж створять загрозу суспільству. Слідчий суддя, оцінюючи вірогідність такої поведінки підозрюваного, має дійти обґрунтованого висновку про високу ступінь ймовірності поза процесуальних дій зазначеної особи.

Відповідно до рішення Європейського суду з прав людини у справі «Клішин проти України» наявність кожного ризику повинна носити не абстрактний, а конкретний характер та доводитися відповідними доказами.

Оцінивши доводи, наведені у клопотанні, слідчий суддя вважає, що сторона обвинувачення у судовому засіданні довела наявність підстав вважати, що існують ризики того, що підозрюваний ОСОБА_5 може переховуватися від органів досудового розслідування, незаконно впливати на свідків у цьому ж провадженні, вчиняти інше кримінальне правопорушення, (п.п. 1, 3, 5 ч.1 ст. 177 КПК України).

Ризик переховування ОСОБА_5 від органів досудового розслідування продовжує існувати та обумовлений тяжкістю ймовірного покарання та суворістю можливого вироку, слідчий суддя оцінює в сукупності в світлі обставин цього кримінального провадження, та враховує, що кримінальне правопорушення, передбачене ст. 336 КК України, яке інкримінується ОСОБА_5 за вчинення останнього передбачене покарання у виді позбавлення волі на строк до п`яти років. На думку слідчого судді, зазначена обставина сама по собі може бути мотивом та підставою для підозрюваного переховуватися від органів досудового розслідування чи суду. Це твердження узгоджується із позицією Європейського суду з прав людини у справі «Ілійков проти Болгарії», в якому зазначено, що суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування.

Про наявність вказаного ризику свідчить і перебування ОСОБА_5 у розшуку, що підтверджується також ухвалою слідчого судді Іршавського районного суду від 11.04.2023 у справі № 301/2875/22, якою надано дозвіл на затримання ОСОБА_5 з метою його приводу для участі в розгляді клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Оцінюючи можливість впливу на свідків у даному кримінальному провадженні, слідчий суддя також виходить із передбаченої КПК України процедури отримання свідчень від осіб, які є свідками, у кримінальному провадженні, а саме спочатку на стадії досудового розслідування свідчення отримуються шляхом допиту слідчим чи прокурором, а після направлення обвинувального акту до суду на стадії судового розгляду - усно шляхом допиту особи в судовому засіданні (частини 1, 2 статті 23, стаття 224 КПК України). Суд може обґрунтовувати свої висновки лише на свідченнях, які він безпосередньо сприймав під час судового засідання або отриманих у порядку, передбаченому статтею 225 КПК України, тобто допитаних на стадії досудового розслідування слідчим суддею. Суд не вправі обґрунтовувати судові рішення показаннями, наданими слідчому, прокурору, або посилатися на них (частина 4 статті 95 КПК України).

За таких обставин, ризик впливу на свідків існує не лише на початковому етапі кримінального провадження при зібранні доказів, а й на стадії судового розгляду до моменту безпосереднього отримання судом показань від свідків та дослідження їх судом.

З урахуванням наведеного, слідчий суддя приходить до висновку про те, що підстави і обставини, які зазначені в клопотанні слідчого, є достатньо обґрунтованими, вони вказують на те, що слідчий та прокурор в повному обсязі довели суду обставини, які виправдовують обмеження права підозрюваного ОСОБА_5 на свободу. За встановлених обставин слідчий суддя приходить до висновку про відсутність підстав для застосування більш м`якого запобіжного заходу, і що запобіжний захід у вигляді тримання під вартою є необхідним і таким, що забезпечить на даному етапі досудового розслідування виконання підозрюваним процесуальних обов`язків, що зможе запобігти встановленим ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України.

При прийнятті рішення слідчий суддя також враховує, що відповідно до сформованої практики Європейського суду з прав людини, тримання особи під вартою може бути виправдане, якщо існують реальні ознаки наявності справжнього суспільного інтересу, який незважаючи на презумпцію невинуватості, переважає принцип поваги до особистої свободи. Застосовуючи запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, необхідно виходити із того, що судове рішення повинно забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони прав і інтересів як суспільства, так і потерпілого. Визначення таких прав, як підкреслює Європейський суд з прав людини, вимагає від суспільства більшої суворості в оцінці цінностей суспільства («Летельє проти Франції»).

При цьому слідчий суддя, враховує, що Європейський суд з прав людини у справі «Ілійков проти Болгарії» зазначив, що «суворість передбаченого покарання» є суттєвим елементом при оцінюванні «ризиків переховування або повторного вчинення злочинів». У справі «Летельє проти Франції» вказано, що особлива тяжкість деяких злочинів може викликати таку реакцію суспільства і соціальні наслідки, які виправдовують попереднє ув`язнення як виключну міру запобіжного заходу протягом певного часу.

З урахуванням викладеного, суд приходить до висновку про задоволення клопотання слідчого та необхідність застосування щодо підозрюваного ОСОБА_5 виняткового запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Даний вид запобіжного заходу є співмірним з існуючими ризиками, відповідає даним про особу підозрюваного ОСОБА_5 та тяжкості пред`явленої йому підозри, зможе у повній мірі забезпечити виконання ним процесуальних обов`язків та унеможливить настання ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України.

Слідчий суддя також враховує дані про особу підозрюваного, а також будь-яких обставин, які б свідчили про неможливість перебування ОСОБА_5 під вартою не наведено, будь-яких медичних висновків, які б засвідчували факт неможливості тримання ОСОБА_5 під вартою за станом здоров`я, слідчому судді не надано.

Слідчий суддя враховує, що застосовуючи запобіжний захід у вигляді тримання під вартою ОСОБА_5 , слідчий суддя своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів. Визначення таких прав, як підкреслює Європейський суд з прав людини, вимагає від суду більшої суворості в оцінці цінностей суспільства.

На підставі викладеного, слідчий суддя приходить до висновку, що клопотання слідчого, погоджене прокурором, необхідно задовольнити і застосувати до підозрюваного запобіжний захід у виді тримання під вартою строком на 60 днів.

За змістом ч.3 ст.183 КПК України, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним обов`язків, передбачених КПК України.

Згідно ч. 4 ст. 182 КПК України розмір застави визначається слідчим суддею з урахуванням обставин кримінального правопорушення, майнового та сімейного стану підозрюваного, інших даних про його особу та ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу. Розмір застави повинен достатньою мірою гарантувати виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього обов`язків та не може бути завідомо непомірним для нього.

Відповідно до п. 1 ч.5 ст. 182 КПК України розмір застави щодо особи, підозрюваної чи обвинуваченої у вчиненні нетяжкого злочину - від одного до двадцяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

При визначенні ОСОБА_5 альтернативного запобіжного заходу у вигляді застави, слідчий суддя наряду з положеннями ст. ст. 182, 183 КПК України враховує практику Європейського суду з прав людини, відповідно до якої розмір застави повинен визначатися тим ступенем довіри, при якому перспектива втрати застави, буде достатнім стримуючим засобом, щоб відбити у особи, щодо якої застосовано заставу, бажання будь-яким чином перешкодити встановленню істини у кримінальному провадженні.

Враховуючи обставини вчинення кримінального правопорушення, матеріальне становище підозрюваного, тяжкість правопорушення, у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_5 , слідчий суддя вважає, що застава у розмірі десяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб з покладенням обов`язків, передбачених ч.5 ст.194 КПК України, зможе забезпечити виконання ОСОБА_5 покладених на нього обов`язків.

Окрім цього, слідчий суддя вважає за необхідне відповідно до норм ч. 3 ст. 183 КПК України, у разі внесення застави покласти на підозрюваного ОСОБА_5 обов`язки, передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України.

За таких обставин, клопотання слідчого підлягає задоволенню.

Керуючись ст.ст. 177, 178, 182, 183, 193, 194, 196, 197, 199, 206, 211, 372, 395 КПК України, слідчий суддя,

п о с т а н о в и л а:

Клопотання заступника начальника СВ ВП № 1 Хустського РУП ГУНП в Закарпатській області ОСОБА_4 , яке погоджено прокурором Іршавського відділу Хустської окружної прокуратури ОСОБА_3 , про застосування щодо ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів задовольнити.

Застосувати щодо ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 336 КК України, запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів до 17.06.2023 до 00:40 год..

Одночасно для забезпечення виконання підозрюваним ОСОБА_5 обов`язків, визначених КПК України, визначити заставу в розмірі десяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 26 840 (двадцять шість тисяч вісімсот сорок) гривень, яка може бути внесена як самим підозрюваним, так і іншою фізичною або юридичною особою (заставодавцем).

Роз`яснити, що підозрюваний або заставодавець мають право у будь-який момент внести заставу у розмірі, визначеному в ухвалі про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, протягом дії ухвали.

У разі внесення застави покласти на підозрюваного ОСОБА_5 наступні обов`язки, передбачені ч.5 ст.194 КПК України:

- з`являтися до слідчого, прокурора та суду за кожною вимогою;

- не відлучатися із населеного пункту, в якому він проживає, без дозволу слідчого, прокурора або суду;

- повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та/або місця роботи;

- утримуватися від спілкування із свідками у даному кримінальному провадженні;

- здати на зберігання органу досудового розслідування свій паспорт громадянина України для виїзду за кордон та інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.

Термін дії ухвали та обов`язків, покладених судом, у разі внесення застави визначити по 17.06.2023.

У разі внесення застави та з моменту звільнення підозрюваного ОСОБА_5 з-під варти внаслідок внесення застави, визначеної у даній ухвалі, підозрюваний зобов`язаний виконувати покладені на нього обов`язки, пов`язані із застосуванням запобіжного заходу у вигляді застави.

Ухвала підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Закарпатського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення, а підозрюваним в той же строк, але з моменту вручення йому копії ухвали суду.

Повний текст ухвали складено 21.04.2023 о 09 год. 00 хв..

Слідча суддя Іршавського

районного суду: ОСОБА_1