Провадження № 1-кс/750/4367/23
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

26 серпня 2023 року м. Чернігів

Слідчий суддя Деснянського районного суду міста Чернігова ОСОБА_1 , із секретарем судового засідання ОСОБА_2 , за участю прокурора ОСОБА_3 , захисника адвоката ОСОБА_4 , підозрюваного ОСОБА_5 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Чернігові клопотання старшого слідчого в ОВС СВ УСБ України в Чернігівській області ОСОБА_6 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000084 від 01.04.2023 стосовно:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, уродженця м. Рудний Республіки Казахстан, з вищою освітою, одруженого, маючого на утриманні неповнолітню дитину ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , офіційно не працюючого, зареєстрованого за адресою АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого,

який підозрюється у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 28 ч. 1 ст. 114-1, ч. 3 ст. 332 КК України,

в с т а н о в и л а :

Старший слідчий в ОВС СВ УСБ України в Чернігівській області ОСОБА_6 , за погодженням із прокурором відділу Чернігівської обласної прокуратури ОСОБА_8 , звернувся до суду з клопотанням про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно підозрюваного ОСОБА_5 .

В судовому засіданні прокурор підтримав клопотання, просив його задовольнити, з наведених у ньому підстав.

Підозрюваний та його захисник з клопотанням не погодились.

Захисник заявив усне клопотання захисника про обрання підозрюваному запобіжного заходу не пов`язаного з триманням під вартою, посилаючись на наступні обставини.

Захисник наполягає на тому, що відсутні докази того, що дії підозрюваного вчинялись ним саме з метою сприяння ухиленню особи від мобілізації. Відсутні будь-які докази, що підозрюваний усвідомлював свою вину у вчиненні таких дій. Є покази лише особи, на яку оформлювались документи, проте він є зацікавленою особою. Підозрюваний не має наміру переховуватися, оскільки є важка ситуація в родині - хворіє дружина, мати дружини, його батькі потребують постійної допомоги. Крім того, в державі існує заборона на виїзд за кордон чоловіків до досягнення 60 років, що також не дозволяє підозрюваному перетнути кордон. Не є можливим також вплив на свідка, бо останній проживає в іншому місті, а інших свідків не встановлено. Також посилаєтсья на те, що всі ймовірні спільники затримані, один- перебуває за межами держави Україна. Захисник також вважає, що наразі обгрунтованість підозри ставиться під сумнів. Крім того, не є затриманими особи, які здійснювали оформлення всіх необхідних документів в ТЦК та СП. Наполягає на тому, що підозрюваний виконував лише технічні дії, не будучи обіізнаним про те, що ОСОБА_9 збирається перетнути кордон саме з метою уникнення від мобілізації, а не з метою виїзду на постійне місце проживання. Також захисник просив врахувати, що підозрюваний не ухилявся від військового обліку.

Підозрюваний підтримав позицію захисника. Доповнив, що лише допомагав особі, яка була не місцевою і не знала, де і що знаходиться, вважав, що це допомога для виїзду за кордон на постійне місцце проживання, а не з метою ухилення від мобілізації. Вказував,що дуже мало спілкувався з ОСОБА_9 , останній більше спілкувався з ОСОБА_10 .

Заслухавши доводи прокурора, думку підозрюваного та його захисника, дослідивши матеріали кримінального провадження, якими обгрунтоване клопотаня, приходжу до наступних висновків.

Слідчим відділом УСБ України в Чернігівській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000084 від 01.04.2023, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 28 ч. 1 ст. 114-1, ч. 3 ст. 332 КК України.

24.08.2023 ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , затримано за підозрою у вчиненні вказаних кримінальних правопорушень (протокол затримання від 24.08.2023, час фактичного затримання: 14 год. 25 хв.).

24.08.2023 ОСОБА_5 оголошено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 28 ч. 1 ст. 114-1, ч. 3 ст. 332 КК України.

Згідно з ч.1 ст.183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу.

За змістом ч. 6 ст. 176 КПК України, під час дії воєнного стану до осіб, які підозрюються у вчиненні злочину, передбаченого ст. 114-1 КК України, за наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, застосовується запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

Обґрунтована підозра не передбачає наявності достовірного знання про вчинення особою кримінального правопорушення. Однак, вона повинна бути заснована на об`єктивних фактах, наданих суду стороною обвинувачення.

Таким чином, не вирішуючи питання про доведеність вини та остаточної кваліфікації дій ОСОБА_5 , виходячи з наданих матеріалів клопотання, слідчий суддя дійшла висновку про наявність обґрунтованої підозри щодо вчинення останнім кримінальних правопорушень за викладених у клопотанні обставин.

Захисник підозрюваного посилався на необґрунтованість підозри.

Оскільки положення кримінального процесуального законодавства не розкривають поняття «обґрунтованості підозри», в оцінці цього питання слідчому судді належить користуватися практикою Європейського суду з прав людини, яка відповідно до ст.17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» є джерелом права.

Із аналізу рішень Європейського суду з прав людини, зокрема, у рішеннях «Фокс, Кемпбел і Гартлі проти Сполученого Королівства», «Нечипорук та Йонкало проти України», «Мерабішвілі проти Грузії» можна виділити такі критерії стандарту доказування «обґрунтована підозра»:

- існування фактів та інформації, які дали змогу переконати об`єктивного спостерігача у тому, що відповідна особа могла вчинити кримінальне правопорушення;

- факти, якими обґрунтовується підозра можна «розумно» вважати такими, що підпадають під ознаки правопорушення за законом про кримінальну відповідальність;

- обґрунтованість підозри не може встановлюватися in abstracto або ґрунтуватися на суб`єктивних припущеннях, а має підкріплюватися конкретними доказами в кримінальному провадженні;

- стандарт доказування «обґрунтована підозра» не передбачає, що уповноважені органи мають оперувати доказами, достатніми для пред`явлення обвинувачення чи ухвалення обвинувального вироку.

Поряд із цим, слідчий суддя наголошує, що при вирішенні питання щодо існування обґрунтованої підозри у розрізі наявності підстав для застосування заходу забезпечення кримінального провадження, оцінка наданих слідчому судді доказів здійснюється не в контексті оцінки доказів з точки зору їх достатності і допустимості для встановлення вини чи її відсутності, доведення чи не доведення винуватості особи, що здійснюється судом при ухваленні вироку, а з метою визначення вірогідності та достатності підстав причетності тієї чи іншої особи до вчинення кримінального правопорушення, а також того чи є підозра обґрунтованою, щоб виправдати подальше розслідування або висунення обвинувачення.

На етапі досудового розслідування слідчий суддя не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд під час розгляду кримінального провадження по суті, зокрема, оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для визнання особи винною чи невинною у вчиненні злочину, та за якою нормою Кримінального закону ця особа підлягає відповідальності, оскільки належна оцінка представлених у справі доказів буде здійснена в межах судового провадження.

Таким чином, висновки органу досудового розслідування не є явно необґрунтованими чи очевидно недопустимими.

Отже, вказане може бути підставою для застосування заходу забезпечення кримінального провадження у виді запобіжного заходу.

Оцінюючи доводи слідчого щодо існування ризиків передбачених п.п. 1, 3, 4, 5 ч.1 ст.177 КПК України, слідчий суддя виходить із такого.

Ризиком у контексті кримінального провадження є певна ступінь можливості, що особа вдасться до вчинків, які будуть перешкоджати досудовому розслідуванню та судовому розгляду або ж створять загрозу суспільству. Слідчий суддя, оцінюючи вірогідність такої поведінки підозрюваного, має дійти обґрунтованого висновку про високу ступінь ймовірності позапроцесуальних дій зазначеної особи.

Оцінивши доводи, наведені у клопотанні, слідчий суддя вважає, що сторона обвинувачення у судовому засіданні довела наявність підстав вважати, що існує ризик того, що ОСОБА_5 зможе переховуватися від органів досудового розслідування, з огляду на таке.

Так, ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні кримінальних правопорушень, які відповідно до ст. 12 КК України відноситься до категорії тяжких злочинів, за одне з яких передбачено безальтернативне покарання у вигляді позбавлення волі на строк до дев`яти років з позбавленням права обіймати певні посади чи займатися певною діяльністю на строк до трьох років з конфіскацією майна.

Слідчий суддя погоджується з доводами прокурора про те, що ОСОБА_5 , усвідомлюючи тяжкість та невідворотність покарання, що загрожує йому в разі визнання його винуватим, може переховуватись від органів досудового розслідування та суду.

Суворість покарання за вчинення злочинів, які інкримінуються ОСОБА_5 , у сукупності із обґрунтованістю повідомленої йому підозри збільшує ризик його переховування від органів досудового розслідування чи суду.

Посилання захисника на те, що близькі родичі підозрюваного хворіють, зокрема, дружина має групу інвалідності, а тому він не зможе перетнути державний кордон, не приймається до уваги сілдчим суддею, оскільки зазначені обставини навпаки збільшують ймовірність переховування підозрюваного від органу досудового розслідування, враховуючи наявність законодавчо визначених пільг щодо звільнення особи від мобілізації, що дає змогу безперешкодно перетнути державний кордон України. Крім того, на думку слідчого судді, переховування може мати місце і в межах держави Україна.

Не свідчать про відсутність ризику ухилення підозрюваного факт його добровільного з`явлення до ТЦК та СП для уточнення даних, оскільки в даному випадку мова йде про ухилення від органів досудового розслідування та суду, а не від мобілізації.

Оцінивши доводи прокурора щодо існування ризику впливу на свідків у цьому ж кримінальному провадженні, слідчий суддя вважає їх обґрунтованими та не виключає можливості здійснення на них тиску з метою зміни їх показів на свою користь.

Твердження захисника, що слідством встановлений лише один свідок, який проживає в іншому місті, а тому цей ризик не є доведений, слідчий суддя не приймає до уваги, враховуючи, що досудове розслідування ще триває, що не виключає можливості встановлення інших свідків.

В оцінці ризику щодо вчинення підозрюваним іншого кримінального правопорушення, слідчий суддя приходить до висновку, що цей ризик, наведений слідчим в клопотанні та підтриманий прокурором в судовому засіданні, не знайшов свого підтвердження.

В оцінці ризику, передбаченого п. 4 ч.1 ст. 177 КПК України, то слідчий суддя вважає, що органом досудового розслідування даний ризик не був належним чином обґрунтованим, та не знайшов свого підтвердження в ході розгляду справи.

Таким чином, під час розгляду клопотання сторона обвинувачення довела існування ризиків, передбачених п.п.1, 3 ч.1 ст.177 КПК України, що відповідно до п.2 ч.1 ст.194 КПК України є підставою для застосування запобіжного заходу.

Також слідчий суддя зазначає, що ризики вчинення підозрюваним дій, передбачених частиною першою статті 177 КПК України, вважаються наявними за умови встановлення судом обґрунтованої ймовірності реалізації ним таких дій; кримінальний процесуальний закон не вимагає доказів того, що підозрюваний обов`язково (поза всяким сумнівом) здійснюватиме відповідні дії, однак вимагає доказів того, що він має реальну можливість їх здійснити у цьому кримінальному провадженні в майбутньому.

Таким чином, у судовому засіданні прокурором доведено наявність ризиків, передбачених п.п. 1, 2, 3 ч. 1 ст. 177 КПК України, а тому з урахуванням положень ч. 6 ст. 176 КПК України клопотання слід задовольнити, застосувавши до підозрюваного запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

Зважаючи на зміст ч. 6 ст. 176 КПК України, застосування більш м`якого запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту, як про це просив захисник, є неможливим.

Відповідно до ч. 4 ст. 183 КПК України, зважаючи на дію воєнного стану та те, що досудове розслідування триває незначний час, ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 114-1 КК України, на даний час відсутні підстави для визначення розміру застави.

Керуючись ст.ст. 176 - 178, 183, 193, 194, 196, 197, 309 КПК України, слідчий суддя

п о с т а н о в и л а:

У задоволенні усного клопотання захисника про обрання підозрюваному запобіжного заходу не пов`язаного з триманням під вартою - відмовити.

Клопотання слідчого задовольнити.

Обрати стосовно підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою з подальшим утриманням в ДУ «Чернігівський слідчий ізолятор».

Строк тримання під вартою рахувати з моменту фактичного затримання, тобто з 14 год. 25 хв. 24.08.2023.

Строк закінчення дії ухвали 20.10.2023.

Розмір застави не визначати.

Ухвала слідчого судді щодо застосування запобіжного заходу підлягає негайному виконанню після її оголошення.

На ухвалу може бути подана апеляційна скарга до Чернігівського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Повний текст ухвали виготовлено та проголошено 28 серпня 2023 року о 12 год 30 хв.

Слідчий суддя ОСОБА_1