Суддя ОСОБА_1
Справа № 644/3324/23
Провадження № 1-кп/644/230/23
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

30 червня 2023 року м. Харків

Орджонікідзевський районний суд м. Харкова у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю:

секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора - ОСОБА_3

потерпілої ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань Орджонікідзевського районного суду м. Харкова кримінальне провадження відомості за яким внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000670 від 04.05.2023, за обвинуваченням:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець м. Харків, громадянин України, українець, з загальною середньою освітою, офіційно не працевлаштований, одружений, має на утриманні двох малолітніх дітей, в силу ст.89 КК України не судимий, зареєстрований та фактично проживає за адресою: АДРЕСА_1

у вчиненні кримінального правопорушення - злочину, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_5 , 24.04.2023 приблизно о 09:00, точний час в ході досудового розслідування не встановлений, знаходився за місцем свого проживання за адресою: АДРЕСА_1 , де у нього виник раптовий умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна, а саме належного його матері - ОСОБА_4 телевізора «Samsung UE50RU7200U», серійний номер НОМЕР_1 , в корпусі вугільно-чорного кольору, що висів на стіні в кімнаті.

Реалізуючи свій раптово виниклий умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна, з метою протиправного збагачення за рахунок інших осіб, передбачаючи суспільно-небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, знаючи, що відповідно до Указу Президента України № 64/2022 від 24.02.2022 в Україні введено воєнний стан та продовжено його дію указами Президента України, останній раз Указом Президента України №58/2023 від 06.02.2023 «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні» та Закону України «Про затвердження Указу Президента України» «Про введення воєнного стану в Україні від 24.02.2022», ОСОБА_5 24.04.2023 приблизно о 09:00, точний час в ході досудового розслідування не встановлений, шляхом вільного доступу зі стіни кімн. АДРЕСА_2 таємно викрав належний його матері - ОСОБА_4 телевізор «Samsung UE50RU7200U», серійний номер НОМЕР_1 , в корпусі вугільно-чорного кольору, вартістю згідно висновку судово-товарознавчої експертизи 11280,15 грн.

В подальшому ОСОБА_4 з місця вчинення кримінального правопорушення злочину зник, розпорядившись викраденим майном на власний розсуд, спричинивши потерпілій ОСОБА_4 матеріальну шкоду згідно висновку експертизи на суму 11280,15 грн.

Допитаний під час судового розгляду ОСОБА_4 , вину за пред`явленим обвинуваченням визнав повністю, показавши про обставини вчинення ним злочину за обствин викладених в обвинувальному акті. В скоєному щиро розкаюється, просив не позбавляти його волі.

Потерпіла ОСОБА_4 під час судового розгляду показала, що її син обвинувачений ОСОБА_5 дійсно незаконно заволодів її особистим майном телевізором. Ніякого дозволу вона йому на розпорядження її майном не давала.

Окрім визнання вини обвинуваченим, його вина в фактично скоєному підтверджується дослідженими під час судового розгляду належними і допустимими доказами, а саме:

-висновком судово-товарознавчої експертизи, за яким визначена вартість телевізора «Samsung UE50RU7200U», серійний номер 0EUL3HJM900024, в корпусі вугільно-чорного кольору - 11280,15 грн.

Оцінивши в сукупності, досліджені судом докази, дії ОСОБА_5 суд кваліфікує за ч. 4 ст. 185 КК України таємне викрадення чужого майна (крадіжка) вчинена в умовах воєнного стану.

Суд, провівши у відповідності до положень ч. 1 ст. 337 КПК України, судовий розгляд кримінального провадження, згідно з якими, судовий розгляд проводиться лише в межах висунутого обвинувачення відповідно до обвинувального акта, дотримуючись принципів змагальності сторін та свободи в поданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості, дотримуючись принципу диспозитивності, забезпечивши необхідні умови для реалізації сторонами їхніх процесуальних прав та виконання процесуальних обов`язків, безпосередньо дослідивши, надані сторонами кримінального провадження докази, давши їм, відповідно до вимог ст. 94 КПК України, належну оцінку - суд дійшов висновку про доведеність винуватості обвинуваченого ОСОБА_5 у вчиненні дій за пред`явленим йому обвинуваченням та правильність кваліфікації дій обвинуваченого за пред`явленим обвинуваченням за ч.4 ст. 185 КК України.

Вивченням даних про особу обвинуваченого ОСОБА_5 встановлено, що він в силу положень ст.89 КК України, не має судимості, на обліках в наркологічному та психіатричному диспансері не перебуває одружений, має на утриманні двох неповнолітніх дітей, офіційно не працевлаштований.

Обставиною, що пом`якшує покарання ОСОБА_5 судом на підставі ст. 67 КК України, визнається щире каяття, наявність на утриманні двох малолітніх дітей.

Згідно із ст. 65 КК України суд призначає покарання у межах, установлених у санкції статті (санкції частини статті) Особливої частини цього Кодексу, що передбачає відповідальність за вчинений злочин, враховуючи ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

У відповідності до п.п. 2,3 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 24.10.2003 «Про практику призначення судами кримінального покарання», при призначенні покарання, суд всебічно враховує фактичні обставини кримінального провадження у їх сукупності, враховуючи їх індивідуальний ступінь, особливості конкретного злочину та обставин його вчинення (форма вини, мотив, мета, спосіб, кількість епізодів злочинної діяльності, характер та ступінь наслідків, цінність тих суспільних відносин на які посягає винний, тяжкість наслідків (характер посягання), спосіб посягання форма й ступінь вини наявність кваліфікуючих ознак.

Особі, яка вчинила злочин має бути призначене покарання, необхідне і достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів. Виходячи з принципів співмірності та індивідуалізації, це покарання за своїм видом і розміром має бути відповідним характеру вчинених дій, їх небезпечності та даним про особу винного, а також з урахуванням обставин, які пом`якшують та обтяжують покарання.

Призначаючи покарання за скоєне, суд керується нормами ч. 2 ст. 50 КК України, згідно яких покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженими, так і іншими особами.

При вирішенні питання про призначення покарання обвинуваченому ОСОБА_5 суд враховує ступінь тяжкості, суспільної небезпечності та наслідки вчиненого ним злочину, який законом віднесений до тяжких злочинів.

За таких обставин, з метою виправлення обвинуваченого ОСОБА_5 , попередження з його боку вчинення нових злочинів і досягнення інших цілей покарання, йому слід призначити покарання, у виді позбавлення волі в межах покарання передбаченого санкцією ч.4 ст.185 КК України, без реального відбування призначеного покарання, однак, в умовах здійснення обов`язкового контролю за подальшою його поведінкою, при звільненні обвинуваченого від відбування покарання з випробуванням та з покладенням на нього додаткових обов`язків, передбачених законом при застосуванні ст. 75 КК України. Обмежень для призначення даного виду покарання - судом не встановлено.

Запобіжний захід в цьому кримінальному провадженні стосовно обвинуваченого не обирався.

Питання щодо речових доказів, судом вирішується у відповідності з положеннями ст. 100 КПК України.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 373, 374, 375 КПК України, суд

У Х В А Л И В:

ОСОБА_5 визнати винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч.4 ст. 185 КК України та призначити покарання у виді позбавлення волі строком на 5 (п`ять) років.

На підставі ст. 75 КК України ОСОБА_5 від відбування призначеного за вироком покарання у виді позбавлення волі - звільнити з випробуванням, з іспитовим строком два роки.

На підставі ч. ч. 1, 3 ст. 76 КК України зобов`язати ОСОБА_5 в період іспитового строку періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну свого місця проживання, роботи або навчання; не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Вирок може бути оскаржений до Харківського апеляційного суду через Орджонікідзевський районний суд м. Харкова протягом 30 днів з дня його проголошення.

Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не буде подано. У разі подання апеляційної скарги вирок суду, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Копію вироку після його проголошення негайно вручити обвинуваченому та прокурору.

Головуючий суддя: ОСОБА_1