Справа № 946/7005/23
Провадження № 1-кс/946/2156/23
УХВАЛА

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

13 вересня 2023 року слідчий суддя Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 ,

розглянувши у судовому засіданні клопотання слідчого відділення № 1 Ізмаїльського РВП ГУНП в Одеській області ОСОБА_3 , погоджене прокурором Ізмаїльської окружної прокуратури Одеської області, про арешт майна, -

В С Т А Н О В И В:

Відділенням № 1 СВ Ізмаїльського РВП ГУНП в Одеській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні за №0001144 від 07.09.2023 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 438 КК України.

Досудовим розслідуванням установлено, що 07.09.2023 приблизно о 00:30 невстановленими військовослужбовцями рф в умовах вторгнення в Україну та ведення рф війни проти України забороненим міжнародним правом, у порушення існуючих правил та звичаїв війни, умисно здійснили обстріл БПЛА дроном камікадзе «Шахид», а саме території ТОВ «ЛАД» що розташована за адресою: Одеська область, Ізмаїльський район, м.Кілія, вул. Букова, 5.

Вищевказані відомості 07.09.2023 внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0001144, за ознаками кримінального правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 438 КК України та розпочато досудове розслідування.

Першочерговими слідчими діями слідчо-оперативної групи став виїзд на місце події та огляд місця події на території ТОВ «ЛАД», що розташована за адресою: Одеська область, Ізмаїльський район, м. Кілія, вул. Букова, 5, за результатами якого було виявлено та вилучено: фрагменти корпусу різних форм, 2 фрагменти корпусу з надписом «Ы 229 Герань 2», 4 фрагменти з написом «Не браться», електропроводка від двигуна металеві деталі різних форм ймовірно від бойового дрону в кількості 16 штук.

В подальшому, постановою слідчого відділення № 1 СВ Ізмаїльського РВП ГУНП в Одеській області капітаном поліції ОСОБА_3 від 07.09.2023 вилучене в ході огляду місця події майно, а саме: фрагменти корпусу різних форм, 2 фрагменти корпусу з надписом «Ы 229 Герань 2», 4 фрагменти з написом « Не браться», електропроводка від двигуна , металеві деталі різних форм ймовірно від бойового дрону в кількості 16 штук, визнано у вказаному кримінальному провадженні речовими доказами.

Як посилається слідчий в своєму клопотанні, оскільки для встановлення важливих обставин у кримінальному проваджені необхідно зберегти речові докази, а саме: фрагменти корпусу різних форм, 2 фрагменти корпусу з надписом «Ы 229 Герань 2», 4 фрагменти з написом « Не браться», електропроводка від двигуна , металеві деталі різних форм ймовірно від бойового дрону в кількості 16 штук, визнано у вказаному кримінальному провадженні речовими доказами, вони зберегли на собі його сліди та визнані постановою слідчого як речові докази у кримінальному провадженні, і без цих складових не можливо буде в подальшому призначити відповідні експертизи та прийняти об`єктивне рішення по кримінальному провадженню, виникла необхідність у накладенні арешту на вказане майно.

Слідчий та прокурор про час та місце розгляду клопотання були повідомлені належним чином, однак в судове засідання не з`явились, в клопотанні зазначили про розгляд справи без їх участі.

В силу ст. 107 КПК технічні засоби фіксування процесу не застосовувалися.

Вивчивши матеріали, які обґрунтовують доводи клопотання, матеріали кримінального провадження, слідчий суддя дійшов висновку, що клопотання про арешт майна підлягає задоволенню.

Згідно ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб.

Як передбачено п. 1 ч. 2, ч. 3 ст. 170 КПК України, арешт майна допускається, в тому числі, з метою збереження речових доказів. Арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 1 ст. 98 КПК України, речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально - протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально-протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Частиною другою ст.173 КПК України встановлено, що при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: 1) правову підставу для арешту майна; 2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу); 3) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт майна накладається у випадках, передбачених пунктами 3, 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); 3-1) можливість спеціальної конфіскації майна (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 2 частини другої статті 170 цього Кодексу); 4) розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); 5) розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; 6) наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

З урахуванням положень ст.ст. 2, 7 КПК України, при розгляді клопотання про накладення арешту на майно в порядку ст.ст. 170-173 КПК України, для прийняття законного, обґрунтованого та справедливого рішення, слідчий суддя повинен з`ясувати правову підставу для арешту майна, яка має бути викладена у клопотанні слідчого та відповідати вимогам закону.

Вказане майно, згідно ч. 7 ст. 237 КПК України, є тимчасово вилученим майном, оскільки зберігає на собі сліди кримінального правопорушення та використовувалось як предмети та знаряддя вчинення кримінального правопорушення, а тому мають значення для кримінального провадження.

Відповідно до ч. 5 ст. 237 КПК України при проведенні огляду дозволяється вилучення лише речей і документів, які мають значення для кримінального провадження. Частиною 7 цієї ж статті визначено, що вилучені речі та документи, що не відносяться до предметів, які вилучені законом з обігу, вважаються тимчасово вилученим майном.

Вказана норма узгоджується зі ст. 1 Першого протоколу Конвенції про захист прав та основоположних свобод, відповідно до якої будь-яке обмеження власності повинно здійснюватися відповідно до закону, а отже суб`єкт, який ініціює таке обмеження повинен обґрунтувати свою ініціативу в контексті норм закону.

У своїх висновках ЄСПЛ неодноразово нагадував, що перша та найважливіша вимога статті 1 Протоколу 1 полягає в тому, що будь-яке втручання публічної влади в право на мирне володіння майном має бути законним: друге речення п. 1 дозволяє позбавлення власності лише «на умовах, передбачених законом», а п. 2 визначає, що держави мають право здійснювати контроль за користуванням майном шляхом введення в дію «законів». Більше того, верховенство права, один з фундаментальних принципів демократичного суспільства, є наскрізним принципом усіх статей конвенції (рішення у справах «Колишній король Греції та інші проти Греції» та «Малама проти Греції»).

Виходячи з наведеного та приймаючи до уваги, що завданням кримінального судочинства є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування кримінального правопорушення тощо, а також зважаючи на те, що вилучені вищевказані предмети мають значення речових доказів у кримінальному провадженні, та незастосування арешту щодо цього майна може призвести до зникнення, втрати або його пошкодження або настання інших наслідків, які можуть перешкоджати кримінальному провадженню, слідчий суддя вважає що клопотання слідчого про арешт майна є обґрунтованим та підлягає задоволенню.

Керуючись ст.ст.170 - 173 КПК України, слідчий суддя, -

УХВАЛИВ:

Клопотання слідчого відділення № 1 СВ Ізмаїльського РВП ГУНП в Одеській області ОСОБА_3 , погоджене прокурором Ізмаїльської окружної прокуратури Одеської області, про арешт майна задовольнити.

Накласти арешт на тимчасово вилучене майно, а саме: фрагменти корпусу різних форм, 2 фрагменти корпусу з надписом «Ы 229 Герань 2», 4 фрагменти з написом « Не браться», електропроводка від двигуна , металеві деталі різних форм ймовірно від бойового дрону в кількості 16 штук, із забороною відчуження, розпорядження та користування даним майном.

Заборонити користуватись та розпоряджатись майном, на яке накладено арешт.

Майно, на яке накладено арешт, а саме: фрагменти корпусу різних форм, 2 фрагменти корпусу з надписом «Ы 229 Герань 2», 4 фрагменти з написом «Не браться», електропроводка від двигуна, металеві деталі різних форм ймовірно від бойового дрону в кількості 16 штук, залишити на зберіганні в камері речових доказів відділення № 1 Ізмаїльського РВП ГУНП в Одеській області.

Ухвала може бути оскаржена до Одеського апеляційного суду протягом п`яти діб з дня проголошення або отримання.

Слідчий суддя: ОСОБА_1