Справа №454/2307/23
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"06" червня 2023 р. місто Сокаль

Сокальський районний суд Львівської області в складі:

головуючого - судді ОСОБА_1

за участю секретаря: ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Сокалі кримінальне провадження №0000179 про обвинувачення:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , народженого та зареєстрованого в АДРЕСА_1 , проживаючого по АДРЕСА_2 , громадянина України, освіти середньої, на утриманні одна малолітня дитина, раніше несудимого, інспектора прикордонної служби 2-ї категорії машиніста екскаватора відділення технічного забезпечення відділу прикордонної служби № НОМЕР_1 НОМЕР_2 прикордонного загону ІНФОРМАЦІЯ_2 , солдата військової служби за призовом під час мобілізації,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.402 Кримінального кодексу України,

за участі сторін кримінального провадження:

прокурора ОСОБА_4

обвинуваченого ОСОБА_3 ,

безпосередньо після закінчення судового розгляду, перебуваючи в нарадчій кімнаті, ухвалив вирок про наступне:

Формулювання обвинувачення, визнаного судом доведеним.

19.04.2023р. близько 04.55год. по АДРЕСА_2 на стройовому плацу тимчасового місця дислокації НОМЕР_2 прикордонного загону на території ІНФОРМАЦІЯ_3 , начальником НОМЕР_2 прикордонного загону ОСОБА_5 до присутніх військовослужбовців, у тому числі до солдата ОСОБА_3 , чітко та зрозуміло доведено наказ начальника НОМЕР_2 прикордонного загону ІНФОРМАЦІЯ_2 від 18.04.2023р. №19 (гриф) про здійснення маршруту з 05.00год. 19.04.2023р. до 18.00год. 21.04.2023р. зведеного підрозділу НОМЕР_2 прикордонного загону в кількості 35 військовослужбовців, з АДРЕСА_2 до АДРЕСА_3 , однак солдат ОСОБА_3 у вказаний час та місці, умисно, посягаючи на встановлений порядок підлеглості, порушуючи військову дисципліну через свою особисту недисциплінованість та несумлінне ставлення до виконання своїх службових обов`язків, з мотивів хибно зрозумілих інтересів служби, в умовах воєнного стану, в порушення вимог ст.ст.17, 65 Конституції України, ст.17 Закону України «Про оборону України», ч.1 ст.1 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», п.п.1, 4 Посадової інструкції інспектора прикордонної служби 2-ї категорії машиніста екскаватора відділення технічного забезпечення, Ст.ст.11, 16, 28-30, 35, 37, 127, 128-131, 199, 216 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, Ст.ст.1, 4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, абзацу 5 ст.1 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію», в присутності інших військовослужбовців НОМЕР_2 прикордонного загону, відкрито у письмовій формі відмовився виконувати вищевказаний наказ начальника НОМЕР_2 прикордонного загону ІНФОРМАЦІЯ_2 , який видано у встановленому законом порядку, відповідною особою в межах наданих повноважень, не суперечив чинному законодавству, не носив у собі явно злочинного змісту, не був пов`язаний порушенням конституційних прав та свобод солдата ОСОБА_3 , у зв`язку з чим, підлягав беззастережному та неухильному виконанню з боку останнього.

Станом на 18.00год. 21.04.2023р. солдат ОСОБА_3 , діючи умисно, з метою ухилення від виконання військового обов`язку, без поважних причин, в мовах воєнного стану. Не здійснив марш у складі військовослужбовців НОМЕР_2 прикордонного загону та не прибув до АДРЕСА_3 , чим відкрито відмовився виконати наказ начальника НОМЕР_2 прикордонного загону ІНФОРМАЦІЯ_2 від 18.04.2023р. №19 (гриф), залишившись в пункті постійної дислокації НОМЕР_2 прикордонного загону ІНФОРМАЦІЯ_2 по АДРЕСА_2 .

Позиція обвинуваченого

В судовому засіданні обвинувачений свою вину у вчиненому ним кримінального правопорушеннях визнав повністю, погодився з усіма фактичними обставинами справи та показав, що дійсно не виконав наказ начальника НОМЕР_2 прикордонного загону ІНФОРМАЦІЯ_2 від 18.04.2023р. №19 (гриф) про здійснення маршруту до м.Краматорськ Донецької області.

У скоєному щиро розкаявся.

Оцінка суду

Вислухавши думку учасників судового провадження про те, які докази потрібно дослідити, та порядок їх дослідження, відповідно до частини третьої статті 349 Кримінально процесуального кодексу України, суд вважає за недоцільне досліджувати докази щодо тих обставин, які ніким не оспорюються, оскільки про таке не заперечують всі учасники судового провадження, які показали, що правильно розуміють зміст цих обставин, така їх позиція є добровільною, вони розуміють, що будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.

Враховуючи показання обвинуваченого, співставивши їх з фактичними обставинами справи, приймаючи до уваги те, що фактичні обставини справи ніким не оспорюються, суд дійшов висновку, що дії обвинуваченого правильно кваліфіковані за ч.4 ст.402 КК України як відкрита відмова виконати наказ начальника в умовах воєнного стану.

Вина обвинуваченого у вчиненому доведена у повному обсязі.

Призначення покарання

Обставинами, які пом`якшують покарання обвинуваченого відповідно до статті 66 КК України є щире каяття.

Обставини, які обтяжують покарання обвинуваченого відповідно до статті 67 КК України не встановлені.

Вирішуючи питання про призначення покарання обвинуваченому, суд виходить з принципів законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання, приймає до уваги, що санкція ч.4 ст.402 КК України не передбачає альтернативної міри покарання.

Також, суд відповідно до статті 65 КК враховує:

ступінь тяжкості вчинених кримінального правопорушення, що відповідно до ст.12 КК України є тяжким злочином;

наслідки та обставини вчиненого кримінального правопорушення;

особу винного, його вік, матеріальний та сімейний стан, стан здоров`я;

обставини, які пом`якшують покарання та відсутність обставин, що обтяжують покарання, наявність на утриманні малолітньої дитини.

У зв`язку з наведеним, суд доходить висновку про можливість виправлення обвинуваченого з обранням покарання у виді позбавлення волі в межах санкції статті, що передбачає відповідальність за вчинений злочин та визнає за доцільне застосувати щодо нього звільнення від відбування покарання з випробуванням, оскільки доходить висновку, що його виправлення можливе без відбування призначеного покарання.

Інші рішення, щодо питань, які вирішуються судом при ухваленні вироку

Судові витрати в кримінальному проваджені відсутні.

Цивільний позов у кримінальному провадженні не було заявлено.

Запобіжний захід обвинуваченому, у виді тримання під вартою із визначенням розміру застави, слід скасувати.

За таких підстав, керуючись ст.ст.373, 374 КПК України, суд

У Х В А Л И В:

ОСОБА_3 визнати винуватим за ч.4 ст.402 КК України та призначити йому покарання у виді позбавлення волі на строк 5 (п`ять) років.

На підставі ст.75 КК України, звільнити засудженого ОСОБА_3 від відбування призначеного покарання у виді 5 (п`яти) років позбавлення волі з випробуванням та встановити йому іспитовий строк в 1 (один) рік, якщо він протягом визначеного судом іспитового строку не вчинить нового злочину і виконає покладені на нього обов`язки.

На підставі ст.76 КК України, покласти на засудженого ОСОБА_3 обов`язок: повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання; періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації.

Перебіг іспитового строку засудженому обчислювати з моменту проголошення вироку.

На період проходження військової служби нагляд за ОСОБА_3 , як особою, звільненою від відбування покарання з випробуванням, здійснювати командиром військової частини, в якій він проходить службу, а після звільнення з військової служби уповноваженим органом з питань пробації за місцем проживання, роботи або навчання засудженого.

Запобіжний захід щодо ОСОБА_3 у виді тримання під вартою з визначенням застави у розмірі 107360 (сто сім тисяч триста шістдесят)грн. скасувати, звільнивши його з-під варти негайно в залі суду.

На вирок може бути подана апеляційна скарга до Львівського апеляційного суду через Сокальський районний суд протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним відповідно до положень частини третьої статті 349 цього Кодексу.

Вирок набирає законної сили після закінчення цього тридцятиденного строку апеляційного оскарження, якщо не було подано апеляційної скарги.

У разі надходження апеляційної скарги, вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Решті учасників судового провадження роз`яснити їх право на отримання в суді копії вироку.

Головуючий:ОСОБА_1