У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

27 липня 2023 року місто Київ

Слідчий суддя Шевченківського районного суду міста Києва ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання слідчого Служби безпеки України ОСОБА_3 про арешт майна у кримінальному провадженні № 0000335 від 07 квітня 2023 року за підозрою ОСОБА_4 , ОСОБА_5 та ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 28 ч. 4 ст. 111-1 КК України та за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 111-2 КК України

У С Т А Н О В И В:

Слідчий Служби безпеки України ОСОБА_3 звернувся до слідчого судді Шевченківського районного суду міста Києва з клопотанням у кримінальному провадженні № 0000335 про накладення арешту.

З матеріалів долучених до клопотання вбачається, що 28 червня 2023 року ОСОБА_4 та 29 червня 2023 року ОСОБА_7 повідомлено про підозри у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 28 ч. 4 ст. 111-1 КК України.

Санкція ч. 4 ст. 111-1 КК України, що інкримінована ОСОБА_4 та ОСОБА_7 передбачає покарання у вигляді штрафу до десяти тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або позбавленням волі на строк від трьох до п`яти років, з позбавленням права обіймати певні посади або займатися певною діяльністю на строк від десяти до п`ятнадцяти років та з конфіскацією майна.

Згідно матеріалів клопотання, що підозрювані ОСОБА_4 та ОСОБА_7 станом до 28 червня 2023 року, тобто до моменту повідомлення про підозру ОСОБА_4 були засновниками / кінцевими бенефіціарами ТОВ «ШАЛЕ ЛТД» () та мали у власності корпоративні права заснованого ними Товариства у вигляді часток у статутному капіталі товариства розміром 50% кожен.

У свою чергу, ОСОБА_4 та ОСОБА_7 розуміючи, що у їх діях наявний склад злочину, усвідомлюючи невідворотність кримінальної відповідальності, а також настання для них негативних наслідків, в тому числі у вигляді конфіскації належних їм часток у статутному капіталі ТОВ «ШАЛЕ ЛТД» (), вижили заходів з приховування належних їм корпоративних прав на товариство.

Так, 28.06.2023 між ОСОБА_7 та ОСОБА_4 з однієї сторони та дружиною підозрюваного ОСОБА_4 ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з іншої сторони укладено договір купівлі продажу часток у статутному капіталі ТОВ «ШАЛЕ ЛТД» () та складено акт приймання-передачі часток в статутному капіталі Товариства. За вказаними Договором та Актом належні ОСОБА_7 та підозрюваному ОСОБА_4 частики у статурному капіталі належного їм Товариства розміром 50% кожна передано ОСОБА_8 .

З врахуванням викладеного, з метою забезпечення можливої конфіскації майна підозрюваних ОСОБА_7 та ОСОБА_4 , як виду покарання, та виконання завдання арешту майна, виникла необхідність у накладенні арешту на належне ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , майно, яке передано їй підозрюваними ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , а саме на частку у статутному капіталі ТОВ «ШАЛЕ ЛТД» () розміром 100%.

Слідчий подав заяву про розгляд клопотання без його участі.

Відповідно до ч. 2 ст. 172 КПК України клопотання про арешт майна проводиться без виклику власника майна.

Фіксування судового засідання за допомогою технічних засобів не відбувалось на підставі ч. 4 ст. 107 КПК України.

Дослідивши матеріали справи слідчий суддя зазначає наступне.

Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом кримінального правопорушення, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна.

У відповідності до положень ч. 2 ст. 170 КПК України, арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Так, судом встановлено, на даний час підозрювані ОСОБА_4 та ОСОБА_7 підозрюються у вчиненні умисного злочину, за які законом передбачено покарання у виді штрафу до десяти тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або позбавленням волі на строк від трьох до п`яти років, з позбавленням права обіймати певні посади або займатися певною діяльністю на строк від десяти до п`ятнадцяти років та з конфіскацією майна.

Конфіскація майна це додаткове покарання, що передбачає примусове безоплатне вилучення у власність держави всього або частини майна, яке є власністю засудженого. Конфіскація майна встановлюється за тяжкі та особливо тяжкі корисливі злочини, та може бути призначена лише у випадках, спеціально передбачених в Особливій частині Кримінального процесуального кодексу.

Відповідно до ч. 2 ст. 173 КПК України при вирішенні питання про арешт майна, слідчий суддя, суд повинен враховувати: 1) правову підставу для арешту майна; 2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому п. 1 ч. 2 ст. 170 КПК України); 3) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт майна накладається у випадках, передбачених п.п. 3, 4 ч. 2 ст. 170 КПК України); 3-1) можливість спеціальної конфіскації майна (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому п. 2 ч. 2 ст. 170 цього Кодексу); 4) розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому п. 4 ч. 2 ст. 170 цього Кодексу); 5) розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; 6) наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

Враховуючи наведене вище, з метою збереження цього майна для забезпечення виконання покарання, визначеного санкцією інкримінованого ОСОБА_4 та ОСОБА_7 кримінального правопорушення, у разі ухвалення судом обвинувального вироку, реальної можливості відчуження цього майна слідчий суддя доходить висновку, що клопотання слідчого підлягає задоволенню.

Керуючись ст. ст. 170-173, 309, 395 КПК України, слідчий суддя

У Х В А Л И В:

Накласти арешт на належне ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , майно, яке передано їй підозрюваними ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , а саме на частку у статутному капіталі ТОВ «ШАЛЕ ЛТД» () розміром 100%.

Визначити порядок виконання ухвали шляхом заборони приватним та державним органам реєстрації, Міністерству юстиції України, іншим юридичним та фізичним особам вчиняти будь-які реєстраційні дії стосовно належної ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , частки у статутному капіталі ТОВ «ШАЛЕ ЛТД» () розміром 100%.

Ухвала підлягає негайному виконанню.

На ухвалу слідчого судді безпосередньо до Київського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення може бути подана апеляційна скарга. Якщо ухвалу суду постановлено без виклику особи, яка її оскаржує, то строк апеляційного оскарження для такої особи обчислюється з дня отримання нею копії судового рішення.

Слідчий суддя ОСОБА_1