УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 вересня 2023 року

м. Київ

справа № 628/648/21

провадження № 51-5434ск23

Верховний Суд колегією суддів Третьої судової палати Касаційного кримінального суду

у складі:

головуючого ОСОБА_1 ,

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

розглянувши касаційну скаргу прокурора на ухвалу Куп`янського міськрайонного суду Харківської області від 08 грудня 2021 року та ухвалу Полтавського апеляційного суду

від 08 червня 2023 року у кримінальному провадженні №0000235 щодо ОСОБА_4 та ОСОБА_5 , обвинувачених

у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 28 ч. 2 ст. 199, ч. 2 ст. 28

ч. 1 ст. 204, ч. 2 ст. 204 Кримінального кодексу України (далі - КК),

встановив:

Ухвалою Куп`янського міськрайонного суду Харківської області від 08 грудня 2021 року задоволено клопотання захисника ОСОБА_6 в інтересах обвинувачених ОСОБА_4 та ОСОБА_5 та закрито кримінальне провадження № 0000235

щодоних у зв`язку із закінченням строку досудового розслідування, визначеного

ст. 219 Кримінального процесуального кодексу України (далі - КПК), на підставі п. 10 ч. 1

ст. 284 КПК.

Не погодившись із вказаним судовим рішенням, прокурор оскаржив його в апеляційному порядку.

Полтавський апеляційний суд ухвалою від 08 червня 2023 року апеляційну скаргу прокурора залишив без задоволення, а ухвалу Куп`янського міськрайонного суду Харківської області від 08 грудня 2021 року щодо ОСОБА_4 та ОСОБА_5 - без змін.

У касаційній скарзі прокурор просить скасувати оскаржені судові рішення з підстави істотного порушення кримінального процесуального закону та призначити новий розгляд в суді першої інстанції. Вказує на те, що суд апеляційної інстанції, погодившись

з рішенням місцевого суду про закриття кримінального провадження

№ 0000235 щодо ОСОБА_4 та ОСОБА_5 на підставі п. 10 ч. 1

ст. 284 КПК, помилково виходячи з того, що строк досудового розслідування

у даному провадженні закінчився до направлення обвинувального акту до суду, належних підстав на спростування доводів прокурора, викладених в апеляційній скарзі,

в оскарженому судовому рішенні не навів. Вважає, що обвинувальний акт з огляду

на положення ст. 115 КПК було направлено до суду в межах строку досудового розслідування. Як зазначає прокурор, останнім днем двомісячного строку після повідомлення ОСОБА_4 та ОСОБА_5 про підозру мало бути 04 лютого 2021 року, однак 02 лютого 2021 року підозрюваним та їх захиснику було повідомлено

про завершення досудового розслідування та надано доступ до матеріалів досудового розслідування, з якими вони ознайомились 19 лютого 2021 року, а згідно

з ч. 5 ст. 219 цього Кодексу строк ознайомлення не включається в строки досудового розслідування, і тому перебіг строку після ознайомлення продовжився й останнім його днем було 21 лютого 2021 року, яке припало на неділю, тобто вихідний день. Обвинувальний акт було скеровано до суду у перший робочий день - 22 лютого 2021 року, що підтверджується реєстраційним номером вихідної кореспонденції прокуратури та рухом кримінального провадження в системі ЄРДР. Крім того, посилається на дані електронного документообігу в прокуратурі ІС «СЕД», в якій супровідний лист

до обвинувального акту було зареєстровано 22 лютого 2021 року та скеровано

на відправку.

Перевіривши доводи, наведені в касаційній скарзі прокурора, додані до неї документи та копії судових рішень, суд касаційної інстанції дійшов висновку, що у відкритті касаційного провадження слід відмовити з наступних підстав.

Відповідно до положень п. 2 ч. 2 ст. 428 КПК суд касаційної інстанції постановляє ухвалу про відмову у відкритті касаційного провадження, якщо з касаційної скарги та наданих

до неї судових рішень та інших документів вбачається, що підстав для задоволення скарги немає.

Положеннями кримінального процесуального закону, що закріплені у статтях 219,

294-295 КПК, законодавець визначив строки досудового розслідування, порядок

їх обчислення та продовження.

Відповідно до п. 5 ч. 1 ст. 3 КПК досудове розслідування - стадія кримінального провадження, яка починається з моменту внесення відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань і, серед іншого, закінчується направленням до суду обвинувального акта.

Положеннями ст. 219 КПК визначено, що строк досудового розслідування обчислюється з моменту внесення відомостей про кримінальне правопорушення у ЄРДР до дня звернення до суду з обвинувальним актом, клопотанням про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру, клопотанням про звільнення особи

від кримінальної відповідальності або до дня ухвалення рішення про закриття кримінального провадження (ч. 1 ст. 219 КПК); з дня повідомлення особі про підозру досудове розслідування повинно бути закінчене протягом двох місяців з дня повідомлення особі про підозру у вчиненні злочину (п. 4 ч. 3 ст. 219 КПК).

Відповідно до ч. 5 ст. 219 КПК строк ознайомлення з матеріалами досудового розслідування сторонами кримінального провадження в порядку, передбаченому

ст. 290 цього Кодексу, не включається у строки досудового розслідування, крім дня повідомлення підозрюваному, його захиснику, законному представнику та захиснику особи, стосовно якої передбачається застосування примусових заходів медичного чи виховного характеру, про завершення досудового розслідування та надання доступу

до матеріалів досудового розслідування.

Кінцевим моментом строку досудового розслідування є його закінчення, яке, як етап кримінального провадження, законодавець пов`язує у часі зі зверненням

з обвинувальним актом до суду (його фактичним направленням). А тому в рамках строку досудового розслідування обвинувальний акт має бути не лише складено, затверджено та вручено, а й безпосередньо направлено на адресу суду.

Така позиція узгоджується з висновками, викладеними у постановах Верховного Суду

від 26 травня 2020 року (справа № 556/1381/18), від 01 липня 2021 року (справа

№ 752/3218/20), ухвалі Верховного Суду від 26 травня 2020 року (справа № 712/6375/18), від 15 березня 2021 року (справа № 676/6116/18), від 05 квітня 2021 року (справа

№ 676/804/20), від 21 квітня 2021 року (справа № 991/6516/20), від 15 вересня 2021 року

(справа № 711/3111/19).

Закінчення строку досудового розслідування, визначеного ст. 219 КПК, після повідомлення особі про підозру, крім випадку повідомлення про підозру

у вчиненні тяжкого чи особливо тяжкого злочину проти життя та здоров`я особи,

є підставою для закриття кримінального провадження (п. 10 ч. 1 ст. 284 КПК).

Згідно з положеннями п. 2 ч. 3 ст. 314 КПК у підготовчому судовому засіданні суд має право закрити провадження у випадку встановлення підстав, передбачених пунктами 4-8, 10 ч. 1 або ч. 2 ст. 284 цього Кодексу.

Як убачається з ухвали суду першої інстанції, захисник ОСОБА_6 подав клопотання, яке підтримане у підготовчому засіданні обвинуваченими ОСОБА_4 і ОСОБА_5 , про закриття кримінального провадження щодо них на підставі п. 10 ч. 1 ст. 284 КПК.

Місцевий суд, розглядаючи вказане клопотання, встановивши, що кримінальне правопорушення, у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_4 і ОСОБА_5 , не відноситься

до категорії тяжких чи особливо тяжких злочинів проти життя та здоров`я особи, строк досудового розслідування по кримінальному провадженню не продовжувався та

не зупинявся, а кінцевою датою завершення досудового розслідування є 21 лютого

2021 року, пославшись на вимоги ст. 219 КПК та зазначивши, що звернення до суду

з обвинувальним актом мало відбутись до вказаної дати, однак обвинувальний акт

був направлений прокурором 22 лютого 2021 року та отриманий місцевим судом

02 березня 2021 року, на підставі п. 10 ч. 1 ст. 284 КПК закрив кримінальне провадження щодо ОСОБА_4 і ОСОБА_5 у зв`язку з тим, що після повідомлення особі про підозру закінчився строк досудового розслідування, визначений ст. 219 КПК.

До такого висновку суд першої інстанції дійшов, виходячи з наступного.

Як зазначив суд, згідно Реєстру матеріалів досудового розслідування про підозру

ОСОБА_4 і ОСОБА_5 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених

ч. 2 ст. 28 ч. 2 ст. 199, ч. 2 ст. 28 ч. 1 ст. 204, ч. 2 ст. 204 КК, повідомлено 04 грудня

2020 року.

Строк досудового розслідування у даному кримінальному провадженні

не продовжувався та не зупинявся.

Таким чином, досудове розслідування щодо ОСОБА_4 і ОСОБА_5 підлягало закінченню в двомісячний строк з дня повідомлення про підозру - 04 лютого 2021 року.

Як видно з оскарженої ухвали, суд вказав на те, що відповідно до Реєстру матеріалів досудового розслідування повідомлення підозрюваних та захисника про завершення досудового розслідування та відкриття матеріалів досудового розслідування здійснено 02 лютого 2021 року. Доступ до матеріалів досудового розслідування здійснювався 13, 15 та 16 лютого 2021 року, а також ознайомлення з речовими доказами - 19 лютого

2021 року. Тому період з 02 лютого 2021 року по 19 лютого 2021 року є строком ознайомлення з матеріалами провадження, який не включається в строк досудового розслідування.

Крім того, суд зазначив, що 19 лютого 2021 року ОСОБА_4 , ОСОБА_5 та їх захисник ОСОБА_6 надали прокурору копії документів відповідно до ч. 6 ст. 290 КПК.

Обвинувальний акт у кримінальному провадженні № 0000235 щодо

ОСОБА_4 та ОСОБА_5 складений слідчим та затверджений прокурором Харківської місцевої прокуратури № 4 Харківської області 19 лютого 2021 року.

Враховуючи викладене, суд вказав на те, що останнім днем досудового розслідування є 21 лютого 2021 року. Разом із тим, обвинувальний акт щодо ОСОБА_4 та

ОСОБА_5 хоча складений та підписаний 19 лютого 2021 року, однак направлений

до суду 22 лютого 2021 року та отриманий місцевим судом 02 березня 2021 року,

що свідчить про очевидне порушення прокурором вимог кримінального процесуального законодавства України, з огляду на що суд першої інстанції дійшов висновку

про необхідність закриття кримінального провадження на підставі п. 10 ч. 1 ст. 284 КПК.

Не погодившись із указаним рішенням, прокурор оскаржив його до апеляційного суду. Свою апеляційну скаргу обґрунтував тим, що досудове розслідування закінчується закриттям кримінального провадження або направленням до суду обвинувального акта. Крім того, вказав на те, що на підставі ст. 219 КПК строк для ознайомлення з матеріалами досудового розслідування сторонами кримінального провадження в порядку, передбаченому ст. 290 КПК, не включається до строку досудового розслідування; прокурор є стороною кримінального провадження; зі справи вбачається, що матеріали кримінального провадження відкриті сторонам для ознайомлення 02 лютого 2021 року; 19 лютого 2021 року сторона захисту ознайомилася з матеріалами провадження та цього ж дня стороні обвинувачення захисником відкриті матеріали, з якими прокурор знайомився до 22 лютого 2021 року, після чого цього ж дня обвинувальний акт було скеровано до суду, що вказує на своєчасність такого направлення.

Суд апеляційної інстанції, переглянувши ухвалу місцевого суду від 08 грудня

2021 року щодо ОСОБА_4 та ОСОБА_5 за поданою скаргою, залишив вказане рішення без зміни, а апеляційну скаргу прокурора - без задоволення.

При цьому суд вказав на те, що із супровідного листа за підписом в. о. керівника Харківської місцевої прокуратури № 4 убачається, що обвинувальний акт

у кримінальному провадженні був скерований до суду 22 лютого 2021 року. Разом із тим, як слушно зазначила колегія суддів апеляційного суду, 22 лютого 2021 року - дата, вказана прокуратурою про направлення обвинувального акту до суду, проте жодних поштових відміток, які б підтверджували те, що цей обвинувальний акт дійсно вийшов

з прокуратури вказаного числа, матеріали справи не містять; на цьому ж супровідному листі міститься відмітка суду про отримання обвинувального акту 02 березня 2021 року.

Враховуючи викладене, зважаючи на чітко визначений кримінальним процесуальним законом строк досудового розслідування, а також те, що інкриміновані ОСОБА_4 та ОСОБА_5 кримінальні правопорушення не відносяться до тяжких чи особливо тяжких злочинів проти життя та здоров`я особи, колегія погодилась з висновками суду першої інстанції, що обвинувальний акт щодо ОСОБА_4 та ОСОБА_5 був направлений

до місцевого суду поза межами строку, визначеного положеннями ст. 219 КПК, який відповідно до параграфу 4 глави 24 КПК органом досудового розслідування

не продовжувався.

З наведеними висновками суду апеляційної інстанції погоджується і колегія суддів касаційного суду.

Також апеляційний суд вказав на безпідставність доводів прокурора про те, що прокурор є стороною кримінального провадження і також може ознайомлюватися з відкритими стороною захисту матеріалами з огляду на те, що чинне кримінальне процесуальне законодавство не передбачає порядку ознайомлення прокурора з відкритими матеріалами. При цьому суд наголосив на тому, що ч. 5 ст. 219 КПК чітко

встановлює, що строк ознайомлення саме з матеріалами досудового розслідування,

а не з матеріалами сторони захисту, не включається у строки, передбачені цією статтею.

За таких обставин апеляційний суд ствердив про законність та обґрунтованість ухвали місцевого суду про закриття кримінального провадження на підставі п.10 ч.1 ст. 284 КПК.

Постановлені у кримінальному провадженні судові рішення є належно вмотивованими та обґрунтованими, їх зміст відповідає вимогам статей 370, 374, 419 КПК, у них наведено мотиви, з яких виходили суди, та положення закону, якими вони керувалися під час їх постановлення.

Посилання прокурора на дані супровідного листа, а також дані електронного документообігу в прокуратурі ІС «СЕД», в якій супровідний лист до обвинувального акту було зареєстровано 22 лютого 2021 року, не свідчать про те, що обвинувальний акт у цей же день було направлено до суду.

З огляду на наведене Суд не вбачає підстав для скасування оскаржених судових рішень внаслідок істотного порушення вимог кримінального процесуального закону.

Оскільки обґрунтування касаційної скарги не містить доводів, які викликають необхідність перевірки їх матеріалами кримінального провадження, а з касаційної скарги та наданих копій судових рішень убачається, що підстав для задоволення скарги немає, відповідно до вимог п. 2 ч. 2 ст. 428 КПК у відкритті касаційного провадження

за касаційною скаргою прокурора слід відмовити.

Керуючись п. 2 ч. 2 ст. 428 КПК, Суд

постановив:

Відмовити прокурору у відкритті касаційного провадження за його касаційною скаргою на ухвалу Куп`янського міськрайонного суду Харківської області від 08 грудня 2021 року та ухвалу Полтавського апеляційного суду від 08 червня 2023 року щодо ОСОБА_4 та ОСОБА_5 .

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3