ХЕРСОНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ЄУНС № 766/653/23 Головуючий у першій інстанції ОСОБА_1
Провадження № 11-кп/819/99/23 Доповідач в апеляційній інстанції ОСОБА_2 Категорія: ч. 4 ст.358 КК України
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 вересня 2023 року Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Херсонського апеляційного суду у складі:

головуючого судді - ОСОБА_2 ,

суддів: - ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

за участю: секретаря - ОСОБА_5 ,

прокурора - ОСОБА_6 ,

обвинуваченого - ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщення суду матеріали кримінального провадження за апеляційною скаргою прокурора Херсонської окружної прокуратури зі змінами, внесеними першим заступником керівника Херсонської обласної прокуратури на вирок Херсонського міського суду Херсонської області від 03 липня 2023 року, яким

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця селища. Великий Любінь, Городоцького району, Львівської області, громадянина України, одруженого, офіційно не працевлаштованого, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого

визнано винним у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 4 ст.358 КК України та призначено покарання у виді штрафу в розмірі 100(сто) неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 1700 (тисяча сімсот) гривень.

Постановлено стягнути з обвинуваченого ОСОБА_7 на користь держави процесуальні витрати за залучення експерта у сумі 1673 гривень.

Вирішено питання речових доказів.

ВСТАНОВИЛА:

Вироком суду першої інстанції ОСОБА_7 визнано винним у вчиненні вищевказаного кримінального проступку за наступних обставин.

Так, 23.05.2023 року приблизно о 11:30 годині ОСОБА_7 , керуючи мопедом «Вайпер Мегастар», без державного реєстраційного номера, рухаючись по вул. Нестерова у м. Херсоні, був зупинений працівниками УПП в Херсонській області, на підставі п.1 ч.1 ст. 35 ЗУ «Про Національну поліцію», яким під час перевірки документів на право керування транспортним засобом, умисно, усвідомлюючи протиправність своїх дій, пред`явив завідомо підроблене посвідчення водія НОМЕР_1 на ім`я ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , з власним фотозображенням, яке видав за своє, таким чином використав, в якості підтвердження особи та права на керування відповідним транспортним засобом, завідомо підроблений офіційний документ, отриманий ним у порушення положень постанови КМУ №340 від 08.05.1993 року.

При огляді посвідчення водія, наданого ОСОБА_7 , працівниками поліції було виявлено ознаки підроблення у вигляді невідповідності встановленому зразку аналогічного бланку посвідчення водія, що перебуває в офіційному обігу на території України.

Відповідно до висновку судової технічної експертизи документів № СЕ-19/115-23/7620-ДД від 09.06.2023 року, бланк посвідчення водія із серією та номером НОМЕР_1 , виданого 20.10.2021 ТСЦ 6544 на ім`я ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , не відповідає аналогічним бланкам, що знаходяться в офіційному обігу на території України.

Не погоджуючись з вироком суду першої інстанції прокурор подав на нього апеляційну скаргу, змінену першим заступником керівника Херсонської обласної прокуратури просить його змінити, вказати про те, що ОСОБА_7 призначено покарання за ч.4 ст.358 КК України у виді штрафу в розмірі 50 неоподаткованих мінімумів громадян, що становить 850 гривень. В Іншій частині вирок залишити без змін.

Апеляційна скарга мотивована доводами про неправильне застосування судом закону України про кримінальну відповідальність, що виразилось у призначенні більш суворого покарання, ніж передбачено відповідною статтею (частиною статті) закону України про кримінальну відповідальність.

Зокрема, апелянт зазначає про те, що відповідно ч.4 ст.358 КК України використання завідомо підробленого документу - карається штрафом до 50 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, натомість судом необґрунтовано було призначено покарання більш суворе ніж передбачено відповідною статтею(частиною статті) Закону України про кримінальну відповідальність, а саме вигляді 100 неоподаткованих мінімумів доходів громадян.

Заслухавши суддю-доповідача, прокурора на підтримання доводів апеляційної скарги, обвинуваченого, який не заперечував проти її задоволення, вивчивши та дослідивши матеріали кримінального провадження, обговоривши та перевіривши доводи апеляційної скарги, вислухавши сторони в судових дебатах, колегія суддів приходить до наступного.

Висновки суду про доведеність вини ОСОБА_7 у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення та правильність кваліфікації його дій за ч. 4 ст.358 КК України, не оспорюються, тому відповідно до ч.1 ст.404 КПК України апеляційний суд не перевіряє вирок суду першої інстанції в цій частині.

Згідно зі ст. 370 КПК України, судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим. Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до ст.94 КПК України. Вмотивованим є рішення, в якому наведені належні та достатні мотиви та підстави його ухвалення.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 407 КПК України, за наслідками апеляційного розгляду апеляційний суд має право змінити вирок або ухвалу.

Згідно ч. 2 ст. 409 КПК України, підставою для скасування або зміни вироку суду першої інстанції може бути також неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність.

Відповідно ст.413 КПК України, неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність, що тягне за собою скасування або зміну судового рішення є: 1) незастосування судом закону, який підлягає застосуванню; 2) застосування закону, який не підлягає застосуванню; 3) неправильне тлумачення закону, яке суперечить його очному змісту; 4) призначення більш суворого покарання, ніж передбачено відповідною статтею (частиною) закону України про кримінальну відповідальність.

З п. 2 ч. 1 ст. 413 КПК України вбачається, що неправильним застосуванням закону України про кримінальну відповідальність, що тягне за собою скасування або зміну судового рішення, є призначення більш суворого покарання, ніж передбачено відповідною статтею (частиною статті) закону України про кримінальну відповідальність.

Разом із цим, які вірно зазначає в апеляційній скарзі прокурор, оскаржуване рішення не в повній мірі відповідає критерію законності.

Так, відповідно до вимог ст. 65 КК України, суд призначає покарання: 1) у межах, установлених у санкції статті Особливої частини цього Кодексу, що передбачає відповідальність за вчинений злочин, за винятком випадків, передбачених ч. 2 ст. 53 цього Кодексу; 2) відповідно до положень Загальної частини цього Кодексу; 3) враховуючи ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Санкцією ч.4 ст.358 КК України за використання завідомо підробленого документу передбачено покарання у виді штрафу до п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або арештом на строк до шести місяців, або обмеженням волі на строк до двох років.

Як вбачається зі змісту вироку, суд першої інстанції призначаючи ОСОБА_7 вид та міру покарання за ч.4 ст.358 КК України, врахував характер та ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного, який на обліку у лікарів нарколога та психіатра не перебуває, до кримінальної відповідальності раніше не притягувався, а також наявність обставин, що пом`якшують покарання (щире каяття, повне визнання вини, активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення) та відсутність обставин, що обтяжують покарання.

За результатами аналізу вказаних відомостей, суд прийшов до висновку про необхідність призначення ОСОБА_7 покарання у виді штрафу у розмірі 100 прожиткових мінімумів доходів громадян.

Разом із цим, така міра покарання положеннями ч.4 ст.358 КК України не передбачена, та є більш суворою ніж та, що визначена санкцією цієї норми, що залишено поза увагою суду першої інстанції. Таким чином суд, призначивши обвинуваченому ОСОБА_7 покарання більш суворе, ніж передбачено відповідною статтею (частиною статті) закону України про кримінальну відповідальність, неправильно застосував закон України про кримінальну відповідальність, що є безумовною підставою для зміни вироку в частині призначеного покарання.

На думку суду апеляційної інстанції, враховуючи ступінь тяжкості вчиненого ОСОБА_7 кримінального проступку, відомості про особу обвинуваченого, який характер та ступінь тяжкості вчиненого кримінального проступку, особу винного, який на обліку у лікарів нарколога та психіатра не перебуває, до кримінальної відповідальності раніше не притягувався, наявність обставин, що пом`якшують покарання (щире каяття, повне визнання вини, активне сприяння розкриттю кримінального проступку) та відсутність обставин, що обтяжують покарання, необхідною мірою покарання для ОСОБА_7 є штраф у розмірі 50 прожиткових мінімумів доходів громадян, що складає 850 гривень, адже вказана міра покарання з урахуванням вищенаведених обставин буде достатньою для виправлення обвинуваченого та запобігання вчиненню ним нових кримінальних правопорушень (проступків).

Зважаючи на викладене, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга прокурора зі змінами підлягає до задоволення, а вирок суду першої інстанції відносно ОСОБА_7 , в частині призначеного йому покарання, зміні.

Керуючись ст.ст. 404, 405, 407, 409, 419 України, апеляційний суд, -

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу прокурора з внесеними змінами, задовольнити.

Вирок Херсонського міського суду Херсонської області від 03 липня 2023 року відносно ОСОБА_7 за ч. 4 ст. 358 КК України, змінити в частині призначеного йому покарання.

Вважати ОСОБА_7 , засудженим за ч.4 ст.358 КК України до покарання у виді штрафу в розмірі 50 неоподаткованих мінімумів громадян, що складає 850 гривень.

В інший частині вирок суду першої інстанції - залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту оголошення і може бути оскаржена учасниками судового провадження в касаційному порядку протягом 3 місяців з дня оголошення шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції, а засудженим в той самий строк з дня вручення йому копії судового рішення.

СУДДІ:

ОСОБА_9 ОСОБА_10 ОСОБА_11