ДАРНИЦЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М.КИЄВА
справа № 753/5707/23
провадження № 1-кп/753/1332/23
В И Р О К

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"21" червня 2023 р. Дарницький районний суд м. Києва в складі:

головуючого судді ОСОБА_1

секретаря ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві кримінальне провадження внесене до ЄРДР за № 0000055 по обвинуваченню ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Феодосія, АР Крим, українця, громадянина України, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого:

- 17.03.2008 року Дарницьким районним судом м. Києва за ч. 2 ст. 186 КК України до 4 років позбавлення волі, звільнений з Прилуцької ВК Чернігівської області відповідно до постанови Прилуцького міськрайонного суду Чернігівської області від 03.11.2009 року умовно-достроково з невідбутим строком покарання 1 рік 11 місяців 7 днів;

- 12.08.2010 Дніпровським районним судом м. Києва за ч. 2 ст. 186, ч. 2 ст. 190, ч. 1 ст. 187, ст. 353, 70,71 КК України до 6 років позбавлення волі, 24.11.2014 року звільнений з Райковської ВК № 73 Житомирської області, відповідно до ухвали Бердичівського міськрайонного суду Житомирської області умовно-достроково з невідбутим строком покарання 1 рік 2 місяці 19 днів;

- 22.05.2015 року Дніпровським районним судом м. Києва за ч. 2 ст. 185, 70 ч. 4 КК України до 4 років 6 місяців позбавлення волі;

- 26.03.2015 Деснянським районним судом м. Києва за ч. 2 ст. 186, ст. 71 КК України до 4 років 6 місяців позбавлення волі;

- 10.05.2016 року Дарницьким районним судом м. Києва за ч. 2 ст. 186, ст. 71 КК України до 4 років 8 місяців позбавлення волі, 20.02.2018 року звільнений з Казанківської ВК № 93 Миколаївської області відповідно до ухвали Казанківського районного суду Миколаївської області від 12.02.2018 року умовно-достроково з невідбутим строком покарання 1 рік 1 місяць 6 днів;

- 10.10.2018 року Заводським районним судом м. Миколаєва, за ч. 2 ст. 186, ч. 2 ст. 125, ч. 1 ст. 70, ст. 71 КК України до 5 років 6 місяців позбавлення волі, 13.05.2022 року звільнений з Білоцерківської ВК № 35 Київської області по відбуттю строку покарання

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 190 КК України,

за участі сторін кримінального провадження: прокурора ОСОБА_4 обвинуваченого ОСОБА_3

У С Т А Н О В И В:

ОСОБА_3 , будучи раніше судимим маючи не зняту та не непогашену у встановленому законом порядку судимість, належних висновків для себе не зробив на шлях виправлення не став, тобто визначивши для себе вчинення корисливих злочинів як засіб для існування, повторно, вчинив новий умисний злочин проти власності при наступних обставин. Так, 08.01.2023 року, приблизно о 13 годині 40 хвилин, ОСОБА_3 , перебуваючи неподалік від СЗШ № 105 яка розташована по вул. Сімферопольська, 10 в м. Києві, помітив раніше не знайомих йому неповнолітніх ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , які в той час тримали в своїх руках мобільні телефони. В цей час у ОСОБА_3 виник злочинний умисел направлений на незаконне заволодіння мобільними телефонами неповнолітніх потерпілих, шляхом обману. Реалізуючи свій злочинний умисел, спрямований на заволодіння чужим майном, шляхом обману, ОСОБА_3 , діючи умисно, повторно, перебуваючи на території спортивного майданчика СЗШ № 105 який розташований по вул. Сімферопольська, 10 в м. Києві, підійшов до неповнолітніх ОСОБА_6 та ОСОБА_7 , повідомив завідомо неправдиві відомості про те, що він є поліцейським, та попросив у останніх надати свої мобільні телефони, для їх огляду, під приводом проведення розслідування крадіжки мобільного телефону зі школи. ОСОБА_6 та ОСОБА_7 будучи впевненими у добропорядності ОСОБА_3 , та переконаними у тому, що останній дійсно має наміри їх оглянути, не здогадуючись про злочинні наміри останнього, передали ОСОБА_3 належні їм мобільні телефони, а саме ОСОБА_6 , передав мобільний телефон марки «Моторола Е40» 4/64 Gb, вартістю 3455 грн, 90 коп. ОСОБА_7 передав свій мобільний телефон марки "Samsung Galaxy А32" вартістю 5949 грн. 30 коп. Заволодівши мобільними телефонами марки «Моторола Е40» 4/64 Gb, та «Samsung Galaxy А32», ОСОБА_3 відійшовши від потерпілих, зробив вигляд, що здійснює їх огляд, після чого, продовжуючи свої злочинні дії, направлені на заволодіння чужим майном, для введення в оману ОСОБА_6 та ОСОБА_7 , щодо підтвердження дійсності своїх намірів повідомив, що йому необхідно їх додатково оглянути але вже в автомобілі. У подальшому, з метою доведення до кінця умислу, направленого на заволодіння чужим майном шляхом обману, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій, діючи умисно ОСОБА_3 переконавшись, що ОСОБА_6 та ОСОБА_7 , не спостерігають за ним, разом з мобільними телефонами марки «Моторола Е40» 4/64 Gb, вартістю 3455 грн. 90 коп. "Samsung Galaxy A32» вартістю 5949 грн. 30 коп. з місця вчинення злочину зник, розпорядившись викраденим майном на власний розсуд.

Будучи допитаним в судовому засіданні, обвинувачений ОСОБА_3 свою вину у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 190 КК України визнав у повному обсязі, щиро розкаявся та суду показав, що вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 190 КК України, за обставин викладених у обвинувальному акті. Також обвинувачений підтвердив, що всі обставини викладені у обвинувальному акті відповідають дійсним обставинам, при досудовому розслідуванні кримінального провадження до нього недозволених методів проведення розслідування не застосовувалося. Обвинувачений ОСОБА_3 визнав свою вину у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 190 КК України та не оспорює фактичні обставини, пояснивши при цьому, що він правильно розуміє зміст пред`явленого йому обвинувачення та не заперечує про визнання недоцільним дослідження доказів, щодо тих обставин, які ніким не оспорюються, крім того, у суду не має сумнівів у добровільності та істинності його позиції, а тому суд, роз`яснивши обвинуваченому порядок та наслідки розгляду кримінального провадження в порядку передбаченому ч. 3 ст. 349 КПК України, переконавшись, що ніхто із учасників судового провадження не заперечує, щодо такого порядку судового розгляду, визнав недоцільним досліджувати докази щодо тих обставин, які ніким не оспорюються. Відповідно до ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують Європейську конвенцію з прав людини та основоположних свобод і практику Європейського суду з прав людини як джерело права. У своїх рішеннях «Ірландія проти Сполученого Королівства» від 18.01.1978 року, «Коробов проти України» від 21.10.2011 року Європейський суд з прав людини повторює, що при оцінці доказів суд, як правило, застосовує критерій доведення «поза розумним сумнівом», така доведеність може випливати із співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків. Оцінюючи зібрані докази в їх сукупності, суд приходить до висновку про те, що винність обвинуваченого ОСОБА_3 «поза розумним сумнівом» знайшла своє повне підтвердження в ході судового розгляду кримінального провадження. Дії обвинуваченого ОСОБА_3 суд кваліфікує за ч. 2 ст. 190 КК України, як заволодіння чужим майном шляхом обману (шахрайство), вчинене повторно. Обставиною, що пом`якшує покарання обвинуваченому згідно ст. 66 КК України є щире каяття. Обставиною, що обтяжує покарання обвинуваченому згідно ст. 67 КК України є рецедив злочинів, вчинення кримінального правопорушення щодо малолітньої дитини. Згідно з ч. 2 ст. 65 КК України особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень. При призначенні виду та міри покарання обвинуваченому ОСОБА_3 суд враховує ступінь тяжкості вчиненого ним злочину у сфері обігу наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів або прекурсорів, особу обвинуваченого, який раніше не судимий, вчинив умисний злочин, свою вину у вчиненні злочину, який йому інкриміновано визнав у повному обсязі та щиро розкаявся, не перебуває на обліку у лікарів нарколога та психіатра, посередньо характеризується за місцем проживання, позитивно характеризується за останнім місцем відбування покарання, не одружений, не працює та приходить до висновку, що покарання ОСОБА_3 слід призначити у виді обмеження волі у межах санкції ч. 2 ст. 190 КК України, і саме таке покарання буде необхідним та достатнім для виправлення обвинуваченого та для запобігання вчиненню ним нових криимінальних правопорушень у майбутньому. Процесуальні витрати відсутні. Цивільний позов не заявлявся. Питання речових доказів суд вирішує у відповідності до ст.100 КПК України. Підсумовуючи вищенаведене, керуючись ст.ст. 65,66,67 КК України, ст.ст. 342-380 КПК України,-

З А С У Д И В :

ОСОБА_3 визнати винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 190 КК України та призначити йому покарання у виді 2 років обмеження волі.

Початок строку відбування покарання ОСОБА_3 відрахувати з моменту прибуття до установи відбування покарання. До набрання вироком законної сили застосувати відносно ОСОБА_3 запобіжний захід у виді домашнього арешту заборонивши йому залишати місце проживання за адресою: АДРЕСА_1 з 22.00 год. до 6.00 год. наступної доби. Речові докази - мобільний телефон "Samsung Galaxy A32" - залишити за належністю, а CD диск - в матеріалах кримінального провадження. Вирок може бути оскаржений в апеляційному порядку до Київського апеляційного суду шляхом подачі апеляції через Дарницький районний суд м. Києва протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції. Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Обвинуваченому та прокурору копія вироку вручається негайно після його проголошення. Учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні, копія судового рішення надсилається не пізніше наступного дня після ухвалення.

Суддя: