Справа № 953/4909/23
н/п 1-кс/953/4606/23
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"21" червня 2023 р. Київський районний суд м. Харкова у складі:

слідчого судді - ОСОБА_1 ,

при секретарі - ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Харкова клопотання старшого слідчого СУ ГУ НП в Харківській області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_3 про арешт майна по кримінальному провадженню за № 0000255 від 07.03.2023, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 307, ч. 2 ст. 307 КК України, -

в с т а н о в и в :

20.06.2023 до Київського районного суду м. Харкова надійшло клопотання старшого слідчого СУ ГУ НП в Харківській області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_3 , погоджене прокурором відділу Харківської обласної прокуратури ОСОБА_4 , в якому орган досудового розслідування просить: накласти арешт на нерухоме майно, власником якого є ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , а саме: квартиру АДРЕСА_1 , яка на праві спільної сумісної власності належить ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_5 , з метою забезпечення судового рішення у частині можливої конфіскації майна, шляхом заборони його відчуження підозрюваним.

Розгляд клопотання про арешт майна на підставі ч. 2 ст. 172 КПК України слідчий просить проводити без повідомлення власника майна та/або його представників.

На обґрунтування клопотання слідчий зазначає, що СУ ГУ НП в Харківській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000255 від 07.03.2023, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 307, ч. 2 ст. 307 КК України.

В ході досудового розслідування встановлено, що 07.04.2023 в період з 15.11 год. до 15.29 год. ОСОБА_5 , маючи умисел на незаконний збут наркотичного засобу, переслідуючи корисливу мету, знаходячись біля ліфта у тамбурі біля своєї квартири АДРЕСА_1 , під час проведення негласної слідчої (розшукової) дії контроль за вчиненням злочину у формі оперативної закупки, передбаченої положеннями статті 271 КПК України та статті 5 Закону України «Про заходи протидії незаконному обігу наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів та зловживанню ними», незаконно збув ОСОБА_8 блістер з трьома пігулками наркотичного засобу метадон, отримавши від останнього гроші у сумі 300 грн., якими в подальшому розпорядився на власний розсуд.

07.04.2023 о 15.35 год. ОСОБА_8 біля будинку № 4-Г по вул. Героїв Праці в м. Харкові, добровільно видав працівникам поліції блістер з трьома пігулками білого кольору, згідно висновку судової експертизи матеріалів, речовин та виробів за експертною спеціальністю 8.6 (дослідження наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів та прекурсорів) №СЕ-19/121-23/7590-НЗПРАП від 24.04.2023 є наркотичним засобом, обіг якого заборонено метадон, маса якого в перерахунку на суху речовину становить 0,0745 грам.

Крім того, 17.05.2023 в період з 16.07 год. до 16.09 год. ОСОБА_5 , маючи умисел на незаконний збут наркотичного засобу, переслідуючи корисливу мету, діючи повторно, знаходячись біля ліфта у тамбурі біля своєї квартири АДРЕСА_1 , під час проведення негласної слідчої (розшукової) дії контроль за вчиненням злочину у формі оперативної закупки, передбаченої положеннями статті 271 КПК України та статті 5 Закону України «Про заходи протидії незаконному обігу наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів та зловживанню ними», незаконно збув ОСОБА_8 чотири пігулки наркотичного засобу метадон, отримавши від останнього гроші у сумі 400 грн., якими в подальшому розпорядився на власний розсуд.

17.05.2023 о 17.05 год. ОСОБА_8 знаходячись за адресою: м. Харків, вул. Валентинівська 2/1, добровільно видав працівникам поліції чотири пігулки білого кольору, згідно висновку судової експертизи матеріалів, речовин та виробів за експертною спеціальністю 8.6 (дослідження наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів та прекурсорів) № СЕ-19/121-23/_10520-НЗПРАП від 18.05.2023 є наркотичним засобом, обіг якого заборонено метадон, маса якого в перерахунку на суху речовину становить 0,0951 грам.

В подальшому, протиправні, злочинні дії ОСОБА_5 , пов`язані з незаконним збутом наркотичного засобу, припинені співробітниками поліції.

Слідчий вказує, що 17.05.2023 о 19:49 год. ОСОБА_5 фактично затриманий та 18.05.2023 останньому повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 307,ч. 2 ст. 307 КК України.

Санкція вказаної статті передбачає покарання у виді позбавлення волі на строк від шести до десяти років з конфіскацією майна.

В ході проведення досудового розслідування також встановлено, що згідно довідки № 1040/0/50-23 від 01.05.2023 з Департаменту Реєстрації ХМР, квартира АДРЕСА_1 , станом на 31.12.2012, на праві спільної сумісної власності належить ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_5 .

Згідно інформації Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, Реєстру прав власності на нерухоме майно № 336310893 від 20.06.2023, нерухоме майно станом на 20.06.2023 за ОСОБА_5 не зареєстровано.

Орган досудового розслідування зазначає, що необхідність накладення арешту на нерухоме майно підозрюваного ОСОБА_5 обґрунтовується необхідністю забезпечення конфіскації майна як виду покарання, яке передбачено ч. 2 ст. 307 Кримінального кодексу України.

В судове засідання слідчий не з`явився, повідомлявся належним чином. 21.06.2023 старший слідчий СУ ГУ НП в Харківській області старший лейтенант поліції ОСОБА_3 через канцелярію суду подав заяву про розгляд клопотання про арешт майна без його участі, клопотання підтримав, просив про його задоволення (а.с. 17).

Оскільки сторона кримінального провадження, яка звернулась з клопотанням, довела наявність достатніх підстав вважати, що майно, яке не було тимчасово вилучене, власником може бути відчужене, з метою забезпечення арешту майна, відповідно до ч. 2 ст. 172 КПК України, дане клопотання розглядається слідчим суддею без повідомлення власника майна.

Слідчий суддя, дослідивши надані докази, встановив, що СУ ГУ НП в Харківській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні, внесеному 09.04.2023 до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000255 від 07.03.2023, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 307, ч. 2 ст. 307 КК України (а.с. 4).

18.05.2023 ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 307, ч. 2 ст. 307 КК України (а.с. 9-12).

Обґрунтованість підозри ОСОБА_5 у вчиненні інкримінованих кримінальних правопорушень підтверджується зібраними у кримінальному провадженні доказами.

Санкція ч. 2 ст. 307 КК України, передбачає покарання у вигляді позбавлення волі на строк від шести до десяти років з конфіскацією майна.

Згідно з ч. 1 ст. 59 КК України покарання у виді конфіскації майна полягає в примусовому безоплатному вилученні у власність держави всього або частини майна, яке є власністю засудженого. Якщо конфіскується частина майна, суд повинен зазначити, яка саме частина майна конфіскується, або перелічити предмети, що конфіскуються.

Зміст та форма кримінального провадження повинні відповідати загальним засадам кримінального провадження, до яких, зокрема, віднесено і засади недоторканості права власності. Згідно з вимогами ст. 16 КПК України позбавлення або обмеження права власності під час кримінального провадження здійснюється лише на підставі вмотивованого судового рішення ухваленого в порядку, передбаченому КПК України.

При застосуванні заходів забезпечення кримінального провадження слідчий суддя повинен діяти у відповідності до вимог КПК України та судовою процедурою гарантувати дотримання прав, свобод та законних інтересів осіб, а також умов, за яких жодна особа не була б піддана необґрунтованому процесуальному обмеженню.

Згідно з положеннями ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт може бути накладений у встановленому цим Кодексом порядку на рухоме чи нерухоме майно, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковій формі, в тому числі кошти та цінності, що знаходяться на банківських рахунках чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах, видаткові операції, цінні папери, майнові, корпоративні права, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.

При вирішенні питання про арешт майна для прийняття законного та справедливого рішення слідчий суддя згідно з вимогами ст.ст. 94, 132, 173 КПК України повинен врахувати правову підставу для арешту майна, наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, розумність та співмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження, а також наслідки арешту майна для підозрюваного, третіх осіб.

За ч.ч. 2, 5 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення, зокрема, конфіскації майна як виду покарання. В такому випадку арешт накладається на майно підозрюваного, обвинуваченого, засудженого або юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження за наявності достатніх підстав вважати, що суд у випадках, передбачених Кримінальним кодексом України, може призначити покарання у виді конфіскації майна.

Таким чином, зазначена у ч. 5 ст. 170 КПК України умова щодо можливості накладання арешту на майно підозрюваного з метою забезпечення його конфіскації як виду покарання не передбачає можливості арешту майна інших осіб (окрім зазначених у цій нормі).

Згідно довідки № 1040/0/50-23 від 01.05.2023 з Департаменту Реєстрації ХМР, квартира АДРЕСА_1 , станом на 31.12.2012, на праві спільної сумісної власності належить ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_5 (а.с. 8).

Згідно інформації Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, Реєстру прав власності на нерухоме майно № 336310893 від 20.06.2023, нерухоме майно станом на 20.06.2023 за ОСОБА_5 не зареєстровано (а.с. 15).

Відповідно до вимог ст. 41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним.

Статтею 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» від 23 лютого 2006 року № 3477-IV, передбачено, що при розгляді справ суди застосовують Конвенцію та практику Суду як джерело права.

Стаття 1 Першого протоколу до Європейської конвенції з прав людини передбачає, що кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений свого майна інакше, як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом або загальними принципами міжнародного права

У рішеннях ЄСПЛ у справах «Амюр проти Франції», «Колишній король Греції та інші проти Греції», «Малама проти Греції», «Україна-Тюмень проти України», «Спорронг та Льонрот проти Швеції» констатовано, що перша та найважливіша вимога ст. 1 Першого протоколу до Європейської конвенції з прав людини полягає в тому, що будь-яке втручання публічної влади в право на мирне володіння майном має бути законним: друге речення першого пункту дозволяє позбавлення власності лише «на умовах, передбачених законом», а другий пункт визнає, що держави мають право здійснювати контроль за користуванням майном через введення в дію «законів». Крім того, верховенство права, один із фундаментальних принципів демократичного суспільства, є наскрізним принципом усіх статей Конвенції. Також суд нагадує, що втручання в право на мирне володіння майном повинно бути здійснено з дотриманням «справедливого балансу» між вимогами загального інтересу суспільства та вимогами захисту основоположних прав особи. Зокрема, має існувати обґрунтоване пропорційне співвідношення між засобами, які застосовуються, та метою, якої прагнуть досягти через вжиття будь-якого заходу для позбавлення особи її власності.

Оскільки, ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , які є співвласниками квартири, яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 , у даному кримінальному провадженні не набули статусу підозрюваних чи обвинувачених, відтак застосування судом обмеження, шляхом накладення арешту на майно є неспівмірним та виходить за рамки обґрунтованого процесуального примусу.

З огляду на те, що майно, на яке слідчий просить накласти арешт, є спільною сумісною власністю трьох осіб, а саме:ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_5 , а також враховуючи ту обставину, що суд позбавлений можливості в межах кримінального провадження вирішувати питання щодо визначення частки майна підозрюваного у спільній власності, слідчий суддя вважає, що вжиття такого заходу забезпечення кримінального провадження для ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , які є співвласниками вищевказаного нерухомого майна, може призвести до непропорційного втручання в їх право на мирне володіння майном, гарантоване ст. 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод.

Враховуючи вищевикладене та з метою дотримання справедливого балансу між інтересами власників майна, гарантованими законом і завданням кримінального провадження, суд дійшов висновку, що у задоволенні клопотання слідчого необхідно відмовити.

З огляду на неприбуття в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у судовому провадженні, фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження в суді не здійснювалося, що відповідає положенням ч. 4 ст. 107 КПК України.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 2, 7, 107, 132, 98, 167, 170-173, 309, 372 КПК України, слідчий суддя,-

УХВАЛИВ:

У задоволенні клопотання старшого слідчого СУ ГУ НП в Харківській області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_3 про арешт майна по кримінальному провадженню за № 0000255 від 07.03.2023, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 307, ч. 2 ст. 307 КК України відмовити.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Харківського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1