Провадження №1-кп/447/49/23
Справа №447/1129/21
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05.09.2023 Миколаївський районний суд Львівської області у складі судді ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Миколаїв Львівської області матеріали кримінального провадження №0000009, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань 04.01.2020, про обвинувачення

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Миколаїв Львівської області, українця, громадянина України, із вищою освітою, який працює на посаді директора державного професійно-технічного навчального закладу «Новороздільський професійний ліцей будівництва та побуту», що за адресою: вул. Сагайдачного, 15, м. Новий Розділ Львівської області, раніше не судимого, який зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,

у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 366 КК України,

прокурор ОСОБА_4 ,

захисник ОСОБА_5 ,

обвинувачений ОСОБА_3 ,

в с т а н о в и в:

Згідно обвинувального акту, досудовим розслідуванням встановлено, що ОСОБА_3 станом на 07.09.2017, відповідно до наказу Львівської обласної державної адміністрації №03-12/136 від 07.07.2017 «Про звільнення ОСОБА_6 », виконував обов`язки директора державного професійно-технічного навчального закладу «Новороздільський професійний ліцей будівництва та побуту», , юридична адреса: вул. Сагайдачного, 15, м. Новий Розділ Львівської області. Одночасно з цим на ОСОБА_3 , відповідно до наказу ДПТНЗ «Новороздільський професійний ліцей будівництва та побуту» №60 від 03.08.2017 «Про створення приймальної комісії Новороздільського професійного ліцею будівництва та побуту», були покладені обов`язки голови приймальної комісії даного навчального закладу для зарахування абітурієнтів на навчання у 2017 році, тобто в силу займаної посади, він був службовою особою, яка наділена організаційно-розпорядчими та адміністративно-господарськими функціями, оскільки відповідно до ст. 24 Закону України « Про професійну (професійно-технічну) освіту» від 10.02.1998, керівник державного закладу професійної (професійно-технічної) освіти організовує навчально-виробничий, навчально-виховний процес, забезпечує створення необхідних умов для підготовки, перепідготовки та підвищення кваліфікації робітників, діє від імені закладу освіти, у встановленому порядку персонально відповідає за результати діяльності закладу освіти, приймає на посади та звільняє з посад працівників закладу, затверджує відповідно до кваліфікаційних характеристик їхні посадові обов`язки, формує педагогічний колектив, створює необхідні умови для творчості педагогічних працівників, здобувачів освіти, для використання та впровадження ними прогресивних форм і методів навчання, розвитку інноваційної діяльності, проведення педагогічних експериментів, видає у межах своєї компетенції накази й розпорядження, заохочує працівників, здобувачів освіти та застосовує передбачені законодавством стягнення, затверджує в межах наявного фонду заробітної плати штатний розпис і чисельність працівників закладу освіти, встановлює премії і доплати до посадових окладів і ставок заробітної плати працівників закладу освіти за конкретні результати праці, забезпечує безпечні і нешкідливі умови навчання, праці та виховання, разом із замовниками робітничих кадрів забезпечує учнів під час виробничого навчання та виробничої практики на виробництві спеціальним одягом та засобами індивідуального захисту, відповідно до п. 2.2. Типових правил прийому до закладів професійної (професійно-технічної) освіти України затверджених наказом Міністерства освіти і науки України від 14.05.2013 №499, очолює приймальну комісію закладу професійної (професійно-технічної) освіти, своїм наказом визначає та затверджує персональний склад комісії і порядок її роботи, будучи головою приймальної комісії організовує прийом заяв та документів, проводить із вступниками бесіди з питань вибору професії або спеціальності, умов навчання, матеріального забезпечення та забезпечення особливого соціального захисту учнів, слухачів, працевлаштування після закінчення закладу освіти, організовує та координує підготовку та проведення конкурсного відбору, приймає рішення щодо осіб, рекомендованих до зарахування до закладу професійної (професійно-технічної) освіти, оформляє протокол та оголошує відповідні списки осіб, організовує роботу щодо комплектування навчальних груп з урахуванням здібностей і нахилів, віку, стану здоров`я та професійної придатності вступників, вирішує інші питання, пов`язані з прийомом та, згідно п. 5.5 вищевказаних Правил, приймає рішення про зарахування осіб до закладу професійної (професійно-технічної) освіти шляхом видання наказу.

У той же час, ОСОБА_3 , будучи згідно наказу Львівської обласної державної адміністрації №03-12/136 від 07.07.2017 виконувачем обов`язків директора ДПТНЗ «Новороздільський професійний ліцей будівництва та побуту», 01.09.2017 у період часу з 08:30 до 10:00 години, перебуваючи в кабінеті №12 навчального корпусу ДПТНЗ «Новороздільський професійний ліцей будівництва та побуту», що за адресою: вул. Сагайдачного, 15, м. Новий Розділ Львівської області, умисно, шляхом зловживання своїм службовим становищем, достеменно знаючи, що ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_2 , заяву про зарахування на навчання до ліцею не подавав, співбесіду не проходив, оскільки в цей час перебував за межами території України, видав, посвідчив своїм підписом та завірив печаткою вказаного навчального закладу завідомо неправдивий офіційний документ, а саме: наказ №3 «З-УД3» «Про зарахування до складу учнів ліцею на навчання за державним замовленням», згідно з абзацом 9 частини першої якого ОСОБА_7 у зв`язку з успішним складанням вступних випробувань (співбесіди), з 01.09.2017 зараховано до складу учнів ДПТНЗ «Новороздільський професійний ліцей будівництва та побуту» на навчання за державним замовленням на базі повної середньої освіти в групу №15 (шифр професії 7212): «електрозварник ручного зварювання».

Таким чином, ОСОБА_3 обвинувачується у видачі службовою особою завідомо неправдивого офіційного документу, тобто у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 366 КК України.

31.07.2023 на електронну пошту суду ОСОБА_3 подав клопотання, у якому просив ухвалити рішення, яким закрити провадження у справі у зв`язку з закінченням строків притягнення до кримінальної відповідальності на підставі ст. 49 КК України, ст. 284, 286 КПК України.

У судовому засіданні захисник обвинуваченого ОСОБА_3 адвокат ОСОБА_8 підтримав клопотання його підзахисного, просив звільнити обвинуваченого від кримінальної відповідальності за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 366 КК України, на підставі ст. 49 КК України, а кримінальне провадження відносно нього закрити на підставі п. 1 ч. 2 ст. 284 КПК України.

Прокурор у судовому засіданні не заперечував щодо задоволення клопотання обвинуваченого про закриття кримінального провадження та звільнення його від кримінальної відповідальності на підставі ст. 49 КК України.

Обвинувачений ОСОБА_3 підтримав подане ним клопотання. Просив звільнити його від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності притягнення до кримінальної відповідальності. Вину у вчиненому не визнав.

Заслухавши думку учасників кримінального провадження, дослідивши клопотання обвинуваченого, суд прийшов такого висновку.

Відповідно до ч. 4 ст. 286 КПК України, якщо під час здійснення судового провадження щодо провадження, яке надійшло до суду з обвинувальним актом, сторона кримінального провадження звернеться до суду з клопотанням про звільнення від кримінальної відповідальності обвинуваченого, суд має невідкладно розглянути таке клопотання.

Статтею 44 КК України встановлено, що особа, яка вчинила кримінальне правопорушення, звільняється від кримінальної відповідальності у випадках, передбачених цим Кодексом.

Звільнення від кримінальної відповідальності у випадках, передбачених цим Кодексом, здійснюються виключно судом. Порядок звільнення від кримінальної відповідальності встановлюється законом.

Відповідно до ч. 1 ст. 366 КК України, відповідальність за видачу службовою особою завідомо неправдивого офіційного документу передбачена у виді штрафу від двох тисяч до чотирьох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або обмеження волі на строк до трьох років, з позбавленням права обіймати певні посади чи займатися певною діяльністю на строк до трьох років.

Згідно ст. 12 КК України, нетяжким злочином є передбачене цим Кодексом діяння (дія чи бездіяльність), за вчинення якого передбачене основне покарання у виді штрафу в розмірі не більше десяти тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або позбавлення волі на строк не більше п`яти років.

Таким чином, виходячи із вищезазначених положень КК України, дії обвинуваченого ОСОБА_3 кваліфіковані за ч. 1 ст. 366 КК України та визначені як нетяжкий злочин.

Пунктом 3 частини 1 статті 49 КК України передбачено, що особа звільняється від кримінальної відповідальності, якщо з дня вчинення нею кримінального правопорушення і до дня набрання вироком законної сили у разі вчинення у разі вчинення нетяжкого злочину, крім випадку, передбаченого у пункті 2 цієї частини, минули п`ять років.

Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 284 КПК України, кримінальне провадження закривається судом у зв`язку зі звільненням особи від кримінальної відповідальності.

Згідно ч. 1 ч. 2 ст. 286 КПК України, звільнення від кримінальної відповідальності за вчинення кримінального правопорушення здійснюється судом.

Згідно ч. 3 ст. 288 КПК України, суд своєю ухвалою закриває кримінальне провадження та звільняє підозрюваного, обвинуваченого від кримінальної відповідальності у випадку встановлення підстав, передбачених законом України про кримінальну відповідальність.

Таким чином, за змістом статей 284-288 КПК України, підставами для звільнення особи від кримінальної відповідальності при розгляді справи судом є наявність відповідної норми кримінального закону, яка передбачає таке звільнення, клопотання сторони кримінального провадження про звільнення обвинуваченого від кримінальної відповідальності та згода обвинуваченого на закриття кримінального провадження на цих підставах.

Отже, наявність цих умов є правовою підставою для прийняття судом рішення про звільнення підозрюваного, обвинуваченого від кримінальної відповідальності.

Наведене узгоджується із правовою позицією, викладеною у постанові Верховного Суду від 29.07.2021 у справі №552/5595/18, провадження №51-5289км19.

Відтак, розглянувши клопотання обвинуваченого, перевіривши матеріали кримінального провадження, заслухавши думку учасників судового засідання та враховуючи вищенаведене, клопотання обвинуваченого є підставним, обґрунтованим та таким, що підлягає до задоволення.

Вирішуючи питання розподілу процесуальних витрат на проведення експертиз суд враховує таке.

Відповідно до ч. 2 ст. 124 КПК України, процесуальні витрати на залучення експерта підлягають стягненню з обвинуваченого у разі ухвалення обвинувального вироку.

Статтею 126 КПК України визначено, що суд вирішує питання щодо процесуальних витрат у вироку суду або ухвалою. У постанові ВП ВС у справі №598/1781/17 від 17.06.2020 міститься правовий висновок щодо застосування норми права, відповідно до якого зазначено, що КПК України не обмежує процесуальну форму вирішення питання щодо розподілу процесуальних витрат, у тому числі витрат на правову допомогу, виключно обвинувальним вироком. Суд повинен вирішити питання про розподіл процесуальних витрат у будь-якому рішенні, яким завершується розгляд кримінального провадження по суті, у тому числі й в ухвалі про закриття кримінального провадження у зв`язку зі звільненням особи від кримінальної відповідальності.

Враховуючи наведене, суд приходить висновку, що витрати на залучення експертів підлягають стягненню з обвинуваченого у розмірі 14 056,22 грн., згідно довідки про витрати на проведення судової почеркознавчої експертизи від 23.04.2020 №10/7/268, довідки про витрати на проведення почеркознавчої експертизи від 03.07.2020 №10/7/540, довідки про витрати на проведення почеркознавчої експертизи від 17.07.2020 №10/7/538, акту №2 здачі-приймання висновку експерта №5834 від 05.02.2021, що були досліджені у судовому засіданні.

Запобіжний захід відносно обвинуваченого не обирався. Речові докази у кримінальному провадженні відсутні.

Керуючись ст. 124, 126, 284, 285, 286, 288, 314, 372 КПК України, на підставі ст. 49 КК України, суд,

п о с т а н о в и в:

Клопотання обвинуваченого ОСОБА_3 про звільнення від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності притягнення до кримінальної відповідальності та закриття кримінального провадження задоволити.

Звільнити ОСОБА_3 від кримінальної відповідальності за вчинення злочину, передбаченого ч. 1 ст. 366 КК України, на підставі ст. 49 КК України, у зв`язку із закінченням строків давності притягнення до кримінальної відповідальності.

Кримінальне провадження за №0000009, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань 04.01.2020,про обвинувачення ОСОБА_3 у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 366 КК України закрити на підставі п. 1 ч. 2 ст. 284 КПК України.

Стягнути з ОСОБА_3 процесуальні витрати на проведення експертиз у кримінальному провадженні у розмірі 14 056 (чотирнадцять тисяч п`ятдесят шість) гривень 22 копійки на користь держави.

Копію ухвали після її оголошення вручити сторонам кримінального провадження.

Ухвала суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого КПК України, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала суду, якщо її не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Апеляційна скарга на ухвалу суду може бути подана протягом семи днів з дня її оголошення до Львівського апеляційного суду.

Суддя ОСОБА_1