Єдиний унікальний номер: 347/774/19
Номер провадження: 1-кп/0343/47/23
У Х В А Л А

13 липня 2023 року м. Долина

Долинський районний суд Івано - Франківської області в складі колегії суддів:

головуючого - судді ОСОБА_1 ,

суддів: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

з участю: секретаря судового засідання - ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні, в залі Долинського районного суду Івано - Франківської області матеріали кримінального провадження №0000108 від 19.03.2017 про обвинувачення:

ОСОБА_5 у вчиненні злочинів, передбачених ч. 4 ст. 187, ч. 3 ст. 28 - ч. 2 ст. 194, ч. 3 ст. 28 - ч. 1 ст. 263, ч. 2 ст. 286 КК України,

ОСОБА_6 у вчиненні злочинів, передбачених ч. 4 ст. 187, ч. 3 ст. 28 - ч. 2 ст. 194, ч. 3 ст. 28 - ч. 1 ст. 263 КК України,

ОСОБА_7 у вчиненні злочинів, передбачених ч. 4 ст. 187, ч. 3 ст. 28 - ч. 2 ст. 194, ч. 3 ст. 28 - ч. 1 ст. 263, ч. 1 ст. 263 КК України,

ОСОБА_8 у вчиненні злочинів, передбачених ч. 4 ст. 187, ч. 3 ст. 28 - ч. 2 ст. 194, ч. 3 ст. 28 - ч. 1 ст. 263, ч. 1 ст. 263 КК України,

за участю: прокурора - ОСОБА_9 ,

обвинувачених: ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_8 ,

захисників: ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 ,

ВСТАНОВИВ:

на розгляді в суді перебуває дане криміанльне провадження.

14 жовтня 2022 року ухвалою суду зупинено судове провадження відносно ОСОБА_7 обвинуваченого у вчиненні злочинів, передбачених ч. 4 ст. 187, ч. 3 ст. 28 - ч. 2 ст. 194, ч. 3 ст. 28 - ч. 1 ст. 263, ч. 1 ст. 263 КК України до його звільнення з військової служби або до настання реальної можливості брати участь в судовому розгляді, виділено в окреме провадження матеріали кримінального провадження відносно нього і продовжено судове провадження щодо обвинувачених ОСОБА_5 , ОСОБА_6 та ОСОБА_8 .

Прокурор ОСОБА_9 на електронну пошту суду надіслав клопотання про продовження строку дії покладених обов`язків, передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України відносно ОСОБА_5 та продовження строку дії запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту відносно ОСОБА_6 .

Клопотання обґрунтовує тим, що обвинувачені ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 та ОСОБА_8 з початку січня 2018 року по 06.09.2018 відповідно до спільно розробленого та узгодженого плану злочинних дій та розподілу ролей організували та вчинили розбійний напад на помешкання подружжя ОСОБА_13 та заволодіння їх майном за адресою: АДРЕСА_1 , організували та вчинили знищення та пошкодження майна ОСОБА_14 - приміщення ресторану " ІНФОРМАЦІЯ_1 ", розташованого за адресою: АДРЕСА_2 , придбали, перевозили та зберігали вибуховий пристрій. Крім цього, ОСОБА_7 вчинив придбання та зберігання бойових припасів без передбаченого законом дозволу, ОСОБА_8 - придбання та зберігання вибухової речовини, а ОСОБА_5 - порушення правил безпеки дорожнього руху, що спричинило смерть потерпілого.

Причетність обвинувачених ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 та ОСОБА_8 до вчинення інкримінованих їм злочинів підтверджується сукупністю належних і допустимих доказів. Відповідно до вимог п. 4 ч. 1 ст. 184 КПК України, під час судового розгляду наявні ризики, передбачені п.п. 1, 3, 4, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме: переховуватися від суду, незаконно впливати на потерпілих, свідків, експертів та інших обвинувачених у цьому ж кримінальному провадженні, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином та вчинити інше кримінальне правопорушення.

Підстави для зміни запобіжних заходів на даний час відсутні. У разі застосування більш м`яких запобіжних заходів обвинувачені не будуть виконувати покладені на них процесуальні обов`язки та матимуть можливість перешкоджати швидкому судовому розгляду.

У судовому засіданні прокурор ОСОБА_9 клопотання підтримав, просив їх задовольнити.

Захисник обвинуваченого ОСОБА_5 - адвокат ОСОБА_10 в судовому засіданні просив змінити його підзахисному запобіжний захід на домашній арешт та повернути заставу.

В судовому засіданні захисник обвинуваченого ОСОБА_6 - адвокат ОСОБА_11 просив змінити його підзахисному запобіжний захід на особисте зобов`язання.

Обвинувачені ОСОБА_5 та ОСОБА_6 підтримали думку своїх захисників.

Обвинувачений ОСОБА_8 та його захисник - адвокат ОСОБА_12 підтримали думки інших захисників та обвинувачених.

Заслухавши учасників судового провадження, дослідивши подані прокурором клопотання, матеріали кримінального провадження, суд приходить висновку про задоволення клопотань, з огляду на таке.

Згідно із ст. 2 КПК України, завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Відповідно до ч. 1 - 3 ст. 331 КПК України, під час судового розгляду суд за клопотанням сторони обвинувачення або захисту має право своєю ухвалою змінити, скасувати, обрати або продовжити запобіжний захід щодо обвинуваченого. Вирішення питання судом щодо запобіжного заходу відбувається в порядку, передбаченому главою 18 цього Кодексу. За наявності клопотань суд під час судового розгляду зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження запобіжного заходу до закінчення двомісячного строку з дня його застосування. За результатами розгляду питання суд своєю вмотивованою ухвалою скасовує, змінює запобіжний захід або продовжує його дію на строк, що не може перевищувати двох місяців. Копія ухвали вручається обвинуваченому, прокурору.

Згідно із п. 1-5 ч. 1 ст. 176 КПК України, запобіжними заходами є: особисте зобов`язання, особиста порука, застава, домашній арешт, тримання під вартою.

Запобіжні заходи під час судового провадження застосовуються судом за клопотанням прокурора (ч. 4 ст. 176 КПК України).

Метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання ризикам, зазначеним у п. 1-5 ч. 1 ст. 177 КПК України.

Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави суду вважати, що обвинувачений може здійснити дії, передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України.

Відповідно до ч. 1 ст. 194 КПК України, під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про:

- наявність обґрунтованої підозри у вчиненні обвинуваченим кримінального правопорушення;

- наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених ст. 177 цього Кодексу, і на які вказує прокурор;

- недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Згідно зі ст. 181 КПК України, домашній арешт полягає в забороні підозрюваному залишати житло цілодобово або у певний період доби.

З матеріалів кримінального провадження встановлено, що обвинуваченим ОСОБА_5 та ОСОБА_6 інкриміновано ряд умисних тяжких та особливо тяжких злочинів, за які, у разі визнання їх винуватими, передбачена відповідальність виключно у виді позбавлення волі, а, отже, вони усвідомлюють неминучість покарання, що може спонукати їх переховуватись від суду та перешкоджати судовому провадженню.

В ході розгляду даного клопотання суд дійшов висновку, що ризики, встановленні при вирішенні питання про застосування до обвинувачених ОСОБА_5 та ОСОБА_6 запобіжних заходів, не зменшились, продовжують існувати, та у судовому засіданні прокурором доведено наявність обставин, які виправдовують подальше застосування до обвинуваченого ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту і продовження строку дії покладення на ОСОБА_5 обов`язків, передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України.

Слід зазначити, що ризиком у контексті кримінального провадження є певна ступінь можливості, що особа вдасться до вчинків, які будуть перешкоджати судовому розгляду або ж створять загрозу суспільству. При визначенні ризиків закон не вимагає неспростовних доказів того, що обвинувачений однозначно, поза всяким сумнівом, здійснюватиме відповідні дії, однак вимагає обґрунтування, що він має реальну можливість їх здійснити під час вирішення питання про продовження запобіжного заходу або в майбутньому. Отже ризики, які дають достатні підстави суду вважати, що обвинувачені можуть здійснити спробу протидії кримінальному провадженню у формах, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК, слід вважати наявними за умови встановлення вірогідності їх здійснення.

Ризик кримінального провадження має прогностичний характер, його визначення у конкретний проміжок часу спрямоване на усунення негативного впливу на кримінальне провадження в майбутньому. Однак в переважній більшості випадків, враховуючи їх вірогідний характер, класичні категорії доказування, притаманні судовому процесу, при їх обґрунтуванні не застосовуються. При встановленні ризиків кримінального провадження суд застосовує стандарт достатності підстав вважати, що обвинувачений може вдатися до дій, які можуть зашкодити кримінальному провадженню. Оцінюючи вірогідність такої поведінки обвинуваченого суд має дійти обґрунтованого висновку про високу ступінь ймовірності позапроцесуальних дій зазначеної особи.

На переконання прокурора, в цьому провадженні існують ризики, що обвинувачені можуть: переховуватися від суду, незаконно впливати на потерпілих, свідків та інших обвинувачених у цьому ж кримінальному провадженні, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином та вчинити інше кримінальне правопорушення.

Заявлені прокурором ризики заслуговують на увагу та продовжують існувати.

Ймовірна можливість переховування обвинувачених від суду підтверджується тим, що злочини, у вчиненні яких вони обвинувачується, передбачають, зокрема, покарання у виді позбавлення волі, що вже саме по собі може бути підставою та мотивом для них переховуватись від суду.

Підставами вважати, що обвинувачені перебуваючи на волі можуть переховуватися від суду, є те, що вони обвинувачуються у вчиненні тяжких та особливо тяжких злочинів і у разі визнання їх винуватими, ризик втечі для них може бути менш небезпечним ніж призначене покарання і його відбування.

Продовжує існувати і ризик незаконного впливу обвинувачених ОСОБА_5 та ОСОБА_6 на свідків у цьому кримінальному провадженні, оскільки на даний час свідки, зокрема, заявлені стороною захисту, ще недопитані судом.

Відповідний незаконний вплив може стосуватись свідків, які можуть надати свідчення щодо важливих обставин кримінального провадження.

Враховуючи вищевикладене, застосувати інші, більш м`які види запобіжних заходів, неможливо, оскільки такі не забезпечать запобіганню вищевказаним ризикам.

Захисник ОСОБА_10 просить змінити його підзахисному ОСОБА_5 запобіжний захід у вигляді застави на запобіжний захід у вигляді домашнього арешту. Однак суд не вбачає правових підстав для такої зміни, оскільки обвинувачений ОСОБА_5 усі покладені на нього обов`язки виконував, їх порушень не допускав, з огляду на це, запобіжний захід, який вважається обраним відносно нього, є м`якшим у порівнянні з домашнім арештом, який обмежує право осіб на свободу, що є одним із фундаментальних конституційних прав людини, оскільки полягає в обмеженні свободи пересування таких осіб шляхом їх ізоляції у житлі через заборону залишати його у певний період доби, тому приходить до висновку про відмову у задоволенні клопотання про зміну запобіжного заходу.

Враховуючи вищевикладене, застосувати інші, більш м`які види запобіжного заходу, неможливо, оскільки такі не забезпечать запобіганню вищевказаним ризикам.

За таких обставин колегія суддів приходить висновку, що клопотання прокурора про продовження обвинуваченим строку дії покладених обов`язків, передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України відносно ОСОБА_5 та продовження строку дії запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту відносно ОСОБА_6 слід задовольнити.

На підставі вищевикладеного та керуючись ст.ст. 110, 176-178, 181, 182, 184, 193, 194, 196, 205, 372 КПК України, суд у складі колегії суддів

П О С Т А Н О В И В:

клопотання прокурора про продовження строку дії покладених обов`язків та про продовження застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту обвинуваченим ОСОБА_5 та ОСОБА_6 - задовольнити.

Продовжити застосування до обвинуваченого ОСОБА_5 на строк 2 (два) місяці, тобто до 13 вересня 2023 року, покладених на нього обов`язків, а саме:

- прибувати до прокурора, суду за кожною вимогою;

- повідомляти суд про зміну свого місця проживання;

- утриматися від спілкування з потерпілими, свідками, експертами та іншими обвинуваченими у цьому кримінальному провадженні;

- здати на зберігання у Косівський районний відділ УДМС в Івано - Франківській області свої паспорти для виїзду за кордон, інші документи, які дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.

Продовжити застосування щодо обвинуваченого ОСОБА_6 , запобіжний захід у вигляді домашнього арешту із забороною залишати житло за адресою: АДРЕСА_3 у період з 22.00 год до 07.00 год., на строк 2 (два) місяці, тобто до 13 вересня 2023 року, включно.

Покласти на обвинуваченого ОСОБА_6 на строк 2 (два) місяці, тобто до 13 вересня 2023 року такі обов`язки:

- прибувати до прокурора, суду за кожною вимогою;

- не відлучатися із населеного пункту, в якому він проживає без дозволу суду;

- повідомляти суд про зміну свого місця проживання;

- утриматися від спілкування з потерпілими, свідками, експертами та іншими обвинуваченими у цьому кримінальному провадженні;

- здати на зберігання у Рахівський районний відділ УДМС у Закарпатській області свої паспорти для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.

Копію ухвали про продовження запобіжного заходу передати для виконання органу Національної поліції за місцем проживання обвинуваченого ОСОБА_6 .

Роз`яснити обвинуваченому ОСОБА_6 , що відповідно до ч. 5 ст. 181 Кримінально процесуального кодексу України працівники органу Національної поліції з метою контролю за його поведінкою, мають право з`являтися в житло, під арештом в якому він перебуває, вимагати надання усних чи письмових пояснень з питань, пов`язаних з виконанням покладених на нього зобов`язань.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя: ОСОБА_1

Судді: ОСОБА_2

ОСОБА_3