Справа № 466/4816/23
Провадження № 1-кп/466/728/23
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

17 травня 2023 року Шевченківський районний суд м. Львова у складі:

головуючого судді ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2

з участю прокурора ОСОБА_3

обвинуваченого ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Львові матеріали кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000420 від 10 березня 2023 року про обвинувачення

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Кам`янопіля, Пустомитівського району, Львівської області, українця, громадянина України, з середньою освітою, раніше не судимого, військовозобов`язаного, який зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 336 КК України,

у с т а н о в и в:

у зв`язку із військовою агресією російської федерації проти України та з метою забезпечення оборони держави, підтримання бойової і мобілізаційної готовності Збройних Сил України та інших військових формувань, відповідно до частини другої статті 102, пунктів 1,17,20 частини першої статті 106 Конституції України, Указу Президента України №69/2022 від 24.02.2022 «Про загальну мобілізацію», Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію», на території України оголошена та проводиться загальна мобілізація.

Обвинувачений ОСОБА_4 , у зв`язку із оголошенням загальної мобілізації та призовом на військову службу у Збройні Сили України під час мобілізації, на особливий період, 01.06.2022 пройшов військово-лікарську комісію у ІНФОРМАЦІЯ_2 , що за адресою: АДРЕСА_2 , згідно якої визнаний придатним до військової служби, та отримав від відповідальної посадової особи під особистий підпис повістку про явку на 15.06.2022 до ІНФОРМАЦІЯ_3 , що по АДРЕСА_2 , для відправлення у військові частини для проходження військової служби у Збройних силах України у воєнний час.

Проте, військовозобов`язаний ОСОБА_4 , будучи придатним військової служби та не маючи права на відстрочку від призову на військову службу за мобілізацією, передбаченого ст. 23 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію», діючи умисно з метою ухилення від призову на військову службу під час мобілізації на особливий період, без поважних причин, маючи можливість прибути до ІНФОРМАЦІЯ_3 , що по АДРЕСА_2 , в порушення вимог Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» та Указу Президента України №69/2022 від 24.02.2022 «Про загальну мобілізацію», 15.06.2022 та в подальшому не прибув в указаний час до місця призову.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 свою винуватість у вчиненні кримінального правопорушення визнав повністю та пояснив, що він будучи придатним до військової служби та не маючи права на відстрочку від призову на військову службу за мобілізацією, під час мобілізації на особливий період, без поважних причин, маючи можливість прибути до ІНФОРМАЦІЯ_3 , що по АДРЕСА_2 , 15.06.2022 та в подальшому не прибув в указаний час до місця призову.

На підставі ч. 3 ст. 349 КПК України суд при визначенні обсягу доказів, що підлягають дослідженню щодо тих обставин, які ніким із учасників кримінального провадження не оспорюються, і немає сумнівів у добровільності їх позиції, обмежився допитом обвинуваченого та оголошенням характеризуючих матеріалів.

Крім повного визнання обвинуваченим своєї винуватості, його вина у вчиненні кримінального правопорушення повністю і об`єктивно стверджується зібраними в ході досудового розслідування доказами, які знаходяться в матеріалах кримінального провадження.

Оцінюючи докази в їх сукупності, суд вважає, що вина обвинуваченого ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення доведена повністю, його злочинні дії вірно кваліфіковані за ст. 336 КК України за кваліфікуючими ознаками ухилення від призову на військову службу під час мобілізації, на особливий період.

Згідно п.3 Постанови Пленуму Верховного Суду України №7 від 24.10.2003р. «Про практику призначення судами кримінального покарання», визначаючи ступінь тяжкості вчинених злочинів, суди повинні виходити з класифікації злочинів згідно ст. 12 КК України, а також із особливостей конкретного злочину й обставин його вчинення.

У відповідності до ст. 12 КК України, кримінальне правопорушення вчинене обвинуваченим ОСОБА_4 є нетяжким злочином.

Обираючи покарання обвинуваченому ОСОБА_4 , суд враховує характер та тяжкість вчиненого кримінального правопорушення, фактичні обставини справи, обставини, що пом`якшують покарання не встановлено, обставини, що обтяжують покарання - не встановлено, а також враховуючи особу обвинуваченого, який раніше не судимий, за місцем проживання характеризується типово, суд вважає за необхідне призначити йому покарання в межах санкції, передбаченої ст. 336 КК України, за якою кваліфіковано злочин, у виді позбавлення волі та звільнити його від відбування призначеного покарання на підставі ст.75 КК України, з випробуванням, з покладенням на нього обов`язків, передбачених ст. 76 КК України.

Суд вважає, що саме таке покарання відповідатиме загальним засадам призначення покарання, передбаченим ст.65 КК України, буде необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого, попередження вчинення ним нових злочинів.

Запобіжний захід обвинуваченому ОСОБА_4 у даній справі не обирався.

Цивільний позов не заявлено.

Керуючись ст.ст. 349, 368, 370, 373, 374, 615 КПК України, суд, -

у х в а л и в:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 336 КК України та призначити йому покарання у виді позбавлення волі строком на 3 (три) роки.

На підставі ст. 75 КК України ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , звільнити від відбування призначеного покарання з випробуванням, якщо він протягом 1 (одного) року іспитового строку не вчинить злочину і виконає покладені на нього обов`язки.

Відповідно до ст. 76 КК України зобов`язати ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 : періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання; не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги встановленого ст. 395 КПК України, якщо таку скаргу не було подано.

На вирок може бути подана апеляційна скарга до Львівського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення через Шевченківський районний суд м. Львова.

Суддя ОСОБА_1