Провадження № 1-кс/947/7795/23
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22.06.2023 року слідчий суддя Київського районного суду м. Одеси ОСОБА_1 , при секретарі судового засідання ОСОБА_2 за участю слідчого ОСОБА_3 , представника власника майна ОСОБА_4 адвоката ОСОБА_5 розглянувши у судовому засіданні в м. Одесі клопотання слідчого Другого слідчого відділу (з дислокацією у м. Одесі) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м. Миколаєві ОСОБА_3 , яке погоджене прокурором Одеської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Південного регіону ОСОБА_6 про арешт майна в рамках кримінального провадження № 0000038 від 24.05.2023 року за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 368, ч. 4 ст. 426-1 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

Як вбачається з клопотання, Другим слідчим відділом (з дислокацією у м. Одесі) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Миколаєві здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні

№ 0000038 від 24.05.2023 року за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 368, ч. 5 ст. 426-1 КК України.

Процесуальне керівництво досудовим розслідуванням здійснюється групою прокурорів Одеської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Південного регіону.

Як зазначає у клопотанні сторона обвинувачення, протягом 2022-2023 років командир 1 патрульної роти 1 патрульного батальйону військової частини НОМЕР_1 Національної гвардії України молодший лейтенант ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 в умовах воєнного стану неодноразово застосовував до підлеглих йому військовослужбовців нестатутні заходи впливу, які виражались у проведенні занять з фізичної підготовки в нічний час в порушення розпорядку дня в тому числі із застосуванням засобів індивідуального захисту у вигляді протигазів, неодноразово застосовував насильство, як захід впливу з метою показати свою уявну перевагу над військовослужбовцями, які йому підпорядковані та мають нижче військове звання та принизити честь і гідність підлеглих.

Окрім цього ОСОБА_4 протягом 2022-2023 років переслідуючи мету незаконного збагачення та корисливий мотив, використовуючи своє службове становище, в супереч інтересам служби неодноразово вимагав та отримував від підлеглих йому військовослужбовців неправомірну вигоду за не вжиття заходів дисциплінарного впливу, а також за надання короткострокових вихідних днів в різних сумах від 1000 до 20000 тисяч гривень з одного підлеглого.

В рамках проведення досудового розслідування оперативним підрозділам було надано доручення в порядку ст. 40 КПК України, з метою проведення слідчих (розшукових) дій в рамках кримінального провадження та встановлення осіб, причетних до його вчинення.

Під час виконання доручення оперативним підрозділом направленого на встановлення осіб, які можуть бути причетними до вчинення вказаного злочину було встановлено, що до вказаного злочину може бути причетним ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_1 , а також інші не встановлені на даний час органом досудового розслідування особи.

За вказаних обставин, 15.06.2023 року на підставі ухвали слідчого судді Київського районного суду міста Одеси було проведено обшук за місцем дислокації військової частини НОМЕР_1 в службовому кабінеті, за адресою: АДРЕСА_1 , де виявлено та вилучено: мобільний телефон марки «Apple», модель «14 Pro Мах», IMEI 1: НОМЕР_2 , IMEI 2: НОМЕР_3 , належний ОСОБА_4 .

У зв`язку із тим, що вилучений під час обшуку мобільний телефон може містити у собі інформацію щодо обставин вчинення кримінальних правопорушень, слідчим винесено постанову про визнання вилученого мобільного телефону речовим доказом у кримінальному провадженні.

Враховуючи вказані обставини слідчий за погодженням з прокурором звертається до слідчого судді із клопотанням про накладення арешту на вищезазначений мобільний телефон.

У судовому засіданні -

Слідчий просив клопотання задовольнити.

Представник власника майна не заперечував проти задоволення клопотання.

Заслухавши думку учасників судового процесу, дослідивши клопотання про арешт майна та матеріали, які обґрунтовують доводи клопотання, слідчий суддя приходить до наступного переконання.

Згідно з ч. 1 ст. 170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи.

При цьому, у відповідності до ч. 2 ст. 170 КПК України, арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Згідно ч. 3 ст. 170 КПК України, у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Згідно ч. 1 ст. 98 КПК України, речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправних шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Слідчий суддя з матеріалів, долучених в обґрунтування клопотання про арешт майна дійшов висновку про те, що Другим слідчим відділом (з дислокацією у м. Одесі) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Миколаєві на даний час обґрунтовано здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000038 від 24.05.2023 року за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 368, ч. 4 ст. 426-1 КК України.

В рамках проведення досудового розслідування оперативним підрозділам було надано доручення в порядку ст. 40 КПК України, з метою проведення слідчих (розшукових) дій в рамках кримінального провадження та встановлення осіб, причетних до його вчинення.

Під час виконання доручення оперативним підрозділом направленого на встановлення осіб, які можуть бути причетними до вчинення вказаного злочину було встановлено, що до вказаного злочину може бути причетним ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_1 .

За вказаних обставин, 15.06.2023 року на підставі ухвали слідчого судді Київського районного суду міста Одеси було проведено обшук за місцем дислокації військової частини НОМЕР_1 в службовому кабінеті, за адресою: АДРЕСА_1 , де виявлено та вилучено: мобільний телефон марки «Apple», модель «14 Pro Мах», IMEI 1: НОМЕР_2 , IMEI 2: НОМЕР_3 , належний ОСОБА_4 .

Слідчий суддя звертає увагу на те, що мобільний телефон визнаний речовим доказом в рамках вказаного кримінального провадження № 0000038 від 24.05.2023 року за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 368, ч. 4 ст. 426-1 КК України та імовірно містить у собі відомості, які можуть бути використані як доказ фактів та обставин, що встановлюються під час досудового розслідування кримінального провадження за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 368, ч. 4 ст. 426-1 КК України, що підтверджується матеріалами клопотання сторони обвинувачення.

Враховуючи вказані обставини, слідчий суддя приходить до переконання про відповідність мобільного телефону критеріям речового доказу та наявність правових підстав для застосування заходу забезпечення кримінального провадження у вигляді арешту майна, з метою збереження речового доказу, який має суттєве значення для встановлення обставин, що підлягають доказуванню у кримінальному провадженні.

Відповідно до абзацу 2 ч. 1 ст. 170 КПК України, завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.

При цьому, оскільки мобільний телефон визнано речовим доказом в рамках кримінального провадження, слідчий суддя вважає, що існує ризик можливого знищення інформації, яка міститься у ньому, в цілях подальшого ймовірного уникнення передбаченої законом відповідальності за ймовірно вчинені дії, у випадку підтвердження їх факту у встановленому законом порядку.

У зв`язку з викладеним, з метою забезпечення досягнення завдань кримінального провадження наявна необхідність в накладенні арешту на мобільний телефон.

При цьому, слідчий суддя акцентує увагу власника майна на те, що у випадку, якщо в рамках даного кримінального провадження буде спростовано відповідність мобільного телефону категорії речових доказів, він в порядку ст. 174 КПК України має процесуальне право на звернення до слідчого судді з клопотанням про скасування арешту майна.

На підставі викладеного, враховуючи наявність правових підстав для накладення арешту на майно, оскільки існує необхідність в забезпеченні його збереження, а також з метою забезпечення повного, всебічного розслідування кримінального провадження, слідчий суддя приходить до переконання, що на даному етапі кримінального провадження потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права та інтереси власника майна, про які йдеться в клопотанні, та якого така особа зазнає внаслідок застосування заходу забезпечення кримінального провадження у вигляді арешту майна, а тому клопотання сторони обвинувачення підлягає задоволенню.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 98, 132, 170-173, 309, 376, 395 КПК України, слідчий суддя, -

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання слідчого Другого слідчого відділу (з дислокацією у м. Одесі) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м. Миколаєві ОСОБА_3 , яке погоджене прокурором Одеської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Південного регіону ОСОБА_6 про арешт майна в рамках кримінального провадження № 0000038 від 24.05.2023 року за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 368, ч. 4 ст. 426-1 КК України задовольнити.

Накласти арешт із забороною розпорядження та користування на мобільний телефон марки «Apple», модель «14 Pro Мах», IMEI 1: НОМЕР_2 , IMEI 2: НОМЕР_3 , належний ОСОБА_4 , який було виявлено та вилучено 15.06.2023 року під час проведення обшуку за місцем дислокації військової частини НОМЕР_1 в службовому кабінеті за адресою: АДРЕСА_1 .

Виконання ухвали покласти на слідчого Другого слідчого відділу (з дислокацією у м. Одесі) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м. Миколаєві ОСОБА_3 .

Ухвала слідчого судді може бути оскаржена протягом п`яти днів з дня її оголошення безпосередньо до Одеського апеляційного суду.

Слідчий суддя ОСОБА_1