Cправа №505/1354/23
Провадження №1-кс/505/632/2023
УХВАЛА

Іменем України

07.05.2023 м. Подільськ

Слідчий суддя Котовського міськрайонного суду Одеської області ОСОБА_1

при секретарі судового засідання ОСОБА_2

за участю сторін кримінального провадження:

прокурора ОСОБА_3

слідчого ОСОБА_4

захисника ОСОБА_5

підозрюваного ОСОБА_6

розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання слідчого відділення №-1 СВ Подільського РУП ГУНП в Одеській області ОСОБА_4 , погоджене прокурором Подільської окружної прокуратури ОСОБА_3 , про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою у кримінальному проваджені, внесеному до ЄРДР за №-0000320 від 29.03.2023, відносно

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця селища Чечельник, Вінницької області, громадянина України, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , українця, не працюючого, з неповною середньою освітою, неодруженого, військовозобов`язаного, раніше не судимого,

-підозрюваного у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.115 КК України,

В С Т А Н О В И В :

Слідчий відділення №-1 СВ Подільського РУП ГУ НП в Одеській області ОСОБА_4 , звернулась до суду з клопотанням про обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою, щодо підозрюваного ОСОБА_6 , підозрюваного у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.115 КК України.

Як вбачається з клопотання слідчого, та наданих матеріалів, досудовим розслідуванням встановлено, що досудовим розслідуванням установлено, що 18.03.2023 близько 22 години ОСОБА_6 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, та його співмешканка ОСОБА_7 , пішки поверталися до місця спільного проживання за адресою АДРЕСА_2 .

Перебуваючи на одній з вулиць в с. Ракулове, точне місце органом досудового розслідування не встановлено, на ґрунті раптово виниклих неприязних відносин, між ними виник словесний конфлікт, у ході якого ОСОБА_6 та ОСОБА_7 почали ображати один одного нецензурною лайкою. ОСОБА_6 відчув гостру образу від лайки на його адресу від ОСОБА_7 . Будучи обуреним поведінкою останньої, у ОСОБА_6 раптово виник умисел на умисне заподіяння смерті співмешканці.

Реалізуючи свій злочинний умисел, ОСОБА_6 , діючи умисно, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно небезпечні наслідки, бажаючи при цьому їх настання, з метою протиправного заподіяння смерті ОСОБА_7 , керуючись мотивами гострої неприязні до неї та використовуючи при цьому свою фізичну перевагу, штовхнув останню, яка впала на землю.

Після цього, ОСОБА_6 зверху натиснув вагою свого тіла на потерпілу, яка лежала обличчям до землі. Далі, ОСОБА_6 обхопив передпліччям правої руки за шию із заду потерпілу та став з силою її стискати, внаслідок чого наступила смерть ОСОБА_7 на місці події від асфіксії. Після цього, ОСОБА_6 попрямував додому.

Під час скоєння удушення, ОСОБА_6 усвідомлював, що може спричинити ОСОБА_7 тілесні ушкодження життєво важливих органів, що неминуче потягне за собою смерть останньої та свідомо бажав настання таких наслідків.

Так, у результаті цілеспрямованих дій ОСОБА_6 протягом короткого проміжку часу настала смерть ОСОБА_7 .

Отже, здійснення ОСОБА_6 удушення ОСОБА_7 перебуває в прямому причинно-наслідковому зв`язку із смертю останньої.

Через деякий час, коли ОСОБА_8 повернувся на місце скоєння злочину та помітив, що ОСОБА_7 лежала без ознак життя. В подальшому, без перерви у часі, ОСОБА_8 переніс труп ОСОБА_7 до скотомогильника за межами села, де і залишив.

Надалі, 29.03.2023 ОСОБА_6 щоб приховати свій злочин, звернувся з повідомленням до поліції про те, що його співмешканка ОСОБА_7 пішла з дому та не повернулася.

За наявністю достатніх підстав і доказів, ОСОБА_6 у порядку ст.208 КПК України затримано 05.05.2023 о 00 годині 10 хвилин (момент фактичного затримання 00 година 10 хвилин) за підозрою у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.115 КК України, якому у відповідності до ст. 278 КПК України за вказаною правовою кваліфікацією повідомлено про підозру в умисному вбивстві, тобто умисне протиправне заподіяння смерті іншій людині.

Під час проведення допиту, підозрюваний ОСОБА_6 свою вину у інкримінованому йому кримінальному правопорушенні визнав у повному обсязі.

Обставини, що дають підстави обґрунтовано підозрювати ОСОБА_6 у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення, підтверджуються зібраними під час досудового розслідування матеріалами, які перебувають в кримінальному провадженні, а саме:

- заявою ОСОБА_6 від 29.03.2023;

- протоколом допиту потерпілого ОСОБА_6 від 30.03.2023;

- протоколом допиту свідка ОСОБА_9 від 31.03.2023;

- заявою ОСОБА_6 від 04.05.2023;

- протоколом допит у свідка ОСОБА_10 від 04.05.2023;

- протоколом огляду місця події від 04.05.2023, в ході якого проведено огляд скотомогильника, неподалік від урочища Ракулянський масив, де під бетонним перекриттям виявлено труп ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , зі слідами гнилісних змін, а також були виявлено та вилучено три ковдри;

- протоколом затримання особи, підозрюваної у учиненні злочину від 05.05.2023;

- протоколом допиту свідка ОСОБА_11 від 05.05.2023;

- лікарським свідоцтвом про смерть №-34 від 05.05.2023 у, згідно якого смерть ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , настала в наслідок асфіксії, нападу з повішанням, удавленням та задушення з метою вбивства;

- протоколом допиту потерпілої ОСОБА_12 від 05.05.2023,

- протоколом допиту підозрюваного ОСОБА_6 від 05.05.2023;

- протоколом слідчого експерименту за участю підозрюваного ОСОБА_6 від 06.05.2023.

Таким чином, орган досудового розслідування, з метою забезпечення виконання покладених на нього процесуальних обов`язків, вважає за необхідне застосувати до підозрюваного ОСОБА_6 запобіжний захід у виді тримання під вартою.

Метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, а також уникнення ризиків, передбачених ст.177 КПК України.

У зазначеному випадку метою застосування запобіжного заходу стосовно ОСОБА_6 , є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігти спробам переховуватися від органів досудового розслідування та суду, незаконно впливати на свідків.

У ході проведення досудового розслідування встановлено ряд об`єктивних даних, які вказують на реальну наявність вищевказаних ризиків.

Зібраними у провадженні матеріалами, встановлено, що

ОСОБА_6 не працевлаштований, у нього відсутні міцні соціальні зв`язки. Крім того, враховуючи тяжкість покарання, що йому загрожує у разі визнання його винним, оскільки санкція статті, за якою він підозрюється передбачає покарання від 7 до 15 років позбавлення волі, є велика вірогідність переховування ОСОБА_6 від органів досудового розслідування та суду.

Вищезазначені встановлені обставини, що мають істотне значення для виконання завдання кримінального провадження та забезпечення його дієвості, дають достатні підстави стверджувати про неможливість у разі не обрання запобіжного заходу чи обрання більш м`якого запобіжного заходу ніж тримання під вартою, забезпечити належним чином виконання підозрюваним процесуальних обов`язків, запобіганню вищезазначених ризиків.

Враховуючи всі ризики в їх сукупності та взаємозв`язку, запобіжний захід не пов`язаний з позбавленням волі у подальшому може вплинути на проведення повного та неупередженого розслідування кримінального провадження та не забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього обов`язків.

Прокурор ОСОБА_3 та слідчий ОСОБА_13 у судовому засіданні клопотання підтримали посилаючись на наявність передбачених ст.177 КПК України ризиків та неможливості застосувати відносно підозрюваного ОСОБА_6 більш м`якого запобіжного заходу, тому просили дане клопотання задовольнити.

Підозрюваний ОСОБА_6 не заперечував щодо задоволення заявленого слідчим клопотання про застосування йому запобіжного заходу у виді тримання під вартою.

Захисник ОСОБА_5 не заперечував проти задоволення заявленого слідчим клопотання про застосування його підзахисному запобіжний заходу у виді тримання під вартою.

Слідчий суддя, вислухавши думку учасників процесу, дослідивши додані до клопотання матеріали, прийшов до наступного висновку.

Встановлено, що в провадженні слідчого СВ Подільського ВП ГУ НП в Одеській області перебуває кримінальне провадження внесене до ЄРДР за №-0000320 від 29.03.2023, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.115 КК України.

05.05.2023 о 00 годині 10 хвилин ОСОБА_6 було затримано в порядку ст.208 КПК України.

05.05.2023 о 17 годині 00 хвилин, ОСОБА_6 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.115 КК України, а саме у вбивстві, тобто в умисному протиправному заподіянні смерті іншій людині.

Про обґрунтованість підозри, пред`явленої ОСОБА_6 та причетність підозрюваного до вчиненого, свідчать долучені до клопотання матеріали кримінального провадження у їх сукупності.

Відповідно до ч.1 ст.183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден з більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 КПК України.

Частиною 1 статті 194 КПК України на слідчого суддю під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу покладений обов`язок встановити існування наступних складових:

-чи доведені обставини, які свідчать про обґрунтованість підозри;

-чи наявні ризики, передбачені статтею 177 КПК України, та на які вказує слідчий;

-чи не є достатнім застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризикам, зазначеним у клопотанні.

Тлумачення наведених вище процесуальних норм у їх логічному зв`язку з положеннями Глави 4 КПК України приводить слідчого суддю до висновку, що під час вирішення питання щодо застосування до особи запобіжних заходів оцінка наданих сторонами доказів має спрямовуватися не на досягнення остаточного переконання у винуватості особи у вчиненні інкримінованого правопорушення, а має на меті встановити, чи є підозра обґрунтованою.

Вирішуючи питання доцільності обрання міри запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою необхідно враховувати вимоги пунктів 3 і 4 статті 5 Конвенції про захист прав людини та практику Європейського суду з прав людини, згідно з якими обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою.

Відповідно до статті 29 Конституції України, кожна людина має право на свободу та особисту недоторканність. Ніхто не може бути заарештований або триматися під вартою інакше, як за вмотивованим рішенням суду і тільки на підставах та в порядку, встановлених законом.

Встановлюючи обґрунтованість підозри слід виходити з того, що «обґрунтована підозра» означає наявність фактів чи інформації, які могли б переконати стороннього об`єктивного спостерігача, що особа, можливо, вчинила злочин (справа «Нечипорук і Йонкало проти України»).

Так, Європейський суд з прав людини у справі «Ілійков проти Болгарії» зазначив, що суворість передбаченого покарання «є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування або повторного вчинення злочинів».

У справі «Летелье проти Франції» вказано, особлива тяжкість деяких злочинів може викликати таку реакцію суспільства і соціальні наслідки, які виправдовують попереднє ув`язнення як виключну міру запобіжного заходу протягом певного часу.

Враховуючи, що відповідно до ч. 5 ст.9 КПК України кримінальне процесуальне законодавство України застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини, слідчий суддя приймає до уваги, що згідно з рішенням ЄСПЛ у справі «K.F. проти Німеччини» обґрунтованість підозри, на якій має ґрунтуватись арешт, складає суттєву частину гарантії від безпідставного арешту і затримання, передбачає наявність обставин або відомостей, які переконали б неупередженого спостерігача, що ця особа, можливо, вчинила певний злочин.

Крім того, Європейський Суд з прав людини у справі «Мюррей проти Сполученого Королівства» зазначив, що факти, які є причиною виникнення підозри не повинні бути такими ж переконливими, як ті, що є необхідними для обґрунтування обвинувального вироку чи висунення обвинувачення.

Отже, на початковій стадії розслідування, що має місце у даному випадку, суд, оцінюючи обґрунтованість підозри, не повинен пред`являти до наданих доказів таких же високих вимог, як при формулюванні остаточного обвинувачення при направлені справи до суду.

З огляду на зазначене, слідчий суддя вважає, що наданими органом досудового розслідування матеріалами достатньою мірою підтверджується наявність в діях підозрюваного ознак інкримінованих злочинів.

Вирішуючи питання про існування передбачених кримінальним процесуальним законом ризиків неправомірної процесуальної поведінки підозрюваного, слідчий суддя відмічає, що ризиком у даному випадку є дія, яка може вчинитися з високим ступенем ймовірності.

За результатами встановлених у судовому засіданні обставин та з урахуванням доводів, викладених стороною обвинувачення та стороною захисту, слідчий суддя вважає, що прокурором та слідчим доведено наявність обставин, передбачених ст. 194 КПК України.

Зазначене приводить до висновку, що встановлені вище обставини є вагомими для обрання відносно підозрюваного запобіжного заходу у виді тримання під вартою.

При вирішенні питання про обрання запобіжного заходу відносно ОСОБА_6 враховую: вагомість наданих доказів про вчинення підозрюваним кримінального правопорушення; тяжкість покарання, що загрожує йому у разі визнання його винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється.

З доданих до клопотання документів вбачається обґрунтована підозра щодо вчинення підозрюваним ОСОБА_6 кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.115 КК України.

Відповідно до положень ч.4 ст.183 КПК України, враховуючи, що ОСОБА_6 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.115 КК України, слідчий суддя не вбачає підстав для визначення йому розміру застави.

Враховуючи викладене, а також вагомість наявних доказів, якими обґрунтовуються вищевикладені обставини, беручи до уваги, що застосування більш м`якого запобіжного заходу не забезпечить виконання підозрюваним його процесуальних обов`язків, повноту та достатність зібраних доказів, слідчий суддя вважає доцільним застосувати підозрюваному ОСОБА_6 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на 60 діб.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 176-178, 183, 193, 194, 197, 309 КПК України, слідчий суддя,

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання слідчого відділення №-1 СВ Подільського РУП ГУ НП в Одеській області ОСОБА_4 , погоджене прокурором Подільської окружної прокуратури ОСОБА_3 , про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою у кримінальному проваджені, внесеному до ЄРДР за №-0000320 від 29.03.2023 відносно ОСОБА_6 , підозрюваного у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.115 КК України задовольнити.

Застосувати запобіжний захід у вигляді тримання під вартою до підозрюваного ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , підозрюваного у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.115 КК України - терміном на 60 (шістдесят) днів.

Згідно положень ч.4 ст.183 КПК України не визначати розмір застави ОСОБА_6 .

Строк тримання під вартою ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , рахувати з моменту його затримання з 00 години 10 хвилин 05 травня 2023 року.

Строк дії ухвали слідчого судді про тримання під вартою не може перевищувати шістдесят днів, і закінчується 04 липня 2023 року, в межах строку досудового розслідування.

Ухвала слідчого судді підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Копію ухвали вручити прокурору, слідчому, захиснику, підозрюваному та направити до ДУ «Одеський слідчий ізолятор».

Апеляційна скарга, на ухвалу слідчого судді, може бути подана протягом п`яти днів з дня її оголошення. Для особи, яка перебуває під вартою, строк подачі апеляційної скарги обчислюється з моменту вручення їй копії судового рішення.

Подання апеляційної скарги на ухвалу слідчого судді зупиняє набрання нею законної сили, але не зупиняє її виконання.

Слідчий суддя ОСОБА_1