ЧЕРКАСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 11-кп/821/503/23 Справа № 705/1684/22 Категорія: ч. 4 ст. 185 України Головуючий у І інстанції ОСОБА_1 Доповідач в апеляційній інстанції ОСОБА_2
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 червня 2023 року м. Черкаси

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Черкаського апеляційного суду у складі:

головуючого ОСОБА_2 ,

суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

за участі:

секретаря ОСОБА_5

обвинуваченого ОСОБА_6

захисниці ОСОБА_7

прокурора ОСОБА_8

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду апеляційні скарги обвинуваченого ОСОБА_6 та захисниці ОСОБА_7 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_6 на ухвалу Уманського міськрайонного суду Черкаської області від 14 червня 2023 року

ВСТАНОВИЛА

Ухвалою, що оскаржується, ОСОБА_6 , який обвинувачується у вчинені злочину передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України, продовжено запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів, до 12 серпня 2023 року.

При прийнятті такого рішення, суд врахував ступень тяжкості кримінального правопорушення, інкримінованого обвинуваченому ОСОБА_6 яке, відповідно до вимог ст.12 КК України, відноситься до категорії тяжких злочинів. Окрім того, суд зазначив про існування ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України: переховуватись від суду, незаконно впливати на свідків у цьому кримінальному провадженні, вчинити інше кримінальне правопорушення. На наявність цих ризиків вказує тяжкість покарання, що загрожує обвинуваченому у разі визнання останнього винуватим у вчиненні інкримінованих кримінальних правопорушень. Суд також вказав на данні про особу обвинуваченого, який не працює, що вказує на відсутність у останнього постійного джерела доходів, є раніше судимим та обвинувачується у вчиненні тяжкого злочину у період введеного в Україні воєнного стану. Також суд вказав про існування обставин щодо неможливості закінчення судового розгляду до закінчення дії ухвали про тримання під вартою обвинуваченої, оскільки не допитані свідки та обвинувачений.

В апеляційній скарзі обвинувачений просить скасувати вищевказану ухвалу та обрати відносно нього запобіжний захід, не пов`язаний з триманням під вартою, або зменшити заставу. Вважає дану ухвалу необґрунтованою та такою, що підлягає скасуванню у зв`язку з невідповідністю висновків суду фактичним обставинам справи, істотним порушенням вимог кримінального процесуального права. Зазначає, що прокурором не доведено ризики, викладені в клопотанні. Вважає, що при продовженні йому запобіжного заходу, суд порушив практику Європейського суду з прав людини (далі ЄСПЛ). Також зазначає, що при продовженні строку запобіжного заходу, судом першої інстанції не було враховано стан його фізичного здоров`я, що підтверджується офіційними медичними довідками встановлених діагнозів, які знаходяться в матеріалах кримінального провадження.

В апеляційній скарзі захисниця просить скасувати вищевказану ухвалу та постановити нову ухвалу, якою відмовити у задоволенні клопотання прокурора. Вважає її незаконною та необґрунтованою, оскільки прокурором не було надано жодного доказу, який би довів продовження існування ризиків, на які сторона обвинувачення посилалася в клопотанні. Посилається на вимоги ст. 177 КПК України щодо оцінки підстав суддею при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу. Вважає, що під час розгляду клопотання, суд не врахував того, що обвинувачений хворіє на тяжкі хвороби, що свідчить про поганий стан його здоров`я. Стверджує, що докази по справі судом вже досліджено та основних свідків допитано. Зазначає, що суд, також залишив без змін і непомірний розмір застави для обвинуваченого, вкотре не врахувавши відсутність у того майна, а також доводи обвинуваченого, що менший розмір застави за нього його сім`я зможе внести. Вважає, що при продовженні обвинуваченому запобіжного заходу, суд порушив практику ЄСПЛ та ст.5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (далі Конвенція). Вказує на рішення ЄСПЛ, які, на її думку, не враховані при продовжені запобіжного заходу.

Після докладу суддею-доповідачем змісту ухвали, доводів апеляційних скарг, були заслухані:

- обвинувачений та його захисник, які підтримали вимоги апеляційних скарг, пославшись на доводи, що в ній викладені;

- прокурор, який заперечував проти задоволення апеляційних скарг, пославшись на законність ухвали суду.

Заслухавши суддю-доповідача, доводи обвинуваченого та його захисника, прокурора, вивчивши матеріали провадження та дослідивши наведені в апеляційній скарзі доводи, колегія суддів приходить до таких висновків.

У відповідності до ч. 1 ст. 404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Відповідно до вимог ст. 331 КПК України вирішення питання судом щодо запобіжного заходу відбувається в порядку, передбаченому главою 18 цього Кодексу, тобто, питання щодо продовження строків тримання під вартою мають вирішуватися у порядку, передбаченому ст.199 КПК України.

Відповідно до вимог ст. 199 КПК при вирішенні питання про продовження строку тримання під вартою, суд зобов`язаний впевнитися в тому, що заявлені ризики не зменшилися або з`явилися нові ризики, які виправдовують тримання особи під вартою.

Дані вимоги закону судом виконані в повному обсязі.

Матеріали кримінального провадження свідчать про те, що при прийняті рішення про продовження дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, суд першої інстанції врахував, що ризики, які були підставою для обрання та продовження обвинуваченому ОСОБА_6 запобіжного заходу: переховуватись від суду, незаконно впливати на свідків у цьому кримінальному провадженні та вчинити інше кримінальне правопорушення, не зникли та не зменшились.

Колегія суддів вважає, що тяжкість покарання, що загрожує ОСОБА_6 у разі визнання його винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він обвинувачується, може реально спонукати його до вчинення дій, спрямованих на переховування від суду.

Також суд першої інстанції обґрунтовано зважив на особу обвинуваченого, який не має постійного місця роботи, раніше судимий.

Отже більш м`який запобіжний захід, а ні ж тримання під вартою, не зможе запобігти вказаним ризикам.

З огляду на ці обставини суд першої інстанції привів належні доводи щодо продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Окрім того, колегія суддів зауважує, що відповідно до національного законодавства та практики ЄСПЛ, суд першої інстанції, визначив необхідність, при прийняття рішення про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, застосувати до обвинуваченого альтернативний запобіжний захід у вигляді застави.

Для того, щоб розмір застави можна було вважати таким, який здатен забезпечити належну процесуальну поведінку підозрюваного, слідчий суддя повинен, врахувавши положення ст. 177, 178 КПК України, та раціонально співставити його з доведеними у справі ризиками, даними про особу підозрюваного, тяжкістю вчиненого злочину. При цьому судді слід мати на увазі, що, виходячи з практики ЄСПЛ, розмір застави повинен визначатися тим ступенем довіри, при якому перспектива втрати застави, буде достатнім стримуючим засобом, щоб відбити у особи, щодо якої застосовано заставу, бажання будь-яким чином перешкоджати встановленню істини у кримінальному провадженні.

З огляду на неведене, апеляційний суд не вбачає підстав для зменшення розміру встановленої застави.

Всупереч доводам апеляційних скарг, колегією суддів не встановлено істотних порушень вимог кримінального процесуального закону. За таких обставин не вбачається підстав для скасування чи зміни ухвали суду.

Керуючись ст.ст. 407, 409, 419 КПК України, колегія суддів

УХВАЛИЛА

Апеляційні скарги обвинуваченого ОСОБА_6 та захисниці ОСОБА_7 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_6 залишити без задоволення, ухвалу Уманського міськрайонного суду Черкаської області від 14 червня 2023 року без змін.

Ухвала апеляційного суду оскарженню не підлягає.

Головуючий ОСОБА_2

Судді: ОСОБА_3

ОСОБА_4