Провадження №: 1-в/755/241/23
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"12" травня 2023 р. Дніпровський районний суд м. Києва (далі - Суд) у складі головуючої судді ОСОБА_1 , за участю секретаря судових засідань ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду клопотання провідного інспектора Дніпровського районного відділу філії Державної установи "Центр пробації" у м. Києві та Київській області ОСОБА_3 , про звільнення ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , від призначеного покарання з випробовуванням після закінчення іспитового строку, установив :

Суть питання, що вирішується ухвалою

Інспектор Дніпровського районного відділу філії Державної установи "Центр пробації" у м. Києві та Київській області подав до суду дане клопотання про звільнення від призначеного покарання з випробовуванням після закінчення іспитового строкууказаного засудженого (особу в інтересах якої подано клопотання), у зв`язку із закінченням іспитового строку випробування установленого за вироком суду.

Позиція сторін

У судове засідання сторони будучи повідомленим про день та час розгляду клопотання (подання), згідно вимог ст. 135 КПК України, не з`явилися, причини неявки суду не повідомили, однак Суд, враховуючи положення ст. 7, 22, 26, абз. 2 ч. 5 ст. 539 КПК України, вважає за можливе провести судовий розгляд провадження у їх відсутність.

Стислий опис обставин справи

Вироком Дніпровського районного суду м. Києва від 13 серпня 2014 року особу, в інтересах якої подано клопотання визнано винуватою у вчиненні кримінальних правопорушень передбачених ч. 1, 2 ст. 185, ч. 2 ст. 186 КК України та призначено покарання, з урахуванням ст. 70 того ж Кодексу, у виді позбавленняволі на строк 4 роки та із застосуванням ст. 75 цього ж Кодексу звільнено від відбування цього покарання з іспитовим строком на 2роки з покладенням зобов`язань з числа передбачених ст. 76 КК України.

Надалі, вироком Дніпровського районного суду м. Києва від 16 жовтня 2014 року, з урахуванням ухвали про виправлення описки від 04 листопада 2014 року та ухвали АСК від 12 січня 2015 року в т.ч. визначено, вирок цього ж суду від 13 серпня 2014 року виконувати самостійно.

Після чого, у 2016 році ОСОБА_4 повідомлено про підозру за ч. 2 ст. 15, ч. 2 ст. 185 КК за епізодом від 13 березня 2016 року.

13 серпня 2016 року закінчився іспитовий строк за вироком суду від 13 серпня 2014 року.

Ухвалою цього місцевого суду від 21 лютого 2019 року відмовлено у звільненні від призначеного покарання з випробовуванням після закінчення іспитового строку за вироком суду від 13 серпня 2014 року, позаяк тривав судовий розгляд у справі за епізодом крадіжки та в котрій могли бути застосовані положення ст. 71 КК.

Вироком Деснянського районного суду м. Києва від 04 березня 2021 року ОСОБА_4 визнано винуватим у пред`явленому обвинуваченні за ч. 2 ст. 185, ч. 2 ст. 15, ч. 2 ст. 185 КК та призначено йому покарання, з урахуванням положень ст. 71 КК, у виді 1 року 6 місяців позбавлення волі. На підставі ст. 75 КК ОСОБА_4 звільнено від відбування покарання з іспитовим строком на 1 рік, з покладанням обов`язків, передбачених п. 1, 2 ч. 1 ст. 76 КК.

Окрім того, вироком Дніпровського районного суду м. Києва від 10 серпня 2021 року ОСОБА_4 визнано винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15, ч. 2 ст. 185 КК та призначено йому покарання у виді 1 року позбавлення волі. На підставі ч.1 ст. 71 КК, за сукупністю вироків, до призначеного покарання частково приєднано не відбуту частину покарання за вироком Дніпровського районного суду м. Києва від 16 жовтня 2014 року та призначено остаточно покарання у виді 1 року 1 місяця позбавлення волі. При цьому визначено, що вирок Деснянського районного суду м. Києва від 04 березня 2021 року, слід виконувати самостійно.

За вироками судів від 04 березня та 10 серпня 2021 року питання долі вироку від 13 серпня 2014 року не аналізувалось.

Вирок від 10 серпня 2021 року стосувався епізоду крадіжки від 13 серпня 2016 року, тобто того, у котру могло бути застосовано положення ст. 71 КК, однак за наслідками розгляду справи вказані обставини не настали.

Більш того, ухвалою суду від 14 листопада 2022 року відмовлено у врегулюванні питання умов виконання вироків від 13 серпня 2014 року та від 10 серпня 2021 року.

Ухвалою Деснянського районного суду м. Києва від 05 жовтня 2022 року ОСОБА_4 засудженого за вироком Деснянським районного суду м. Києва від 04 березня 2021 року звільнено від призначеного покарання, у зв`язку із закінченням іспитового строку.

Джерела права та акти їх застосування

Кримінально-виконавчий кодекс України

Стаття 165. Обчислення іспитового строку

1. Іспитовий строк обчислюється з моменту проголошення вироку суду.

2. Після закінчення іспитового строку засуджений, який виконав покладені на нього обов`язки та не вчинив нового кримінального правопорушення, за поданням уповноваженого органу з питань пробації звільняється судом від призначеного йому покарання, нагляд припиняється і засуджений знімається з обліку в зазначеному органі.

Кримінальний кодекс України

Стаття 78. Правові наслідки звільнення від відбування покарання з випробуванням

1. Після закінчення іспитового строку засуджений, який виконав покладені на нього обов`язки та не вчинив нового кримінального правопорушення, звільняється судом від призначеного йому покарання.

Кримінальний процесуальний кодекс України

Стаття 537. Питання, які вирішуються судом під час виконання вироків

1. Під час виконання вироків суд, […], має право вирішувати такі питання:

9) про звільнення від призначеного покарання з випробовуванням після закінчення іспитового строку.

Стаття 539. Порядок вирішення судом питань, пов`язаних із виконанням вироку

2. Клопотання (подання) про вирішення питання, пов`язаного із виконанням вироку, подається:

3) до місцевого суду, в межах територіальної юрисдикції якого проживає засуджений, - у разі необхідності вирішення питань, передбачених п. 5, 8, 9, 13-3 ч. 1 ст. 537 цього Кодексу/

Мотиви, з яких Суд виходив при постановленні ухвали

Cуд дослідивши матеріали провадження, зауважує таке.

У цій справі, вироком Дніпровського районного суду м. Києва від 13 серпня 2014 року особу, в інтересах якої подано клопотання звільнено від відбування покарання з іспитовим строком на 2роки з покладенням зобов`язань з числа передбачених ст. 76 КК України.

Іспитовий строк установлений вироком суду закінчився 13 серпня 2016 року.

Вимога на судимість містить інформації про набуття засудженим у рамках інших кримінальних проваджень статусу підозрюваного у розрізі норм ст. 42 КПК в період іспитового строку, однак за ухваленими в подальшому вироками суди не застосовували положення ст. 71 КК по відношенню до вироку від 13 серпня 2014 року.

Згідно ст. 89. Строки погашення судимості КК такими, що не мають судимості, визнаються: 1) особи, засуджені відповідно до статті 75 цього Кодексу, якщо протягом іспитового строку вони не вчинять нового кримінального правопорушення і якщо протягом зазначеного строку рішення про звільнення від відбування покарання з випробуванням не буде скасоване з інших підстав, передбачених законом.

Тобто, в силу норм ст. 89 КК рішення про звільнення від відбування покарання з випробуванням може буде скасоване тільки протягом іспитового строку, який в цій справі, в цей час, закінчився, тож не залежно від фактичних обставин та наявних або ж відсутніх порушень особа підлягає звільненню.

Судимість має строковий характер. Закон визначає, коли вона виникає (з дня набрання законної сили обвинувальним вироком), та встановлює підстави її припинення. Такими підставами є погашення судимості та її зняття.

Тож, коли в силу ст. 89 КК судимість є припиненою, відсутні об`єктивні підстави залишати особу на іспитову строку. Не діють поза межами строку визначеного вироком і обов`язки указані в ст. 76 КК.

Заходи ужиті за судовим рішенням від 06 квітня 2021 року суть проблеми жодним чином не вирішують, оскільки на іспитовому строку засуджений у період, на який він йому не установлювався, у розрізі положень Конституції України та норм КК, КПК та КВК, й практики ЄСПЛ, перебувати також не може, адже матиме місце відсутність розумності та співрозмірності у питанні обмеження прав такої особи завданням кримінального провадження, тобто ітиметься про відсутність обґрунтованого пропорційного співвідношення між засобами, які застосовуються, та метою, яку прагнуть досягти з дотриманням відповідних положень національного законодавства та принципів верховенства права.

З огляду на встановлені судом вище обставини, є наявними передумови регламентовані ст. 78 КК України та ч. 2 ст. 165 КВК України.

За таких обставин, враховуючи вищевикладене Суд вважає, що клопотання підлягає задоволенню, а засуджений може бути звільнений від призначеного покарання з випробовуванням після закінчення іспитового строку.

На підставі викладеного та керуючись ст. 78 КК України, ст. 165 КВК України, ст.ст. 369-372, 376, 537, 539 КПК України, Суд постановив :

клопотання - задовольнити.

Звільнити ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , від призначеного покарання за вироком Дніпровського районного суду м. Києва від 13 серпня 2014 року, у виді позбавлення волі на строк 4 роки з випробовуванням протягом 2 років, у зв`язку із закінченням іспитового строку.

Ухвала може бути оскаржена до Київського апеляційного суду протягом 7 днів з дня її оголошення.

С у д д я ОСОБА_1