Провадження № 1-в/336/183/2023
УХВАЛА

іменем України

24 травня 2023 року м. Запоріжжя

Шевченківський районний суд м. Запоріжжя у складі: головуючого судді ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду подання начальника Відділу поліції № 3 Запорізького РУП ГУНП в Запорізькій області ОСОБА_3 про встановлення адміністративного нагляду відносно:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який народився м. Запоріжжя, громадянина України, українця, неодруженого, який має середню освіту, непрацюючого, на утриманні малолітніх або неповнолітніх дітей не має, зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого:

- 20.06.2017 року Шевченківським районним судом м. Запоріжжя за ч. 1 ст. 185 КК України до штрафу в розмірі 850 грн.;

- 01.04.2019 року Запорізьким районним судом вирок Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 31.01.2019 року в частині призначеного покарання за ч.2 ст.15, ч.2 ст.185, ч.2 рт.190, ч.2 ст.186 КК України, із застосуванням ч. 1 ст.70 КК України до 4 років позбавлення волі;

за участі:

представника ВП № 3 Запорізького РУП ГУНП в Запорізькій області ОСОБА_5 ,

особи, відносно якої внесено подання ОСОБА_4 ,

встановив:

16 травня 2023 року начальник Відділу поліції № 3 Запорізького РУП ГУНП в Запорізькій області ОСОБА_6 звернувся до Шевченківського районного суду м. Запоріжжя з поданням, в якому просив вирішити питання про встановлення адміністративного нагляду відносно ОСОБА_4 , на мінімальний термін - 1 (один) рік з метою контролю останнього з наступними обмеженнями: 1. Заборонити вихід з будинку (квартири) за місцем постійного мешкання з 21:00 до 05:00 наступного дня; 2. Реєстрація в ОВС України за місцем проживання 4(чотири) рази на місяць; 3. Заборонити виїзд в особистих справах за межі міста за місцем проживання без дозволу посадових осіб, які здійснюють адміністративний нагляд; 4. Заборонити перебувати в розважальних закладах, де реалізуються спиртні напої на розлив.

В обґрунтування подання зазначено, що після звільнення з місць позбавлення волі 29.08.2022 року з ДУ «Полицька ВК №76», гр. ОСОБА_4 прибув до обраного місця проживання і став на профілактичний облік до відділу поліції №3 Запорізького РУП ГУНП в Запорізькій області, своєчасно. За період з 31.08.2022 року та по сьогоднішній день перебуваючи під формальним наглядом гр. ОСОБА_4 , зарекомендував себе з негативного боку, а саме 3 (три) рази допустив адміністративні правопорушення, за що був притягнутий до відповідальності.

Враховуючи те, що ОСОБА_4 , засуджений два рази до позбавлення волі за умисні злочини, після відбування покарання, незважаючи на попередження органів Національної поліції, порушує громадський порядок і права інших громадян згідно ст. 3 п. «в» та ч.2 ст.5, ст.6 ч. 2, ст. 10 Закону України від 01 грудня 1994 «Про адміністративний нагляд за особами звільненими з місць позбавлення волі» (зі змінами, внесеними згідно Закону № 64/95 від 15 лютого 1995 року, № 2537-ІН від 21 червня 2001 року) відносно нього можливе встановлення адміністративного нагляду.

Представник ВП № 3 Запорізького РУП ГУНП в Запорізькій області ОСОБА_5 подання підтримала.

ОСОБА_4 заперечував проти задоволення вказаного подання, вважав вказане подання необґрунтованим.

Заслухавши думку учасників розгляду подання, суд дійшов наступного висновку.

01.04.2019 року Запорізьким районним судом скасовано вирок Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 31.01.2019 року відносно ОСОБА_4 в частині призначеного покарання за ч.2 ст.15, ч.2 ст.185, ч.2 ст.190, ч.2 ст.186 КК України, із застосуванням ч. 1 ст.70 КК України, та призначено остаточне покарання на строк 4 роки позбавлення волі.

Згідно довідки про звільнення РІВ №12336 від 29 серпня 2022 року, громадянин ОСОБА_4 звільнився по відбуттю строку покарання і прямує до місця проживання: АДРЕСА_1 .

Після звільнення з місць позбавлення волі 29.08.2022 року з ДУ «Полицька ВК №76», гр. ОСОБА_4 прибув до обраного місця проживання і став на профілактичний облік до відділу поліції №3 Запорізького РУП ГУНП в Запорізькій області, своєчасно.

Судимість за даний злочин не знята та не погашена у встановленому законом порядку, на підставі чого він перебував під формальним наглядом.

За період з 31.08.2022 року та по сьогоднішній день перебуваючи під формальним наглядом гр. ОСОБА_4 , зарекомендував себе з негативного боку, а саме 3 (три) рази допустив адміністративні правопорушення, за що був притягнутий до відповідальності.

Відповідно до ст. 1 Закону України «Про адміністративний нагляд за особами, звільненими з місць позбавлення волі» від 01 грудня 1994 року № 264/94-ВР, адміністративний нагляд - це система тимчасових примусових профілактичних заходів спостереження і контролю за поведінкою окремих осіб, звільнених з місць позбавлення волі, що здійснюється органами Національної поліції.

Відповідно до ст. 2 Закону України «Про адміністративний нагляд за особами, звільненими з місць позбавлення волі» адміністративний нагляд встановлюється з метою запобігання вчиненню кримінальних правопорушень окремими особами, звільненими з місць позбавлення волі, і здійснення виховного впливу на них.

Відповідно до п. в) ст. 3 Закону України «Про адміністративний нагляд за особами, звільненими з місць позбавлення волі» адміністративний нагляд встановлюється щодо повнолітніх осіб засуджених до позбавлення волі за тяжкі, особливо тяжкі злочини або засуджених два і більше разів до позбавлення волі за умисні злочини, якщо вони після відбування покарання або умовно-дострокового звільнення від відбування покарання, незважаючи на попередження органів Національної поліції, систематично порушують громадський порядок і права інших громадян, вчиняють інші правопорушення.

Відповідно до п. 4.1. Інструкції про порядок організації здійснення адміністративного нагляду за особами, звільненими з місць позбавлення волі, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України, Державного департаменту України з питань виконання покарань від 4 листопада 2003 р. N 1303/203, зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 15 січня 2004 р. за N 46/8645 (далі Інструкція), відносно раніше судимих осіб, які підпадають під дію пункту "в" статті 3 Закону, які незважаючи на попередження органів внутрішніх справ, систематично порушують громадський порядок і права інших громадян, учиняють інші правопорушення, міськ-, райвідділом готуються матеріали про необхідність встановлення щодо них адміністративного нагляду.

Відповідно до п. 4.4. Інструкції у разі, якщо особа, яка підпадає під дію Закону, незважаючи на письмове попередження органів внутрішніх справ продовжує порушувати громадський порядок і права інших громадян, учиняє інші правопорушення, за які чинним законодавством встановлена адміністративна відповідальність, дільничний інспектор міліції доповідає про це рапортом начальнику міськ-, райвідділу для прийняття рішення про доцільність встановлення за нею адміністративного нагляду.

До рапорту додаються: - копія вироку суду про попереднє засудження до позбавлення волі; - довідка про перевірку на наявність судимостей; - характеристика особи та матеріали, які свідчать про вчинені особою правопорушення і накладені стягнення: - засвідчені копії протоколів та постанов про притягнення до адміністративної відповідальності; - письмове попередження, винесене цій особі, стосовно якої може бути встановлено адміністративний нагляд; - пояснення правопорушника; - пояснення громадян, що характеризують їх поведінку; - пропозиції щодо застосування обмежень дій піднаглядному; - інші матеріали.

Відповідно до п. 4.5. Інструкції начальник міськ-, райвідділу, розглянувши ці матеріали, приймає рішення щодо підготовки подання про встановлення стосовно цієї особи адміністративного нагляду (додаток 11), підписує його та разом з вищезазначеними матеріалами направляє до суду.

Відповідно до п. 2.2.11. Інструкції разом з поданням до суду надсилаються копія вироку та матеріали, що свідчать про необхідність встановлення адміністративного нагляду за відповідною особою.

Відповідно до п. в) ст. 4 Закону України «Про адміністративний нагляд за особами, звільненими з місць позбавлення волі» підставами для встановлення адміністративного нагляду є матеріали органів Національної поліції - щодо осіб, зазначених у пункті "в" статті 3 цього Закону.

В порушення вимог Інструкції характеристики з місця проживання та пояснень громадян що характеризують поведінку ОСОБА_4 до вказаного подання не надано.

ОСОБА_4 в судовому засіданні пояснив, що він працює, а тому вказані обмеження будуть перешкоджати його роботі.

Вказані обставини ініціатором подання не перевірялись.

Представник відділу поліції посилався, як на підставу встановлення адміністративного нагляду на те, що ОСОБА_4 , засуджений два рази до позбавлення волі за умисні злочини, після відбування покарання, проте до подання додається лише по одній кримінальній справі вирок суду першої інстанції та апеляційної.

Згідно абзацу 2 пункту 6 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 від 28 березня 1986 року «Про практику застосування судами України законодавства у справах про порушення правил адміністративного нагляду», щодо осіб, зазначених у п. "в" ст. 3 Закону, належить перевіряти дані про вчинені ними правопорушення, а також законність та обґрунтованість застосування до них заходів стягнення.

01.11.2022 року інспектором СПВП ЗРУП ГУНП в Запорізькій області ОСОБА_7 винесено постанову по справі про адміністративне правопорушення відповідно до якої ОСОБА_4 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 44 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді штраф у розмірі 425 гривень. Вказана постанова не містить посилання на докази, якими підтверджується вчинення даного правопорушення.

17 березня 2023 року винесена постанова Шевченківського районного суду м. Запоріжжя відносно ОСОБА_4 за ч. 1 ст. 44 КУпАП та накладено штраф у розмірі 425 гривень; 27 квітня 2023 року винесена постанова Шевченківського районного суду м. Запоріжжя відносно ОСОБА_4 за ч. 1 ст. 44 КУпАП та накладено штраф у розмірі 850 гривень.

Притягнення особи до адміністративної відповідальності не є беззаперечною підставою для встановлення адміністративного нагляду. Крім того, представник відділу поліції зазначив, що ОСОБА_4 формально підпадає під адміністративний нагляд.

Інших обставин, які б свідчили про необхідність встановлення адміністративного нагляду в поданні не наведено. Будь-яких перевірок поведінки за місцем мешкання громадянина ОСОБА_4 не проводилось.

До подання не додано жодних характеризуючих матеріалів з місця фактичного проживання.

Відповідно до положень ст. 5 Закону адміністративний нагляд встановлюється: - щодо осіб, зазначених у пунктах "б", "г" і "ґ" статті 3 цього Закону, - в судовому засіданні одноособово суддею районного, районного у місті, міського та міськрайонного суду за місцезнаходженням установи виконання покарань за поданням начальника установи виконання покарань; - щодо осіб, зазначених у пункті "в" статті 3 цього Закону, - в судовому засіданні одноособово суддею районного, районного у місті, міського та міськрайонного суду за місцем проживання особи, звільненої з місць позбавлення волі, за поданням начальника органу Національної поліції.

Відповідно до ст. 4 Закону підставами для встановлення адміністративного нагляду є: а) вирок суду, що набрав законної сили, - щодо осіб, зазначених у пунктах "г" і "ґ" статті 3 цього Закону; б) матеріали установ виконання покарань - щодо осіб, зазначених у пункті "б" статті 3 цього Закону; в) матеріали органів Національної поліції - щодо осіб, зазначених у пункті "в" статті 3 цього Закону.

Згідно з роз`ясненнями Постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 від 28 березня 1986 року «Про практику застосування судами України законодавства у справах про порушення правил адміністративного нагляду», суд, при розгляді питання встановлення чи продовження адміністративного нагляду, не може допускати формального підходу, тому слід повно досліджувати всі обставини та перевіряти обґрунтованість встановлення і продовження адміністративного нагляду.

При встановленні адміністративного нагляду відбувається втручання у право особи, яке може бути здійснене лише на підставі закону та у випадках обґрунтованої необхідності захисту національної та громадської безпеки або економічного добробуту країни.

В поданні зазначено, що ОСОБА_4 формально підпадає під адміністративнийнагляд, проте суд, при розгляді питання про встановлення адміністративного нагляду, не може допускати формального підходу.

Згідно ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського Суду з прав людини» при розгляді справ суди застосовують Конвенцію та практику суду як джерело права.

Відповідно до статті 8 КПК України кримінальне провадження здійснюється з додержанням принципу верховенства права, відповідно до якого людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави.

Принцип верховенства права у кримінальному провадженні застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини.

Відповідно до частини 5 статті 9 КПК України кримінальне процесуальне законодавство України застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини.

В рішенні «Дедеш проти України» від 14.01.2021 року (Заява N 50705/13) в п. 75- п. 77 зазначено що під час визначення того, чи було втручання "необхідним у демократичному суспільстві", Суд оцінить, чи було воно пропорційним законній меті, яка переслідувалася, і чи були відповідними та достатніми підстави, наведені національними органами влади для його обґрунтування (див. рішення у справі "Нада проти Швейцарії" [ВП], заява N 10593/08, пункт 181, ЄСПЛ 2012). Органи державної влади не проаналізували індивідуальні обставини заявника та не пояснили, чому в його справі, встановлені щодо нього обмеження були необхідними.

Отже, втручання у право заявника на повагу до його приватного життя не можна вважати таким, що ґрунтується на відповідних і достатніх підставах. Тому воно не може розглядатися як "необхідне у демократичному суспільстві". З цього випливає, що було порушено статтю 8 Конвенції.

Так, в рішенні "Дедеш проти України" від 14.01.2021 року Європейський Суд з прав людини вказав, що обмеження застосовані до заявника в зв`язку з встановленням щодо нього адміністративного нагляду, є втручанням у право заявника на повагу до його приватного життя та їх не можна вважати такими, що ґрунтуються на відповідних і достатніх підставах та не можуть розглядатися як "необхідне у демократичному суспільстві", оскільки національні органи влади не навели жодного обґрунтування, не проаналізували всі індивідуальні обставини справи заявника та не пояснили чому в його справі обмеження, встановлені щодо нього, є необхідними. В даній справі заявник скаржився, що адміністративний нагляд на строк один рік, застосований щодо нього після умовно-дострокового звільнення, був порушенням його права на свободу пересування за статтею 2 Протоколу N 4 до Конвенції.

В рішенні "Дедеш проти України" від 14.01.2021 року (Заява N 50705/13) в п. 80 зазначено, що з огляду на свою оцінку та висновки за статтею 8 Конвенції (див. пункти 71 - 78) Суд вважає, що він розглянув основне юридичне питання, порушене у цій заяві стосовно заходу адміністративного нагляду, і немає потреби у винесенні окремого рішення щодо прийнятності та суті зазначеної скарги за статтею 2 Протоколу N 4 до Конвенції (див. рішення у справі "Центр юридичних ресурсів в інтересах Валентина Кимпеану проти Румунії" [ВП], заява N 47848/08, пункт 156, ЄСПЛ 2014).

Розглядаючи вказане подання, суд вважає, що в поданні начальника Відділу поліції № 3 Запорізького РУП ГУНП в Запорізькій області ОСОБА_3 про встановлення адміністративного нагляду відносно ОСОБА_4 , не наведено обґрунтування доцільності встановлення обмеження щодо засудженого, а лише формально послався на те, що останній підпадає під адміністративний нагляд.

За вказаних обставин, беручи до уваги, що органами Національної поліції не надано належних, допустимих та достовірних доказів того, що поведінка та дії ОСОБА_4 несуть суспільну небезпеку, матеріали подання не містять наявність ризиків вчинення ОСОБА_4 нових кримінальних правопорушень, не наведено обґрунтування доцільності встановлення обмеження щодо засудженого, суд доходить висновку, що в даному випадку встановлення адміністративного нагляду щодо ОСОБА_4 не відповідатиме його меті та пропорційності обмежень, які просять застосувати органи поліції щодо нього.

На підставі вищевикладеного, суд дійшов висновку, що подання начальника Відділу поліції № 3 Запорізького РУП ГУНП в Запорізькій області ОСОБА_3 про встановлення адміністративного нагляду ОСОБА_4 є необґрунтованим, а тому не підлягає задоволенню.

З врахуванням викладеного, керуючись Законом України «Про адміністративний нагляд за особами, звільненими з місць позбавлення волі», ст.ст. 537, 539 КПК України, суд,-

постановив:

У задоволенні подання начальника Відділу поліції № 3 Запорізького РУП ГУНП в Запорізькій області ОСОБА_3 про встановлення адміністративного нагляду відносно ОСОБА_4 , - відмовити.

Ухвала суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала суду, якщо її не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Ухвала суду може бути оскаржена до Запорізького апеляційного суду протягом семи днів з дня її оголошення шляхом подачі апеляційної скарги через Шевченківський районний суд м. Запоріжжя.

Суддя: