Провадження № 1-кс/756/1799/23
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 серпня 2023 року місто Київ

Слідчий суддя Оболонського районного суду міста Києва ОСОБА_1 , за участі секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві клопотання адвоката ОСОБА_3 , який діє в інтересах ОСОБА_4 про скасування арешту майна у кримінальному провадженні, відомості про яке внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000931,

УСТАНОВИВ:

08.08.2023 до Оболонського районного суду м. Києва надійшло клопотання адвоката ОСОБА_3 , який діє в інтересах ОСОБА_4 про скасування арешту майна у кримінальному провадженні, відомості про яке внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000931.

Протоколом автоматичного визначення слідчого судді Оболонського районного суду м. Києва від 08.08.2023 зазначене клопотання передано на розгляд слідчому судді Оболонського районного суду м.Києва ОСОБА_1 .

Цього ж дня, а також 11.08.2023 та 14.08.2023 до Оболонського районного суду м.Києва надійшли ідентичні клопотання адвоката ОСОБА_3 , який діє в інтересах ОСОБА_4 про скасування арешту майна у кримінальному провадженні, відомості про яке внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000931, які згідно резолюції керівника апарату Оболонського районного суду м. Києва ОСОБА_5 передано судді в провадженні якого перебуває справа.

В обґрунтування клопотання, заявник посилається серед іншого, на те, що на підставі клопотання слідчого СВ Оболонського УП ГНП у м. Києві ОСОБА_6 погоджене з прокурором у кримінальному провадженні - прокурором Оболонської окружної прокуратури в м. Києва ОСОБА_7 про накладення арешту майна у кримінальному провадженні № 0000931 від 15.06.2023 за ознаками вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 187 та ч. 1 ст. 263 КК України, ухвалою слідчої судді Оболонського районного суду міста Києва від 08.11.2022 року накладено арешт на нерухоме майно, а саме: житловий будинок загальною площею 59,9 кв.м (з господарськими будівлями та спорудами), розташований за адресою: АДРЕСА_1 (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 104), який був успадкований ОСОБА_4 після смерті матері ОСОБА_8 , що підтверджується Свідоцтвом про право на спадщину за заповітом серії ННМ 703443, а також, Витягом про реєстрацію в Спадковому реєстрі, копія витягу додається. Заявник зазначає, що ухвала слідчого судді Оболонського районного суду міста Києва від 08.11.2022 року про накладення арешту була винесена із порушенням норм чинного кримінально-процесуального законодавства України, а також прав та охоронюваних законом інтересів власника майна. Зокрема, зазначається, що перевіривши додані до матеріалів клопотання докази, слідчий суддя дійшов висновку, що клопотання належить задовольнити, наклавши арешт на майно, яке належить ОСОБА_4 , оскільки воно має значення для кримінального провадження та містить відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, тобто містять ознаки речових доказів, зазначених у ст. 98 КПК України, та оскільки це необхідно з метою забезпечення конфіскації майна як виду покарання. На момент звернення слідчого з клопотанням для визначення можливості накладення арешту на майно необхідно визначитися з якою метою арешт застосовується. Одне посилання на те, що вказане майно відповідає критеріям ст. 98 КПК України і мета накладення арешту є забезпечення його збереження як речового доказу не є підставою накладення арешту без належного його доведення в сукупності всіх доказів у справі. Ані в клопотанні слідчого, ані в ухвалі слідчих суддів не вказано, які конкретно відомості, сліди містить будинок який був успадкований ОСОБА_4 в 2019 році та який знаходиться за межами м. Києва, а також яким чином могло вказане майно бути використане як знаряддя вчинення злочину. Відтак, не наведено доказів того, що дане майно має ознаки речового доказу. За таких обставин органом досудового розслідування в розумінні вимог ст. 132 КПК України не надано достатніх та належних доказів, на які послався у клопотанні слідчий, а слідчі судді у відповідності до ст. 94 КПК України, належним чином не оцінили ці докази з точки зору їх достатності та взаємозв`язку для прийняття рішення. Крім того, слідчий суддя взагалі не обґрунтував яким саме чином існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що арештоване майно одержано внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Адвокат ОСОБА_3 , який діє в інтересах ОСОБА_4 у судове засідання не з`явився, про дату та час розгляду клопотання повідомлявся шляхом надіслання смс-повідомлення на номер телефону, зазначений в клопотанні та на електронну пошту. При цьому, адвокат ОСОБА_3 , який діє в інтересах ОСОБА_4 є користувачем сервісу «Електронний суд», відтак, має змогу самостійно відстежувати рух справи в суді.

Прокурор Київської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Центрального регіону у судове засідання не з`явився, про дату та час розгляду клопотання повідомлявся. При цьому 18.08.2023 на електронну пошту суду прокурор Київської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Центрального регіону ОСОБА_9 надала до суду заяву, у якій просила розглянути клопотання за їх відсутності, заперечувала проти задоволення клопотання. А також зазначила, що 10.11.2022 досудове розслідування в кримінальному провадженні за №0000931 від 15.05.2022 за ознаками вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 187, ч. 1 ст. 263 КК України було зупинено у зв`язку із оголошенням підозрюваних у розшук.

Слідчий СВ Оболонського УП ГУНП у м. Києві у судове засідання не з`явився, про дату та час розгляду клопотання повідомлявся.

Згідно з нормою ч. 4 ст. 107 КПК України фіксація під час розгляду клопотання слідчим суддею за допомогою технічних засобів не здійснювалась.

Дослідивши клопотання та додані до нього додатки, слідчий суддя встановив наступне.

Приписами статей 131, 132 КПК України передбачено, що арешт майна віднесений до заходів забезпечення кримінального провадження, які вживаються за наявності обґрунтованої підозри щодо вчинення кримінального правопорушення такого ступеня тяжкості, що може бути підставою для застосування відповідного заходу забезпечення.

При цьому підлягає врахуванню, чи виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи особи потреби досудового розслідування, а також, чи може бути виконане завдання, для виконання якого сторона обвинувачення звертається з відповідним клопотанням.

Згідно з ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна.

Ухвалою слідчого судді Оболонського районного суду м. Києва від 08.11.2022 у справі №756/9948/22, клопотання слідчого у кримінальному провадженні №0000931 від 15.06.2022 за ч. 4 ст. 187, ч. 1 ст. 263 КК України - слідчого СВ Оболонського УП ГУНП у м. Києві ОСОБА_6 задоволено. Накладено арешт на майно підозрюваного у кримінальному провадженні №0000931 від 15.06.2022 ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , а саме на: житловий будинок загальною площею 59,9 кв. м (з господарськими будівлями та спорудами), розташований за адресою: АДРЕСА_1 (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 104).

Відповідно до ч. 1 ст. 174 КПК України арешт майна може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

Вказана процесуальна норма покладає на учасника кримінального провадження, яким ініціюється скасування арешту, обов`язок доведення зазначених обставин.

Аналізуючи доводи клопотання про скасування арешту майна, слідчий суддя приходить до висновку, що підстави, на які посилається адвокат ОСОБА_3 , який діє в інтересах ОСОБА_4 , що, на його думку, свідчать про необхідність скасування арешту, не вказують на необґрунтованість накладення арешту на майно та не доводять, що в подальшому в застосуванні такого заходу забезпечення кримінального провадження відпала потреба.

До такого висновку слідчий суддя приходить з огляду на те, що як вбачається з мотивувальної частини ухвали слідчого судді Оболонського районного суду м. Києва від 08.11.2022, накладаючи арешт на майно, слідчий суддя керувався вимогами ст. 171-173 КПК України та дійшов висновку про те, що такий захід забезпечення кримінального провадження необхідний з метою забезпечення конфіскації майна як виду покарання, оскільки на момент застосування такого заходу забезпечення кримінального провадження ОСОБА_4 було повідомлено про підозру у вчиненні злочину, передбаченого ч. 4 ст. 187 КК України санкція якої передбачає додаткове покарання у виді конфіскації майна.

Слідчий суддя звертає увагу, що на даному етапі кримінального провадження не допускається вирішення тих питань, які повинен вирішувати суд під час розгляду по суті, а саме питань, пов`язаних з оцінкою доказів з точки зору їх достатності і допустимості для визнання особи винною чи невинною у вчиненні кримінального правопорушення, з огляду на що на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів лише можна визначити, що причетність ОСОБА_4 до скоєння кримінального правопорушення, підозра у якому йому повідомлена, є вірогідною та достатньою для застосування слідчим суддею щодо нього такого обмежувального заходу як арешт майна.

За вказаних обставин, під час судового розгляду даного клопотання встановлено, що втручання у право власності обумовлене законними критеріями, тобто з дотриманням відповідних положень національного законодавства та у відповідності до принципу верховенства права. Також, слідчим суддею встановлено, що даний час дотримано «справедливий баланс» між загальним інтересом суспільства й вимогами захисту основоположних прав власника майна та відповідно існує пропорційне співвідношення між засобами, які застосовуються органом досудового розслідування, та метою, яку прагнуть досягти.

Таким чином, за наслідками судового розгляду слідчий суддя вважає, за необхідне відмовити у задоволенні клопотання про скасування арешту майна, накладеного ухвалою слідчого судді Оболонського районного суду міста Києва у справі №756/9948/22 від 08.11.2022.

Керуючись статтями 7, 9, 170-174, 309, 376, 392, 532 КПК України, слідчий суддя

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні клопотання адвоката ОСОБА_3 , який діє в інтересах ОСОБА_4 про скасування арешту майна у кримінальному провадженні, відомості про яке внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000931, накладеного ухвалою слідчого судді Оболонського районного суду міста Києва у справі №756/9948/22 від 08.11.2022 - відмовити.

Ухвала набирає законної сили з моменту її оголошення та оскарженню не підлягає.

Повний текст ухвали виготовлено та оголошено 22.08.2023 о 17 год. 30 хв.

Слідчий суддя ОСОБА_1