Справа № 333/4477/21
Провадження № 1-кп/333/189/23
УХВАЛА

Іменем України

08 травня 2023 року м. Запоріжжя

Комунарський районний суд м. Запоріжжя у складі:

головуючого-судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

захисника обвинуваченого - адвоката ОСОБА_4 ,

обвинуваченого ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Запоріжжя, в режимі відео конференції, кримінальне провадження № 0000431, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань 08 травня 2021 року, за обвинуваченням ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Оріхів, Запорізької області, громадянина України, маючого неповну середню освіту, неодруженого, офіційно не працевлаштованого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого,

- у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України,-

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_5 обвинувачується в тому, що 06.05.2021 року, приблизно о 09 год. 00 хв., маючи прямий умисел на спричинення тілесних ушкоджень, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер свого діяння та передбачаючи настання суспільно-небезпечних наслідків, знаходячись у кімнаті 4 будинку АДРЕСА_3 , діючи умисно, з мотивів, що виникли на ґрунті раптово виниклих неприязних відносин у ході словесного конфлікту з потерпілим ОСОБА_6 , з метою заподіяння тілесних ушкоджень, наніс один удар ножем, який тримав у правій руці в область лівої руки, внаслідок чого потерпілій ОСОБА_6 отримав наступне тілесне ушкодження: рана з синцем по периферії в області лівого передпліччя, що відповідно до висновку за результатами проведення судово-медичної експертизи КУ «Запорізьке обласне бюро судово-медичної експертизи» № 758/п від 11.05.2021 року кваліфікується як легкі тілесні ушкодження.

Під час судового розгляду захисник обвинуваченого - адвокат ОСОБА_4 08.05.2023 року звернувся до суду з клопотанням про звільнення ОСОБА_5 від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності та закриття кримінального провадження.

Обвинувачений ОСОБА_5 клопотання свого захисника підтримав, посилаючись на закінчення строків давності просив закрити кримінальне провадження та зазначив, що йому зрозуміло віднесення даної підстави закриття до нереабілітуючих підстав.

Прокурор проти задоволення клопотання захисника про закриття кримінального провадження відносно ОСОБА_5 у зв`язку із закінченням строків давності не заперечував.

Заслухавши доводи учасників провадження, дослідивши матеріали кримінального провадження, суд приходить до наступного висновку.

Згідно з п. 3 ч. 1 ст. 49 КК України особа звільняється від кримінальної відповідальності, якщо з дня вчинення нею кримінального правопорушення і до набрання вироком законної сили минув строк п`ять років у разі вчинення нетяжкого злочину.

Відповідно до обвинувального акту дії обвинуваченого ОСОБА_5 кваліфіковані за ч. 1 ст. 125 КК України, як заподіяння умисного легкого тілесного ушкодження. Санкцією даної статті передбачено покарання у виді штрафу до п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або громадські роботи на строк до двохсот годин, або виправні роботи на строк до одного року.

Згідно з ч. 4 ст. 12 КК України нетяжким злочином є діяння, за вчинення якого передбачене основне покарання у виді штрафу в розмірі не більше десяти тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або позбавлення волі на строк не більше п`яти років.

Отже, кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 125 КК України, у вчиненні якого обвинувачується ОСОБА_5 , є нетяжким злочином.

Як встановлено судом, подія злочину, у вчиненні якого обвинувачується ОСОБА_5 , мала місце 06.05.2021 року.

Відповідно до ч. 2 ст. 49 КК України, перебіг давності зупиняється, якщо особа, що вчинила кримінальне правопорушення, ухилилася від досудового розслідування або суду. У цих випадках перебіг давності відновлюється з дня з`явлення особи із зізнанням або її затримання, а з часу вчинення кримінального проступку - п`ять років.

З матеріалів судового провадження вбачається, що ухвалою суду від 22.02.2023 року обвинуваченого ОСОБА_5 було оголошено у розшук, а провадження по кримінальному провадженню щодо нього зупинено.

При з`ясуванні обставин перебування у розшуку обвинуваченого ОСОБА_5 під час судового засідання з`ясовано, що обвинувачений ОСОБА_5 від суду та правоохоронних органів не ухилявся, деякий час він перебував без мобільного зв`язку, у зв`язку з чим деякий час не міг отримувати повідомлення смс з викликом до суду, судові повістки за адресою свого фактичного місця мешкання він не отримував.

Отже, при з`ясуванні наявності ознак ухилення обвинуваченого від суду, суд враховує правову позицію викладену у постанові Верховного Суду колегії суддів Касаційного кримінального суду від 20.10.2020 у справі № 204/4728/15-к (провадження № 51-735км20) щодо поняття «ухилення особи від слідства або суду», що міститься у постанові Верховного Суду України від 19.03.2015 року (провадження № 5-1кс15), а також правову позицію у постанові Верховного Суду від 27.03.2019 року, відповідно до якої, підстава для оголошення розшуку під час досудового розслідування «місце знаходження підозрюваного/обвинуваченого невідомо» може мати місце як у випадку, якщо підозрюваний ухиляється від слідства, так і з інших причин, коли не встановлено його місцезнаходження, дійшла висновку, що зупинення досудового розслідування у зв`язку з розшуком підозрюваного саме по собі ще не може свідчити про ухилення останнього від слідства. Для застосування положень ч. 2 ст. 49 КК України у такому випадку має бути підтверджено факт ухилення підозрюваного/обвинуваченого від слідства або суду.

Таким чином судом встановлено, що з матеріалів кримінального провадження працівникам поліції було відомо місце фактичного мешкання обвинуваченого, втім незважаючи на ухвалу суду про привід, будь-яких заходів для виклику та доставки до суду з боку працівників поліції вжито не було. Також в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 зазначив, як тільки йому стало відомо, що він перебуває у розшуку, останній негайно з`явився до суду, що свідчить про відсутність з боку обвинуваченого ознак ухилення від суду.

Отже, матеріали кримінального провадження не містять даних на підтвердження факту умисного вчинення ОСОБА_5 будь-яких дій, спрямованих на ухилення від слідства або суду, а зупинення провадження по кримінальному провадженню відносно обвинуваченого у зв`язку з його розшуком само по собі не свідчить про ухилення від суду.

Відповідно з часу вчинення інкримінованого кримінального правопорушення, а саме з 06.05.2021 року минуло більш двох років.

За таких обставин, строки давності притягнення ОСОБА_5 до кримінальної відповідальності, передбаченої ч. 1 ст. 125 КК України, станом на 08.05.2023 року закінчились.

Відповідно до вимог п. 1 ч. 2 ст. 284 КПК України у зв`язку зі звільненням особи від кримінальної відповідальності кримінальне провадження судом закривається.

При таких обставинах, суд приходить до висновку, що кримінальне провадження по обвинуваченню ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України, підлягає закриттю в зв`язку зі звільненням останнього від кримінальної відповідальності.

Згідно з ч. 4 ст. 286 КПК України, якщо під час здійснення судового провадження щодо провадження, яке надійшло до суду з обвинувальним актом, сторона кримінального провадження звернеться до суду з клопотанням про звільнення від кримінальної відповідальності обвинуваченого, суд має невідкладно розглянути таке клопотання.

Статтею 285 КПК України передбачено можливість продовження судового розгляду відносно особи, яка може бути звільнена від кримінальної відповідальності, передбачена тільки в разі, коли обвинувачений, щодо якого передбачене звільнення від кримінальної відповідальності, заперечує проти цього. Для звільнення особи від кримінальної відповідальності КПК України передбачає тільки наявність згоди обвинуваченого на це і наявність підстав для такого звільнення.

Враховуючи вищевикладене, а також згоду обвинуваченого ОСОБА_5 на його звільнення від кримінальної відповідальності та закриття кримінального провадження з нереабілітуючих підстав, зважаючи на наявність підстав, передбачених ст. 49 КК України, кримінальне провадження відносно ОСОБА_5 за ч. 1 ст. 125 КК України підлягає закриттю в зв`язку зі звільненням його від кримінальної відповідальності.

Заходи забезпечення кримінального провадження не застосовувалися.

Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлявся.

Процесуальні витрати по кримінальному провадженню відсутні.

Питання речових доказів у кримінальному провадженні слід вирішити згідно з вимогами ст. 100 КПК України.

На підставі викладеного, керуючись статтями 12, 49 КК України, статтями 284-286, 288, 370-372 КПК України, суд, -

У Х В А Л И В:

Клопотання захисника обвинуваченого - адвоката ОСОБА_4 - задовольнити.

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , звільнити від кримінальної відповідальності за ч. 1 ст. 125 КК України на підставі ст. 49 КК України, у зв`язку із закінченням строків давності.

Кримінальне провадження № 0000431, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань 08 травня 2021 року, за обвинуваченням ОСОБА_5 за ч. 1 ст. 125 КК України, - закрити на підставі п. 1 ч. 2 ст. 284 КПК України.

Речовий доказ - ніж з рукояткою, синього кольору, запакований у спец пакет SUD 2052108, що знаходиться на зберіганні у камері зберіганні речових доказів Відділу поліції № 4 Запорізького районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Запорізькій області - знищити.

Ухвала може бути оскаржена до Запорізького апеляційного суду через Комунарський районний суд м. Запоріжжя протягом семи днів з дня її оголошення.

Суддя Комунарського районного суду

м. Запоріжжя ОСОБА_1