Справа №766/3573/23
УХВАЛА

про продовження строку застосування запобіжного заходу

17.08.2023 року Херсонський міський суд Херсонської області в складі:

головуючого судді: ОСОБА_1

за участю:

секретаря: ОСОБА_2

прокурора: ОСОБА_3

обвинуваченого: ОСОБА_4

захисника: ОСОБА_5

в судовому засіданні, розглянувши клопотання прокурора про продовження запобіжного заходу у виді тримання під вартою щодо обвинуваченого ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 187 КК України, внесеного до ЄРДР за № 0000023 від 17.01.2021 року,-

в с т а н о в и в :

Прокурор звернулась до суду із клопотанням про продовження запобіжного заходу у виді тримання під вартою щодо обвинуваченого ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 187 КК України, внесеного до ЄРДР за № 0000023 від 17.01.2021 року.

Клопотання мотивоване наступним. Відповідно до обвинувального акта ОСОБА_4 обвинувачується в тому, що він будучи раніше неодноразово засудженим, востаннє вироком Скадовського районного суду Херсонської області від 29.08.2018 за ч. 2 ст. 185 КК України до 1 року позбавлення волі, тобто маючи не погашену та не зняту в установленому законом строку судимість, на шлях виправлення не став та знову вчинив корисливе кримінальне правопорушення. Так, ОСОБА_4 обвинувачується в тому, що діючи за попередньою змовою з ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , 17.01.2021 близько 01 год. 20 хв., шляхом відкриття незамкнутої вхідної хвіртки, проник до території домоволодіння АДРЕСА_1 , власником якого є ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно-небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, переслідуючи прямий умисел на протиправне заволодіння чужим майном, шляхом відкриття вхідних дверей, проник до приміщення житлового будинку, за вказаною адресою, де здійснив напад на ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , пригнічивши волю потерпілої, накинувши на її обличчя спортивну кофту синього кольору та наніс один удар невідомим предметом, зовні схожим на металеву арматуру, в район підборіддя потерпілої ОСОБА_8 від чого остання впала на підлогу, в результаті чого спричинив ОСОБА_8 тілесні ушкодження у вигляді забійної рани, крововиливів в м`які тканини голови, крововиливи в м`які тканини, синець (кровопідтьок) обличчя, крововиливи слизової оболонки губ, крововиливи в м`які тканини грудної клітки справа, які згідно висновку судово-медичного експерта № 9/ГП від 23.01.2021 відносяться до легких тілесних ушкоджень, що спричинили короткочасний розлад здоров`я. Продовжуючи свої злочинні дії, ОСОБА_4 наніс один удар ногою в обличчя потерпілій ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , після чого наніс численні удари по тулубу потерпілої, в результаті чого спричинив тілесні ушкодження у вигляді, крововиливи в м`які тканини, синці тулуба, правої верхньої кінцівки виникли від дії тупого предмету з обмеженою поверхнею контактування, в ніч з 16 на 17.01.2021 і відносяться згідно висновку експерта № 8/ ГП від 23.01.2021 до легких тілесних ушкоджень.

Після чого ОСОБА_4 висловив в адресу потерпілої ОСОБА_7 , слова погрози вбивством, з метою змусити потерпілу віддати сховані цінні речі та грошові кошти, що сприйняті ОСОБА_7 як реальні. Побоюючись за своє життя та з метою його захисту остання була змушена віддати ОСОБА_4 грошові кошти в сумі 4950 гривень.

Під час нападу ОСОБА_4 , за попередньою змовою з ОСОБА_6 , незаконно заволоділи ланцюжком марки Fallon Jewelry (артикул 0) жовтого кольору, який, відповідно до висновку експерта судової-товарознавчої експертизи № СЕ-19/1232-21/3450-ТВ від 25.05.2021 становить 117 гривень 06 копійок та грошовими коштами купюрами номіналом по 200, 100 та 50 гривень, в сумі 4950 гривень, що належать ОСОБА_7 , після чого зникли з місця кримінального правопорушення залишивши територію вказаного домоволодіння, спричинивши потерпілій ОСОБА_8 матеріальну шкоду на суму 117 гривень 06 копійок та потерпілій ОСОБА_7 на суму 4 950 гривень.

Таким чином, ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 187 КК України напад з метою заволодіння чужим майном, поєднаний із насильством, небезпечним для життя чи здоров`я особи, яка зазнала нападу, з погрозою застосування такого насильства, вчинений за попередньою змовою групою осіб, поєднаний з проникненням у житло.

Під час досудового розслідування 25.01.2021 слідчим суддею Голопристанського районного суду Херсонської області підозрюваному ОСОБА_4 обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

11.06.2021 обвинувальний акт відносно ОСОБА_6 , ОСОБА_4 направлено до Голопристанського районного суду.

У ході судового розгляду кримінального провадження ухвалами Тернівського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області, Теплодарського міського суду Одеської області від 06.04.2022, 02.06.2022, 28.07.2022, 22.09.2022, 17.11.2022, 12.01.2023, 02.03.2023, 27.04.2023 неодноразово продовжувався строк тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_4 під вартою.

На даному етапі судового розгляду ризики відповідно до ст.177 КПК України, які були враховані слідчим суддею при обранні запобіжного заходу у виді тримання під вартою залишились незмінними та актуальними.

Як вбачається з кримінального провадження, ОСОБА_4 обвинувачується у вчинені особливо тяжкого кримінального правопорушення за яке передбачено максимальне покарання строком до 12 років позбавлення волі, що у сукупності дає обґрунтовані підстави вважати про наявність ризиків, передбачених п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України, що обвинувачений може переховуватися від суду.

Характер вчиненого тяжкого кримінального правопорушення обвинуваченим, вказує на наявність ризику, передбаченого п. 3 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме те, що обвинувачений може незаконно впливати на свідків, потерпілих у провадженні з метою зміни їх показів.

Крім того, обвинувачений не має законного джерела доходу, оскільки офіційно не працевлаштований, негативно характеризується, неодноразово притягувався до кримінальної відповідальності за вчинення умисних кримінальних правопорушень, що свідчить про наявність ризику, передбаченого п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України (обвинувачений може вчинити інше кримінальне правопорушення, у тому числі проти власності).

Прокурор в судовому засіданні підтримала подання та просила його задовольнити з підстав, зазначених в клопотанні. Пояснила, що матеріали кримінального провадження щодо обвинувачення ОСОБА_4 втрачені, оскільки знаходились на тимчасово окупованій території, у прокурора копії даних матеріалів відсутні, з клопотанням про відновлення втраченого кримінального провадження сторона обвинувачення не зверталась та робота в цьому напрямку стороною обвинувачення не ведеться.

Захисник в судовому засіданні зазначила, що клопотання необґрунтовано тому відсутні підстави для його задоволення. Зазначила, що доказів наявності ризиків не долучено, що можливості впливати на потерпілих та свідків у обвинуваченого не має. у разі звільнення обвинуваченого з під варти, він зможе оформити статус ВПО та отримувати матеріальну ждопомогу, що буде його доходом.

Обвинувачений зазначив, що просить змінити запобіжний захід на інший. Пояснив, що має відомості, що свідки та потерпілі знаходяться на території рф, тому він не зможе на них впливати, що має брата, який потребує лікування.

Доказів на підтвердження тверджень обвинуваченого не надано.

Заслухавши учасників справи, вивчивши матеріали клопотання, судом встановлено наступне.

Справу з обвинувальним актом направлено до Голопристанського районного суду 11.06.2021 року щодо обвинуваченого ОСОБА_4 по обвинуваченню за ч. 3 ст. 187 КК України.

В останнє, 22.06.2023 ухвалою Херсонського міського суду Херсонської області запобіжний захід обвинуваченому у вигляді тримання під вартою продовжено до 20.08.2023 включно.

На даний час обвинувачений ОСОБА_4 утримується в умовах установи «Миколаївський слідчий ізолятор, строк дії запобіжного заходу спливає 20.08.2023.

ОСОБА_4 обвинувачується у скоєнні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 3 ст. 187 КК України, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк дванадцяти років, що відповідно до ст. 12 КК України відноситься до категорії особливо тяжких злочинів.

Відповідно до п. 4,5 ч. 2 ст. 183 КПК України запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як до раніше не судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк понад п`ять років або ж до раніше судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад три роки.

Наявність обґрунтованої підозри та обвинувачення у зв`язку з вчиненням особи злочину не є самостійною підставою для утримання особи під вартою, проте разом з іншими обставинами збільшує ризик втечі особи настільки, що йому неможливо запобігти, не взявши особу під варту.

Так у справі «Ілійков проти Болгарії» ЄСПЛ зазначив, що суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування або повторного вчинення злочинів.

Досліджені обставини в достатній мірі підтверджують існування ризику можливих спроб переховування обвинуваченого ОСОБА_4 від суду, з огляду на воєнний стан на території України, в тому числі і з урахуванням позиції ЄСПЛ у рішенні по справі «W проти Швейцарії» від 26.01.1993, в якій Суд зазначив, що врахування тяжкості злочину має свій раціональний зміст, оскільки вона свідчить про ступінь суспільної небезпечності цієї особи та дозволяє спрогнозувати з достатньо високим ступенем імовірності її поведінку, беручи до уваги, що майбутнє покарання за тяжкий злочин підвищує ризик того, що обвинувачений може ухилятись від слідства.

У рішенні ЄСПЛ у справі «Клоот проти Бельгії» Суд зазначив: «Серйозність обвинувачення може служити для суду підставою для постановлення рішення про поміщення та утримання обвинуваченого під вартою з метою запобігання спробі вчинення подальших правопорушень. Однак, необхідно, щоб небезпека була явною, а запобіжний захід - необхідним в світлі обставин справи і, зокрема, біографії та характеристики особи, про яку йдеться». КПК України не вимагає доказів того, що обвинувачений обов`язково (поза всяким сумнівом) здійснюватиме відповідні дії, однак вимагає доказів того, що він має реальну можливість їх здійснити у конкретному кримінальному провадженні в майбутньому, оскільки під поняттям «ризик» - слід розуміти обґрунтовану ймовірність протидії обвинуваченого кримінальному провадженню у формах, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України.

У відповідності до сформованої практики Європейського суду з прав людини, тримання особи під вартою може бути виправдане, якщо існують реальні ознаки наявності справжнього суспільного інтересу, який, не зважаючи на презумпцію невинуватості, переважає принцип поваги до особистої свободи. Застосовуючи запобіжний захід у виді тримання під вартою, необхідно виходити з того, що судове рішення повинно забезпечити не тільки права особи, відносно якої його обрано, а й високі стандарти охорони прав і інтересів як суспільства, так і потерпілого. Визначення таких прав, як підкреслює ЄСПЛ, вимагає від суспільства більшої суворості в оцінці цінностей (справа «Летельє проти Франції»). Окрім того, ЄСПЛ у своєму рішенні у справі «Мюррей проти Сполученого Королівства» зазначив, що факти, які викликають підозру, не обов`язково мають бути встановлені до ступеня, необхідного для засудження або навіть пред`явлення обвинувачення, що являється завданням наступних етапів кримінального процесу.

Відповідно до ч. 1 ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Ризик, який був врахований під час обрання обвинуваченим запобіжного заходу, не зменшився та продовжує існувати, що є підставою для продовження строку тримання обвинуваченого під вартою.

Застосування до обвинуваченого більш м`якого запобіжного заходу неможливе, зважаючи на вказаний ризик, особу обвинуваченого та характер злочину, у якому він обвинувачується. Більш м`які запобіжні заходи не здатні запобігти наявному ризику, забезпечити належну поведінку обвинуваченого та виконання ними своїх процесуальних обов`язків.

Обставин, передбачених ч. 2 ст. 183 КПК України, які є перешкодою для застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, не встановлено.

Приймаючи до уваги вищенаведене, та зважаючи на відомості про особу обвинуваченого, відсутність у суду інформації про офіційне працевлаштування, той факт, що обвинувачений звинувачується у вчиненні злочину, санкція за який передбачає покарання у виді позбавлення волі на строк до дванадцяти років, та те, що ризики не змінилися, суд доходить висновку про існування зазначених прокурором та передбачених ст. 177 КПК України ризиків, і про те, що суспільний інтерес щодо тримання обвинуваченого під вартою переважає над його особистими інтересами і, що жоден з більш м`яких запобіжних заходів не може забезпечити належної поведінки обвинуваченого та запобігти зазначеним ризикам, а тому суд вважає за необхідне продовжити запобіжний захід у виді тримання під вартою відносно ОСОБА_4 на 60 днів.

Разом з тим, з метою підвищення ефективності відправлення правосуддя, дотримання прав, визначених ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та ст.55 Конституції України, якими кожному гарантовано справедливий суд для захисту законних прав та інтересів обвинуваченого ОСОБА_4 суд звертає увагу сторони обвинувачення, що відповідно до ч. 2 ст. 615-1 КПК України матеріали кримінального провадження не направлені до Херсонського міського суду Херсонської області із обвинувальним актом та в порушення вимог закону прокурор до цього часу не ініціював питання про відновлення втраченого провадження.

Підстав для задоволення клопотання обвинуваченого про зміну запобіжного заходу не встановлено.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.31,177-178,183,184,194,196,197,369-372 КПК України, суд, -

п о с т а н о в и в:

Клопотання прокурора про продовження строку дії запобіжного заходу задовольнити. В задоволенні клопотання обвинуваченого про зміну запобіжного заходу відмовити.

Продовжити строк запобіжного заходу «тримання під вартою» обвинуваченому ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 187 КК України, на 60 днів до 15.10.2023 року включно, що є не більше, ніж шістдесят днів з дати прийняття попередньої ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Ухвала може бути оскаржена обвинуваченим, його захисником, законним представником, прокурором протягом 5 (п?яти) днів з дня її проголошення безпосередньо до Херсонського апеляційного суду.

Подання апеляційної скарги на ухвалу суду про продовження строку тримання під вартою, постановлену під час судового провадження в суді першої інстанції до ухвалення судового рішення по суті, зупиняє набрання нею законної сили, але не зупиняє її виконання, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

СуддяОСОБА_1