Справа № 357/5250/23
У Х В А Л А

07.08.2023 м. Біла Церква. Білоцерківський міськрайонний суд Київської області у складі головуючого судді ОСОБА_1 , за участі секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , засудженого ОСОБА_4 , захисника ОСОБА_5 , представника установи ОСОБА_6 , розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання в.о. начальника ДУ «Білоцерківська виправна колонія (№35)» ОСОБА_7 відносно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Києва, громадянина України, освіта середня, неодруженого, до засудження не працював, має інвалідність 2 групи, зареєстрований та проживав за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого:

1) 31.07.1996 Старокиївським районним судом м.Києва за ст. ст. 140 ч.1, 46-1 КК України на 2 роки позбавлення волі з відстрочкою виконання вироку на 1 рік.

2) 16.10.1996 Московським районним судом м.Києва за ст. 229-6 ч.І КК України на 1 рік позбавлення волі. 06.12.1996 вирок замінено, вважати засудженим за ст. ст. 229-6 ч. 1, 140 ч. 1, 42, 46-1 КК України з відстрочкою виконання вироку на 1 рік.

3) 18.09.1998 Мінським районним судом м.Києва за ст. ст. 141 ч.2, 46-1 КК України на 2 роки позбавлення волі з відстрочкою виконання вироку на 2 роки.

4) 21.09.1999 Мінським районним судом м.Києва за ст. ст. 140 ч.2, 43 КК України на З роки позбавлення волі. Звільнений 20.04.2002 по відбуттю терміну покарання.

5) 16.09.2003 Печерським районним судом м.Києва за ст. 185 ч.2 КК України на 1 рік 6 місяців позбавлення волі. 11.07.2003 року на підставі ст. 5 г ЗУ «Про амністію» строк покарання скорочено на 1/2. Звільнений 22.04.2004 року по відбуттю терміну покарання.

6) 12.05.2005 Печерським районним судом м. Києва за ст. 185 ч.2 КК України на 2 роки 6 місяців позбавлення волі. Звільнений 19.12.2006 умовно- достроково на 8 місяців 19 днів, ст. 81 КК України.

7) 27.05.2010 Оболонським районним судом м.Києва за ст. ст. 15, 185 ч.2, 185 ч. 1, 70 КК України на 2 роки позбавлення волі. Звільнений 21.12.2011 умовно- достроково на 4 місяці 22 дні, ст. 81 КК України.

8) 23.10.2015 Оболонським районним судом м. Києва за ст. ст. 185 ч.2, 15 ч. 2, 185 ч. 2, 70 ч. 1, 75 КК України на 3 роки позбавлення волі з випробуванням на 3 роки.

9) 20.09.2017 Оболонським районним судом м. Києва за ст. ст. 15 ч. 2, 185 ч.2, 71, 72 ч. 5 КК України на 4 роки в позбавлення волі. Звільнений 10.04.2020 по відбуттю терміну покарання

у тепер засуджений: 03.11.2020 Оболонським районним судом м.Києва за ст. ст. 15 ч. 2, 186 ч. 2 КК України на 4 роки позбавлення волі, початок строку 31.07.2020, кінець строку 31.07.2023, у теперішній час відбуває покарання у ДУ «Білоцерківська виправна колонія (№35)», про умовно-дострокове звільнення з місць позбавлення волі

У С Т А Н О В И В :

До Білоцерківського міськрайонного суду Київської області надійшло клопотання в.о. начальника ДУ «Білоцерківська виправна колонія (№35)» ОСОБА_7 відносно засудженого ОСОБА_4 про умовно-дострокове звільнення з місць позбавлення волі.

Подання мотивоване тим, що відбуваючи покарання в місцях позбавлення волі, засуджений ОСОБА_4 зарекомендував себе з позитивної сторони. До роботи відношення добре, має 5 заохочень. Порушень вимог режиму відбування покарання не допускав, стягнень не мав. На думку адміністрації установи засуджений ОСОБА_4 сумлінною поведінкою та ставленням до праці довів своє виправлення, і немає необхідності в подальшому відбуванню ним покарання в умовах ізоляції від суспільства.

Суд, заслухавши представника установи, який подання підтримав та просить рішення прийняти на розсуд суду, засудженого ОСОБА_4 , захисника, які просять подання задовольнити, прокурора який заперечував проти задоволення подання, дослідивши матеріали, які наданні ДУ «Білоцерківська виправна колонія (№35)» стосовно засудженого ОСОБА_4 , приходить до висновку, що подання не підлягає задоволенню.

Судом встановлено, що ОСОБА_4 протягом 1996-2020 років десять разів засуджувався за умисні кримінальні правопорушення. До нього застосовувалося звільнення від відбування покарання з іспитовим строком, раніше звільнявся з місць позбавлення волі умовно-достроково. Однак кожного разу після звільнення знову вчиняв нові умисні кримінальні правопорушення.

Так раніше ОСОБА_4 засуджувався:

31.07.1996 Старокиївським районним судом м.Києва за ст. ст. 140 ч.1, 46-1 КК України на 2 роки позбавлення волі з відстрочкою виконання вироку на 1 рік.

16.10.1996 Московським районним судом м.Києва за ст. 229-6 ч.І КК України на 1 рік позбавлення волі. 06.12.1996 вирок замінено, вважати засудженим за ст. ст. 229-6 ч. 1, 140 ч. 1, 42, 46-1 КК України з відстрочкою виконання вироку на 1 рік.

18.09.1998 Мінським районним судом м.Києва за ст. ст. 141 ч.2, 46-1 КК України на 2 роки позбавлення волі з відстрочкою виконання вироку на 2 роки.

21.09.1999 Мінським районним судом м.Києва за ст. ст. 140 ч.2, 43 КК України на З роки позбавлення волі. Звільнений 20.04.2002 по відбуттю терміну покарання.

16.09.2003 Печерським районним судом м.Києва за ст. 185 ч.2 КК України на 1 рік 6 місяців позбавлення волі. 11.07.2003 року на підставі ст. 5 г ЗУ «Про амністію» строк покарання скорочено на 1/2. Звільнений 22.04.2004 року по відбуттю терміну покарання.

12.05.2005 Печерським районним судом м. Києва за ст. 185 ч.2 КК України на 2 роки 6 місяців позбавлення волі. Звільнений 19.12.2006 умовно- достроково на 8 місяців 19 днів, ст. 81 КК України.

27.05.2010 Оболонським районним судом м.Києва за ст. ст. 15, 185 ч.2, 185 ч. 1, 70 КК України на 2 роки позбавлення волі. Звільнений 21.12.2011 умовно- достроково на 4 місяці 22 дні, ст. 81 КК України.

23.10.2015 Оболонським районним судом м. Києва за ст. ст. 185 ч.2, 15 ч. 2, 185 ч. 2, 70 ч. 1, 75 КК України на 3 роки позбавлення волі з випробуванням на 3 роки.

20.09.2017 Оболонським районним судом м. Києва за ст. ст. 15 ч. 2, 185 ч.2, 71, 72 ч. 5 КК України на 4 роки в позбавлення волі. Звільнений 10.04.2020 по відбуттю терміну покарання.

У теперішній час відбуває покарання у ДУ «Білоцерківська ВК № 35» за вироком 20.09.2020 Оболонського районного суду м. Києва за ст. ст. 15 ч. 2, 186 ч. 2 КК України до 4 років позбавлення волі, початок строку 31.07.2020, кінець строку 31.07.2023.

У характеристиці на ОСОБА_4 , затвердженої 28.04.2023 р. в.о. начальника ДУ «Білоцерківська виправна колонія (№ 35)» зазначено, що засуджений ОСОБА_4 вину у скоєному злочині не визнав.

У судовому засіданні ОСОБА_4 відповідаючи на запитання суду, пояснив, щодо останнього засудження: він визнає що вчинив крадіжку. Після звільнення з місць позбавлення бажає працювати, займатися доглядом своєї матері та одруженням дочки. Просить задовольнити подання установи стосовно нього.

Суд зазначає, що згідно характеристики та довідки № 402 від 17.03.2023 р. ДУ БВК № 35 ОСОБА_4 відбуваючи покарання в ДУ «Білоцерківська ВК (35)» з 29 червня 2021 р., працевлаштований укладальником-пакувальником з 23 травня 2022 р.

Із наданої довідки стягнень та заохочень на засудженого ОСОБА_4 витягу з наказу, витікає, що він має 7 заохочень, стягнень не має.

Із вищезазначеної довідки витікає, що 6 із низ щоквартальні за: виконання покладених обов`язків та додержання правил поведінки, 2 із яких до його працевлаштування. Із витягу з наказу № 98 від 13.07.2023 р. витікає, що ОСОБА_4 оголошено подяку за виконання покладених обов`язків та додержання правил поведінки, додержання трудового розпорядку та вимог безпеки праці, а також за підсумками роботи у 2-му кварталі 2023 р.

Суд вкотре зазначає, що щоквартальне (28.01.2022, 14.04.2022, 25.07.2022, 20.10.2022, 10.01.2023. 24.04.2023, 13.07.2023) заохочення засуджених за виконання ними обов`язків засуджених, які покладені на них КВК України, Правилами внутрішнього розпорядку установ виконання покарань є їх прямими і безпосередніми обов`язками при виконанні покарання, нівелює саме поняття заохочення як таке, оскільки має оголошуватися за певні високі досягнення чи результати: кращі і більш вагомі, значущі порівняно з іншими засудженими, які і мають значення при розгляді питання щодо можливості застосування до засудженого положень ст. 81 КК України.

Суд зазначає, що лише у останньому наданому витягу із наказу міститься згадка про заохочення за підсумками роботи засудженого у певний період часу. Однак не зазначено за які саме підсумки та як вони стосуються саме вказаного засудженого.

У наданому витягу з протоколу комісії установи № 16 від 19.04.2023 р. стосовно ОСОБА_4 зазначено наступне: постановили клопотати перед судом в умовно-достроковому звільнені від покарання, як такому, що довів своє виправлення.

Суд зазначає, що прийняте рішення комісією установи не відображає повною мірою дотримання вимог, зазначення обов`язкових підстав за яких згідно закону особа може бути звільнена від відбування покарання умовно-достроково.

Прийняте рішення комісією № 16 від 19.04.2023 р. стосовно ОСОБА_4 не знайшло свого логічного відображення у характеристиці стосовно ОСОБА_4 від 28.04.2023 р. згідно зазначеного у ст. 81 КК України та прямо суперечить одне одному оскільки у характеристиці зазначено, що ОСОБА_4 вину у скоєні злочину не визнав.

Слід зазначити, що свою винуватість у вчинені злочину, передбаченого ст. 15 ч.2 ст. 186 ч.2 КК України ОСОБА_4 не визнав у судовому засідання, згідно вироку від 03.11.2020 р. та у судовому засіданні при розгляді подання про умовно-дострокове звільнення.

Суд зважаючи на вищезазначене та особу засудженого вважає, що ОСОБА_4 залишається небезпечним для суспільства.

Суд вважає, що стосовно ОСОБА_4 , який неодноразово засуджувався, відбував покарання у місцях позбавлення волі, після звільнення знову вчиняв умисні корисливі злочини, не працював, відсутні законні підстави для його умовно-дострокового звільнення.

У суду відсутні законні підстави для умовно-дострокового звільнення, тобто підстави, які б вказували, що засуджений ОСОБА_4 дійсно своєю сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення.

Суд вважає, що стосовно ОСОБА_4 в період відбування його покарання і до теперішнього часу не досягнуто того рівня виправлення, який би давав підставу суду визнати ОСОБА_4 таким, що не вчинить нового кримінального правопорушення, оскільки кожного разу він вчиняв нові кримінальні правопорушення, після звільнення не працював.

Суд також при прийнятті рішення за клопотанням засудженого зважає на ступінь тяжкість та характер протиправних злочинних дій ОСОБА_4 , їх однорідність і повторюваність у досягненні мети заволодіння чужим майном.

Згідно з п. 1 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміну невідбутої частини покарання більш м`яким» № 2 від 26.04.2002, звернути увагу судів на те, що умовно-дострокове звільнення осіб від відбування покарання і заміна невідбутої частини покарання більш м`яким мають надзвичайно важливе значення для виправлення засудженого та запобігання вчиненню нових злочинів, тобто для досягнення мети, передбаченої ст. 50 КК України.

Відповідно до ст. 50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженими, так і іншими особами.

Суд також зазначає, що у статті ст. 81 КК України зазначено, що до осіб, які відбувають покарання у виді позбавлення волі може бути застосоване умовно-дострокове звільнення від відбування покарання.

Зазначена норма надає право суду, а не покладає на нього обов`язок, щодо умовно-дострокового звільнення особи від відбування покарання.

При прийнятті такого рішення щодо особи, яка засуджена від імені держави за вироком суду до покарання у виді позбавлення волі, суд має обов`язково також враховувати мету покарання: запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень, як цією особою (тобто цим засудженим) так і іншими особами.

Суд зобов`язаний врахувати вищезазначене при вирішенні питання про умовно-дострокове звільнення особи з місць позбавлення волі, чи відмову у цьому, адже певною мірою від суду, який вироком від імені держави призначив покарання особі у виді позбавлення волі на певний строк, інший суд своєю ухвалою від імені держави, вирішує чи виправилася за час покарання ця особа, чи не вчинить нового кримінального правопорушення.

Враховуючи викладене суд не знаходить законних підстав для задоволення подання.

Враховуючи викладене, на підставі ст.ст. 50,81 КК України, керуючись ст.ст. 371,372,537,539 КПК України, суд,

П О С Т А Н О В И В :

У задоволені подання в.о. начальника ДУ «Білоцерківська виправна колонія (№35) ОСОБА_7 відносно засудженого ОСОБА_4 про умовно-дострокове звільнення з місць позбавлення волі, відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до Київського апеляційного суду через Білоцерківський міськрайонний суд Київської області протягом семи днів з дня її оголошення.

Суддя Білоцерківського міськрайонного суду Київської областіОСОБА_8