КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

24 липня 2023 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3

за участі секретаря ОСОБА_4

прокурора ОСОБА_5

захисника ОСОБА_6

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Києві апеляційну скаргу з доповненнями прокурора третього відділу управління процесуального керівництва досудовим розслідуванням та підтриманням публічного обвинувачення Департаменту нагляду за додержанням законів органами безпеки Офісу Генерального прокурора ОСОБА_5 на ухвалу слідчого судді Шевченківського районного суду міста Києва від 20 червня 2023 року,

в с т а н о в и л а :

Ухвалою слідчого судді Шевченківського районного суду міста Києва від 20.06.2023 відмовлено у задоволенні клопотання прокурора третього відділу управління процесуального керівництва досудовим розслідуванням та підтриманням публічного обвинувачення Департаменту нагляду за додержанням законів органами безпеки Офісу Генерального прокурора ОСОБА_5 про накладення арешту на майно, що було вилучене 08.06.2023 в ході обшуку за місцем реєстрації та фактичного проживання ОСОБА_7 , за адресою: АДРЕСА_1 .

Не погоджуючись із зазначеною ухвалою, прокурор Офісу Генерального прокурора ОСОБА_5 подав апеляційну скаргу, в якій просив скасувати ухвалу слідчого судді, та постановити нову ухвалу, якою накласти арешт на майно, заборонивши до завершення досудового розслідування та судового розгляду користуватися та розпоряджатися ним у будь-який спосіб.

Обґрунтовуючи доводи апеляційної скарги, прокурор зазначав, що

Справа № 761/20973/23 Слідчий суддя - ОСОБА_8

Апеляційне провадження № 11-сс/824/4203/2023 Суддя-доповідач - ОСОБА_1

слідчий суддя в оскаржуваній ухвалі не відобразив мотивів відмови у накладенні арешту.

07.07.2023 від прокурора Офісу Генерального прокурора ОСОБА_5 надійшли доповнення до апеляційної скарги, в яких він зазначав, що в ході проведення 08.06.2023 обшуку за місцем проживання ОСОБА_7 слідчим було виявлено щоденник, ноутбук та мобільний телефон, які зберегли на собі сліди вчинення кримінального правопорушення та містять інформацію про обставини його вчинення і конкретних осіб, причетних до нього.

З метою перевірки наявності на вилученій в ОСОБА_9 техніці іншої інформації, яка має значення для кримінального провадження, 09.06.2023 у кримінальному провадженні призначено відповідну експертизу комп`ютерної техніки та програмних продуктів.

Однак, слідчим суддею при прийнятті рішення про відмову у накладенні арешту вказані обставини та положення КПК України залишені поза увагою.

Крім того, слідчим суддею при винесенні вказаного рішення не враховано і той факт, що з урахуванням доказів, здобутих в ході розслідування, у тому числі результатів НСРД, проведених відносно ОСОБА_7 , 10.06.2023 повідомлено про підозру генеральному директору ПрАТ «КЦКБА» ОСОБА_10 , директору з продажів товариства ОСОБА_11 та директору з якості підприємства ОСОБА_12 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 28 ч. 1 ст. 111-2 КК України.

Відносно ОСОБА_7 під час розслідування проводились негласні слідчі дії у вигляді зняття інформації з електронних комунікаційних мереж за її номером мобільного телефону, в ході чого зафіксовано розмови останньої про обставини вчинення кримінального правопорушення.

В оскаржуваній ухвалі слідчим суддею жодним чином не наведено, які саме ризики, визначені абз. 2 ч. 1 ст. 170 КПК України не довів прокурор, що слугувало підставою для винесенні рішення про відмову у накладенні арешту на майно.

24.07.2023 від захисника ОСОБА_6 в інтересах ОСОБА_7 надійшли письмові заперечення на апеляційну скаргу прокурора, в яких захисник посилався на законність та обгрунтованість ухвали слідчого судді та просив відмовити у задоволенні апеляційної скарги.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення прокурора ОСОБА_5 , який просив задовольнити подану апеляційну скаргу з доповненнями, вислухавши думку захисника ОСОБА_6 в інтересах ОСОБА_7 , який заперечував проти задоволення апеляційної скарги, дослідивши матеріали, які надійшли з суду першої інстанції, перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга з доповненнями прокурора підлягає задоволенню частково, з наступних підстав.

Як убачається із наданих до суду апеляційної інстанції матеріалів клопотання, Головним слідчим управлінням СБ України здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000025 від 11.01.2023 за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 111-2 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що посадовими особами, засновниками та кінцевими бенефіціарними власниками ПрАТ «Київське центральне конструкторське бюро арматуробудування» (далі - ПрАТ «КЦКБА», ) та інших українських суб`єктів господарювання, організовано ведення фінансово-господарської діяльності в інтересах держави-агресора та у тісній взаємодії з рядом українських та іноземних суб`єктів підприємницької діяльності, зокрема, здійснення постачання продукції українського виробництва через підконтрольні іноземні компанії, на виконання проектів держави-агресора, а саме компаній, що входять до структури російської державної корпорації з атомної енергії «Росатом», тобто, здійснення пособництва державі-агресору у завданні шкоди Україні, шляхом перерахування (передачі) матеріальних ресурсів та інших активів.

Як зазначено у клопотанні, за результатами проведення комплексу слідчих (розшукових) та оперативно - розшукових дій, а також виконання доручень, встановлено, що до вищевказаної протиправної діяльності може бути причетна кінцевий бенефіціарний власник ПрАТ «КЦКБА» та співзасновник ТОВ "Арматом" ОСОБА_7 , яка зареєстрована та фактично проживає за адресою: АДРЕСА_1 .

Згідно долучених до клопотання прокурора матеріалів, ухвалою слідчого судді Шевченківського районного суду міста Києва від 23.05.2023 надано дозвіл на проведення обшуку за адресою: АДРЕСА_1 .

Відповідно до даних протоколу обшуку від 08.06.2023, цього ж дня проведено обшук за місцем проживання та реєстрації ОСОБА_7 за адресою: АДРЕСА_1 , в ході якого виявлено та вилучено речі та документи, серед яких: щоденник у твердій обкладинці білого кольору з написом «Akkuyu Nukleer»; ноутбук марки ASUS Sonic Master, модель X542U, s/n HBNOCVOOK262446, пароль «2011»; мобільний телефон марки Xiaomi 11Т, s/n НОМЕР_1 , ІМЕІ 1 НОМЕР_2 , ІМЕІ 2 НОМЕР_3 , пароль «НОМЕР_4».

Постановою старшого слідчого в ОВС 1 відділу 1 управління досудового розслідування ГСУ СБ України ОСОБА_13 від 08.06.2023 визнано речовими доказами у кримінальному провадженні № 0000025 вилучені в ході проведення обшуку за адресою: АДРЕСА_1 речі та документи, у тому числі: щоденник у твердій обкладинці білого кольору з написом «Akkuyu Nukleer»; ноутбук марки ASUS Sonic Master, модель X542U, s/n HBNOCVOOK262446, пароль «2011»; мобільний телефон марки Xiaomi 11Т, s/n НОМЕР_1 , ІМЕІ 1 НОМЕР_2 , ІМЕІ 2 НОМЕР_3 , пароль « НОМЕР_4 ».

15.06.2023 прокурор третього відділу управління процесуального керівництва досудовим розслідуванням та підтриманням публічного обвинувачення Департаменту нагляду за додержанням законів органами безпеки Офісу Генерального прокурора ОСОБА_5 звернувся до слідчого судді Шевченківського районного суду міста Києва із клопотанням, в якому просив накласти арешт на майно, вилучене 08.06.2023 під час проведення обшуку за адресою: АДРЕСА_1 , а саме: щоденник у твердій обкладинці білого кольору з написом «Akkuyu Nukleer»; ноутбук марки ASUS Sonic Master, модель X542U, s/n HBNOCVOOK262446, пароль «2011»; мобільний телефон марки Xiaomi 11Т, s/n НОМЕР_1 , ІМЕІ 1 НОМЕР_2 , ІМЕІ 2 НОМЕР_3 , пароль « НОМЕР_4 ».

Ухвалою слідчого судді Шевченківського районного суду міста Києва від 20.06.2023 відмовлено у задоволенні клопотання прокурора з тих підстав, що прокурором не доведено наявність підстав вважати, що майно відповідає критеріям, визначеним ст. 98 КПК України, та не доведено причетність ОСОБА_7 до вчинення кримінального правопорушення, в рамках якого здійснюється досудове розслідування.

З такими висновками слідчого судді суду першої інстанції колегія суддів апеляційної інстанції не погоджується.

При застосуванні заходів забезпечення кримінального провадження слідчий суддя повинен діяти у відповідності до вимог КПК України та судовою процедурою гарантувати дотримання прав, свобод та законних інтересів осіб, а також умов, за яких жодна особа не була б піддана необґрунтованому процесуальному обмеженню.

Зокрема, при вирішенні питання про арешт майна для прийняття законного та справедливого рішення слідчий суддя згідно ст.ст. 94, 132, 173 КПК України повинен врахувати правову підставу для арешту майна, можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні або застосування щодо нього конфіскації, в тому числі і спеціальної, наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою, розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження, а також наслідки арешту майна для підозрюваного, третіх осіб.

Відповідні дані мають міститися і у клопотанні слідчого чи прокурора, який звертається з проханням арештувати майно, оскільки відповідно до ст. 1 Першого протоколу Конвенції про захист прав та основоположних свобод будь-яке обмеження права власності повинно здійснюватися відповідно до закону, а отже суб`єкт, який ініціює таке обмеження, повинен обґрунтувати свою ініціативу з посиланням на норми закону.

Згідно усталеної практики Європейського Суду з прав людини в контексті вищевказаних положень володіння майном повинно бути законним (див. рішення у справі «Іатрідіс проти Греції» [ВП], заява N 31107/96, п. 58, ECHR 1999-II). Вимога щодо законності у розумінні Конвенції вимагає дотримання відповідних положень національного законодавства та відповідності принципові верховенства права, що включає свободу від свавілля (див. рішення у справі «Антріш проти Франції», від 22 вересня 1994 року, Series А N 296-А, п. 42, та «Кушоглу проти Болгарії», заява N 48191/99, пп. 49 - 62, від 10 травня 2007 року). Будь-яке втручання державного органу у право на мирне володіння майном повинно забезпечити «справедливий баланс» між загальним інтересом суспільства та вимогами захисту основоположних прав конкретної особи. Необхідність досягнення такого балансу відображена в цілому в структурі статті 1 Першого протоколу. Необхідного балансу не вдасться досягти, якщо на відповідну особу буде покладено індивідуальний та надмірний тягар (див., серед інших джерел, рішення від 23 вересня 1982 року у справі «Спорронг та Льонрот проти Швеції», пп. 69 і 73, Series A N 52). Іншими словами, має існувати обґрунтоване пропорційне співвідношення між засобами, які застосовуються, та метою, яку прагнуть досягти (див., наприклад, рішення від 21 лютого 1986 року у справі «Джеймс та інші проти Сполученого Королівства», n. 50, Series A N 98).

У кожному конкретному кримінальному провадженні слідчий суддя, застосовуючи вид обтяження, в даному випадку арешт майна, має неухильно дотримуватись вимог закону. При накладенні арешту на майно слідчий суддя має обов`язково переконатися в наявності доказів на підтвердження вчинення кримінального правопорушення. При цьому, закон не вимагає аби вони були повними та достатніми на цій стадії кримінального провадження, однак вони мають бути такими, щоб слідчий суддя був впевнений у тому, що дані докази можуть дати підстави для пред`явлення обґрунтованої підозри у вчиненні того чи іншого злочину. Крім того, наявність доказів у кримінальному провадженні має давати слідчому судді впевненість в тому, що в даному кримінальному провадженні необхідно накласти вид обмеження з метою уникнення негативних наслідків.

Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Згідно ч. 2 ст. 170 КПК України, арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

За правилами ч. 3 ст. 170 КПК України, у випадку, передбаченому пунктом 1 ч. 2 цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним уст. 98 КПК України.

Відповідно до ст. 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддями вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Дослідивши доводи клопотання прокурора та матеріали судового провадження, колегія суддів вважає, що встановлені у даному кримінальному провадженні фактичні обставини кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 111-2 КК України, за яким здійснюється досудове розслідування, містять сукупність підстав та розумних підозр вважати, що на даному етапі досудового розслідування є підстави для обґрунтованого висновку, що вилучені за місцем проживання бенефіціарного власника ПрАТ «КЦКБА» та співзасновника ТОВ "Арматом" ОСОБА_7 , за адресою: АДРЕСА_1 , щоденник, мобільний телефон та ноутбук, відповідають критеріям, зазначеним у статті 98 КПК України, оскільки вказане майно могло зберегти на собі відомості, які мають значення для кримінального провадження, що згідно ч. 3 ст. 173 КПК України дає підстави для їх арешту як речового доказу з метою збереження.

Крім того, постановою старшого слідчого в ОВС 1 відділу 1 управління досудового розслідування ГСУ СБ України ОСОБА_13 від 08.06.2023 вищевказане майно визнано речовими доказами у кримінальному провадженні № 0000025, та постановою старшого слідчого в ОВС 1 відділу 1 управління досудового розслідування ГСУ СБ України ОСОБА_14 від 09.06.2023 у даному провадженні призначено експертизу вилученої у ОСОБА_7 комп`ютерної техніки та програмних продуктів.

Колегія суддів не погоджується з висновком слідчого судді в оскаржуваній ухвалі про те, що клопотання прокурора не містить обґрунтування на підтвердження наявності підстав для накладення арешту на вказане майно та його відповідності ознакам речових доказів.

Як постанова старшого слідчого про визнання майна речовим доказом, так і клопотання прокурора про арешт майна, з посиланням на встановлені у кримінальному провадженні фактичні обставини кримінального правопорушення, містять відповідні мотиви та підстави на обґрунтування висновку про відповідність такого майна ознакам речових доказів, визначеним ст. 98 КПК України, зокрема посилання на те, що зазначене майно містить відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, які встановлюється під час кримінального провадження.

На переконання колегії суддів, прокурором у клопотанні, у відповідності до вимог ст.ст. 132, 170 - 173 КПК України доведено, що існують правові підстави для накладення арешту на вилучене у ОСОБА_7 майно з метою забезпечення збереження вказаного майна як речових доказів, оскільки у даному кримінальному провадженні є всі підстави вважати, що вказане майно може бути знищене, приховане, передане чи відчужене.

Крім того, колегія суддів не погоджується із посиланням слідчого судді в оскаржуваній ухвалі на недоведеність прокурором причетності ОСОБА_7 до кримінального правопорушення, за яким здійснюється досудове розслідування, оскільки сукупність долучених до клопотання матеріалів, на даному етапі кримінального провадження до моменту з`ясування істини у справі, є достатньою для застосування такого заходу забезпечення кримінального провадження як арешт майна.

З огляду на положення КПК України, майно, яке має ознаки речового доказу, повинно вилучатися та арештовуватися незалежно від того, хто є його власником, у кого і де воно знаходиться, незалежно від того чи належить воно підозрюваному чи іншій зацікавленій особі, оскільки в протилежному випадку не будуть досягнуті цілі застосування цього заходу - запобігання можливості протиправного впливу (відчуження, знищення, приховання) на певне майно, що, як наслідок, перешкодить встановленню істини у кримінальному провадженні.

Матеріали провадження свідчать, що на цьому етапі кримінального провадження потреби досудового розслідування виправдовують таке втручання у права та інтереси власника майна.

Колегією суддів не встановлено невідповідності клопотання прокурора про арешт майна вимогам ст.ст. 170, 171 КПК України.

Будь-яких негативних наслідків від вжиття такого заходу забезпечення кримінального провадження, які можуть суттєво позначитися на інтересах інших осіб, колегією суддів не встановлено.

З урахуванням наведеного, колегія суддів вважає обгрунтованими доводи апеляційної скарги про те, що слідчий суддя дійшов помилкового висновку про відсутність підстав для накладення арешту на вилучене майно з метою забезпечення збереження речових доказів.

Разом з тим, як встановлено колегією суддів, порушуючи в апеляційній скарзі питання про скасування ухвали слідчого судді з постановленням нової узвали про задоволення клопотання прокурора та накладення арешту на майно із забороною користування та розпорядження таким майном, прокурор не звернув увагу на те, що подане слідчому судді клопотання не містило вимог щодо накладення заборони користування та розпорядження майном.

Ураховуючи, що апеляційним судом приймається рішення виходячи з тих обставин кримінального провадження, які існували на момент ухвалення відповідного рішення слідчим суддею, та в межах поданого слідчому судді клопотання, то колегія суддів не убачає підстав для задоволення апеляційної скарги прокурора у частині накладення заборони користування та розпорядження майном.

На підставі вищевикладених обставин, які свідчать про однобічність і необ`єктивність судового розгляду, ухвала слідчого судді підлягає скасуванню, а апеляційна скарга з доповненнями прокурора - задоволенню частково, з постановленням апеляційним судом нової ухвали про задоволення клопотання прокурора, оскільки останнім в повній мірі доведено необхідність накладення арешту на вищевказане майно з метою забезпечення його збереження як речових доказів у кримінальному провадженні.

Ураховуючи вищевикладене та керуючись ст. ст. 170, 171, 173, 376, 407, 418, 422 КПК України, колегія суддів,

п о с т а н о в и л а:

Апеляційну скаргу з доповненнями прокурора третього відділу управління процесуального керівництва досудовим розслідуванням та підтриманням публічного обвинувачення Департаменту нагляду за додержанням законів органами безпеки Офісу Генерального прокурора ОСОБА_5 задовольнити частково.

Ухвалу слідчого судді Шевченківського районного суду міста Києва від 20 червня 2023 року, - скасувати.

Постановити нову ухвалу, якою клопотання прокурора третього відділу управління процесуального керівництва досудовим розслідуванням та підтриманням публічного обвинувачення Департаменту нагляду за додержанням законів органами безпеки Офісу Генерального прокурора ОСОБА_5 задовольнити.

Накласти арешт на майно, вилучене 08.06.2023 під час проведення обшуку за адресою: АДРЕСА_1 , а саме: щоденник у твердій обкладинці білого кольору з написом «Akkuyu Nukleer»; ноутбук марки ASUS Sonic Master, модель X542U, s/n HBNOCVOOK262446, пароль «2011»; мобільний телефон марки Xiaomi 11Т, s/n НОМЕР_1 , ІМЕІ 1 НОМЕР_2 , ІМЕІ 2 НОМЕР_3 , пароль « НОМЕР_4 ».

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення і оскарженню не підлягає.

Судді:

____________ ___________ ___________

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3