УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 липня 2023 року місто Київ

Слідчий суддя Шевченківського районного суду міста Києва ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

захисника ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщені суду клопотання слідчого 2 відділу 3 управління досудового розслідування Головного слідчого управління Служби безпеки України ОСОБА_5 , погоджене прокурором третього відділу управління процесуального керівництва та підтримання публічного обвинувачення Департаменту протидії злочинам, вчиненим в умовах збройного конфлікту, Офісу Генерального прокурора ОСОБА_3 ,

про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, в порядку ч. 6 ст. 193 КПК України, відносно

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, уродженця м. Кривий Ріг Дніпропетровської області, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 ,

підозрюваного у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 5 ст. 111-1, ч. 2 ст. 111 КК України у кримінальному провадженні, внесеному 23.03.2023 до Єдиного реєстру досудових розслідувань під № 0000493,

установив:

10.07.2023 до Шевченківського районного суду міста Києва надійшло клопотання слідчого 2 відділу 3 управління досудового розслідування Головного слідчого управління Служби безпеки України ОСОБА_5 , погоджене прокурором третього відділу управління процесуального керівництва та підтримання публічного обвинувачення Департаменту протидії злочинам, вчиненим в умовах збройного конфлікту, Офісу Генерального прокурора ОСОБА_3 , про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, в порядку ч. 6 ст. 193 КПК України, відносно ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , підозрюваного у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 5 ст. 111-1, ч. 2 ст. 111 КК України у кримінальному провадженні, внесеному 23.03.2023 до Єдиного реєстру досудових розслідувань під № 0000493.

Вказане клопотання мотивоване тим, що Головним слідчим управлінням Служби безпеки України за процесуального керівництва Офісу Генерального прокурора здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000493 від 23.03.2023, за підозрою ОСОБА_6 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 5 ст. 111-1, ч. 2 ст. 111 КК України.

Обґрунтовуючи клопотання про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, слідчий зазначає про таке.

Стороною обвинувачення встановлено, що після окупації с. Гаврилівка Бериславського району Херсонської області у громадянина України ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , обізнаного про зміст загальновідомих подій стосовно ведення вказаною державою агресивної війни проти України, про факт окупації частини Херсонської області військовими РФ внаслідок вчиненого воєнного нападу, з мотивів непогодження з політикою чинної влади в Україні, з метою співпраці з державою-агресором, виник умисел зайняти керівну посаду у незаконному органі влади.

Надалі, у червні-липні 2022 року, більш точно дата досудовим розслідуванням не встановлена, ОСОБА_6 , будучи громадянином України, перебуваючи в тимчасово окупованому селі Гаврилівка Херсонської області, діючи умисно, тобто усвідомлюючи свої протиправні дії та розуміючи їх протиправні наслідки, реалізуючи свій злочинний умисел з метою співпраці з державою-агресором та утвердження тимчасової окупації частини суверенної території України, підтримки рішень і дій держави-агресора, добровільно зайняв керівну посаду у незаконно створеній окупаційній адміністрації держави-агресора, а саме посаду голови «Адміністрації села Гаврилівка Херсонської області», яка пов`язана з виконанням організаційно-розпорядчих функцій.

Таким чином, ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , підозрюється у колабораційній діяльності, а саме у добровільному зайнятті громадянином України посади, пов`язаної з виконанням організаційно-розпорядчих функцій, у незаконних органах влади, створених на тимчасово окупованій території, а саме в окупаційній адміністрації держави-агресора, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 111-1 КК України.

Крім того, ОСОБА_6 , будучи громадянином України, достовірно володіючи інформацією, що з 24.02.2022 Російською Федерацією, а саме підрозділами збройних сил та інших військових формувань Російської Федерації здійснено широкомасштабне вторгнення на територію суверенної держави Україна та, розуміючи, що вчиняються дії, направлені на зміну меж території України, в порушення порядку встановленого Конституцією України, у період воєнного стану свідомо прийняв рішення перейти на бік ворога, а саме на сторону збройних сил та інших військових формувань Російської Федерації, з метою вчинення дій на шкоду суверенітету, територіальній цілісності та недоторканості, а також, державній безпеці України.

Так, не пізніше 05.03.2022 над с. Гаврилівка Херсонської області встановлено військовий контроль Збройними Силами Російської Федерації.

Після цього військовими Російської Федерації в порушення державного суверенітету, територіальній цілісності та недоторканості України, з метою подальшої окупації с. Гаврилівка Херсонської області та включення її до складу Російської Федерації, сформовано незаконний орган влади в тимчасово окупованому селі Гаврилівка Херсонської області - «Адміністрації села Гаврилівка Херсонської області».

ОСОБА_6 , будучи громадянином України, перебуваючи в тимчасово окупованому селі Гаврилівка Херсонської області, діючи умисно, тобто усвідомлюючи свої протиправні дії та розуміючи їх протиправні наслідки, реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на вчинення дій на шкоду суверенітету, територіальній цілісності та недоторканості, а також, державній безпеці України, діючи в умовах воєнного стану, у червні-липні 2022 року, більш точно дата досудовим розслідуванням не встановлена, перейшов на бік ворога, тобто на бік Збройних Сил Російської Федерації, а саме: очолив незаконний орган влади, створений на окупованій території с. Гаврилівка Херсонської області - «Адміністрацію села Гаврилівка Херсонської області».

У подальшому, реалізовуючи свій умисел, направлений на вчинення дій на шкоду суверенітету, територіальній цілісності та недоторканості, а також, державній безпеці України ОСОБА_6 , будучи керівником незаконного органу влади, створеного на окупованій території с. Гаврилівка Херсонської області у період часу з червня по жовтень 2022 року, перебуваючи на території с. Гаврилівка Херсонської області вчиняв дії щодо розселення військовослужбовців Збройних Сил Російської Федерації по будинках громадян села без їхньої добровільної на це згоди, забезпечував надання військовослужбовцям Збройних Сил Російської Федерації доступу до території професійно-технічного училища, розташованого за адресою: с. Гаврилівка, пров. Кооперативний, 2, для здійснення ремонту військової техніки, організовував роздачу гуманітарної допомоги від країни-агресора Російської Федерації населенню села, організовував та здійснював контроль за дотриманням мешканцями села комендантської години.

Таким чином, ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , підозрюється у державній зраді, тобто діянні, умисно вчиненому громадянином України на шкоду суверенітетові, територіальній цілісності та недоторканності, державній безпеці України, а саме переході на бік ворога в умовах воєнного стану, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 111 КК України.

30.06.2023 ОСОБА_6 у спосіб, передбачений КПК України повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 5 ст. 111-1, ч. 2 ст. 111 КК України.

Органом досудового розслідування здійснено виклик підозрюваного ОСОБА_6 повістками на 10 год. 00 хв. на 03.07.2023, 04.07.2023, 05.07.2023, 06.07.2023, 07.07.2023, 08.07.2023. Вказані повістки про виклик підозрюваного ОСОБА_6 30.06.2023 розміщені на офіційному сайті Офісу Генерального прокурора у розділі «Повістки про виклик», а також опубліковані у засобі масової інформації загальнодержавної сфери розповсюдження - газеті «Урядовий кур`єр», випуск № 130 (7528) від 30.06.2023 .

Однак, підозрюваний ОСОБА_6 у визначений час та дати до слідчого не з`явився, про причини своєї неявки не повідомив і, як наслідок, місцезнаходження підозрюваного ОСОБА_6 не відоме.

Згідно із відповіддю на доручення Управління контррозвідувальних заходів по боротьбі з тероризмом Департаменту захисту національної державності СБ України № 5/2/4-9477 від 06.07.2023 ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянин України, на теперішній час перебуває на тимчасово окупованій території Херсонської області.

07.07.2023 у зв`язку з переховуванням підозрюваного ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , від органів досудового розслідування з метою ухилення від кримінальної відповідальності, останнього постановою слідчого оголошено у державний, міждержавний та міжнародний розшук, організацію якого доручено Управлінню контррозвідувальних заходів по боротьбі з тероризмом Департаменту захисту національної державності СБ України, оскільки на даний момент під час досудового розслідування місцезнаходження підозрюваного не відоме.

З урахуванням викладеного, на думку слідчого, підозрюваний ОСОБА_6 переховується від органів досудового розслідування та суду на тимчасово окупованій території Херсонської області з метою ухилення від кримінальної відповідальності.

Крім того, у клопотанні слідчого зазначено, що підставою для обрання щодо підозрюваного ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стала обґрунтована підозра останнього у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 5 ст. 111-1, ч. 2 ст. 111 КК України та наявність ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України.

При цьому, слідчий у клопотанні зазначає, що застосування до підозрюваного більш м`якого запобіжного заходу не пов`язаного з триманням під вартою не зможе в повній мірі запобігти вищевказаним ризикам.

Повноваження прокурора та захисника, які були присутні під час розгляду клопотання, слідчим суддею перевірені.

У судовому засіданні прокурор підтримав клопотання слідчого та просив його задовольнити з підстав у ньому наведених.

Захисник у судовому засіданні заперечував проти клопотання слідчого про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Вислухавши думку учасників судового провадження, дослідивши додані до клопотання матеріали, слідчий суддя дійшов висновку про наявність правових підстав для задоволення клопотання.

Частиною 2 статті 29 Конституції України передбачено, що ніхто не може бути заарештований або триматися під вартою інакше як за вмотивованим рішенням суду і тільки на підставах та порядку, встановлених законом.

За приписами ст. 2 КПК України, завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Згідно зі ст. 7 КПК України, кримінальне провадження здійснюється на засадах, в тому числі, верховенства права, згідно якої людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави, законності, згідно якої під час кримінального провадження суд, слідчий суддя, прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий, інші службові особи органів державної влади зобов`язані неухильно додержуватися вимог Конституції України, цього Кодексу, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, вимог інших актів законодавства, а також забезпечення права на свободу та особисту недоторканність, згідно якої ніхто не може триматися під вартою, бути затриманим або обмеженим у здійсненні права на вільне пересування в інший спосіб через підозру або обвинувачення у вчиненні кримінального правопорушення інакше як на підставах та в порядку, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до ч. 1 ст. 193 КПК України, розгляд клопотання про застосування запобіжного заходу здійснюється за участю прокурора, підозрюваного, обвинуваченого, його захисника, крім випадків, передбачених частиною шостою цієї статті.

Згідно ч. 6 ст. 193 КПК України, слідчий суддя, суд розглядає клопотання про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та може обрати такий запобіжний захід за відсутності підозрюваного, обвинуваченого лише у разі доведення прокурором наявності підстав, передбачених статтею 177 цього Кодексу, а також наявності достатніх підстав вважати, що підозрюваний, обвинувачений виїхав та/або перебуває на тимчасово окупованій території України, території держави, визнаної Верховною Радою України державою-агресором, та/або оголошений у міжнародний розшук. У такому разі після затримання особи і не пізніш як через сорок вісім годин з часу її доставки до місця кримінального провадження слідчий суддя, суд за участю підозрюваного, обвинуваченого розглядає питання про застосування обраного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою або його зміну на більш м`який запобіжний захід, про що постановляє ухвалу.

Відповідно до ч. 1 ст. 177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується. Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті. Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності для цього підстав, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до вимог ст. 178 КПК України, при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, слідчий суддя, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі: 1) вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного, обвинуваченого винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється обвинувачується; 3) вік та стан здоров`я підозрюваного, обвинуваченого; 4) міцність соціальних зв`язків підозрюваного, обвинуваченого в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини й утриманців; 5) наявність у підозрюваного, обвинуваченого постійного місця роботи або навчання; 6) репутацію підозрюваного, обвинуваченого; 7) майновий стан підозрюваного, обвинуваченого; 8) наявність судимостей у підозрюваного, обвинуваченого; 9) дотримання підозрюваним, обвинуваченим умов застосованих запобіжних заходів, якщо вони застосовувалися до нього раніше; 10) наявність повідомлення особі про підозру у вчиненні іншого кримінального правопорушення; 11) розмір майнової шкоди, у завданні якої підозрюється, обвинувачується особа, або розмір доходу, в отриманні якого внаслідок вчинення кримінального правопорушення підозрюється, обвинувачується особа, а також вагомість наявних доказів, якими обґрунтовуються відповідні обставини; 12) ризик продовження чи повторення протиправної поведінки, зокрема ризик летальності, що його створює підозрюваний, обвинувачений, у тому числі у зв`язку з його доступом до зброї.

У судовому засіданні встановлено, що Головним слідчим управлінням Служби безпеки України за процесуального керівництва Офісу Генерального прокурора здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000493 від 23.03.2023.

Як убачається з матеріалів клопотання, 29.06.2023 складено письмове повідомлення про підозру ОСОБА_6 ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 5 ст. 111-1, ч. 2 ст. 111 КК України, яке було розміщене разом із повістками про виклик на офіційному веб-сайті Офісу Генерального прокурора та в друкованому засобі масової інформації загальнодержавної сфери розповсюдження - газеті «Урядовий кур`єр» № 130 від 30.06.2023.

Згідно із відповіддю Управління контррозвідувальних заходів по боротьбі з тероризмом Департаменту захисту національної державності СБ України від 06.07.2023 № 5/2/4-9477 ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянин України, перебуває на території держави-агресора.

Постановою слідчого 2 відділу 3 управління досудового розслідування Головного слідчого управління СБ України ОСОБА_5 від 07.07.2023 підозрюваного ОСОБА_6 оголошено у державний, міждержавний та міжнародний розшук.

Не вдаючись до детального аналізу, оцінки дій, винуватості особи та не порушуючи презумпції невинуватості на цій стадії кримінального провадження, слідчий суддя повинен пересвідчитись, що повідомлена підозра є обґрунтованою, тобто такою, що передбачає наявність достатніх даних, які б могли переконати об`єктивного та стороннього спостерігача у тому, що особа могла вчинити правопорушення у якому її підозрюють.

З врахуванням вищевказаних письмових доказів, що додані до клопотання та досліджені в судовому засіданні, здійснюючи їх оцінку за своїм внутрішнім переконанням, слідчий суддя, приходить до висновку, що повідомлена ОСОБА_6 підозра не може вважатись не обґрунтованою, а докази, надані органом досудового розслідування, є, на даний час, досить вагомими, щоб свідчити про причетність ОСОБА_6 до кримінальних правопорушень, передбачених ч. 5 ст. 111-1, ч. 2 ст. 111 КК України.

Водночас, обов`язковою умовою для застосування запобіжного заходу має бути доведеність сукупності обставин, визначених ч. 1 ст. 194 КПК України, яка вимагає від прокурора довести не лише наявність обґрунтованої підозри, а надати докази на підтвердження підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, на які посилається слідчий у клопотанні та обґрунтувати недостатність застосування більш м`якого запобіжного заходу для запобігання ризикам, визначеним у клопотанні.

Слідчий суддя оцінює наявність ризику можливості переховування підозрюваного від суду, як цілком ймовірний, з огляду на додані до клопотання слідчого матеріали, при цьому враховуючи також тяжкість можливого покарання у разі визнання підозрюваного винним у вчиненні тяжкого та особливо тяжкого кримінального правопорушення, у вчиненні яких він підозрюється, що може спонукати його до вчинення спроби ухилитися від суду.

Ризик переховування від правосуддя обумовлюється, серед іншого, можливістю притягнення до кримінальної відповідальності та пов`язаними із цим можливими негативними для особи наслідками (обмеженнями) і, зокрема, суворістю передбаченого покарання.

Слідчий суддя приходить до висновку, що докази та обставини, на які посилається слідчий у своєму клопотанні, дають достатні підстави вважати, що існують ризик можливості переховуватися від суду.

Крім того, враховуючи стадію кримінального провадження, підозрюваний ОСОБА_6 може незаконно впливати на свідків, знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, що мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, оскільки досудове розслідування у вказаному кримінальному провадженні триває, а також те, що на даний час вторгнення Російської Федерації на територію України продовжується.

Також, оцінюючи можливість впливу на свідків, слідчий суддя виходить із передбаченої КПК України процедури отримання, зокрема, свідчень від осіб, які є свідками, у кримінальному провадженні, а саме спочатку на стадії досудового розслідування свідчення отримуються шляхом допиту слідчим чи прокурором, а після направлення обвинувального акту до суду на стадії судового розгляду - усно шляхом допиту особи в судовому засіданні (частини 1, 2 статті 23, стаття 224 КПК України). Суд може обґрунтовувати свої висновки лише на свідченнях, які він безпосередньо сприймав під час судового засідання або отриманих у порядку, передбаченому статтею 225 КПК України, тобто допитаних на стадії досудового розслідування слідчим суддею. Суд не вправі обґрунтовувати судові рішення показаннями, наданими слідчому, прокурору, або посилатися на них (частина 4 статті 95 КПК України).

За таких обставин, ризик впливу існує не лише на початковому етапі кримінального провадження при зібранні доказів, а й на стадії судового розгляду до моменту безпосереднього отримання судом свідчень від свідків та дослідження їх судом.

У статті 5 Рекомендації Комітету Міністрів Ради Європи R(80) 11 від 27.06.1980 «Про взяття під варту до суду» зауважується, що при розгляді питання про необхідність тримання під вартою, судовий орган повинен брати до уваги обставини конкретної справи, у тому числі характер та тяжкість інкримінованого злочину.

Враховуючи конкретні обставини справи, дані про особу підозрюваного ОСОБА_6 , те, що він обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінальних правопорушень, які, відповідно до положення ст. 12 КК України, віднесено до категорії тяжкого та особливо тяжкого, продовження військової агресії Російської Федерації, також враховуючи положення ч. 6 ст. 176 КПК України, слідчий суддя не знаходить підстав для обрання іншого, більш м`якого, запобіжного заходу.

Відповідно до ст. 183 КПК України при обранні запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно підозрюваного, обвинуваченого, який оголошений у міжнародний розшук, та/або який виїхав, та/або перебуває на тимчасово окупованій території України, території держави, визнаної Верховною Радою України державою-агресором, розмір застави не визначається.

Питання щодо доведеності вини ОСОБА_6 у вчиненні інкримінованих йому кримінальних правопорушеннях та правильності кваліфікації його дій слідчим суддею при розгляді клопотання не вирішувались, оскільки підлягають дослідженню при проведенні досудового розслідування та під час розгляду справи по суті.

Отже, при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_6 , слідчим суддею враховується вагомість, зібраних під час досудового розслідування доказів, що поза розумним сумнівом свідчать про обґрунтованість повідомленої підозри ОСОБА_6 у його причетності до вчинення кримінальних правопорушень, наявності ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України, а також наявність достатніх підстав вважати, що ОСОБА_6 перебуває на території держави-агресора РФ, оголошений у міжнародний розшук, що свідчить про достатність правових підстав для обрання запобіжного заходу підозрюваному ОСОБА_6 у вигляді тримання під вартою без визначення розміру застави.

Керуючись, ст. ст. 2, 7, 177, 178, 183, 193, 196, 372, 376, 532 Кримінального процесуального кодексу України, слідчий суддя

постановив:

Клопотання слідчого 2 відділу 3 управління досудового розслідування Головного слідчого управління Служби безпеки України ОСОБА_5 , погоджене прокурором третього відділу управління процесуального керівництва та підтримання публічного обвинувачення Департаменту протидії злочинам, вчиненим в умовах збройного конфлікту, Офісу Генерального прокурора ОСОБА_3 , про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, в порядку ч. 6 ст. 193 КПК України - задовольнити.

Обрати відносно підозрюваного ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у виді тримання під вартою без визначення розміру застави, в порядку ч. 6 ст. 193 КПК України.

Після затримання особи і не пізніш як через сорок вісім годин з часу її доставки до місця кримінального провадження слідчий суддя за участю підозрюваного розглядає питання про застосування обраного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою або його зміну на більш м`який запобіжний захід, про що постановляє ухвалу.

Ухвала підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Київського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня оголошення ухвали.

Слідчий суддя ОСОБА_1