Код суду 233 Справа № 233/3232/23
Вирок

Іменем України

24 липня 2023 року Костянтинівський міськрайонний суд Донецької області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції обвинувальний акт у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000143 від 24 квітня 2023 року по обвинуваченню:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Ілліча Костянтинівського району, Донецької області, українця, громадянина України, одруженого, з середньо-спеціальною освітою, який не працює, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , проживає за адресою: АДРЕСА_2 , раніше судимий:

-13 червня 2007 року Костянтинівським міськрайонним судом Донецької області за ч. 2 ст. 186 КК України до покарання у виді позбавленню волі на строк 4 роки;

-02 квітня 2010 року Краматорським міським судом Донецької області за ч. 2 ст. 186, ст. 71 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 4 роки 3 місяці;

-12 вересня 2014 року Якимівським районним судом Запорізької області за ч. 1 ст. 129, ч. 1 ст. 345 КК України до покарання у виді арешту на строк 5 місяців;

-27 травня 2020 року Енергодарським міським судом Запорізької області за ч. 2 ст. 186, ч. 1 ст. 357, ч. 2 ст. 185, п. 1 ч. 1 ст. 72, ст. 75 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 5 років, звільнений від відбуття призначеного покарання з іспитовим строком на 3 роки;

-17 березня 2023 року Костянтинівським міськрайонним судом Донецької області за ч. 1 ст. 263 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 5 років 1 місяця, судимості, у встановленому законом порядку, не зняті та не погашені,

у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України,

ВСТАНОВИВ:

14 квітня 2023 року в денний час доби, більш точного часу не встановлено, ОСОБА_4 , перебуваючи за місцем свого проживання за адресою: АДРЕСА_2 , де прибираючи територію вищевказаного домоволодіння, у смітті знайшов 2 предмета, зовні схожих на корпуси від гранати Ф-1, а також предмет, зовні схожий на VOG-17M.

В цей час у ОСОБА_4 виник злочинний умисел, направлений на незаконне придбання вищевказаних бойових припасів та вибухових речовин. Негайно реалізуючи свій злочинний умисел, ОСОБА_4 , достовірно знаючи, що виявлені ним предмети є бойовими припасами та вибуховими речовинами, придбання, зберігання і носіння яких без відповідного дозволу є незаконним, діючи умисно, без передбаченого законом дозволу, в порушення «Положення про дозвільну систему», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 576 вiд 12.10.1992 та Інструкції про порядок виготовлення, придбання, зберігання, обліку, перевезення та використання вогнепальної, пневматичної холодної зброї, пристроїв вітчизняного та виготовлення для відстрілу набоїв з гумовими, або аналогічними якостями, метальними снарядами несмертельної дії, та указаних набоїв, а також боєприпасів до зброї або вибухових матеріалів, затвердженої наказом МВС № 622 від 21.08.1998, підняв вищевказані предмети, щоб сховати за місцем мешкання у житловому будинку, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 , тим самим здійснив незаконне придбання бойових припасів та вибухових речовин без передбаченого законом дозволу.

Далі, продовжуючи свою злочинну діяльність, у вказаний день та час, ОСОБА_4 , діючи незаконно, умисно, підняв 2 предмета, зовні схожих на корпуси від гранат Ф-1, та предмет, зовні схожий на VOG-17M, та діючи незаконно, умисно, переніс вищевказані предмети в руках до житлового будинку буд. АДРЕСА_2 , тим самим здійснив незаконне носіння бойового припасу та вибухових речовин без передбаченого законом дозволу, після чого поклав їх у тубус від кон`яка Klinkov VS, який в своє чергу поклав у куті на вході до вищевказаного будинку, та став незаконно, умисно зберігати бойовий припас та вибухові речовини, без передбаченого законом дозволу, до того часу коли його дій були викриті працівниками поліції.

24 квітня 2023 року, в період часу з 13 годин 20 хвилин по 14 годин 35 хвилин, в під час проведення у встановленому законом порядку огляду місця події, а саме домоволодіння, розташованого за адресою: АДРЕСА_2 , слідчим СВ ВП № 2 Краматорського РУП ГУНП в Донецькій області у ОСОБА_4 виявлено тубус від кон`яка Klinkov VS, з якого вилучено:

-корпуси оборонної осколкової ручної гранати Ф-1 (2 од), виготовленими промисловим (заводським) способом, які споряджено вибуховою речовиною. Конструктивно передбачено спорядження даних корпусів гранат, вибуховою речовиною групи бризантних (тротил) масою 50-56 грам, є вибуховою речовиною у вигляді конструктивно-оформленого заряду (розташованого в металевій оболонці), придатні для здійснення вибуху та руйнування корпусу з утворенням характерних осколків при наявності засобів підриву (ініціювання вибуху) або при утворенні необхідних для цього умов;

-30-мм постріл гранатомета VOG-17M, в остаточно спорядженому виді, виготовленого промисловим (заводським) способом, іноземного виробництва, який споряджено вибуховою речовиною. Конструктивно передбачено спорядження даних гранат вибуховими речовинами групи бризантних - флегматизований гексоген (A-IX-I (RDX)), відноситься до категорії бойових припасів, до вибуху придатний.

Тим самим, придбання, носіння та зберігання ОСОБА_4 бойових припасів та вибухових речовин, здійснено без передбаченого законом дозволу та в порушення вимог Положення про дозвільну систему, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12.10.1992 за № 576; Додатку №1, затвердженого пунктом 1 Постанови Верховної Ради України від 07.06.1992 № 2471-12 «Про право власності на окремі види майна»; п. 2.1 «Інструкції про порядок виготовлення, придбання, зберігання, обліку, перевезення та використання вогнепальної, пневматичної, холодної зброї, пристроїв вітчизняного виробництва для відстрілу патронів, споряджених гумовими чи аналогічними за своїми властивостями метальними снарядами несмертельної дії, та патронів до них, а також боєприпасів до зброї, основних частин зброї та вибухових матеріалів, затвердженої наказом МВС України» від 21.08.1998 за № 622, відповідно до положень яких вказані вище вибухові речовини та бойові припаси відносяться до видів майна, що не можуть перебувати у власності громадян, громадських об`єднань, міжнародних організацій та юридичних осіб інших держав на території України та не є предметами, щодо яких може бути надано дозвіл МВС України, а тому доступ до цих предметів сторонніх осіб є значною загрозою інтересам держави та безпеки громадян.

Допитаний у судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 повністю визнав свою вину у вчинені інкримінованого йому правопорушення, підтвердив обставини викладені в обвинувальному акті. Пояснив, що переїхав з дачі та почав наводити порядок на подвір`ї, обрізав дерева, кущі. Побачив одяг, а в ньому були боєприпаси: дві осколчаті гранати та патрон з під стрільником. Раніше бачив схожі у військових, бо їм допомагав з ремонтом авто, тому розумів, що він знайшов. Щоб дітвора не знайшла забрав додому, поклав у тубус від коньяку та поставив у куток де знаходились інструменти. Додав, що хотів віддати військовим, але запив та забув про знахідку. Через деякий час заїхали поліцейські перевірити як він живе, тоді він розказав де знайшов та де зараз лежать ці боєприпаси.

Прокурор у судовому засіданні зазначив, що під час судового розгляду встановлено, що інкриміноване протиправне діяння вчинено обвинуваченим, тому просить суд визнати ОСОБА_4 винуватим та призначити покарання за ч. 1 ст. 263 КК України у виді позбавлення волі на строк 3 роки. На підставі ст. 71 за сукупністю вироків, шляхом часткового приєднання до покарання, яке буде призначене цим вироком, невідбутої частини покарання призначеного вироком Костянтинівського міськрайонного суду Донецької області від 17 березня 2023 року призначити ОСОБА_4 остаточне покарання у виді позбавлення волі на строк 5 (п`ять) років 6 (шість) місяців.

При цьому прокурор просив урахувати таку пом`якшуючу покарання обставину, як щире каяття, та обтяжуючу обставину - рецидив злочинів.

Оскільки обвинувачений в повному обсязі визнав свою вину у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення при обставинах, викладених в обвинувальному акті, та приймаючи до уваги, що прокурор, також не оспорював фактичні обставини справи, і судом встановлено, що учасники судового розгляду, в тому числі обвинувачений, правильно розуміють зміст цих обставин та відсутні сумніви щодо добровільності їх позиції, роз`яснивши положення ч. 3 ст. 349 КПК України про те, що в такому випадку вони будуть позбавлені права оспорювати фактичні обставини справи в апеляційному порядку, вислухавши думку учасників провадження, які не заперечували проти розгляду кримінального провадження в порядку, передбаченому ч. 3 ст. 349 КПК України, суд визнає недоцільним дослідження доказів стосовно тих фактичних обставин скоєння злочинів, які ніким не оспорюються.

Враховуючи викладене, допитавши у судовому засіданні обвинуваченого та частково дослідивши матеріали кримінального провадження, у тому числі ті, що характеризують особу обвинуваченого, суд дійшов висновку, що вина обвинуваченого ОСОБА_4 у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення при встановлених судом обставинах доведена повністю, а його дії слід кваліфікувати за ч. 1 ст. 263 КК України, придбання, носіння та зберігання бойових припасів та вибухових речовин без передбаченого законом дозволу.

При вирішенні питання щодо виду та міри покарання, необхідного і достатнього для виправлення обвинуваченого та попередження вчинення ним нових кримінальних правопорушень, суд враховує приписи статей 50, 65 КК України, зі змісту яких випливає, що особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначено покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень. Виходячи з указаної мети й принципів справедливості, співмірності та індивідуалізації покарання, воно повинно бути адекватним характеру вчинених дій, їх небезпечності та даним про особу винного. При виборі покарання мають значення й повинні братися до уваги обставини, які його пом`якшують і обтяжують.

Обставиною, яка пом`якшує покарання обвинуваченому ОСОБА_4 , суд визнає щире каяття.

Обставиною, що обтяжує покарання обвинуваченому ОСОБА_4 суд визнає рецидив злочинів.

Згідно роз`яснень п. 1 Постанови Пленуму Верховного Суду України №7 «Про практику призначення судами кримінального покарання» від 24 жовтня 2003 року, «Призначаючи покарання у кожному конкретному випадку суди зобов`язані враховувати ступінь тяжкості вчиненого злочину, дані про особу винного та обставини справи, що пом`якшують і обтяжують покарання. Особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів».

Крім того, необхідно враховувати позицію Конституційного Суду України, викладену у рішенні №15-рп/2004 від 02 листопада 2004 року, відповідно до якої окремим виявом справедливості є питання відповідності покарання вчиненому злочину; категорія справедливості передбачає, що покарання за злочин повинно бути домірним злочину. Справедливе застосування норм права - є передусім недискримінаційний підхід, неупередженість. Це означає не тільки те, що передбачений законом склад злочину та рамки покарання відповідатимуть один одному, а й те, що покарання має перебувати у справедливому співвідношенні із тяжкістю та обставинами скоєного і особою винного.

За таких обставин, судом враховано, що обвинувачений, на обліку у лікаря нарколога та психіатра не перебуває, раніше неодноразово судимий, останній раз 17 березня 2023 року Костянтинівським міськрайонним судом Донецької області за ч. 1 ст. 263 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 5 років 1 місяця, знову вчинив умисний тяжкий злочин за ч. 1 ст. 263 КК України, а отже, на думку суду, належних висновків для себе не зробив, що свідчить про антисоціальну спрямованість особи обвинуваченого, його схильність до вчинення нових кримінальних правопорушень, а тому суд вважає, що виправлення обвинуваченого ОСОБА_4 можливе лише із застосуванням покарання, пов`язаного лише з ізоляцією від суспільства - у виді позбавлення волі в межах, передбачених санкцією ч. 1 ст. 263 КК України.

За приписами ст. 71 КК України, якщо засуджений після постановлення вироку, але до повного відбуття покарання вчинив новий злочин, суд до покарання, призначеного за новим вироком повністю або частково приєднує невідбуту частину покарання за попереднім вироком.

Остаточне покарання за сукупністю вироків, крім випадків, коли воно визначається шляхом поглинення одного покарання іншим, призначеним у максимальному розмірі, має бути більшим від покарання, призначеного за новий злочин, а також від невідбутої частини покарання за попереднім вироком.

Отже, враховуючи, що обвинувачений раніше судимий 17 березня 2023 року Костянтинівським міськрайонним судом Донецької області за ч. 1 ст. 263 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 5 років 1 місяця, проте вчинив новий злочин після постановлення зазначеного вироку, але до повного відбуття покарання за вироком Костянтинівського міськрайонного суду Донецької області від 17 березня 2023, а тому суд остаточне покарання призначає за правилами ст. 71 КК України шляхом часткового приєднання невідбутої частини покарання за вищевказаним вироком.

Призначення ОСОБА_4 саме такого покарання буде відповідати принципу необхідності і достатності для виправлення обвинуваченого, випливає з дотримання судом принципів «рівних можливостей» та «справедливого судового розгляду», не лише покарати за вчинення кримінального правопорушення, а й здійснити виправлення особистості, а також запобігти вчиненню нею так і іншими особами злочинів.

Суд наголошує, що призначення покарання є дискрецією лише суду, та здійснюється лише на підставі внутрішнього переконання судді, і оцінки особистості обвинуваченого, з метою досягнення саме мети визначеної ст. 50 КК України. При цьому, покарання у виді позбавлення волі хоча і є винятковим, але застосовується щодо осіб, виправлення яких є неможливим в іншій, передбачений законом спосіб.

Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлено.

Питання речових доказів у кримінальному проваджені слід вирішити відповідно до положень ст. 100 КПК України.

Витрати, пов`язані з проведенням судової вибухо-технічної експертизи № СЕ-19/105-23/1140-ВТХ від 04 травня 2023 року на підставі ст. 118 КПК України включаються судом у процесуальні витрати і підлягають стягненню з обвинуваченого ОСОБА_4 на користь держави згідно з вимогами ч. 2 ст. 124 КПК України.

Запобіжний захід у кримінальному провадженні не обирався і на даний час відсутні підстави для його обрання, оскільки обвинувачений перебуває під вартою на виконання попереднього вироку.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 100, 349, 363-368, 370, 371, 374, 376 КПК України, суд,-

УХВАЛИВ:

ОСОБА_4 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України та призначити йому покарання у виді позбавлення волі на строк 3 (три) роки.

На підставі ст. 71 КК України, за сукупністю вироків, шляхом часткового приєднання до покарання, яке призначене цим вироком, невідбутої частини покарання призначеного вироком Костянтинівського міськрайонного суду Донецької області від 17 березня 2023 року призначити ОСОБА_4 остаточне покарання у виді позбавлення волі на строк 5 (п`ять) років 6 (шість) місяців.

Початок відбуття покарання ОСОБА_4 рахувати з дати ухвалення цього вироку, а саме з 24.07.2023.

Запобіжний захід обвинуваченому ОСОБА_4 до набрання вироком законної сили не обирати.

Стягнути з обвинуваченого ОСОБА_4 на користь держави процесуальні витрати у кримінальному провадженні пов`язані із проведенням судової вибухо-технічної експертизи СЕ-19/105-23/1140-ВТХ від 04 травня 2023 року у сумі 3824,00 грн.

Речові докази:

-уламки корпусів гранати Ф-1, та 30 мм постріл VOG-17M передані до камери зберігання речових доказів ВП № 2 Краматорського РУП ГУНП в Донецькій області відповідно до квитанції про тримання на зберігання речових доказів, вилучених (отриманих) стороною обвинувачення під час здійснення кримінального провадження № 558 від 11 травня 2023 року, номер книги обліку речових доказів, вилучених (отриманих) стороною обвинувачення під час здійснення кримінального провадження - 34, порядковий номер 558 - знищити.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції. Апеляційна скарга на вирок може бути подана до Дніпровського апеляційного суду через Костянтинівський міськрайонний суд Донецької області протягом тридцяти днів з моменту його проголошення,а особою, яка перебуває під вартою - з моменту вручення їй копії судового рішення.

Суддя ОСОБА_1