Провадження №1-кп/447/217/23
Справа №447/1684/23
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

20.06.2023 року Миколаївський районний суд Львівської області у складі: головуючого судді ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , за участю прокурора ОСОБА_3 , обвинуваченого ОСОБА_4 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Миколаєві Львівської області, кримінальне провадження внесене в ЄРДР за № 0000199 від 01.05.2023 року, відносно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українця, громадянина Україний, не працюючого, розлученого, зареєстрованого в АДРЕСА_1 та проживаючого АДРЕСА_2 ,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст.382 ч.1 КК України,-

в с т а н о в и в :

ОСОБА_4 постановою Миколаївського районного суду Львівської області від 26.10.2022року ( справа №447/1648/22) визнаний винним у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, якою на останнього накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 1000 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 (сімнадцять тисяч) гривень з позбавленням права керувати транспортними засобами на строк 1 (один) рік. Однак, ОСОБА_4 маючи реальну можливість виконати законну постанову суду, підриваючи авторитет органів правосуддя України, в порушення ч. 5 ст. 124 та п. 9 ч. З ст. 129 Конституції України, ч.2 ст. 13 Закону України «Про судоустрій та статус судді», відповідно до яких судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими для виконання, ігноруючи вимоги суду та усвідомлюючи протиправність своїх дій, діючи з прямим умислом, вчинив дії спрямовані на перешкоджання судочинству, що направлені на перешкоджання виконанню постанови суду, умисно ухилився від її виконання.

Так, ОСОБА_4 01.05.2023, близько 13:18 год., всупереч законній постанові суду, керував автомобілем марки «Форд -Сієра»», із державним номерним знаком НОМЕР_1 , рухався ним по автодорозі у м.Новий Розділ Стрийського району Львівської області та був зупинений поліцейськими СРПП ВПД № 1 Стрийського РУП ГУНП у Львівській області, відповідно до ч. З ст. 35 ЗУ «Про поліцію». Тим самим, ОСОБА_4 маючи реальну можливості виконати судове рішення, злісно його порушив.

Таким чином, ОСОБА_4 умисного не виконав постанову суду, що набрала законної сили, тобто вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч.1 ст.382 КК України.

В пред`явленому обвинуваченні за ч.1 ст.382 КК України ОСОБА_4 винним себе визнав повністю, розкаявся у скоєному.

Суд, заслухавши і перевіривши в судовому засіданні пояснення обвинуваченого, вважає доведеною винуватість ОСОБА_4 у вчиненні ним кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.382 КК України.

Враховуючи те, що обвинувачений ОСОБА_4 в повному обсязі визнав свою вину у вчиненні інкримінованого йому органом досудового слідства злочину та беручи до уваги, що прокурор також не оспорює фактичні обставини кримінального провадження і судом встановлено, що учасники судового провадження, правильно розуміють зміст цих обставин та відсутні сумніви у добровільності його позиції, роз`яснивши йому положення ч.3 ст.349 КПК України про те, що у такому випадку він буде позбавлений права оспорювати ці фактичні обставини провадження у апеляційному порядку, вислухавши думку учасників судового провадження, які не заперечували проти розгляду кримінального провадження в порядку, передбаченому ч.3 ст. 349 КПК України, суд визнав недоцільним дослідження доказів стосовно тих фактичних обставин провадження, які ніким не оспорювалися.

При обранні покарання обвинуваченому ОСОБА_4 суд враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу обвинуваченого, який раніше не судимий, за місцем проживання характеризуються типово, не перебуває на обліку у лікаря-психіатра та лікаря-нарколога, щиро розкаявся у вчиненому і активно сприяв розкриттю злочину, як обставини, які пом`якшують покарання. Обставини, що обтяжують покарання відсутні, тому суд вважає, що покарання ОСОБА_4 слід обрати в межах санкції статті за якою він обвинувачується у виді позбавлення волі, звільнивши його від відбування покарання з випробуванням, із застосуванням ст. ст. 75, 76 КК України.

Керуючись ст.ст. 370, 374 КПК України, суд, -

у х в а л и в :

ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.382 КК України та призначити йому покарання у виді 1 (одного) року позбавлення волі.

На підставі ст.75 КК України ОСОБА_4 звільнити від відбування призначеного основного покарання з випробуванням, встановивши йому іспитовий строк тривалістю 1 (один) рік .

На підставі ст. 76 КК України зобов`язати засудженого періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Вирок може бути оскаржено в апеляційному порядку до Львівського апеляційного суду через Миколаївський районний суд Львівської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок суду першої інстанції не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним відповідно до положень частини третьої статті 349 КПК України.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору. Копія вироку не пізніше наступного дня після ухвалення надсилається учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні.

Суддя ОСОБА_1