Справа № 369/8378/23
Провадження №1-кс/369/1887/23
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12.06.2023 року м. Київ

Слідчий суддя Києво-Святошинського районного суду Київської області ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , за участю прокурора Києво-Святошинської окружної прокуратури ОСОБА_3 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві клопотання старшого слідчого СВ відділу поліції №1 Бучанського районного управління поліції ГУ НП в Київській області, старшого лейтенанта поліції ОСОБА_4 про арешт майна за матеріалами досудового розслідування, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000258 від 14.05.2023, порушеного за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 190, ч. 2 ст. 190 КК України,

В С Т А Н О В И В:

У провадженні СВ відділу поліції №1 Бучанського РУП ГУ НП в Київській області перебуває кримінальне провадження № 0000258 від 14.05.2023, порушеного за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 190, ч. 2 ст. 190 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що 13.05.2023 до ЧЧ ВП №5 Бучанського РУП ГУНП в Київській області надійшла заява ОСОБА_5 про те, що невстановлена особа шляхом обману заволоділа майном, а саме мобільним телефоном марки "Apple iphone 8 plus".

Крім того, встановлено, що 23.05.2023 до ЧЧ ВП №1 Бучанського РУП ГУНП в Київській області надійшла письмова заява гр. ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , про те, що 23.05.2023 року близько 16.00 години за адресою: АДРЕСА_1 , невстановлена особа шляхом обману заволоділа грошовими коштами заявника у сумі 2200 грн.

Крім того, встановлено, що 28.05.2023 до ЧЧ ВП №1 Бучанського РУП ГУНП в Київській області надійшла письмова заява гр. ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , про те, що 28.05.2023 року близько 16.00 години за адресою: АДРЕСА_2 невстановлена особа шляхом обману заволоділа грошовими коштами заявниці у сумі 5000 грн.

Крім того, встановлено, що 31.05.2023 до ЧЧ ВП №4 Бучанського РУП надійшло повідомлення від ОСОБА_8 , за фактом вчинення дій шахрайського характеру відносно останньої, невідомою особою. 30.05.2023 невідома особа здійснила оплату товару сувенірною купюрою номіналом 100 євро. Подія мала місце за адресою: АДРЕСА_3 .

Крім того, встановлено, що 01.06.2023 до ЧЧ ВП №1 Бучанського РУП ГУНП в Київській області надійшла письмова заява гр. ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , про те, що 30.05.2023 року близько 17:27 години за адресою: АДРЕСА_4 , невстановлена особа шляхом обману заволоділа грошовими коштами заявниці у сумі 7600 грн.

Крім того, встановлено, що 02.06.2023 до поліції звернулася ОСОБА_10 про те, що 01.06.2023 о 17:15 невідома особа шахрайським шляхом заволоділа грошовими коштами в сумі 3500 гривень, перебуваючи в масажному салоні в АДРЕСА_5 .

В ході проведення досудового розслідування встановлено, що до вчинення вищевказаних кримінальних правопорушень причетний ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , уродженець м. Баку Азербайджан, громадянин Азербайджану, проживаючий за адресою: АДРЕСА_6 , не одружений, тимчасово не працюючий, зі слів раніше не судимий.

Так, 02.06.2023 старший слідчий відділу поліції №1 Бучанського РУП ГУ НП в Київській області старший лейтенант поліції ОСОБА_4 , до постановлення ухвали слідчого судді, проник до автомобіля чорного кольору «Hyundai Elantra» д.н.з. НОМЕР_1 , VIN: НОМЕР_2 , що знаходився біля житлового будинку №5 по бульвару Лесі Українки, в м. Київ, так як мав місце невідкладний випадок.

02.06.2023 у період часу з 18 години 35 хвилин по 19 годину 00 хвилин було проведено невідкладний обшук автомобіля чорного кольору «Hyundai Elantra» д.н.з. НОМЕР_1 , VIN: НОМЕР_2 .

У ході проведення обшуку автомобіля чорного кольору «Hyundai Elantra» д.н.з. НОМЕР_1 , VIN: НОМЕР_2 , що знаходився біля житлового будинку №5 по бульвару Лесі Українки, в м. Київ, було виявлено та вилучено:

-автомобіль чорного кольору «Hyundai Elantra» д.н.з. НОМЕР_1 ,

VIN: НОМЕР_2 ;

-свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_3 ;

-ключі від автомобіля «Hyundai Elantra» д.н.з. НОМЕР_1 ;

-спортивна кофта синього кольору «Arber».

Вищевказані речі вилучено та опечатано слідчим СВ відділу поліції №1 Бучанського РУП ГУ НП в Київській області та у відповідності до ст. 98 КПК України визнано речовими доказами у даному кримінальному провадженні.

Відповідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії

НОМЕР_3 власником автомобіля чорного кольору «Hyundai Elantra» д.н.з. НОМЕР_1 , VIN: НОМЕР_2 являється ОСОБА_12 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_7 .

Відповідно до ч. 1 ст. 98 КПК України, речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Згідно ст. 131 КПК України, заходи забезпечення кримінального провадження застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження. Арешт майна є одним із видів заходів забезпечення кримінального провадження.

Відповідно до ст. 132 КПК України, заходи забезпечення кримінального провадження застосовуються на підставі ухвали слідчого судді або суду, за винятком випадків, передбачених цим Кодексом. Клопотання про застосування заходів забезпечення кримінального провадження на підставі ухвали слідчого судді подається до місцевого загального суду, у межах територіальної юрисдикції якого знаходиться орган досудового розслідування.

Згідно ч. 1 ст. 170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб.

У даному випадку на вищевказані речі необхідно накласти арешт для запобігання можливості їх відчуження, розпорядження та/або користування пошкодження, псування, зникнення, приховування, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.

Відповідно до ч. 2 ст. 170 КПК України, арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації;3) конфіскації майна як виду покарання або заходів кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Згідно ч. 3 ст. 170 КПК України, у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу. Арешт може бути накладений і на майно, на яке раніше накладено арешт відповідно до інших актів законодавства. У такому разі виконанню підлягає ухвала слідчого судді, суду про накладення арешту на майно відповідно до правил цього Кодексу.

Відповідно до ч. 4 ст. 170 КПК України, арешт накладається на майно третьої особи, якщо вона набула його безоплатно або за вищу або нижчу ринкової вартості і знала чи повинна була знати, що таке майно відповідає будь-якій із ознак, зазначених у пунктах 1-4 частини першої статті 96-2 Кримінального кодексу України.

Згідно ч. 6 ст. 170 КПК України, у випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, фізичної чи юридичної особи, яка в силу закону несе цивільну відповідальність за шкоду, завдану діями (бездіяльністю) підозрюваного, обвинуваченого, засудженого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння, а також юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, за наявності обґрунтованого розміру цивільного позову у кримінальному провадженні, а так само обґрунтованого розміру неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою, щодо якої здійснюється провадження. У разі задоволення цивільного позову або стягнення з юридичної особи розміру отриманої неправомірної вигоди суд за клопотанням прокурора, цивільного позивача може вирішити питання про арешт майна для забезпечення цивільного позову або стягнення з юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, доведеного розміру отриманої неправомірної вигоди до набрання судовим рішенням законної сили, якщо таких заходів не було вжито раніше.

Відповідно до ч. 7 ст. 170 КПК України, арешт може бути накладений на майно, на яке раніше накладено арешт відповідно до інших актів законодавства. У такому разі виконанню підлягає ухвала слідчого судді, суду про накладення арешту на майно відповідно до правил цього Кодексу.

Згідно ч. 10 ст. 170 КПК України, арешт може бути накладений у встановленому цим Кодексом порядку на рухоме чи нерухоме майно, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковій формі, в тому числі кошти та цінності, що знаходяться на банківських рахунках чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах, видаткові операції, цінні папери, майнові, корпоративні права, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна.

Згідно ч. 11 ст. 170 КПК України, заборона або обмеження користування, розпорядження майном можуть бути застосовані лише у разі, коли існують обставини, які підтверджують, що їх незастосування призведе до приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі майна.

Відповідно до ч. 1 ст. 171 КПК України, з клопотанням про арешт майна до слідчого судді, суду має право звернутися прокурор, слідчий за погодженням з прокурором, а з метою забезпечення цивільного позову - також цивільний позивач.

Згідно ч. 2 ст. 172 КПК України, клопотання слідчого, прокурора, цивільного позивача про арешт майна, яке не було тимчасово вилучене, може розглядатися без повідомлення підозрюваного, обвинуваченого, іншого власника майна, їх захисника, представника чи законного представника, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо це є необхідним з метою забезпечення арешту майна.

Враховуючи те, що 02.06.2023 у період часу з 18 години 35 хвилин по 19 годину 00 хвилин було проведено невідкладний обшук автомобіля чорного кольору «Hyundai Elantra» д.н.з. НОМЕР_1 , VIN: НОМЕР_2 , що знаходився біля житлового будинку №5 по бульвару Лесі Українки, в м. Київ, де було виявлено та вилучено: автомобіль чорного кольору «Hyundai Elantra» д.н.з. НОМЕР_1 , VIN: НОМЕР_2 ; свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_3 ; ключі від автомобіля «Hyundai Elantra» д.н.з. НОМЕР_1 ; спортивна кофта синього кольору «Arber», що мають значення речових доказів, а також беручи до уваги що будуть створені можливості для його відчуження, пошкодження, приховування, з урахуванням підстав ризиків невжиття заходів забезпечення кримінального провадження та доказів, виникла необхідність у накладенні арешту на зазначені вище предмети та речі.

Необхідність в арешті вказаного майна зумовлена насамперед забезпеченням кримінального провадження, адже за результатами досудового розслідування необхідно буде вирішити подальшу долю вказаних речових доказів.

Окрім того, з вище вказаним предметами потрібно провести відповідні експертизи, щоб з`ясувати всі обставини вище вказаної події.

У відповідності із ст. 100 КПК України та нормами Порядку зберігання речових доказів стороною обвинувачення, їх реалізації, технологічної переробки, знищення, здійснення витрат пов`язаних з їх зберіганням і пересиланням, схоронності тимчасово вилученого майна під час кримінального провадження, затверджених Постановою КМУ від 19 листопада 2012 року №1104 умовою зберігання речових доказів повинно бути забезпечення збереження їх істотних ознак та властивостей. Сторона кримінального провадження, якій наданий речовий доказ або документ, зобов`язана зберігати їх у стані, придатному для використання у кримінальному провадженні.

У зв`язку з вищевикладеним, слідчий просив суд накласти арешт на зазначені в клопотанні речі, а саме:автомобіль чорного кольору «Hyundai Elantra» д.н.з. НОМЕР_1 , VIN: НОМЕР_2 ; свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_3 ; ключі від автомобіля «Hyundai Elantra» д.н.з. НОМЕР_1 ; спортивна кофта синього кольору «Arber», які були виявлені та вилучені 02.06.2023 у період часу з 18 години 35 хвилин по 19 годину 00 хвилин біля житлового будинку АДРЕСА_8 .

Заборонити відчужувати, розпоряджатися та користуватися рухомим майном, а саме: переліченими вище та зазначеними в пункті 1 речами, незастосування заборони розпорядження та користування якими може призвести до зникнення, пошкодження майна або настання інших наслідків, що може перешкодити кримінальному провадженню.

В судове засідання слідчий не з`явився, про дату, час та місце судового засідання повідомлений належним чином, причини неявки не відомі.

Відповідно до ч. 1. ст. 172 КПК України неприбуття осіб у судове засідання не перешкоджає розгляду клопотання.

В судовому засіданні прокурор підтримав клопотання, просив суд задовольнити його у повному обсязі.

Дослідивши клопотання та надані до нього матеріали, заслухавши думку прокурора, слідчий суддя вважає, що вимоги клопотання слід задовольнити, з наступних підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб.

У даному випадку на вищевказані речі, необхідно накласти арешт для запобігання можливості його пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.

Метою арешту є збереження вказаного майна як речового доказу в даному кримінальному провадженні, оскільки необхідно встановити чи є вказані речі знаряддям вчинення злочину, а також такі що зберегли на собі сліди вчинення злочину.

Згідно з вимогами ч. 3 ст. 170 КПК України у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Необхідність в арешті вказаного майна зумовлена насамперед забезпеченням кримінального провадження, адже за результатами досудового розслідування необхідно буде вирішити подальшу долю вказаних речових доказів.

У відповідності із ст. 100 КПК України та нормами Порядку зберігання речових доказів стороною обвинувачення, їх реалізації, технологічної переробки, знищення, здійснення витрат пов`язаних з їх зберіганням і пересиланням, схоронності тимчасово вилученого майна під час кримінального провадження, затверджених Постановою КМУ від 19 листопада 2012 року №1104 умовою зберігання речових доказів повинно бути забезпечення збереження їх істотних ознак та властивостей. Сторона кримінального провадження, якій наданий речовий доказ або документ, зобов`язана зберігати їх у стані, придатному для використання у кримінальному провадженні.

Відповідно до ст. 98 Кримінального процесуального кодексу України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

У відповідності до ч. 1 ст. 171 КПК України, з клопотанням про арешт майна до слідчого судді має право звернутися прокурор, слідчий за погодженням з прокурором.

Відповідно до ч. 2 ст. 172 КПК України клопотання слідчого, прокурора, цивільного позивача про арешт майна, яке не було тимчасово вилучене, може розглядатися без повідомлення підозрюваного, обвинуваченого, іншого власника майна, їх захисника, представника чи законного представника, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо це є необхідним з метою забезпечення арешту майна.

У відповідності до ч. 2 ст. 167 KПК України тимчасово вилученим може бути майно у вигляді речей, документів, грошей тощо, щодо яких є достатні підстави вважати, що вони є предметом кримінального правопорушення, пов`язаного з їх незаконним обігом.

Арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

У клопотанні слідчого, прокурора про арешт майна повинно бути зазначено: 1) підстави і мету відповідно до положень статті 170 цього Кодексу та відповідне обґрунтування необхідності арешту майна; 2) перелік і види майна, що належить арештувати; 3) документи, які підтверджують право власності на майно, що належить арештувати, або конкретні факти і докази, що свідчать про володіння, користування чи розпорядження підозрюваним, обвинуваченим, засудженим, третіми особами таким майном; 4) розмір шкоди, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою, у разі подання клопотання відповідно до частини шостої статті 170 цього Кодексу.

До клопотання також мають бути додані оригінали або копії документів та інших матеріалів, якими слідчий, прокурор обґрунтовує доводи клопотання.

Слідчий суддя, вивчивши клопотання, матеріали кримінального провадження, приходить до переконання, що клопотання обґрунтоване та підлягає задоволенню, оскільки існує необхідність збереження речових доказів у кримінальному провадженні.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 170-173, 175, 309 КПК України, слідчий суддя,-

П О С Т А Н О В И В:

Клопотання задовольнити.

Накласти арешт на зазначені в клопотанні речі, а саме:автомобіль чорного кольору «Hyundai Elantra» д.н.з. НОМЕР_1 , VIN: НОМЕР_2 ; свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_3 ; ключі від автомобіля «Hyundai Elantra» д.н.з. НОМЕР_1 ; спортивна кофта синього кольору «Arber», які були виявлені та вилучені 02.06.2023 у період часу з 18 години 35 хвилин по 19 годину 00 хвилин біля житлового будинку АДРЕСА_8 .

Заборонити відчужувати, розпоряджатися та користуватися рухомим майном, а саме: переліченими вище та зазначеними в пункті 1 речами, незастосування заборони розпорядження та користування якими може призвести до зникнення, пошкодження майна або настання інших наслідків, що може перешкодити кримінальному провадженню.

Ухвала може бути оскаржена до Київського апеляційного суду протягом 5 (п`яти) днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя Тетяна ДУБАС