справа № 619/3235/23
провадження № 1-кс/619/579/23
УХВАЛА

іменем України

12 липня 2023 року м. Дергачі

Слідчий суддя Дергачівського районного суду Харківської областіОСОБА_1
за участю:секретаря судового засіданняОСОБА_2
прокурораОСОБА_3

розглянув у відкритому судовому засіданні клопотання слідчого СВ ВП № 3 ХРУП № 3 ГУНП в Харківській області ОСОБА_4 , погоджене прокурором Дергачівської окружної прокуратури ОСОБА_5 , про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою у кримінальному провадженні № 0001424 від 13.06.2023 щодо:

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Хорошево Харківського району Харківської області, громадянина України, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 ;

підозрюваного у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 4362 КК України,

установив:

Досудовим розслідуванням встановлено, що згідно із Конституцією України Україна є суверенною і незалежною державою. Суверенітет України поширюється на всю її територію, яка в межах існуючого кордону є цілісною і недоторканною. Перебування на території України підрозділів збройних сил інших держав порушенням процедури, визначеної Конституцією та законами України, Гаазьким конвенціями 1907 року, IV Женевською конвенцією 1949 року, а також всупереч Меморандуму про гарантії безпеки у зв`язку з приєднанням України до Договору про нерозповсюдження ядерної зброї 1994 року, Договору про дружбу, співробітництво і партнерство між Україною і Російською Федерацією 1997 року та іншими міжнародно-правовими актами є окупацією частини території суверенної держави Україна та міжнародним протиправним діянням з усіма наслідками, передбаченими міжнародним правом.

Всупереч вказаним нормам міжнародного права президент Російської Федерації (далі - РФ) ОСОБА_7 , а також інші невстановлені на цей час досудовим розслідуванням представники влади РФ, діючи всупереч вимогам п.п. 1, 2 Меморандуму про гарантії безпеки у зв`язку з приєднанням України до Договору про нерозповсюдження ядерної зброї від 05.12.1994, принципам Заключного акту Наради з безпеки та співробітництва в Європі від 01.08.1975 та вимогам ч. 4 ст. 2 Стату ООН і Декларацій Генеральної Асамблеї Організації Об`єднаних Націй від 09.12.1981 № 36/103, від 16.12.1970 № 2734 (XXV) від 21.12.1965 № 2131(ХХ), е 14.12.1974 № 3314 (XXIX), спланували, підготували і розв`язали агресивну війну воєнний конфлікт проти України.

20 лютого 2014 року РФ розпочато збройну агресію проти України шляхом порушення ЗС РФ всупереч міжнародно-правовим зобов`язанням РФ порядку перетину державного кордону України в районі Керченської протоки та використання нею своїх військових формувань, дислокованих у Криму відповідно до Угоди між Україною і РФ про статус та умови перебування Чорноморського флоту РФ на території України від 28 травня 1997 року, для блокування військових частин ЗСУ.

У подальшому 24.02.2022 о 05:00 год президентом РФ ОСОБА_7 оголошено про початок спеціальної військової операції на території України. Того ж дня, близько 05 год 10 хв ЗС РФ, що діяли за наказом керівництва РФ, здійснено запуск крилатих та балістичних ракет по аеродромах, військових штабах, складах, підрозділах Збройних Сил України та інших військових формувань. Після чого, тоді ж, регулярні війська та інші збройні формування РФ сухопутним шляхом зайшли на суверенну територію України.

На виконання вищевказаного наказу військовослужбовці ЗС та інших збройних формувань РФ (надалі окупаційні війська) шляхом застосування зброї незаконно вторглись на територію України через державні кордони України та здійснили збройні напади на державні органи, органи місцевого самоврядування, підприємства, установи, організації, цивільні об`єкти, військові частини, інші об`єкти, які мають важливе народногосподарське чи оборонне значення, а також здійснюють окупацію окремих частин з числа вказаної території, чим змінили межі території та державного кордону України на порушення порядку, встановленого Конституцією України, що продовжується до цього часу та призводить до загибелі людей та інших тяжких наслідків.

24.02.2022 указом Президента України № 64/2022, у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до пункту 20 частини першої статті 106 Конституції України, Закону України «Про правовий режим воєнного стану» введено воєнний стан на всій території України, строк дії якого в подальшому неодноразово продовжено.

Так, в період з 24.02.2022 по липень 2022 року, більш точний час досудовим розслідуванням встановити не виявилось можливим, під час тимчасової окупації представниками збройних сил країни-агресора РФ та підконтрольних їй збройних формувань частини території Дергачівської ОТГ Харківського району Харківської області, у громадянина України - ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , настоятеля православного храму « ІНФОРМАЦІЯ_3 » Московського патріархату в с. Гоптівка Дергачівської ОТГ Харківського району Харківської області, виник злочинний умисел, спрямований на підтримку держави агресора шляхом виготовлення відео матеріалів в яких міститься виправдовування збройної агресії РФ проти України, розпочатої у 2014 році, визнання правомірною цієї агресії та глорифікація представників збройних формувань РФ.

Реалізуючи свій злочинний умисел ОСОБА_6 в період з 24.02.2022 по липень 2022 року, більш точний час досудовим розслідуванням встановити не виявилось можливим, перебуваючи на тимчасово окупованій рф території Харківської області, розуміючи, що рф є державою агресором та на території України введено воєнний стан, вступивши в злочинну змову з представникам окупаційних військ, серед яких невстановлена в ході досудового розслідування особа з позивним « ОСОБА_8 », діючи умисно та добровільно, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій, реалізуючи свій злочинний умисел, за невстановлених в ході досудового розслідування обставин виготовив 2 відео матеріали в яких міститься виправдування збройної агресії РФ проти України, розпочатої у 2014 році, визнання правомірною цієї агресії та глорифікація представників збройних формувань РФ, тобто осіб, які здійснювали збройну агресію Російської Федерації проти України, розпочату у 2014 році, а саме: відеоматеріал у вигляді власного виступу, тримаючи з представником окупаційних військ стяг з написом «РУСЬ ТРИЕДИНАЯ», в якому міститься висловлення подяки каналу « ІНФОРМАЦІЯ_4 » за БПЛА із зазначенням, що отримане буде доставлено 49-ій бригаді, яка знаходиться на передовій лінії фронту, відповідно до висновку експертизи вказаний відеоматеріал містить в собі інформацію щодо підтримки, виправдування, схвалення збройної агресії рф, а також глорифікація осіб, які беруть участь у збройному вторгненні рф в Україну.

У подальшому, за невстановлених під час досудового розслідування обставин, ОСОБА_6 разом з представниками збройних формувань РФ виготовив відеоматеріал з власним виступом в якому міститься висловлення подяки представникам збройного формування рф - росгвардії та наступний вислів: «Да сохранит вас Господь Бог мы будем о вас молиться и будем помнить ваши добрые дела». Вказані відеоматеріали розміщені в соціальній мережі «Fасеbоок» та «УоuTube».

Таким чином, ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у виготовленні матеріалів, у яких міститься виправдування, визнання правомірною агресії Російської Федерації проти України, розпочатої у 2014 році, а також глорифікації осіб, які здійснювали збройну агресію Російської Федерації проти України, розпочату у 2014 році, представників збройних формувань Російської Федерації, тобто у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 4362 КК України.

До суду надійшло клопотання слідчого СВ ВП № 3 ХРУП № 3 ГУНП в Харківській області ОСОБА_4 , погоджене прокурором Дергачівської окружної прокуратури ОСОБА_5 , про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою підозрюваного ОСОБА_6 .

В обґрунтування клопотання слідчий вказує, що 26.06.2023 ОСОБА_6 заочно повідомлено про підозру у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 4362 КК України. Копію письмового повідомлення про підозру за відсутності родичів та сусідів вручено старості Токарівського старостинського округу Дергачівської міської ради Харківської області ОСОБА_9 , а також опубліковано в засобах масової інформації загальнодержавної сфери розповсюдження.

Обґрунтованість повідомленої підозри стосовно ОСОБА_6 підтверджується зібраними під час досудового розслідування доказами, як окремо так і у їх сукупності, а саме: протоколом допиту свідка ОСОБА_10 ; протоколом огляду комп`ютерних даних від 22.08.2022; протоколом огляду від 22.08.2022; висновком експертів №18854/18955/24100-24105 за результатами проведення комплексної судової психологічної експертизи мовлення від 31.10.2022; протоколом допиту свідка ОСОБА_11 ; протоколом допиту свідка ОСОБА_12 ; протоколом допиту свідка ОСОБА_13 ; протоколом допиту свідка ОСОБА_14 ; протоколами допитів свідка ОСОБА_15 ; протоколом пред`явлення особи для впізнання за фотознімками за участі свідка ОСОБА_15 ; протоколом огляду предметів за участі свідка ОСОБА_15 від 23.06.2023; протоколом огляду предметів за участі свідка ОСОБА_15 від 23.06.2023; протоколами допитів свідка ОСОБА_16 ; протоколом пред`явлення особи для впізнання за фотознімками за участі свідка ОСОБА_16 ; протоколом огляду предметів за участі свідка ОСОБА_16 від 23.06.2023; протоколом огляду предметів за участі свідка ОСОБА_16 від 23.06.2023; іншими матеріалами кримінального провадження у своїй сукупності.

Одночасно, в засобах масової інформації загальнодержавної сфери розповсюдження та на офіційному веб-сайті Офісу Генерального прокурора було опубліковано повістки про виклик підозрюваного ОСОБА_6 на 03.07.2023, 04.07.2023, 05.07.2023.

Однак, у визначений день та час підозрюваний ОСОБА_6 до слідчого не з`явився, про причини не явки не повідомив.

Допитані в якості свідків мешканці с. Токарівка, повідомили, що ОСОБА_6 під час тимчасової окупації селища активно співпрацював з військовими російської федерації та був старшим по роздачі гуманітарної допомоги від російської федерації, крім того будучи настоятелем православного храму « ІНФОРМАЦІЯ_3 » Московського патріархату в с. Гоптівка Дергачівської ОТГ Харківського району Харківської області, під час проведення служб закликав до співпраці з представниками збройних формувань російської федерації, виправдовував їх дії як вірні та правильні, а також пропонував молитися за них, так як вони єдиний шанс для людей, а в липні 2022 року виїхав до російської федерації з усім майном храму.

На даний час місцезнаходження підозрюваного ОСОБА_6 невідоме, у зв`язку з чим 06.07.2023 слідчим СВ ВП № 3 ХРУП № 3 ГУНП в Харківській області ОСОБА_4 було винесено постанову про оголошення в розшук підозрюваного ОСОБА_6 .

У зв`язку із підозрою ОСОБА_6 у вчиненні умисного злочину, за вчинення якого санкцією статті КК України передбачено покарання у вигляді обмеження волі на строк до 5 років або позбавлення волі на той самий строк, з конфіскацією майна або без такої, у органу досудового розслідування є всі підстави вважати, що у підозрюваного можуть виникнути передбачені п.п. 1, 2, 3, 4 ст. 177 КПК України спроби: переховуватися від органів досудового розслідування та суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на свідків у цьому кримінальному провадженні; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується. Отже, слідчий вважає не можливим застосування до ОСОБА_6 більш м`якого запобіжного заходу ніж тримання під вартою.

Прокурор просив задовольнити клопотання з підстав, які зазначені у ньому.

Слідчий суддя на підставі наданих матеріалів кримінального провадження, доводів сторони обвинувачення, оцінивши в сукупності всі обставини, дійшов висновку про відмову у задоволення клопотання з таких підстав.

Слідчим суддею вживалися заходи для виклику в судове засідання підозрюваного шляхом направлення судової повістки, проте у судове засідання підозрюваний не з`явився.

Відповідно до ч. 1 ст. 186 КПК України клопотання про застосування запобіжного заходу розглядається слідчим суддею невідкладно, але не пізніше сімдесяти двох годин з моменту надходження до суду клопотання, якщо підозрюваний, обвинувачений перебуває на свободі.

Відповідно до ч. 1 ст. 193 КПК України розгляд клопотання про застосування запобіжного заходу здійснюється за участю прокурора, підозрюваного, його захисника.

Згідно з ч. 1 ст. 194 КПК України, під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Слідчий суддя позбавлений можливості встановити обставини, які передбачені ч. 1 ст. 194 КПК України, для вирішення поданого клопотання.

Відповідно до ч. 2 ст. 194 КПК України слідчий суддя, суд зобов`язаний постановити ухвалу про відмову в застосуванні запобіжного заходу, якщо під час розгляду клопотання прокурор не доведе наявність всіх обставин, передбачених частиною першою цієї статті.

Частиною 6 ст. 193 КПК України передбачено, що слідчий суддя, суд може розглянути клопотання про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та обрати такий запобіжний захід за відсутності підозрюваного, обвинуваченого, лише у разі, якщо прокурором, крім наявності підстав, передбачених статтею 177 цього Кодексу, буде доведено, що підозрюваний виїхав та/або перебуває на тимчасово окупованій території України, території держави, визнаної Верховною Радою України державою-агресором, та/або оголошений у міжнародний розшук.

Проте, прокурором не надано слідчому судді вказаних відомостей.

Виходячи з вищезазначених вимог КПК України, за відсутності особи, відносно якої вирішується клопотання про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, та відсутністю відомостей, що підозрюваний виїхав та/або перебуває на тимчасово окупованій території України, території держави, визнаної Верховною Радою України державою-агресором, та/або оголошений у міжнародний розшук, суд позбавлений можливості вирішити питання про обрання запобіжного заходу.

Отже, слідчий суддя дійшов висновку, що у задоволенні клопотання слідчого про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою необхідно відмовити у зв`язку недоведеністю всіх обставин, передбачених ч. 6 ст. 193 та ч. 1 ст. 194 КПК України.

Враховуючи викладене та керуючись статтями 193, 194, 309, 392 КПК України, слідчий суддя

постановив:

Відмовити у задоволенні клопотання про застосування запобіжного заходу.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Харківського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1