Справа № 508/551/23
Провадження №1-кп/508/41/23
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

07.06.23

07 червня 2023 року смт. Миколаївка

Миколаївський районний суд Одеської області

у складі: головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю: секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

за участю сторін кримінального провадження:

прокурора ОСОБА_3

обвинуваченого ОСОБА_4

захисника - ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в смт. Миколаївка Березівського району Одеської області кримінальне провадженні № 0000099 від 24.06.2022 року за обвинуваченням,

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця: с. Піщана Петрівка, Миколаївського району Одеської області, українця, громадянина України, з середньою освітою, не працюючого, одруженого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 310 КК України,

встановив:

Весною 2022 року, більш точна дата та час не встановлена, ОСОБА_4 , на присадибній ділянці свого домоволодіння, розташованого за адресою: АДРЕСА_1 , незаконно, без мети збуту, діючи умисно, протиправно, посягаючи на встановлені законодавством України суспільні відносини у сфері обігу наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів і прекурсорів, без відповідного дозволу, вніс у відкритий ґрунт насіння коноплі, а згодом, після проростання 19 рослин, здійснював їх догляд, культивування, полив для доведення їх до стадії дозрівання, з метою подальшого виготовлення наркотичних засобів для особистого вживання.

Вищевказані протиправні дії було припинено співробітниками поліції 24.06.2022 в період часу з 17:00 по 17:55 в ході проведення слідчої дії за місцем мешкання ОСОБА_4 , під час яких було виявлено та вилучено 19 рослин коноплі, які відносяться до рослин, що містять наркотичні засоби та психотропні речовини і обіг яких допускається тільки для промислових цілей.

Дії ОСОБА_4 кваліфіковані за ч. 1 ст. 310 КК України, як незаконний посів та незаконне вирощування конопель.

07 червня 2023 року, під час судового провадження, до суду надійшла угода про визнання винуватості укладена 07.06.2023 року між прокурором Березівської окружної прокуратури Одеської області ОСОБА_3 та ОСОБА_4 у кримінальному провадженні № 0000099 від 24.06.2022 року, у присутності захисника ОСОБА_5 .

Згідно із цією угодою ОСОБА_4 повністю визнає вчинення інкримінованого йому кримінального правопорушення за фактичними обставинами і погоджується з кваліфікацією його дій.

Сторонами узгоджено, що при затвердженні угоди буде призначене покарання: за ч. 1 ст. 310 КК України у виді штрафу у розмірі сто неоподаткованих мінімумів доходів громадян. Роз`яснені наслідки укладення та затвердження угоди, передбачені статтею 473 КК України, наслідки невиконання угоди.

В угоді сторони підтверджують, що ознайомлені з наслідками її укладення та невиконання.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 пояснив, що розуміє зміст наданих йому законом прав, розуміє наслідки укладення та затвердження зазначеної угоди, характер пред`явленого обвинувачення та вид покарання, який до нього буде застосований в результаті затвердження угоди. Наполягає на затвердженні угоди про визнання винуватості.

Захисник обвинуваченого адвокат ОСОБА_5 просила суд затвердити угоду про визнання винуватості.

Прокурор вважав за можливе затвердити угоду про визнання винуватості.

Розглядаючи питання про затвердження угоди про визнання винуватості суд виходить з наступного.

Відповідно до ч. 3 ст. 474 КПК України, якщо угоди досягнуто під час судового провадження, суд невідкладно зупиняє проведення процесуальних дій і переходить до розгляду угоди.

У відповідності до статті 468 КПК України у кримінальному провадженні може бути укладена угода між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим про визнання винуватості.

Положеннями статті 469 КПК України визначено, що угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості, тяжких злочинів.

Оцінюючи зміст угоди та суб`єктивне сприйняття угоди сторонами, суд бере до уваги правову позицію Європейського суду з прав людини, висловлену у справі «Natsvlishvili тa Togonidze проти Грузії» за заявою № 9043/05 від 29 квітня 2014 року. Зокрема, у рішенні Суд зазначає, що «угоди про визнання вини, що призводять до засудження, без винятку є предметом перегляду компетентним судом і у цьому сенсі суди зобов`язані перевіряти, чи були досягнуті угоди про визнання вини відповідно до чинних процесуальних і матеріальних норм, чи уклав підсудний угоду добровільно і свідомо, чи існують докази, які підтверджують визнання підсудним вини в угоді, і чи є умови угоди відповідними» (п.66). Національний суд, який розглядає таке питання, як правило, зобов`язаний вивчити матеріали справи, перш ніж вирішити, чи затвердити або відхилити угоду про визнання вини.

Відповідно до ст. 12 КК України вчинене ОСОБА_4 кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 310 КК України, відноситься до кримінального проступку.

Свою винуватість у вчиненому кримінальному правопорушенні обвинувачений визнав беззастережно.

При цьому судом з`ясовано, що обвинувачений ОСОБА_4 цілком розуміє права, передбачені ст. 474 КПК України, наслідки укладення та затвердження угоди про визнання винуватості, передбачені ст. 473 КПК України, характер обвинувачення та вид покарання, а також інші заходи, які будуть застосовані до нього у разі затвердження угоди судом.

Суд переконався, що укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз, або наслідком обіцянок чи дій будь-яких інших обставин ніж ті, що передбачені угодою про визнання винуватості.

Також судом перевірено угоду про визнання винуватості на відповідність вимогам КПК України, в тому числі щодо змісту та порядку її укладення, та КК України, а також щодо узгодженої міри призначення покарання, підстав для відмови в її затвердженні не встановлено.

Міра покарання, погоджена сторонами угоди, відповідає санкції ч. 1 ст. 310 КК України.

При узгодженні покарання, сторонами враховано обставини, згідно ст.ст. 66, 67 КК України, ступінь суспільної небезпеки та тяжкості вчинених кримінальних правопорушень, особу обвинуваченого та фактичні обставини вчиненого кримінального правопорушення.

З огляду на вищенаведене, заслухавши думку сторін про можливість затвердження угоди, суд приходить до висновку, що угоду про визнання винуватості, укладену 07.06 2023 року між прокурором Березівської окружної прокуратури Одеської області ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , у присутності захисника ОСОБА_5 , слід затвердити і призначити обвинуваченому узгоджену сторонами міру покарання, яка визначена із врахуванням загальних засад призначення покарання, передбачених ст. 65 КК України.

Цивільний позов по справі не заявлено.

Питання про долю речових доказів вирішити згідно вимог ст. 100 КПК України.

За вимогами ч. 2 ст. 124 КПК України з ОСОБА_4 належить стягнути на користь держави витрати, пов`язані із проведенням експертизи в загальній сумі 2390,00 гривень.

Керуючись ст.ст. 314, 373, 374, 474, 475 КПК України, суд,

УХВАЛИВ:

Затвердити угоду про визнання винуватості укладену 07 червня 2023 року між прокурором Березівської окружної прокуратури Одеської області ОСОБА_3 та ОСОБА_4 у кримінальному провадженні №0000099 від 24.06.2022 року.

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 310 КК України та призначити йому покарання у виді штрафу у розмірі 1700 (одна тисяча сімсот) гривень 00 копійок .

Стягнути з ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 на користь держави витрати пов`язані із проведенням експертиз в загальній сумі 2390 (дві тисячі триста дев`яносто) гривень 00 коп.

Арешт, накладений ухвалою слідчого судді Березівського районного суду Одеської області від 29.06.2022 року (справа № 494/777/22, провадження № 1-кс/494/341/22) на тимчасово вилучене майно - скасувати.

Речові докази по кримінальному провадженню після набрання вироком законної сили, а саме: полімерний мішок опечатаний полімерною пломбою №7626346 з рослинами роду конопель який знаходиться в камері схову речових доказів ВПД № 1 Березівського РВП ГУНП в Одеській області знищити.

У разі невиконання угоди про визнання винуватості прокурор має право звернутися до суду, який затвердив таку угоду, з клопотанням про скасування вироку.

Вирок суду на підставі угоди між прокурором та обвинуваченим про визнання винуватості може бути оскаржений: обвинуваченим, його захисником, законним представником виключно з підстав: призначення судом покарання, суворішого ніж узгоджене сторонами угоди; ухвалення вироку без його згоди на призначення покарання; невиконання судом вимог, встановлених частиною четвертою, шостою, сьомою, статті 474 КПК України, в тому числі не роз`яснення йому наслідків укладення угоди; а також прокурором виключно з підстав: призначення судом покарання, менш суворого ніж узгоджене сторонами угоди; затвердження судом угоди у провадженні, в якому згідно з частиною четвертою статті 469 цього Кодексу угода не може бути укладена, - протягом 30 днів з дня проголошення вироку суду до Одеського апеляційного суду через Миколаївський районний суд Одеської області.

Вирок, якщо інше не передбачено Кримінальним процесуальним кодексом України, набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Обвинуваченому та прокурору копія вироку вручається негайно після його проголошення.

Повний текст вироку складено 07.06.2023 року.

Суддя Дмитро БАНТАШ