Справа № 702/596/23
Провадження № 1-кп/702/104/23
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

15.09.2023 м. Монастирище

Монастирищенський районний суд Черкаської області в складі:

головуючої судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянув у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань м. Монастирище кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000472 від 04.07.2023 про обвинувачення ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Монастирище Черкаської області, громадянина України, зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 та фактичне місце проживання: АДРЕСА_2 , раніше не судимого в силу ст. 89 КК України, розлученого, не працюючого, освіта професійно - технічна, у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 164 КК України,

за участю сторін кримінального провадження та інших учасників судового провадження:

прокурора ОСОБА_4 ,

обвинуваченого ОСОБА_3 ,

потерпілої ОСОБА_5 ,

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_3 умисно, злісно ухиляється від сплати встановлених судовим наказом Соснівського районного суду м. Черкаси від 04.06.2019 у справі № 712/6899/19, який набрав законної сили 04.06.2019, аліментів на користь ОСОБА_5 , на утримання неповнолітньої доньки ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у розмірі частини всіх видів заробітку, але не менше 50 % прожиткового мінімуму та не більше десяти прожиткових мінімумів для дитини відповідного віку щомісячно, починаючи з 22.05.2019 і до досягнення дитиною повноліття, що виражається в тому, що ОСОБА_3 , будучи працездатною особою та не маючи об`єктивних причин не працювати, за послугами в центр зайнятості населення не звертався та на обліку як зареєстрований безробітній не перебуває, на виклики до державного виконавця не реагує, маючи неофіційний дохід добровільно аліменти не виплачує, внаслідок чого, згідно з розрахунком Монастирищенського відділу державної виконавчої служби в Уманському районі Черкаської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ), станом на 04.07.2023 за ОСОБА_3 в період з травня 2019 року по липень 2023 року утворилась заборгованість у розмірі 118 768,44 грн, що сукупно перевищує суму виплат за три місяці відповідних платежів.

Своїми умисними діями ОСОБА_3 вчинив кримінальний проступок, передбачений ч. 1 ст. 164 КК України, як злісне ухилення від сплати встановлених рішенням суду коштів на утримання дітей (аліментів).

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 під час судового розгляду справи свою вину у вчиненому кримінальному проступку визнав частково, під час його допитів змінював свої показання, зокрема, показав, що визнає розмір заборгованості по сплаті аліментів, зобов`язується в подальшому сплатити заборгованість, що виникла у зв`язку з несплатою коштів на утримання дочки ОСОБА_6 . Проте, про стягнення з нього в примусовому порядку аліментів за рішенням Соснівського районного суду м. Черкаси, він не знав. Про наявність рішення суду дізнався влітку 2023 року, коли його викликав державний виконавець та повідомив про наявну заборгованість.

Під час додаткового допиту обвинуваченого, який допитувався після зміни обсягу дослідження доказів та допиту потерпілої ОСОБА_5 та ОСОБА_7 обвинувачений показав, що дізнався про рішення суду, яким з нього стягнуто аліменти ще у 2019 році, проте проживаючи разом із ОСОБА_5 та їх спільною дочкою кошти на її утримання надавав, проте після того, як він переїхав проживати окремо від доньки, а саме з 10.08.2022, він її навідував три рази та надавав допомогу привозив продукти харчування, крупи та інше. Будь-якої іншої допомоги, в тому числі і грошових коштів на утримання доньки, не надавав. На протязі останніх років він працював неофіційно, отримував дохід приблизно 3000, 4000 грн в місяць. Не сплачує кошти на утримання доньки, оскільки після того як він переїхав проживати окремо від доньки, він образився на колишню дружину ОСОБА_5 та за цей період не мав достатніх коштів на сплату аліментів.

Просив його суворо не карати.

В судовому засіданні потерпіла ОСОБА_5 показала, що є колишньою дружиною обвинуваченого ОСОБА_3 та мають спільну дитину ОСОБА_6 . Оскільки під час їх подружнього життя обвинувачений зловживав алкогольними напоями та офіційно не працював, вона вимушена була звернутися до суду з заявою про стягнення аліментів зі ОСОБА_3 на її користь на утримання доньки ОСОБА_6 . Відповідно до рішення суду з обвинуваченого ОСОБА_3 на її користь було стягнуто аліменти на утримання доньки у розмірі частини усіх видів його доходів. Про намір звернутися до суду з заявою про примусове стягнення аліментів вона неодноразово повідомляла обвинуваченому. Після отримання судового наказу про стягнення з ОСОБА_3 аліментів у 2019 році, вона показувала останньому дане рішення та наголошувала на необхідність сплати аліментів на її користь. Проте, незважаючи на рішення суду ОСОБА_3 ні в добровільному, ні в примусовому порядку коштів на утримання доньки жодного разу не надавав. Після розірвання шлюбу з ОСОБА_3 та виїзду останнього до м. Монастирище, ОСОБА_3 два рази приїздив до доньки та привозив один мішок картоплі та два ящики яблук.

В судовому засіданні свідок ОСОБА_8 показав, що працює інспектором СРПП ВП № 1 Уманського РУП ГУНП. 10.05.2023 перебуваючи в добовому наряді ним був зупинений автомобіль під керуванням ОСОБА_3 за порушення правил дорожнього руху України. Під час спілкування з водієм було виявлено ознаки алкогольного сп`яніння та складено протокол за ч. 1 ст. 130 КУпАП, керування транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння. Під час перевірки інформації по водієві ОСОБА_3 було виявлено, що стосовно даної особи державним виконавцем встановлено тимчасове обмеження у праві керування транспортним засобом, а тому на ОСОБА_3 була винесена постанова за ч. 3 ст. 126 КУпАП. Під час спілкування з водієм ОСОБА_3 повідомив, що автомобіль, яким він керував був ним придбаний спільно з його братом.

В судовому засіданні свідок ОСОБА_7 показав, що є рідним братом обвинуваченого ОСОБА_3 . Приблизно два роки тому до нього звернулася дружина обвинуваченого ОСОБА_5 , яка просила його поговорити з братом з приводу сплати на її користь аліментів на утримання доньки ОСОБА_6 . Він говорив з братом ОСОБА_3 та переконував його сплачувати аліменти на утримання його доньки, на що останній повідомив, що немає постійної роботи, щоб мати змогу сплачувати аліменти. ОСОБА_3 неофіційно працює на підробітках, має земельний пай, який здає в оренду та має транспортний засіб, який купив у минулому році.

В судовому засіданні свідок ОСОБА_9 показала, що працює державним виконавцем Монастирищенського ВДВС. З 28.01.2020 на виконанні у державній виконавчій службі знаходиться судовий наказ про стягнення з ОСОБА_3 аліментів на утримання доньки ОСОБА_6 на користь ОСОБА_5 . У 2020 році вживались обмежувальні заходи щодо боржника, який рішення суду не виконував, аліменти не сплачував, а саме тимчасове обмеження у праві керування транспортним засобом, заборона виїзду за кордон. У 2023 році накладено арешт на майно та кошти боржника. 27.04.2023 на виклик державного виконавця ОСОБА_3 з`явився до державної виконавчої служби та пояснив, що про рішення суду, яким з нього стягнуто кошти на утримання доньки він не знав, зобов`язується в подальшому їх сплачувати регулярно. Станом на 07.09.2023 будь-яких коштів на рахунок стягувача чи депозитний рахунок ДВС від ОСОБА_3 не надходило.

Незважаючи на часткове визнання вини обвинуваченим ОСОБА_3 його вина у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 164 КК України доведена доказами, які судом визнані належними та допустимими, а також безпосередньо дослідженими у судовому засіданні за участю сторін кримінального провадження.

Судом встановлено, що згідно змісту витягу з Єдиного реєстру досудових розслідувань 04.07.2023 внесено відомості про кримінальне правопорушення за № 0000472 за заявою ОСОБА_5 відносно ОСОБА_3 щодо злісного ухилення від сплати встановлених рішенням суду коштів на утримання дитини.

Відповідно до заяви ОСОБА_5 від 29.05.2023, остання просить внести відомості до ЄРДР за ч. 1 ст. 164 КК України за фактом злісного ухилення від сплати встановлених рішенням суду коштів на утримання дитини.

Згідно з свідоцтвом про народження ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , серії НОМЕР_1 , виданого відділом державної реєстрації актів цивільного стану по Соснівському району м. Черкаси реєстраційної служби Черкаського міського управління юстиції, батьком зазначено « ОСОБА_3 ».

Відповідно до судового наказу Соснівського районного суду м. Черкаси від 04.06.2019 у справі № 712/6899/19, який набрав законної сили 04.06.2019, із ОСОБА_3 стягнуто на користь ОСОБА_5 , на утримання неповнолітньої доньки ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , аліменти у розмірі частини всіх видів заробітку, але не менше 50 % прожиткового мінімуму та не більше десяти прожиткових мінімумів для дитини відповідного віку щомісячно, починаючи з 22.05.2019 і до досягнення дитиною повноліття.

Згідно з постановою про відкриття виконавчого провадження № 61086484 від 28.01.2020, винесеною державним виконавцем Монастирищенського відділу державної виконавчої служби в Уманському районі Черкаської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ), відкрито виконавче провадження по виконанню судового наказу у справі № 712/6899/19.

Постанова про відкриття виконавчого провадження направлена сторонам виконавчого провадження 28.01.2020 за вих № 3001/19-12-37.

У виконавчому провадженні №61086484 державним виконавцем виносилась постанова про арешт майна боржника від 17.02.2023, вживались заходи щодо виклику боржника ОСОБА_3 до державного виконавця на 07.04.2023, 20.04.2023, що направлялись рекомендованим поштовим відправленням на адресу обвинуваченого ОСОБА_3 та заходи щодо розшуку нерухомого майна, що належить ОСОБА_3 .

Відповідно до Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна ОСОБА_3 на праві приватної власності належить земельна ділянка кадастровий номер :02:005:0069 площею 2,4592 га.

Відповідно до акту державного виконавця від 27.04.2023 встановлено, що ОСОБА_3 з`явився за викликом до відділу Монастирищенської державної виконавчої служби з приводу несплати аліментів державному виконавцю пояснив, що не знав про необхідність сплачувати аліменти, оскільки з стягувачкою з 2013 до 2022 проживали в офіційному шлюбі, на даний момент не працює, аліменти частково буде сплачувати як тільки буде можливість і постійний дохід.

Відповідно до листів СФГ «Зірка» від 07.07.2023 № 37 та 14.07.2023 № 41 ОСОБА_3 отримував орендну плату 25.09.2020 в сумі 10 000 грн за 2021 рік, 01.10.2021 в сумі 20 000 грн за 2022 та 2023 роки, 09.03.2022 в сумі 14 400 грн за 2024 рік; оплата здійснювалась безпосередньо на банківську картку ОСОБА_3 .

Відповідно до розрахунку Монастирищенського відділу державної виконавчої служби в Уманському районі Черкаської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ), станом на 04.07.2023 за ОСОБА_3 в період з травня 2019 року по липень 2023 року утворилась заборгованість у розмірі 118 768,44 грн.

Таким чином, заборгованість із сплати аліментів, що виникла, сукупно перевищує суму виплат за три місяці відповідних платежів.

Відповідно до листа-відповіді КНП «Монастирищенська багатопрофільна лікарня» від 12.07.2023 № 199 ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у період з 04.06.2019 до 04.07.2023 за медичною амбулаторною/стаціонарною допомогою до лікарні не звертався.

Згідно з листом - відповіддю ІНФОРМАЦІЯ_3 від 05.07.2023 № 29.01.14/156, ОСОБА_3 за сприянням у працевлаштуванні до управління не звертався, на обліку безробітних не перебував.

Відповідно до відповіді територіального сервісного центру МВС № 7142 від 07.07.2023 № 31/23/42-846 за ОСОБА_3 транспортних засобів не зареєстровано.

Відповідно до відповіді відділу обслуговування громадян № 2 (сервісний центр) ГУ ПФУ України в Черкаській області від 06.07.2023 № 2300-0205-5/44561 ОСОБА_3 не перебуває на обліку в сервісному центрі та пенсії не отримує.

Згідно з довідкою про склад сім`ї від 04.07.2023 № 134 , виданою виконавчим комітетом Монастирищенської міської ради ОСОБА_3 проживає одиноко.

Доводи обвинуваченого про неспроможність сплати аліментів на дитину у зв`язку з тим, що він не має постійного доходу, суд вважає неприйнятними, оскільки відповідно до норм чинного СК України на батьків покладений безумовний обов`язок по утриманню неповнолітніх дітей, який може бути виключений лише у випадку, коли дитина має дохід, що значно перевищує дохід батьків та повністю забезпечує її потреби. Отже, на думку суду, для батьків повинно бути пріоритетним забезпечення належних умов існування власних дітей, а таке нехтування своїми батьківськими обов`язками свідчить про свідоме та злісне ухилення від їх виконання, до того ж з врахуванням тієї обставини, що обвинувачений є працездатним, має задовільний стан здоров`я.

Доводи обвинуваченого про те, що він не знав про те, що з нього в примусовому порядку стягуються аліменти на утримання неповнолітньої дитини спростовуються показаннями потерпілої ОСОБА_5 , відповідно до яких вона особисто повідомляла ОСОБА_3 про винесене судове рішення про стягнення аліментів та необхідність їх сплати та свідка ОСОБА_7 , який є рідним братом обвинуваченого, та особисто розмовляв з обвинуваченим з приводу необхідності сплати аліментів. Дані доводи потерпілої ОСОБА_5 та свідка ОСОБА_7 обвинувачений ОСОБА_3 не заперечував.

Так, під час допиту в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 показав, що після розірвання шлюбу добровільно привозив три рази за півтора року продукти харчування для дитини, зокрема крупи, а згідно з показаннями потерпілої картоплю та яблука, проте на думку суду, для забезпечення належних умов проживання та розвитку дитини надання добровільної допомоги за такий тривалий проміжок часу у натуральній формі не є достатнім для забезпечення базових потреб дитини, надання саме такої допомоги не звільняє обвинуваченого від виконання обов`язку з приводу грошового утримання дочки у визначеному у рішенні суду розмірі.

Доказів сплати коштів під час спільного проживання обвинуваченого з донькою в матеріалах справи немає, дані доводи заперечувала і потерпіла ОСОБА_5 , а тому суд не приймає їх до уваги.

Враховуючи викладене, суд прийшов до висновку, що у ході судового розгляду кримінального провадження винуватість обвинуваченого ОСОБА_3 у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення доведена у повному обсязі поза розумним сумнівом.

Дії обвинуваченого ОСОБА_3 суд кваліфікує за ч. 1 ст. 164 КК України як злісне ухилення від сплати встановлених рішенням суду коштів на утримання дітей (аліментів).

При призначенні покарання обвинуваченому суд враховує особу обвинуваченого, який за місцем проживання характеризується посередньо, під наглядом лікаря-психіатра та лікаря-нарколога не перебуває, за медичною допомогою не звертався, на обліку як безробітний не перебуває, обставини, що пом`якшують та обтяжують призначення покарання, а також те, що обвинувачений з урахуванням положень ст. 12 КК України вчинив кримінальний проступок.

Обставин, що пом`якшують призначення покарання обвинуваченого суд не вбачає.

Обставин, що обтяжують призначення покарання обвинуваченому суд не вбачає.

Під час судових дебатів прокурором заявлено, що обставиною, що обтяжує покарання обвинуваченого є вчинення кримінального правопорушення щодо подружжя чи колишнього подружжя або іншої особи, з якою винний перебував (перебуває) у сімейних або близьких відносинах.

Проте, суд не враховує дану обставину як таку, що обтяжує покарання, оскільки згідно з обвинувальним актом обставин, які обтяжують покарання під час досудового розслідування не встановлено, під час судового розгляду обвинувачення ОСОБА_3 не змінювалось, а тому суд розглядає справу в межах висунутого обвинувачення відповідно до обвинувального акту.

При визначенні виду покарання суд враховує відношення самого обвинуваченого до вчиненого кримінального проступку, те що кримінальним проступком не завдано тяжких наслідків, обвинувачений раніше не судимий в силу вимог ст. 89 КК України та вважає з урахуванням всіх наведених вище обставин призначити йому покарання у виді громадських робіт.

При визначенні виду покарання обвинуваченому суд також враховує, що призначення покарання у виді арешту або обмеження волі є недоцільним та таким, що не відповідає тяжкості вчиненого правопорушення та особі обвинуваченого, а також таким, що нестиме для обвинуваченого надмірний тягар.

Доказів наявності обставин, які виключають призначення обвинуваченому покарання у виді громадських робіт суду не надано.

Підстав для застосування до обвинуваченого ст. 69, 69-1 КК України суд не вбачає.

Заходи забезпечення кримінального провадження до обвинуваченого не застосовувалися. Клопотання про їх застосування не надходило.

Процесуальні витрати відсутні.

Речові докази відсутні.

Цивільний позов не заявлений.

Керуючись ст. 369-371, 373, 374 КПК України, суд

У Х В А Л И В:

Визнати ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , винуватим у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 164 КК України.

Призначити ОСОБА_3 покарання у виді 100 (ста) годин громадських робіт.

Процесуальні витрати відсутні.

Речові докази відсутні.

Цивільний позов не заявлений.

Заходи забезпечення кримінального провадження не застосовувались.

Вирок може бути оскаржений до Черкаського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги через Монастирищенський районний суд Черкаської області протягом 30 днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо скаргу не було подано, або у разі подання апеляційної скарги після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції, якщо вирок не скасовано.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору, надіслати потерпілій.

Суддя ОСОБА_1