Провадження № 1-кс/686/5472/23
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 червня 2023 року м. Хмельницький

Слідчий суддя Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області ОСОБА_1 , з участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , слідчого ОСОБА_4 , захисника ОСОБА_5 , підозрюваної ОСОБА_6 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду клопотання старшого слідчого ВРЗЗС слідчого відділу Хмельницького районного управління поліції ГУНП в Хмельницькій області ОСОБА_4 , погодженого з прокурором, про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки м. Шепетівка Хмельницької області, українки, громадянки України, із середньою освітою, непрацюючої, неодруженої, на утриманні неповнолітніх дітей не має, зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_1 , жительки АДРЕСА_2 , раніше судимої,

у кримінальному провадженні № 0002224,

встановив:

24.06.2023 старший слідчий ВРЗЗС слідчого відділу Хмельницького районного управління поліції ГУНП в Хмельницькій області ОСОБА_4 звернувся до слідчого судді Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області із клопотанням, погодженим прокурором Окружної прокуратури міста Хмельницького ОСОБА_3 , про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_6 , підозрюваної у вчиненні злочину передбаченого ч.3 ст. 307 КК України, посилаючись на те, що існують передбачені ст.177 КПК України ризики переховування від органів досудового розслідування та/або суду; незаконного впливу на свідків у цьому ж кримінальному провадженні, знищення, схову або спотворення речей і документів, які мають значення для кримінального провадження, вчинення іншого кримінального правопорушення.

В судовому засіданні слідчий і прокурор подане клопотання підтримали, просили задовольнити.

Підозрювана і її захисник заперечили щодо задоволення клопотання.

Просять застосувати відносно ОСОБА_6 більш м`який запобіжний захід, зазначаючи відсутність ризику переховування.

Заслухавши пояснення учасників провадження, дослідивши матеріали клопотання та матеріали кримінального провадження, слідчий суддя дійшов такого висновку.

22.06.2023 в Єдиному реєстрі досудових розслідувань за № 0002224, зареєстроване кримінальне провадження з правовою кваліфікацією кримінального правопорушення за ч.3 ст.307 КК України.

22 червня 2023 року ОСОБА_6 затримано в порядку ст. 208 КПК України за вчинення кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч.2 ст.307 КК України, після чого в цей же день перекваліфіковано кримінальне правопорушення з ч.2 ст.307 КК України на ч.3 ст.307 КК України.

23 червня 2023 року в ході проведення досудового розслідування кримінального провадження, відповідно до ст. ст. 42, 276, 277, 278 КПК України ОСОБА_6 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч.3 ст.307 КК України, а саме про те, що ОСОБА_6 , маючи не зняту та не погашену судимість за вчинення злочинів у сфері обігу наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів або прекурсорів, на шлях виправлення не стала та в період іспитового строку знову вчинила новий умисний корисливий злочин.

Так, ОСОБА_6 , усвідомлюючи протиправність своїх дій, порушуючи правовий режим обігу психотропних речовин в Україні, а саме, всупереч вимогам Закону України «Про наркотичні засоби, психотропні речовини і прекурсори», а саме: ст. 2, яка передбачає, що наркотичні засоби, психотропні речовини і прекурсори з урахуванням доцільності їх використання у медичній практиці та залежно від ступеня їх небезпечності для здоров`я людини і застосовуваних заходів контролю за їх обігом включаються до відповідно пронумерованих списків таблиць Переліку: таблиця II містить наркотичні засоби і психотропні речовини, включені до списків № 1 і № 2, серед яких PVP віднесено до особливо небезпечних психотропних речовин, обіг яких на території України заборонено, ст. 7, яка передбачає, що діяльність з обігу наркотичних засобів, психотропних речовин, включених до таблиць II і III Переліку, та прекурсорів, включених до таблиці IV Переліку, здійснюється суб`єктами господарювання за наявності в них ліцензії на здійснення відповідних видів діяльності, ст. 12, яка передбачає, що обіг наркотичних засобів, психотропних речовин, включених до таблиць II і III Переліку, допускається для використання у медичній практиці за призначенням лікаря, а також у цілях, передбачених статтями 9, 20 та 23 цього Закону, ст. 25, яка передбачає, що зберігання наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів у будь-яких кількостях в цілях, не передбачених цим Законом, забороняється та ст. 27, яка передбачає, що придбання наркотичних засобів і психотропних речовин, включених до таблиць II і III Переліку, фізичною особою за медичними показаннями здійснюється лише за рецептом лікаря, з корисливих мотивів, з метою особистого незаконного збагачення, прийняла рішення про незаконне придбання та зберігання з метою збуту особливо небезпечної психотропної речовини, обіг якої заборонено.

Зокрема, ОСОБА_6 , у невстановлений досудовим розслідуванням час та місці, у невстановленої в ході досудового розслідування особи, з метою подальшого незаконного збуту, умисно, повторно, незаконно придбала п`ятдесят прозорих пакетів з полімерного матеріалу, запакованих ізолюючою стрічкою фіолетового кольору, у яких знаходилась особливо небезпечна психотропна речовина - PVP, загальною масою 19,3957 г., обіг якої заборонено, та умисно зберігала вказану особливо небезпечну психотропну речовину до моменту вилучення працівниками поліції, попередньо прийнявши рішення про їх збут шляхом розкладання «закладок», який полягав у тому, що остання ховатиме згортки із особливо небезпечною психотропною речовиною під різними предметами на місцевості в загально доступних місцях, після чого за допомогою належного їй мобільного телефону марки «Samsung», моделі «Galaxy A04», IMEI1: НОМЕР_1 , IMEI2: НОМЕР_2 , із номерами мобільного телефону НОМЕР_3 , НОМЕР_4 , який перебував у її власності, фіксуватиме місцезнаходження вказаної речовини та зберігати фотознімки для подальшого пересилання за допомогою мобільного застосунку «Телеграм» невстановленим в ході досудового розслідування особам, з метою подальшого незаконного збуту.

В подальшому, ОСОБА_6 , 22 червня 2023 року, близько 18 год. 10 хв., поблизу будинку № 65, що по вул. Подільська в місті Хмельницький, була затримана працівниками поліції та під час проведення особистого обшуку в останньої виявлено та вилучено із належного їй рюкзака п`ятдесят поліетиленових згортків, які обмотані ізолюючою стрічкою фіолетового кольору, у яких знаходилась особливо небезпечна психотропна речовина - PVP, загальною масою 19,3957 г.

Вищевказана особливо небезпечна психотропна речовина - PVP відповідно до Таблиці 2 «Невеликі, великі та особливо великі розміри психотропних речовин, що знаходяться у незаконному обігу», затвердженої Наказом Міністерства охорони здоров`я №188 від 01.08.2000, віднесено до особливо великих розмірів та відповідно до Переліку наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів, що підлягають спеціальному контролю, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України № 770 від 06.05.2000 (Таблиця І Список 2) віднесено до особливо небезпечних психотропних речовин, обіг яких заборонено.

Своїми умисними діями, які виразилися у незаконному придбанні з метою збуту та зберіганні з метою збуту психотропної речовини, вчиненому повторно особою, яка раніше вчинила кримінальне правопорушення, передбачене статтею 309 Кримінального кодексу України, якщо предметом таких дій були особливо небезпечні психотропні речовини в особливо великих розмірах, ОСОБА_6 вчинила кримінальне правопорушення (злочин), передбачений ч. 3 ст. 307 КК України.

Наявність обґрунтованої підозри ОСОБА_6 у вчиненні вищевказаного кримінального правопорушення (злочину) підтверджується наступними матеріалами кримінального провадження:

- протоколом затримання ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , в порядку ст. 208 КПК України за підозрою у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України;

- постановою слідчого від 23.04.2023 про перекваліфікацію кримінального правопорушення з ч.2 ст.307 КК України на ч.3 ст.307 КК України;

- повідомленням про підозру ОСОБА_6 у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 307 КК України;

- протоколом допиту ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , від 22.06.2023 року;

- протоколом допиту свідка ОСОБА_8 , яка булапонятою в ході затримання ОСОБА_9 в порядку ст. 208 КПК України;

- протоколом допиту свідка ОСОБА_10 , якабулапонятою в ході затримання громадянки ОСОБА_6 в порядку ст. 208 КПК України;

- протоколом допиту свідка ОСОБА_11 ;

- протоколом допиту свідка ОСОБА_12 ;

- протоколом допиту свідка ОСОБА_13 ;

- протоколом слідчого експерименту за участі свідка ОСОБА_13 від 23.06.2023;

- протоколом огляду предмету від 23.06.2023;

- висновком експерта № СЕ-19/123-23/6695-НЗПРАП від 23.06.2023 року, згідно якого вилучена в ОСОБА_6 під час її затримання речовина являється особливо небезпечною психотропною речовиною- PVP, загальною масою 19,3957 г.

Не вирішуючи питання про доведеність вини ОСОБА_6 на цій стадії кримінального провадження, виходячи лише з фактичних обставин, які містяться в поданих слідчому судді матеріалах та матеріалах кримінального провадження №0002224 з урахуванням позиції його сторін, слідчий суддя приходить до висновку про наявність підстав стверджувати про причетність №0002224 до кримінального правопорушення за викладених у клопотанні обставин та обґрунтованої підозри у вчиненні ним кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 307 КК України.

Слідчий суддя зазначає, що повідомлена ОСОБА_6 підозра станом на час розгляду цього клопотання є достатньою для висновку, що підозра не є вочевидь необґрунтованою та відповідає стандарту переконання «обґрунтована підозра» тією мірою, щоб виправдати подальше розслідування.

Згідно зі статтею 12 КПК під час кримінального провадження ніхто не може триматися під вартою, бути затриманим або обмеженим у здійсненні права на вільне пересування в інший спосіб через підозру або обвинувачення у вчиненні кримінального правопорушення інакше як на підставах та в порядку, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до ч. 1 ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Відповідно до ч.1 ст. 196 КПК України в ухвалі про застосування запобіжного заходу суд зазначає відомості про: 1) кримінальне правопорушення (його суть і правову кваліфікацію із зазначенням статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність), у якому обвинувачується особа; 2) обставини, які свідчать про існування ризиків, передбачених статтею 177 КПК; 3) обставини, які свідчать про недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризикам, передбаченим статтею 177 КПК; 4) посилання на докази, які обґрунтовують ці обставини; 5) запобіжний захід, який застосовується.

Під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про:

1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним кримінального правопорушення;

2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 КПК, і на які вказує слідчий, прокурор;

3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні (частина 1 статті 194 КПК).

Отже, підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді вважати, що підозрювана може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті (ч. 2 ст. 177 КПК).

Метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується (частина 1 статті 177 КПК).

Ризики, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний може здійснити спробу протидії кримінальному провадженню у формах, що передбачені частиною 1 статті 177 КПК, слід вважати наявними за умови встановлення небезпідставної можливості здійснення підозрюваним зазначених дій.

При цьому чинний кримінальний процесуальний закон не вимагає доказів того, що підозрюваний обов`язково (поза всяким сумнівом) здійснюватиме відповідні дії, однак вимагає доказів того, що він має реальну можливість їх здійснити у конкретному кримінальному провадженні в майбутньому.

Слідчий суддя вважає, що під час досудового розслідування встановлено наявність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України.

Під час досудового розслідування встановлено наявність ризику, передбаченого п.1 ч.1 ст.177 КПК України, а саме те, що ОСОБА_6 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, за яке передбачена кримінальна відповідальність у вигляді позбавлення волі на строк від позбавлення волі строком від 9 до 12 років з конфіскацією майна, а тому, зважаючи на покарання, яке загрожує їй у випадку визнання її винуватою, співставляючи можливі негативні для себе наслідки у вигляді засудження її до покарання у виді позбавлення волі, зможе вчинити дії на ухилення від органу досудового розслідування.

А тому слідчий суддя вважає, що ризик переховування від органів досудового розслідування та суду існує.

Слідчий суддя вважає обґрунтованими твердження слідчого, що підозрювана ОСОБА_6 може впливати на свідків у кримінальному провадженні.

Кримінальне провадження перебуває на початковій стадії, досудове розслідування триває, не встановлено та не відшукано всі докази, не допитано осіб, яким відомі або можуть бути відомі обставини, що підлягають доказуванню під час кримінального провадження.

Тому з метою нівелювання такого ризику, застосування до підозрюваного запобіжного заходу вбачається обґрунтованим.

Слідчий суддя вважає, що при встановленні наявності ризику впливу на свідків також слід враховувати встановлену КПК процедуру отримання показань від осіб, які є свідками, у кримінальному провадженні, а саме спочатку на стадії досудового розслідування показання отримуються шляхом допиту слідчим чи прокурором, а після направлення обвинувального акту до суду на стадії судового розгляду - усно шляхом допиту особи в судовому засіданні (частини 1, 2 статті 23, стаття 224 КПК України).

Суд може обґрунтовувати свої висновки лише на показаннях, які він безпосередньо сприймав під час судового засідання або отриманих у порядку, передбаченому статтею 225 КПК, тобто допитаних на стадії досудового розслідування слідчим суддею.

Суд не вправі обґрунтовувати судові рішення показаннями, наданими слідчому, прокурору, або посилатися на них (частина 4 статті 95 КПК).

За таких обставин ризик впливу на свідків існує, у тому числі не лише на початковому етапі кримінального провадження при зібранні доказів, а й на стадії судового розгляду до моменту безпосереднього отримання судом показань від свідків та дослідження їх судом.

За приписами ст.178 КПК України, при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, слідчий суддя, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі:

1) вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення;

2) тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного, обвинуваченого винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється, обвинувачується;

3) вік та стан здоров`я підозрюваного, обвинуваченого;

4) міцність соціальних зв`язків підозрюваного, обвинуваченого в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини й утриманців;

5) наявність у підозрюваного, обвинуваченого постійного місця роботи або навчання;

6) репутацію підозрюваного, обвинуваченого;

7) майновий стан підозрюваного, обвинуваченого;

8) наявність судимостей у підозрюваного, обвинуваченого;

9) дотримання підозрюваним, обвинуваченим умов застосованих запобіжних заходів, якщо вони застосовувалися до нього раніше;

10) наявність повідомлення особі про підозру у вчиненні іншого кримінального правопорушення;

11) розмір майнової шкоди, у завданні якої підозрюється, обвинувачується особа, або розмір доходу, в отриманні якого внаслідок вчинення кримінального правопорушення підозрюється, обвинувачується особа, а також вагомість наявних доказів, якими обґрунтовуються відповідні обставини;

12) ризик продовження чи повторення протиправної поведінки, зокрема ризик летальності, що його створює підозрюваний, обвинувачений, у тому числі у зв`язку з його доступом до зброї.

Щодо ризику вчинення іншого, у тому числі аналогічного кримінального правопорушення, слідчий суддя аналізуючи відомості про особу підозрюваної ата її репутацію зазначає, що ОСОБА_6 може здобувати аналогічні заборонені речовини та збувати їх, зважаючи на попередні притягнення до кримінальної відповідальності за злочини у сфері незаконного обігу наркотичних речовин та встановлену причетність до вчинення кримінального правопорушення під час дії іспитового строку.

Не оцінюючи надані докази причетності ОСОБА_6 до вчинення кримінального правопорушення доказів за стандартом переконання «поза розумним сумнівом» щодо винуватості ОСОБА_6 , слідчий суддя при обранні запобіжного заходу враховує всі обставини, визначені в ст.178 КПК України, в тому числі вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваною правопорушення; тяжкість покарання, що загрожує ОСОБА_6 у разі визнання її винуватою у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого вона підозрюється, соціальні зв`язки ОСОБА_6 , зокрема те, що вона є матір`ю чотирьох дітей, проте більш ніж 10 років тому була позбавлена батьківських прав щодо них, проживає окремо від дітей.

Указане свідчить про відсутність у неї соціальних зв`язків, які би стримували підозрювану від протиправної поведінки, пов`язаної із незаконним обігом наркотичних засобів.

Наявність у ОСОБА_6 місця проживання по АДРЕСА_2 , яке є орендованим та її соціальні зв`язки, про які наголошує сторона захисту не є визначальними і такими, що б давало можливість слідчому судді обрати запобіжний захід не пов`язаний з позбавленням волі.

На переконання слідчого судді, прокурор у судовому засіданні довів, а слідчий суддя переконався у тому, що існує обґрунтована підозра вчинення тяжкого кримінального правопорушення, що є підставою для застосування найбільш тяжкого запобіжного заходу - тримання під вартою.

Більш м`які запобіжні заходи у світлі конкретних обставин цього кримінального провадження не є спроможними забезпечити виконання завдань кримінального провадження і нівелювати його ризики в силу відсутності достатніх для даного стадії кримінального провадження стримуючих приписів.

Потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи підозрюваної, про який йдеться у клопотанні слідчого.

З огляду на викладене,слідчий суддя приходить до висновку, що стороною обвинувачення доведено, що запобіжний захід лише у вигляді тримання під вартою зможе забезпечити належну процесуальну поведінку підозрюваного і виконання ним процесуальних обов`язків.

Строк запобіжного заходу підозрюваній ОСОБА_6 слід встановити в межах строку досудового розслідування з часу її затримання 22.06.2023.

Відповідно до ч.3 ст.183 КПК України слідчий суддя при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатній для забезпечення виконання підозрюваним обов`язків, передбачених цим Кодексом.

Згідно із ч. 4 ст. 182 КПК України розмір застави визначається з урахуванням обставин кримінального правопорушення, майнового та сімейного стану підозрюваного, обвинуваченого, інших даних про його особу та ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу.Розмір застави повинен достатньою мірою гарантувати виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього обов`язків та не може бути завідомо непомірним для нього.

Сторона обвинувачення у клопотанні зазначає про розмір застави - 150 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 402600 грн. та на думку прокурора буде достатнім для підозрюваної та забезпечить утримання її від проявів встановлених ризиків у разі її сплати.

Проте такий розмір застави з урахуванням усіх встановлених обставин,враховуючи суспільну небезпеку кримінального правопорушення, відсутність соціальних зв`язків та постійного місця роботи у підозрюваної, спосіб її життя, майновий стан, буде очевидно непомірним для неї.

Слідчий суддя вважає за необхідне визначити заставу у розмірі 90 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить (з урахуванням одного прожиткового мінімуму для працездатних осіб, який становить 2684 грн.) - 241560 грн., оскільки внесення застави саме в такому розмірі може гарантувати виконання підозрюваною покладених на неї обов`язків, з урахуванням ризиків, визначених ст. 177 КПК України.

При цьому, визначаючи такий розмір застави,слідчий суддя враховує як і загальний соціально-економічний стан країни у зв`язку із війною проти росії, так і майновий стан підозрюваної та обґрунтовану причетність її до вчинення кримінального правопорушення, яке має високу суспільну небезпечність.

З урахуванням наведених обставин, саме такий розмір застави не буде непомірним для підозрюваної, водночас у разі її сплати стане достатнім стримуючим приписом від порушення покладених обов`язків, передбачених ч.5 ст.194 КПК України.

За таких обставин, клопотання підлягає частковому задоволенню.

Керуючись ст.ст.177, 178, 183, 196, 197 КПК України, слідчий суддя -

постановив:

Клопотання задовольнити частково.

Застосувати відносно підозрюваної у вчинені злочину, передбаченого ч.3 ст.307 КК України, ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у виді тримання під вартою на строк по 18 серпня 2023 року.

Визначити заставу в розмірі 90 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 241560грн., яка може бути внесена як самою підозрюваною, так і іншою фізичною або юридичною особою, і в разі внесення якої, покласти на підозрювану ОСОБА_6 такі обов`язки:

- прибувати до слідчого, прокурора, суду за кожною вимогою;

- повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання;

- не відлучатися із населеного пункту, в якому вона зареєстрована, проживає чи перебуває, без дозволу слідчого, прокурора або суду;

- здати на зберігання відповідному органу свій паспорт для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд за межі України ( у разі наявності).

У разі невиконання даних обов`язків, застава звертається в доход держави.

Ухвала діє по 18 серпня 2023 року.

Ухвала слідчого судді підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Ухвала може бути оскаржена до Хмельницького апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя