Справа № 201/4690/23
Провадження № 1кп/201/627/2023
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 травня 2023 року м. Дніпро

Жовтневий районний суд м. Дніпропетровська у складі головуючого судді ОСОБА_1 за участі секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши у підготовчому судовому засіданні в залі Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська кримінальне провадження № 0000448 по обвинуваченню:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Доброві Васильківського району Дніпропетровської області, громадянина України, з середньою освітою, не працюючого, вдівець, на утриманні не має, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 , судимого 27.07.2022 Жовтневим районним судом м. Дніпропетровська до 200 годин громадських робіт,

у вчиненні злочину передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України та кримінального проступку передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України, -

В судовому засіданні приймали участь:

прокурор ОСОБА_4

обвинувачений ОСОБА_3

захисник ОСОБА_5

ВСТАНОВИВ:

В провадженні Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська знаходиться кримінальне провадження по обвинуваченню ОСОБА_3 , обвинуваченої у вчиненні злочину передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України та кримінального проступку передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України.

В судовому засіданні прокурором заявлено клопотання про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно обвинуваченого так як наявні ризики визначені п.1, 5 ст. 177 КПК України, а саме, обвинувачений може переховуватись від суду, оскільки обвинувачується у вчиненні тяжкого злочину та усвідомлює, що може понести покарання виключно у виді позбавлення волі, також він може вчинити новий злочин, так як не мають самостійного доходу, і обвинувачується у вчиненні злочину маючи непогашену судимість.

Обвинувачений та його захисник заперечували проти задоволення клопотання.

Вирішуючи клопотання прокурора щодо доцільності продовження строків тримання під вартою обвинувачених суд приходить до наступних висновків.

Відповідно до ч. 2 ст. 177 КПК України однією з підстав для застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, однак так як кримінальне провадження перебуває на стадії судового провадження, і підозра трансформувалась в обвинувачення, то обґрунтованість підозри не перевіряється з огляду на те, що суд до вирішення справи не має право давати оцінку доказам і приходити до будь-якого висновку щодо обґрунтованості висунутого обвинувачення.

Згідно ч 2 ст. 177 КПК України другою підставою для застосування запобіжного заходу є наявність ризиків, які дають достатні підстави суду вважати, що обвинувачений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.

Суд вважає встановленим наявність ризику того, що обвинувачений може уникнути суду, так як останній обвинувачується у вчинені тяжкого злочину, за який передбачене покарання виключно у виді позбавлення волі і ця обставина є суттєвою, так як може спонукати до уникнення від правосуддя. Цей ризик підсилюється і наявністю воєнного стану на території України в якому уникнути суду легше ніж в мирний час і цей ризик не зменшився на сьогоднішній день з огляду на обстановку та особу обвинуваченого.

Також суд вважає обґрунтованим ризик того, що обвинувачений може вчинити новий злочин, так як він обвинувачується у вчиненні злочину маючи непогашену судимість, що вже свідчить про високий ступінь такого ризику на сьогоднішній день.

Таким чином суд встановлено наявність ризиків визначених п. 1, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, а тому до обвинуваченого можливо застосувати запобіжний захід.

Вирішуючи питання про доцільність продовження найсуворішого запобіжного заходу відносно обвинуваченого суд врахує вищевказані ризики, те що метою запобіжного заходу є забезпечення виконання обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також враховує: вік та стан здоров`я обвинуваченого, який не є поганим чи таким, що створює додаткові незручності при застосуванні найсуворішого запобіжного заходу; відсутність у нього соціальних зв`язків, постійного місця проживання,; те що він обвинувачується у вчиненні тяжкого злочину маючи непогашену судимість та в умовах воєнного стану, строки його тримання під вартою, обставини злочину описані в обвинувальному акті, що в своїй сукупності, свідчить про недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів ніж тримання під вартою.

Враховуючи, що ОСОБА_6 обвинувачується у вчиненні злочину із застосуванням насильства, суд вважає за необхідне не визначати розмір застави.

На підставі викладеного, керуючись ст. 177, 178, 182, 183, 331 КПК України, суд -

ПОСТАНОВИВ:

Продовжити строк тримання під вартою обвинуваченого ОСОБА_3 до 7 липня 2023 року.

Ухвала може бути оскаржена в частині продовження строків тримання під вартою в п`ятиденний строк з дня її проголошення, шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду, а обвинуваченими в п`ятиденний строк з моменту отримання ухвали.

Головуючий суддя ОСОБА_1