ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 11-сс/803/1434/23 Справа № 226/782/23 Суддя у 1-й інстанції - ОСОБА_1 Суддя у 2-й інстанції - ОСОБА_2
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 червня 2023 року м. Дніпро

Дніпровський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду кримінальних справ:

судді -доповідача ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

за участю:

секретаря судового засідання ОСОБА_5 ,

в режимі відеоконференції:

прокурора ОСОБА_6 ,

захисника ОСОБА_7 ,

підозрюваного ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу прокурора Покровської окружної прокуратури Донецької області на ухвалу слідчого судді Димитровського міського суду Донецької області від 16 травня 2023 року в кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №000082, щодо

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , місце народження: м.Покровськ Донецької області, зареєстрованого за адресою:

АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 ,

підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.307 КК України,

ВСТАНОВИВ:

Ухвалою слідчого судді Димитровського міського суду Донецької області від 16 травня 2023 року відмовлено у задоволенні клопотання старшого слідчого СВ ВНП №2 Покровського РУП ГУНП в Донецькій області, яке погоджене прокурором Покровської окружної прокуратури Донецької області, про застосування стосовно підозрюваного ОСОБА_8 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, застосовано до підозрюваного ОСОБА_8 запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту на строк до 24 липня 2023 року з забороною залишати цілодобово житло за адресою: АДРЕСА_2 , за виключенням необхідності отримання медичної допомоги та покладенням на нього обов`язків: прибувати до слідчого, прокурора та суду за першою вимогою та повідомляти слідчого, прокурора про зміну свого місця проживання.

Своє рішення слідчий суддя мотивував тим, що доведено наявність обгрунтованої підозри ОСОБА_8 за ч.3 ст.307 КК України та наявність ризику, передбаченого п.5 ст. 177 КПК України, а саме, що ОСОБА_8 може продовжити вчинення кримінальних правопорушень, пов`язаних з незаконним обігом психотропних речовин або наркотичних засобів. Також зазначив, що стороною обвинувачення під час розгляду клопотання не наведено виняткових обставин, які б дали підстави для застосування щодо ОСОБА_8 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. Крім того, слідчий суддя вважав за можливе з огляду на молодий вік підозрюваного, наявність у нього батьків, постійного місця проживання застосувати до нього більш м`який запобіжний захід у вигляді домашнього арешту. Разом з тим, приймаючи до уваги особу підозрюваного, його схильність до вчинення кримінальних правопорушень, в тому числі можливість його причетності до вчинення тяжкого кримінального правопорушення, пов`язаного з незаконним обігом наркотичних речовин і психотропних засобів, слідчий суддя дійшов висновку, що домашній арешт має бути цілодобовим, що слугуватиме забезпеченню належної процесуальної поведінки підозрюваного та сприятиме запобіганню ризику, передбаченого п.5 ч.1 ст.177 КПК України.

В апеляційній скарзі прокурор просить скасувати ухвалу слідчого судді та постановити нову ухвалу про застосування стосовно ОСОБА_8 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою на 60 днів.

Обґрунтовуючи заявлені в апеляційній скарзі вимоги прокурор посилається на те, що розглядаючи можливість застосування альтернативних запобіжних заходів, слідчий суддя не врахував, що вони не здатні забезпечити належну процесуальну поведінку підозрюваного. Вважає, що обставини життєдіяльності та джерела доходів підозрюваного свідчать про наявність в його поведінці антисоціальних ознак, а характер та фактичні обставини злочину про підвищену суспільну небезпеку. Крім того, вказав, що покарання за вчинення цього злочину передбачає покарання у виді позбавлення волі на строк від дев`яти до дванадцяти років, підозрюваний офіційно не працевлаштований, відсутні міцні соціальні зв`язки, що свідчить про можливість підозрюваного переховуватися від органу досудового розслідування.

Заслухавши доповідь судді, пояснення прокурора, який просив задовольнити вимоги його апеляційної скарги, підозрюваного та захисника, які заперечували проти задоволення апеляційної скарги прокурора, перевіривши надані матеріали та обговоривши доводи апеляційної скарги, апеляційний суд приходить до наступного.

Згідно вимог ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується. Підставою для застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені ч.1 цієї статті.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

В силу ст. 178 КПК України при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу слідчий суддя на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, в тому числі вік та стан здоров`я підозрюваного; міцність соціальних зв`язків підозрюваного в місці його проживання, в тому числі наявність в нього родини й утриманців; репутацію підозрюваного.

Як зазначив Європейський суд з прав людини у своєму рішенні в справі «Манчіні проти Італії», за наслідками та способами застосування як тримання під вартою, так і домашній арешт прирівнюються до позбавлення волі для цілей статті 5 § 1(с) Конвенції.

Відповідно до норм ч. 1 ст. 181 КПК України домашній арешт полягає в забороні підозрюваному залишати житло цілодобово або у певний період доби.

Розглядаючи клопотання слідчого про застосування щодо підозрюваного

ОСОБА_8 запобіжного заходу, слідчий суддя заслухав доводи сторін кримінального провадження і дійшов висновку про необхідність застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту строком на два місяці, з покладанням на нього певних обов`язків у відповідності до вимог ст.194 КПК України, посилаючись на наявність обставин, передбачених ст.178 КПК України.

Як слідує з матеріалів провадження, в провадженні СВ ВП №2 Покровського РУП ГУНП в Донецькій області перебувають матеріали досудового розслідування, які внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000082 від 14 травня 2023 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.307 КК України.

15 травня 2023 року ОСОБА_8 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.307 КК України, що виразилися у незаконному придбанні з метою збуту особливо небезпечної психотропної речовини, вчиненому за попередньою змовою групою осіб в особливо великих розмірах.

З наданих матеріалів слідує, що обґрунтованість підозри ОСОБА_8 у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення підтверджується зібраними в кримінальному провадженні доказами: протоколом обшуку від 14 травня 2023 року, в ході якого у ОСОБА_8 було виявлено та вилучено 2 пакети з психотропною речовиною; висновком судової експертизи наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів та прекурсорів №СЕ-19/105-23/1484-НЗПРАП від 15 травня 2023 року; протоколами допитів свідків ОСОБА_9 та ОСОБА_10 , які були присутні під час проведення обшуку особи 14 травня 2023 року; протоколами допитів свідків ОСОБА_11 , ОСОБА_12 та ОСОБА_13 від 15 травня 2023 року; протоколом проведення слідчого експерименту за участю підозрюваного ОСОБА_8 , а також іншими зібраними під час досудового розслідування доказами в їх сукупності.

Слідчий звернувся до суду першої інстанції з клопотанням про застосування щодо підозрюваного ОСОБА_8 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Європейський суд з прав людини неодноразово, в тому числі у його «пілотному» рішенні від 10 лютого 2011 року у справі «Харченко проти України», рішенні від 29 вересня 2011 року у справі «Третьяков проти України», рішенні від 06 листопада 2008 року у справі «Єлоєв проти України» зазначав, що тримання особи під вартою у кожному випадку повинне мати безсумнівне обґрунтування, а також що за будь-яких обставин суд зобов`язаний розглянути можливість застосування менш обтяжливих альтернативних запобіжних заходів.

У рішенні по справі Александровська проти України від 25 березня 2021 року ЄСПЛ відзначив, що Конвенція вимагає, щоб під час обрання запобіжного заходу суди розглядали також і не пов`язані з позбавленням свободи заходи. При цьому рішення про тримання під вартою чи його продовження не може ґрунтуватися винятково на серйозності висунутих обвинувачень, а його обґрунтування не може бути абстрактним, узагальненим чи стереотипним.

Застосовуючи до ОСОБА_8 запобіжний захід у вигляді домашнього арешту, відповідно до вимог ст. 178 КПК України слідчий суддя врахував вагомість доказів винуватості підозрюваного, тяжкість покарання за вчинення злочину, передбаченого ч.3 ст.307 КК України, яке передбачає покарання у виді позбавлення волі на строк до 12 років, та ймовірність ризику, передбаченого п.5 ч.1 ст.177 КПК України, а саме, що підозрюваний може продовжити вчинювати кримінальні правопорушення, пов`язані з незаконним обігом психотропних речовин або наркотичних засобів, а також, що ОСОБА_8 раніше не судимий, має постійне місце проживання, має батьків, та прийшов до висновку, що прокурором не доведено те, що неможливо запобігти встановленому в ході розгляду клопотання ризику шляхом обрання іншого, більш м`якого запобіжного заходу, не пов`язаного із повною ізоляцією підозрюваного від суспільства.

Крім того, слідчий суддя прийшов до висновку, що такий ризик, як ухилення від явки до слідчого, може бути усунений шляхом покладення судом на підозрюваного обов`язку прибувати за кожною вимогою до слідчого, прокурора і суду.

Також, приймаючи до уваги особу підозрюваного, його схильність до вчинення кримінальних правопорушень, в тому числі можливість його причетності до вчинення тяжкого кримінального правопорушення, пов`язаного з незаконним обігом наркотичних речовин і психотропних засобів, суд дійшов висновку, що домашній арешт має бути цілодобовим, що слугуватиме забезпеченню належної процесуальної поведінки підозрюваного та сприятиме запобіганню ризику, передбаченого п.5 ч.1 ст.177 КПК України.

З урахуванням наведеного апеляційний суд погоджується з доводами слідчого судді та оцінює критично доводи прокурора про те, що відомості про особу підозрюваного дають підстави для скасування застосованого до ОСОБА_8 запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту та обрання відносно нього запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Зазначені в апеляційній скарзі прокурора доводи та підстави, згідно з якими він просить скасувати ухвалу суду, не знайшли свого підтвердження під час апеляційного розгляду справи.

Також, апеляційний суд зазначає, що Європейський суд з прав людини у своїх рішеннях підкреслив, що суд не мусить надавати відповіді на кожне порушене питання, проте з рішення має бути ясно зрозуміло, що головні проблеми, порушені в даній справі, були вивчені і була надана конкретна чітка відповідь на аргументи, які є вирішальними для вирішення справи (справи «Ван де Хурк проти Нідерландів», §61, «Болдеа проти Румунії», §30, «Морейра Феррейра проти Португалії», § 84).

Враховуючи вищевикладене, апеляційний суд вважає, що слідчий суддя при обранні запобіжного заходу ОСОБА_8 у відповідності до вимог ст.ст. 193, 194 КПК України дослідив та достатньою мірою взяв до уваги фактичні обставини, що підлягають врахуванню згідно ст. 178 КПК України. З матеріалів кримінального провадження вбачається, що всі обставини, враховані судом, у сукупності дають достатні підстави для обрання цьому підозрюваному запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту.

Порушень вимог кримінального процесуального закону, які б давали підстави для скасування ухвали слідчого судді, не вбачається, обраний судом запобіжний захід щодо підозрюваного ОСОБА_8 відповідає вимогам ст.ст. 177, 178, 183 КПК України, тому апеляційний суд приходить до висновку, що ухвала слідчого судді є законною, обґрунтованою, вмотивованою і такою, що не підлягає скасуванню, а отже, в задоволенні вимог апеляційної скарги прокурора слід відмовити.

Керуючись ст.ст. 405, 407, 419, 422 КПК України, апеляційний суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу прокурора Покровської окружної прокуратури - залишити без задоволення.

Ухвалу слідчого судді Димитровського міського суду Донецької області від 16 травня 2023 року про відмову в застосуванні запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо ОСОБА_8 та застосуванні щодо нього запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді:

______________ _________________ ______________

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4