Справа № 373/823/23
Номер провадження 1-кп/373/142/23
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 серпня 2023 року м. Переяслав

Переяслав-Хмельницький міськрайонний суд Київської області в складі:

головуючого - судді ОСОБА_1 ,

секретаря судових засідань ОСОБА_2

прокурора ОСОБА_3

обвинуваченого ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні за відсутності учасників судового провадження, кримінальне провадження за № 0000109 від 03.05.2023

за обвинуваченням:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця

с. Гланишів, Переяслав-Хмельницького району, Київської області, українця, громадянина України, освіта середня, офіційно не працює, неодружений, має на утриманні двох неповнолітніх дітей, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , проживає АДРЕСА_2 , раніше судимий вироком Переяслав-Хмельницького міськрайонного суду 31.01.2023 року за ч.1 ст. 125 КК України до 80 годин громадських робіт,

у вчиненні кримінального правопорушення (проступку), передбаченого ч. 2 ст. 389 КК України,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_4 будучи засудженим вироком Переяслав-Хмельницького міськрайонного суду Київської області від 31.01.2023 року за ч. 1 ст. 125 КК України до покарання у виді громадських робіт строком 80 (вісімдесят) годин та будучи двічі належним чином ознайомленим Бориспільським РВ №2 філії ДУ «Центр пробації» у м. Києві та Київській області з порядком та умовами його відбування, а також наслідками ухилення від відбування громадських робіт, 13.03.2023 направлений до КП «Переяславського виробничого управління комунального господарства» та зобов`язаний був приступити до роботи не пізніше 20.03.2023 року.

До відбування призначеного судом покарання у виді громадських робіт за вироком Переяслав-Хмельницького міськрайонного суду 31.01.2023, відповідно до інформації КП «Переяславське виробниче управління комунального господарства» від 22.03.2023 року та 20.04.2023 ОСОБА_4 до роботи не приступив без поважних причин, тим самим ухилився від відбування покарання у виді громадських робіт.

Справа слухалась в порядку ч. 3 ст. 349 КПК України. Учасники кримінального провадження не оспорюють фактичні обставини справи. Зміст ч. 3 ст. 349 КПК України їм роз`яснено і є зрозумілим.

По суті пред`явленого обвинувачення в скоєнні кримінального правопорушення (проступку), передбаченого ч. 2 ст. 389 КК України обвинувачений визнав себе винним повністю і дав покази, що підтверджують фабулу обвинувачення, не оспорюючи фактичних обставин справи. Зокрема показав суду, що дійсно не приступив до відбування покарання у виді громадських робіт і не прибув у комунальне підприємство «Управляюча компанія Переяславське ВУЖКГ», де повинен був відбувати покарання у виді громадських робіт за вироком суду, оскільки має проблеми із здоров`ям, а саме пошкоджений меніск. Обвинувачений підтвердив, що з порядком та умовами відбування покарання та наслідками ухилення від його відбування він був ознайомлений належним чином Бориспільським РВ № 2 філії ДУ «Центр пробації» у м. Києві та Київській області. Документів, що ОСОБА_4 звертався до лікаря в період після набрання вироком законної сили, або ж будь яких документів, які дали б суду підстави вважати, що обвинувачений не прибув для відбуття громадських робіт з поважних причин суду не надано. Щиро покаявся та просив суворо його не карати.

Дії обвинуваченого ОСОБА_4 суд кваліфікує за ч. 2 ст. 389 КК України, як ухилення засудженого від відбування покарання у виді громадських робіт.

Обставини, які пом`якшують покарання обвинуваченого є щире каяття та активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення.

Обставин, які обтяжують покарання, відповідно до ст. 67 КК України, прокурором не зазначено та в судовому засіданні не встановлено.

Обираючи міру покарання обвинуваченому, виходячи з вимог закону про достатність покарання для виправлення обвинуваченого, запобігання вчинення ним інших злочинів, суд враховує характер і ступінь тяжкості вчиненого ним злочину, особу винного, пом`якшуючі покарання обставини і доходить висновку призначити покарання у виді арешту.

Також, судом приймається до уваги, що на обліку у лікарів нарколога і психіатра ОСОБА_4 не перебуває. За місцем проживання характеризується посередньо. Офіційно не працює.

Призначаючи вид та міру покарання суд керується статтею 50 КК України і виходить з наступного.

З урахуванням пом`якшуючої вину обставини, того вчинене кримінальне правопорушення, у відповідності до статті 12 КК України є кримінальним проступком, щирого каяття обвинуваченого і визнання винуватості, суд вважає, що застосування до обвинуваченого покарання у виді обмеження волі буде занадто суворим покаранням.

ОСОБА_4 ухилився від відбування покарання, що свідчить суду про відсутність з боку обвинуваченого належних висновків і необхідність застосування до нього такого виду покарання, як арешт, яке буде необхідним та достатнім заходом примусу для обвинуваченого, достатнім для його виправлення, а також запобіганню вчиненню ним нових кримінальних правопорушень.

Судом встановлено, що вироком Переяслав - Хмельницького міськрайонного суду від 31.01.2023 року, ОСОБА_4 притягувався до кримінальної відповідальності за вчинення кримінального проступку передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України, і суд застосував до нього покарання у виді громадських робіт 80 годин.

Таким чином, на підставі ч. 1 ст. 71 КК України за цим вироком обвинуваченому слід призначити покарання за сукупністю вироків та повністю приєднати невідбуту частину покарання за попереднім вироком.

Відповідно до ч. 2 ст. 71 КК України при складанні покарань за сукупністю вироків загальний строк покаранні не може перевищувати максимального строку, встановленого для даного виду покарання в Загальній частині цього Кодексу.

Остаточне покарання за сукупністю вироків має бути більшим від покарання, призначеного за нове кримінальне правопорушення, а також невідбутої частини покарання за попереднім вироком, що врегульовано ч. 4 ст. 71 КК України.

За правилами, визначеними п. 4 ч. 1 ст. 72 КК України при складанні покарань за сукупністю вироків одному дню арешту відповідають вісім годин громадських робіт. Обвинувачений не відбув покарання у виді громадських робіт строком 80 годин, що відповідає 10 дням арешту.

Цивільний позов в кримінальному провадженні не заявлявся.

Процесуальні витрати в кримінальному провадженні не заявлені.

Речові докази в кримінальному провадженні відсутні.

Заходи забезпечення кримінального провадження до обвинуваченого не застосовувались.

Керуючись ст. ст. 373, 374 КПК України, суд,

УХВАЛИВ:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винуватим у вчиненні кримінального проступку передбаченого ч. 2 ст. 389 КК України та призначити йому покарання у виді арешту на строк 6 (шість) місяців.

На підставі ч. 1 ст. 71 та ч. 2 ст. 72 КК України за сукупністю вироків шляхом повного складання призначених покарань, що призначене вироком Переяслав-Хмельницького міськрайонного суду Київської області від 31.01.2023 за ч. 1 ст. 125 КК України та призначеного за даним вироком, остаточно призначити ОСОБА_4 покарання у виді арешту строком на 6 (шість) місяців 10 днів.

Строк відбування покарання ОСОБА_4 за цим вироком обчислювати відповідно до ст. 58 КВК України.

Вирок може бути оскарженим в апеляційному порядку до Київського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення, в порядку визначеному КПК України.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Копію вироку негайно після проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Суддя: ОСОБА_1