КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 липня 2023 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду у складі:

головуючого судді ОСОБА_1

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3

з участю секретаря ОСОБА_4

прокурора ОСОБА_5

адвоката ОСОБА_6

розглянула у відкритому судовому засіданні в м. Києві апеляційну скаргу адвоката ОСОБА_6 , подану в інтересах ОСОБА_7 , на ухвалу слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва від 06 березня 2023 року у кримінальному провадженні №0001749 від 14.07.2022 року, -

ВСТАНОВИЛА:

Зазначеною ухвалою задоволено клопотання прокурора Шевченківської окружної прокуратури м. Києва ОСОБА_5 та накладено арешт на тимчасово вилучене майно у ході проведенні обшуку 20.01.2023 року за адресою: АДРЕСА_1 , у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0001749 від 14.07.2022 року, за підозрою ОСОБА_8 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.307 КК України, а саме на:

-автомобіль марки «Toyota», моделі «Camry» д.н.з. НОМЕР_1 , номер кузова НОМЕР_2 , власником якого є ТОВ «УЛФ - Фінанс», свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу № НОМЕР_3 .

В ухвалі слідчий суддя зазначив, що відповідно до ст. 98, ч.10 ст.170, ч.2 ст.173 КПК України є підстави для накладення арешту на вказане майно з метою його збереження, оскільки дане майно є речовим доказом.

В апеляційній скарзі адвокат ОСОБА_6 просить поновити строк на апеляційне оскарження посилаючись на те, що він присутнім під час розгляду клопотання про накладення арешту на майно не був, ухвалу отримав лише 27 березня 2023 року. Також просить ухвалу слідчого судді скасувати, постановити нову ухвалу, якою відмовити у задоволенні клопотання органу досудового розслідування в накладенні арешту.

Мотивуючи свої доводи, викладені в апеляційній скарзі, апелянт вказує на порушення слідчим суддею вимог ст. 172 КПК України, оскільки слідчим суддею клопотання про арешт майна розглядалось поза межами визначеного строку, тобто клопотання надійшло 03.03.2023 року, а розглянуто лише 06.03.2023 року, що є грубим порушенням. Адвокат вказує на те, що обшук був проведений органом досудового розслідування 20.01.2023 року, а з клопотанням орган досудового розслідування звернувся лише 03.03.2023 року. Апелянт посилається на те, що доказів того, що вилучене майно містить сліди злочину та було знаряддям його вчинення чи було набуте кримінально протиправним шляхом матеріали провадження не містять, на що увагу слідчий суддя не звернув та прийшов помилкового висновку про те, що майно відповідає критеріям передбаченим ст. 98 КПК України. Ні слідчий в клопотанні, ні слідчий суддя в оскаржуваній ухвалі, в порушення відповідно ст. ст. 171, 173 КПК України, не оцінили розумність і співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження, а також наслідки арешту майна.

Колегія суддів приймає до уваги доводи клопотання про поважність причин пропуску строку на апеляційне оскарження ухвали слідчого судді та вважає за необхідне поновити його з огляду на те, що ухвалу від 06 березня 2023 року було постановлено без виклику власника майна, представник також присутнім під час розгляду клопотання в суді першої інстанції не був, ухвалу слідчого судді згідно наявної в матеріалах отримав 27 березня 2023 року

Заслухавши доповідь судді, пояснення адвоката, який просив задовольнити апеляційні вимоги, думку прокурора, який заперечував проти задоволення апеляційної скарги, дослідивши матеріали судової справи, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, виходячи з наступних підстав.

Як вбачається з поданого клопотання, СВ ВП № 2 Шевченківського УП ГУНП у м. Києві здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні №0001749 від 14.07.2022 підозра в якому 21 січня 2023 року за ч.2 ст.307 КК України повідомлена ОСОБА_7 ІНФОРМАЦІЯ_1 . В межах зазначеного кримінального провадження орган досудового розслідування цілком слушно звернувся до слідчого судді з клопотанням про накладення арешту на майно, оскільки останнє відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 КПК України та є метою забезпечення збереження речових доказів.

Перевіривши доводи органу досудового розслідування з приводу необхідності накладення арешту, встановивши достатність даних, які містяться у доданих до клопотання матеріалах та які вказують на обґрунтованість доводів органу досудового розслідування щодо обставин вчинення злочину, врахувавши положення ст.ст. 98,170 КПК України, слідчий суддя дійшов висновку про наявність правових підстав для задоволення клопотання органу досудового розслідування та накладення арешту на майно у кримінальному провадженні №0001749

Колегія суддів погоджується з таким висновком слідчого судді та вважає, що матеріали судового провадження свідчать, що застосування зазначеного заходу забезпечення кримінального провадження є виправданим і необхідним у даному кримінальному провадженні, оскільки сприятиме досягненню мети щодо всебічного, повного та неупередженого досудового розслідування, а також запобігатиме настанню будь-яких негативних наслідків

Відповідно до вимог ст.170 КПК України арешт допускається, зокрема з метою збереження речових доказів. Згідно ч.3 ст.170 КПК України арешт з метою збереження речових доказів може бути накладений на майно будь якої фізичної чи юридичної особи, якщо є достатні підстави вважати, що це майно відповідає критеріям, визначеним ст. 98 КПК України.

Оскільки з долучених до клопотання органу досудового розслідування вбачається факт кримінального правопорушення передбаченого за ч.2 ст.307 КК України то будь які речі можуть бути речовими доказами у кримінальному провадженні. Окрім того, постановою органу досудового вищезаначене майно визнано речовим доказом у зазначеному кримінальному провадженні. При цьому колегія суддів звертає увагу і на те, що у ухвалою слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва надано дозвіл на проведення обшукуданого автомобіля.

Більш того, матеріали провадження свідчать, що на цьому етапі кримінального провадження потреби досудового розслідування виправдовують таке втручання у права та інтереси власника майна з метою запобігання відчуження, знищення чи пошкодження майна, що може перешкодити кримінальному провадженню, а слідчий суддя на даній стадії не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд при розгляді кримінального провадження по суті, тобто не вправі оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для встановлення вини чи її відсутності у фізичної або юридичної особи за вчинення злочину, а лише зобов`язаний на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів визначити, що причетність тієї чи іншої особи до вчинення кримінального правопорушення є вірогідною та достатньою для застосування щодо неї заходів забезпечення кримінального провадження, одним із яких і є накладення арешту на майно.

Доводи апелянта про незаконність накладення арешту на майно, на думку колегії суддів є безпідставними, так як органом досудового розслідування проведено обшук автомобіля марки «TOYOTA», моделі «CAMRY», р.н. НОМЕР_1 , що перебував у користуванні ОСОБА_7 , в ході якого виявлено та вилучено наркотичний засіб - кокаїн, а тому з метою запобігання зникнення, втрати, пошкодження вказаних речових доказів або настання інших наслідків, які можуть перешкодити кримінальному провадженню, існує потреба у збереженні даного майна.

Також колегія суддів зважує і на ту обставину, що арештоване майно може бути конфісковане, оскільки санкція статті ч.2 ст.307 КК України передбачає додатковий вид покарання.

За наведеного слідчий суддя при розгляді клопотання органу досудового розслідування про накладення арешту, дотрималась вимог ст. 170 КПК України, за якою арешт допускається, зокрема з метою збереження речових доказів.

Колегія суддів вважає доводи скаржника щодо незаконності ухвали слідчого судді непереконливими та не вбачає підстав для скасування судового рішення.

Керуючись ст.ст. 98, 170, 171, 173, 376, 404, 405, 407, 422 КПК України, колегія суддів, -

ПОСТАНОВИЛА:

Ухвалу слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва від 06 березня 2023 року у кримінальному провадженні №0001749 від 14.07.2022 року - залишити без змін, а апеляційну скаргу адвоката ОСОБА_6 , подану в інтересах ОСОБА_7 , - без задоволення.

Ухвала Київського апеляційного суду оскарженню не підлягає.

Судді: ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3

Справа № 11-сс/824/2434/2023

Єдиний унікальний номер 761/7759/23

Доповідач: ОСОБА_1