ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 11-кп/803/2728/23 Справа № 243/2754/21 Суддя у 1-й інстанції - ОСОБА_1 Суддя у 2-й інстанції - ОСОБА_2
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 серпня 2023 року Дніпровський апеляційний суд в складі

судді доповідача ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 та ОСОБА_4 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_5 ,

прокурора ОСОБА_6 ,

захисника обвинуваченого ОСОБА_7 ,

обвинуваченого ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Кривому Розі в режимі відеоконференції кримінальне провадження за апеляційною скаргою обвинуваченого ОСОБА_8 на ухвалу Слов`янського міськрайонного суду Донецької області від 29 червня 2023 року, якою обвинуваченому за ч. 2 ст. 121 КК України

ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Святогірськ Донецької області, громадянина України, не працюючого, не одруженого, із середньою освітою, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , в силу ст. 89 КК України раніше не судимого,

продовжено дію запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою на строк 60 днів у Державній установі «Івано-Франківська установа виконання покарань (№12)», тобто до 27 серпня 2023 року включно, -

ВСТАНОВИЛА:

Ухвалою Слов`янського міськрайонного суду Донецької області від 29 червня 2023 року обвинуваченому за ч. 2 ст. 121 КК України ОСОБА_9 продовжено дію запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою на строк 60 днів у Державній установі «Івано-Франківська установа виконання покарань (№12)», тобто до 27 серпня 2023 року включно.

В апеляційній скарзі обвинувачений просить скасувати вказану ухвалу місцевого суду як незаконну та не обґрунтовану, звільнити його негайно з-під варти як такого, який незаконно утримується під вартою. Просить врахувати, що прокурор під час розгляду клопотання не наводив в суді переконань щодо доцільності застосування до нього запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. Вважає клопотання прокурора неспроможним, необґрунтованим, бездоказовим. Стверджує, що ризики, зазначені в клопотанні прокурора, є не доведеними. Судом першої інстанції необґрунтовано та не вмотивовано рішення щодо наявності таких ризиків, а також, допущено істотне порушення вимог кримінального процесуального закону.

Заслухавши обвинуваченого та його захисника, які, кожен окремо, просили апеляційну скаргу обвинуваченого задовольнити, прокурора, який заперечував проти задоволення вимог апеляційної скарги обвинуваченого, перевіривши доводи апеляційної скарги та надані матеріали, вважаю наступне:

Кримінальне провадження за обвинуваченням за ч. 2 ст. 121 КК України відносно ОСОБА_8 знаходиться на розгляді Слов`янського міськрайонного суду Донецької області. ОСОБА_8 обвинувачується у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 121 КК України, тобто у нанесенні тілесного ушкодження, що спричинило смерть потерпілого ОСОБА_10 . Питання про доведеність обвинувачення буде вирішено судом за наслідком розгляду цього провадження і на теперішній час апеляційним судом не перевіряється.

Відповідно до ч. 1 ст. 331 КПК України під час судового розгляду суд за клопотанням сторони обвинувачення або захисту має право своєю ухвалою змінити, скасувати або обрати запобіжний захід щодо обвинуваченого.

Як вбачається із матеріалів, наданих судом 1-ї інстанції, клопотання прокурора відповідає вимогам ст. 184 КПК України, та містить в собі, зокрема, короткий виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, в якому підозрюється або обвинувачується ОСОБА_8 ; правову кваліфікацію кримінального правопорушення із зазначенням статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність; виклад обставин, що дають підстави підозрювати, обвинувачувати особу у вчиненні кримінального правопорушення, і посилання на матеріали, що підтверджують ці обставини; посилання на один або кілька ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу; виклад обставин, на підставі яких слідчий, прокурор дійшов висновку про наявність одного або кількох ризиків, зазначених у його клопотанні, і посилання на матеріали, що підтверджують ці обставини; обґрунтування неможливості запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні, шляхом застосування більш м`яких запобіжних заходів . Отже, доводи обвинуваченого щодо невідповідності клопотання та його необгрунтованості, під час апеляційного розгляду встановлено не було.

Як вбачається з оскарженої ухвали суду 1-ї інстанції, при вирішенні питання про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою ОСОБА_9 , суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів в їх сукупності, врахував в тому числі: вагомість наявних доказів про вчинення обвинуваченим кримінального правопорушення, тяжкість покарання, що загрожує обвинуваченому в разі визнання його винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчинені якого він підозрюється (до десяти років позбавлення волі); вік та стан здоров`я (пенсійного віку він не досяг, офіційно не працює), відсутність міцних соціальних зв`язків.

Наявність ризику вчинення іншого кримінального правопорушення суд обґрунтував тим, що обвинувачений ОСОБА_8 вчинив злочин проти життя та здоров`я особи, що також свідчить про наявність такого ризику.

Ризик переховуватися від суду існує, оскільки ОСОБА_8 вчинив тяжке кримінальне правопорушення, покарання за вчинення якого передбачено законом у розмірі від семи до десяти років позбавлення волі, тому наслідки та ризик втечі для обвинуваченого у цьому випадку може бути визнаним, як менш небезпечними, ніж покарання та процедура його відбування.

Обвинувачений ОСОБА_8 офіційно не працевлаштований, не одружений, неповнолітніх дітей на утриманні не має, тобто не має стійких соціальних зв`язків, та скориставшись воєнним станом в Україні під загрозою тягаря відповідальності за скоєне, в разі доведеності його вини, здійснити втечу.

У кримінальному провадженні не допитані всі свідки, у зв`язку з чим, суд обґрунтовано дійшов до висновку про наявність ризику незаконного впливу на потерпілу та свідків або перешкоджанню кримінального провадження іншим чином.

Колегія суддів вважає безпідставними твердження обвинуваченого щодо упередженого ставлення суду по відношенню до обвинуваченого, оскільки врахування судом того, що ОСОБА_8 обґрунтовано підозрювався, а наразі обвинувачується у вчиненні тяжкого злочину, не може свідчити про упереджене ставлення до обвинуваченого. Перелік доказів на які посилається сторона обвинувачення, зазначений в оскарженій ухвалі, не свідчить про посилання суду як на встановлені докази наявності вини обвинуваченого, оскільки судом не надано будь-якої їх оцінки.

Розглядаючи можливість застосування інших запобіжних заходів щодо обвинуваченого, колегія суддів звертає увагу, що запобіжний захід у вигляді домашнього арешту або особистого зобов`язання наразі є недоцільним з огляду на залучення працівників поліції до операції з оборони країни, а тому додаткове навантаження - контроль за обвинуваченим в період дії військового стану є недоцільним. Крім того, особисте зобов`язання явно не забезпечить належну процесуальну поведінку обвинуваченого. За таких обставин застосування альтернативного запобіжного заходу відносно обвинуваченого ОСОБА_8 є неможливим.

Таким чином, колегія суддів, враховуючи особу обвинуваченого, приходить до висновку, що зміна або застосування більш м`якого запобіжного заходу не зможе забезпечити належну процесуальну поведінку обвинуваченого ОСОБА_8 і виключити ризики, пов`язані із звільненням його з-під варти.

Підсумовуючи викладене, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції обґрунтовано прийшов до висновку про збереження на теперішній час високого ступеню ризику того, що при застосуванні запобіжного заходу, не пов`язаного із триманням під вартою, обвинувачений ОСОБА_8 може ухилитись від суд, незаконно впливати на потерпілу та свідків або перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином.

Тобто, рішення місцевого суду про продовження строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою постановлено із належним додержанням приписів ст.ст. 177, 178, 331 КПК України, істотних порушень не встановлено.

Підстав для скасування оскаржуваної ухвали та відмови у задоволенні клопотання про продовження запобіжного заходу у виді тримання під вартою ОСОБА_9 колегія суддів не вбачає та вважає рішення суду законним та обґрунтованим.

Таким чином апеляційна скарга, як така що не підтверджується обставинами провадження, задоволенню не підлягає.

Керуючись ст.ст. 376, 422-1 КПК України, колегія суддів -

ПОСТАНОВИЛА:

В задоволенні апеляційної скарги обвинуваченого ОСОБА_8 відмовити.

Залишити без змін ухвалу Слов`янського міськрайонного суду Донецької області від 29 червня 2023 року, якою обвинуваченому ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , продовжено дію запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою на строк 60 днів у «Івано-Франківська установа виконання покарань (№12)», тобто до 27 серпня 2023 року включно.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення і касаційному оскарженню не підлягає.

Судді ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4