Справа № 643/3445/23
Провадження № 1-кс/643/546/23
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 травня 2023 року слідчий суддя Московського районного суду м. Харкова ОСОБА_1 , за участі секретаря судових засідань ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні скаргу ОСОБА_3 на бездіяльність дізнавача СД Харківського РУП №2 ГУНП в Харківській області ОСОБА_4 щодо нездійснення процесуальних дій, які вона зобов`язана вчинити у визначений строк у кримінальному провадженні №000186,

ВСТАНОВИВ:

01.05.2023 до Московського районного суду через електронний суд надійшла скарга ОСОБА_3 на бездіяльність дізнавача СД Харківського РУП №2 ГУНП в Харківській області ОСОБА_4 щодо нездійснення процесуальних дій, які вона зобов`язана вчинити у визначений строк у кримінальному провадженні №000186.

У поданій скарзі заявниця зазначила, що в провадженні Харківського РУП №2 ГУНП в Харківській області знаходяться матеріали кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №000186.

25.04.2023 заявниця подала до Харківського РУП №2 ГУНП в Харківській області клопотання про ознайомлення з матеріалами кримінального провадження, яке прийнято уповноваженою особою Харківського РУП №2 ГУНП в Харківській області.

До часу звернення із скаргою до слідчого судді результати розгляду вказаного клопотання не відомі, у зв`язку з чим, виникла необхідність звернутися до суду зі скаргою, в якій просила зобов`язати дізнавача розглянути клопотання про проведення процесуальних дій у кримінальному провадженні №000186.

На судове засідання заявниця не з`явилася, до його початку подала заяву, в якій просила проводити розгляд скарги за її відсутності, доводи своєї скарги підтримала, наполягала на її задоволенні.

Дізнавач у судове засідання не з`явився, про час, дату та місце повідомлений належним чином, причини неявки не повідомив.

Відповідно до ч. 3 ст. 306 КПК України, розгляд скарг на рішення, дії чи бездіяльність під час досудового розслідування здійснюється за обов`язкової участі особи, яка подала скаргу, чи її захисника, представника та слідчого, дізнавача чи прокурора, рішення, дії чи бездіяльність, яких оскаржується. Відсутність слідчого, дізнавача чи прокурора не є перешкодою для розгляду скарги.

Клопотання про фіксацію процесуальної дії за допомогою технічних засобів під час розгляду скарги слідчим суддею від учасників процесуальної дії не надійшло, за ініціативою суду не здійснюється, що відповідає положенням ст. 107 КПК України.

Слідчий суддя розглянувши скаргу з додатками прийшов до наступного.

Відповідно до ст.21 КПК України кожному гарантується право на справедливий розгляд та вирішення справи в розумні строки незалежним та неупередженим судом, створеним на підставі закону.

У справі Bellet v. France Суд зазначив, що «стаття 6 § 1 Конвенції містить гарантії справедливого судочинства, одним з аспектів яких є доступ до суду. Рівень доступу, наданий національним законодавством, має бути достатнім для забезпечення права особи на суд з огляду на принцип верховенства права в демократичному суспільстві. Для того, щоб доступ був ефективним, особа повинна мати чітку практичну можливість оскаржити дії, які становлять втручання у її права».

Як свідчить позиція Суду у багатьох справах, основною складовою права на суд є право доступу, в тому розумінні, що особі має бути забезпечена можливість звернутись до суду для вирішення певного питання, і що з боку держави не повинні чинитись правові чи практичні перешкоди для здійснення цього права.

У статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, яку ратифіковано Законом України від 17 липня 1997 року N 475/97-ВР і яка для України набрала чинності 11 вересня 1997 року (далі - Конвенція), закріплено принцип доступу до правосуддя.

Під доступом до правосуддя згідно зі стандартами ЄСПЛ розуміється здатність особи безперешкодно отримати судовий захист як доступ до незалежного і безстороннього вирішення спорів за встановленою процедурою на засадах верховенства права.

При цьому, щоб право на доступ до суду було ефективним, особа повинна мати чітку фактичну можливість оскаржити діяння, що становить втручання у її права (рішення від 04 грудня 1995 року у справі "Беллет проти Франції" (Bellet v. France)).

Реалізація такого права має здійснюватися заявником з урахуванням того, що порядок кримінального провадження на території України визначається лише кримінальним процесуальним законодавством України, яке складається з відповідних положень Конституції України, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, цього Кодексу та інших законів України (ст.1 КПК України).

Як зазначено в ст. 8 КПК України, кримінальне провадження здійснюється з додержанням принципу верховенства права, відповідно до якого людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави. Принцип верховенства права у кримінальному провадженні застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини.

Європейський суд з прав людини у своєму рішенні "Бєлоусов проти України" (заява N 4494/07 від 7 листопада 2013 року) у п. 55 зазначив: мінімальні стандарти ефективності, визначені практикою Суду, включають в себе вимоги, що розслідування має бути ретельним, незалежним, безстороннім та підконтрольним громадськості, а також, що компетентні органи влади повинні діяти зі зразковою ретельністю і оперативністю (див., наприклад, рішення від 19 липня 2012 року у справі "Алексахін проти України" (Aleksakhin v. Ukraine), заява N 31939/06, п. 55).

Відповідно до ч.1 ст.9 КПК України під час кримінального провадження суд, слідчий суддя, прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий, інші службові особи органів державної влади зобов`язані неухильно додержуватися вимог Конституції України, цього Кодексу, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, вимог інших актів законодавства.

Діюче кримінальне процесуальне законодавство України, зокрема ч.1 ст.40-1 КПК України передбачає, що дізнавач несе відповідальність за законність та своєчасність здійснення дізнання.

Відповідно до ч.1 ст.220 КПК України клопотання сторони захисту, потерпілого і його представника чи законного представника, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, про виконання будь-яких процесуальних дій та у випадках, установлених цим Кодексом, іншої особи, права чи законні інтереси якої обмежуються під час досудового розслідування, або її представника слідчий, дізнавач, прокурор зобов`язані розглянути в строк не більше трьох днів з моменту подання і задовольнити їх за наявності відповідних підстав.

Відповідно до ч.2 ст.220 КПК України про результати розгляду клопотання повідомляється особа, яка заявила клопотання. Про повну або часткову відмову в задоволенні клопотання виноситься вмотивована постанова, копія якої вручається особі, яка заявила клопотання, а у разі неможливості вручення з об`єктивних причин - надсилається їй.

Таким чином, наведені законодавчі положення передбачають, з одного боку, право учасників кримінального провадження ініціювати здійснення процесуальних, у тому числі, слідчих та негласних слідчих (розшукових) дій, а з іншого регламентують недопустимість необґрунтованої та невмотивованої відмови у проведенні відповідних дій органами досудового розслідування.

Так, з матеріалів скарги вбачається, що у провадженні Харківського РУП №2 ГУНП в Харківській області перебуває кримінальне провадження №000186.

25.04.2023 заявниця звернулася до Харківського РУП №2 ГУНП в Харківській області з клопотаннями про проведення процесуальних дій.

З наданої до скарги копії вказаного клопотання вбачається, що воно містить відмітку про його отримання уповноваженою особою Харківського РУП №1 ГУНП в Харківській області 25.04.2023 за №2-674, чим підтверджується факт звернення із вказаним клопотанням до органу, чия бездіяльність оскаржується.

З врахуванням вищевказаного, слідчий суддя приходить висновку, що дізнавачем Харківського РУП №2 ГУНП в Харківській області ОСОБА_4 , в порушення вимог ст.220 КПК України, клопотання ОСОБА_3 від 25.04.2023 не було розглянуто у передбаченому законом порядку та у передбачений законом строк.

При цьому, нормами ч.1 ст.214 КПК України, серед іншого, передбачено обов`язок слідчого, дізнавача, прокурора через 24 години з моменту внесення відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань надати заявнику витяг з Єдиного реєстру досудових розслідувань.

Як вбачається із скарги відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань щодо вчинення кримінального правопорушення за заявою ОСОБА_3 було внесено на підставі ухвали слідчого судді Московського районного суду м. Харкова та присвоєно номер провадження 000186.

Вимогу заявниці надати їй витяг з Єдиного реєстру досудових розслідувань, органом досудового розслідування задоволено не було, що є порушенням ст.214 КПК України.

За таких обставин, слідчий суддя вважає, що заявником доведено бездіяльність дізнавача, яка полягає в тому, що ним не виконано процесуальні дії, а саме клопотання від 25.04.2023 не було розглянуто у передбаченому законом порядку та строки, а також ненадання заявниці витягу з Єдиного реєстру досудових розслідувань, тому скарга в цій частині підлягає задоволенню.

При цьому, вимога заявниці про направлення інформації, пов`язаної з кримінальним провадженням №000186 на її електронну адресу, не входить до переліку дій, рішень, бездіяльності, що можуть бути оскаржені слідчому судді та розгляд вказаної вимоги виходить за межі розгляду, визначені нормами кримінального процесуального законодавства України.

Також, відповідно до ч.4 ст.40-1 КПК України дізнавач, здійснюючи свої повноваження відповідно до вимог цього Кодексу, є самостійним у своїй процесуальній діяльності, втручання в яку осіб, що не мають на те законних повноважень, забороняється, тому слідчий суддя не наділений повноваженнями давати доручення чи вказівки або зобов`язувати дізнавача вчинити ту чи іншу процесуальну дію, у зв`язку з чим, вимоги заявника про зобов`язання дізнавача направляти їй інформацію у кримінальнму провадженні на електронну адресу - задоволенню не підлягають.

Як роз`яснив Європейський суд з прав людини у рішеннях по справах "Верітас проти України" та "Сокуренко та Стригун проти України", суд не може вважатися "судом, встановленим законом" у розумінні п. 1 ст. 6 Конвенції у разі перевищення ним своїх повноважень, визначених процесуальним законодавством.

Враховуючи вищенаведене, слідчий суддя вважає, що скарга ОСОБА_3 на бездіяльність дізнавача СД Харківського РУП №2 ГУНП в Харківській області ОСОБА_4 щодо нездійснення інших процесуальних дій, які вона зобов`язаний вчинити у визначений КПК України строк, підлягає частковому задоволенню, зобов`язавши дізнавача Харківського РУП №2 ГУНП в Харківській області, який здійснює досудове розслідування у кримінальному провадженні №000186, розглянути клопотання заявника від 25.04.2023 та повідомити його про прийняте рішення в порядку, передбаченому ст. 220 КПК України; надати витяг з Єдиного реєстру досудових розслідувань №000186.

Відповідно до ст.307 КПК України за результатами розгляду скарги на рішення дію чи бездіяльність слідчого постановляється ухвала, окрім іншого, про зобов`язання вчинити певну дію.

Керуючись ст. ст. 2, 7, 9, 40, 110, 220, 303-307 КПК України,-

ПОСТАНОВИВ:

Скаргу ОСОБА_3 на бездіяльність дізнавача СД Харківського РУП №2 ГУНП в Харківській області ОСОБА_4 щодо нездійснення процесуальних дій, які вона зобов`язана вчинити у визначений строк у кримінальному провадженні №000186 - задовольнити частково.

Зобов`язати дізнавача СД Харківського РУП №2 ГУНП в Харківській області, який здійснює досудове розслідування у кримінальному провадженні №000186, розглянути клопотання ОСОБА_3 , повідомити про прийняте рішення в порядку, передбаченому ст. 220 КПК України та надати витяг з Реєстру досудових розслідувань.

Ухвалу разом з копією клопотання ОСОБА_3 від 25.04.2021 направити до СД Харківського РУП №2 ГУНП в Харківській області для виконання.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя ОСОБА_1