Провадження № 1-кс/752/6797/23
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 серпня 2023 року слідчий суддя Голосіївського районного суду м. Києва ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , захисника ОСОБА_4 , підозрюваного ОСОБА_5 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції за допомогою сервісу "EasyCon" в залі суду в м. Києві клопотання старшого слідчого СУ ГУНП в АР Крим та м.Севастополі ОСОБА_6 , погоджене прокурором відділу прокуратури Автономної Республіки Крим та міста Севастополя ОСОБА_3 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с.Владиславівка Кіровського району АР Крим, працюючого: ВЧ12676 АР Крим, неодруженого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого, у кримінальному провадженні за № 0000011 від 21.02.2023, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.111 КК України,

В С Т А Н О В И В:

До слідчого судді Голосіївського районного суду м. Києва надійшло клопотання старшого слідчого СУ ГУНП в АР Крим та м. Севастополі ОСОБА_6 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у кримінальному провадженні № 0000011 від 21.02.2023 за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 111 КК України. Клопотання погодив прокурор відділу прокуратури Автономної Республіки Крим та міста Севастополя ОСОБА_3 .

Клопотання обґрунтоване тим, що слідчими 1-го відділу СУ ГУНП в АР Крим та м. Севастополі здійснюється досудове розслідування кримінального провадження № 0000011 від 21.02.2023 за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 111 КК України.

Слідчий зазначає, що під час розслідування фактів переходу громадян України, що залишились проживати на тимчасово окупованій території АР Крим та міста Севастополя, на бік ворога в умовах збройного конфлікту у даному кримінальному провадженні встановлено факт державної зради у діях ОСОБА_5 .

Так, у лютому 2014 року Російська Федерація задіявши військові підрозділи Чорноморського флоту, розташовані згідно з міждержавними угодами між Україною та Росією на території міста Севастополя та інших міст Автономної Республіки Крим, а також інші підрозділи збройних сил Росії, які незаконно перетнули державний кордон України, в порушення суверенітету України, розпочала збройну агресію проти України.

Встановивши фактичну владу на над Кримським півостровом, армією Російської Федерації, відповідно до ст. 42 «Положення про закони і звичаї війни на суходолі», що є додатком до Гаазької «IV Конвенції про закони і звичаї війни на суходолі» від 18.10.1907 здійснено тимчасову окупацію частини території іншої держави.

Відповідно до ст. 1 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» № 1207-VII від 15.04.2014, Автономна Республіка Крим та місто Севастополь, визнані тимчасово окупованими з 20 лютого 2014 року і є невід`ємною частиною території України, на яку поширюється дія Конституції та Законів України, а також міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України.

Наявність ознак злочину, передбаченого ч. 1 ст. 111 КК України, а саме державної зради та факт вчинення даного злочину ОСОБА_5 підтверджується отриманими доказами.

Зокрема, слідством з`ясовано що ОСОБА_5 народився ІНФОРМАЦІЯ_2 в с. Владиславівка, Кіровського району Автономної Республіки Крим, згідно із свідоцтвом про народження про народження 18.05.1999 року І- НОМЕР_1 батьки ОСОБА_5 є громадянами України. Під час подій, пов`язаних із захопленням Російською Федерацією території України він був безпосереднім свідком цих подій, так як проживав в Автономній Республіці Крим. Він усвідомлював обставини окупації Кримського півострову та наявність міжнародного збройного конфлікту між Україною та Російською Федерацією, який триває і по даний час.

Незважаючи на це ОСОБА_5 , діючи умисно, добровільно, з метою вчинення дій на шкоду суверенітетові, територіальній цілісності та недоторканності України, усвідомлюючи що він не позбавлений громадянства України, вступив на службу до лав Збройних сил Російської Федерації. Тобто зрадивши інтересам своєї країни перейшов на бік ворога в умовах збройного конфлікту.

Зокрема, 24.12.2021 року ОСОБА_5 добровільно вступив на військову службу за контрактом до лав збройних сил Російської Федерації та став проходити службу у військовій частині НОМЕР_2 (126-а окрема гвардійська двічі Червонопрапорна АДРЕСА_2 , ордена Суворова бригада берегової оборони) з місцем постійної дислокації у АДРЕСА_3 .

В подальшому ОСОБА_5 , діючи умисно, з метою завдання шкоди суверенітету, територіальній цілісності і обороноздатності України, не пізніше ніж з 25.02.2022 року, більш точну дату в ході досудового слідства встановити не надалося за можливе, в складі військової частини № НОМЕР_2 ЗС РФ приймав активну участь у бойових діях проти військових підрозділів Збройних сил України на території України. Зокрема, встановлено, що він виконував бойові завдання на території Херсонської та Миколаївської областей.

02.03.2022 ОСОБА_5 під час бойових дій на території Миколаївської області взято в полон. На даний час він утримується в Державній установі Міністерства юстиції України - «Табір для тримання військовополонених «Захід-1» у с. Заклад Стрийського району Львівської області.

Таким чином, ОСОБА_5 підозрюється в державній зраді, зокрема у діянні умисно вчиненому громадянином України на шкоду суверенітетові, територіальній цілісності та недоторканності, обороноздатності, державній безпеці України, що полягало у переході на бік ворога в період збройного конфлікту, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 111 КК України.

21.08.2023 ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 111 КК України.

На обґрунтування необхідності застосування щодо ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, слідчий посилається на ризики, передбачені пунктами 1, 4, 5 частини 1 статті 177 КПК України.

Зазначає, що інші, більш м`які запобіжні заходи, ніж тримання під вартою, не зможуть забезпечити досягнення мети їх застосування; виключно застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою може забезпечити належну процесуальну поведінку підозрюваного.

В судовому засіданні прокурор підтримав клопотання з підстав, зазначених у ньому, просив задовольнити.

Захисник підозрюваного не заперечував проти задоволення клопотання.

Підозрюваний ОСОБА_5 підтримав позицію захисника та просив залишити його у таборі для тримання військовополонених.

Заслухавши пояснення учасників кримінального провадження, дослідивши клопотання та додані до нього матеріали, слідчий суддя дійшов таких висновків.

Встановлено, що слідчими 1-го відділу СУ ГУНП в АР Крим та м. Севастополі здійснюється досудове розслідування кримінального провадження № 0000011 від 21.02.2023 за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 111 КК України.

21.08.2023 ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 111 КК України.

Отже, відповідно до положень ст. 42 КПК України ОСОБА_5 має статус підозрюваного у цьому кримінальному провадженні і щодо нього може вирішуватися питання про застосування запобіжного заходу.

Загальні правила застосування заходів забезпечення кримінального провадження встановлені ст. 132 КПК України.

Під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя зобов`язаний встановити обставини, передбачені ч. 1 ст. 194 КПК України: наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Щодо обґрунтованості підозри.

Оскільки положення кримінального процесуального законодавства не розкривають поняття «обґрунтована підозра», при оцінці цього питання слід звернутись до практики Європейського суду з прав людини, яка відповідно до статті 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», є джерелом права.

Згідно практики Європейського суду з прав людини, зокрема, у рішеннях «Фокс, Кемпбел і Гартлі проти Сполученого Королівства», «Нечипорук та Йонкало проти України», наголошується, що «обґрунтована підозра» передбачає наявність фактів або інформації, які б могли переконати об`єктивного спостерігача у тому, що відповідна особа могла вчинити злочин. При цьому факти що підтверджують обґрунтовану підозру не повинні бути такого ж рівня, що й факти, на яких має ґрунтуватися обвинувальний вирок. Стандарт доказування «обґрунтована підозра» не передбачає, що уповноважені органи мають оперувати доказами, достатніми для пред`явлення обвинувачення чи ухвалення обвинувального вироку, що пов`язано з меншою мірою ймовірності, необхідною на ранніх етапах кримінального провадження для обмеження прав особи.

Слідчий суддя вважає, що на час розгляду клопотання обґрунтованість повідомленої ОСОБА_5 підозри у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 111 КК України, є доведеною, тобто зазначені у клопотанні слідчого обставини і додані до нього матеріали кримінального провадження у своїй сукупності підтверджують, що існують факти та інформація, які переконують у тому, що ОСОБА_5 міг вчинити зазначений вище злочин.

Підставами для обґрунтованої підозри про те, що ОСОБА_5 вчинив зазначене кримінальне правопорушення, є відомості, які містяться в наданих слідчому судді матеріалах кримінального провадження, зокрема копії: рапорту оперативних співробітників щодо військовополоненого ОСОБА_5 ; довідки від 31.07.2023 № 2465, виданої керівництвом військової частини № НОМЕР_2 , якою підтверджується факт укладення ОСОБА_5 контракту на проходження військової служби із 24.12.2021 строком на три роки; особової справи військовополоненого ОСОБА_5 ; інших відомостей, долучених до клопотання.

Не вирішуючи питання про доведеність вини та остаточної кваліфікації дій ОСОБА_5 , виходячи з наявних у суду матеріалів клопотання, слідчий суддя дійшов висновку про наявність обґрунтованої підозри щодо вчинення ОСОБА_5 вищезазначеного кримінального правопорушення за викладених у клопотанні обставин.

Враховуючи практику Європейського суду з прав людини, на етапі досудового розслідування слідчий суддя не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд під час розгляду кримінального провадження по суті, зокрема, оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для визнання особи винною чи невинною у вчиненні злочину, та за якою нормою Кримінального закону ця особа підлягає відповідальності, оскільки належна оцінка представлених у справі доказів буде здійснена в межах судового провадження.

Щодо наявності ризиків, передбачених статтею 177 КПК України.

Згідно положень статті 177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу до підозрюваного є забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам вчинити певні дії.

Ризиком у контексті кримінального провадження є певна ступінь можливості, що особа вдасться до вчинків, які будуть перешкоджати досудовому розслідуванню та судовому розгляду або ж створять загрозу суспільству. При визначенні ризиків закон не вимагає неспростовних доказів того, що підозрюваний однозначно, поза всяким сумнівом, здійснюватиме відповідні дії, однак вимагає обґрунтування, що він має реальну можливість їх здійснити під час вирішення питання про застосування запобіжного заходу або в майбутньому. Отже ризики, які дають достатні підстави слідчому судді вважати, що підозрюваний може здійснити спробу протидії кримінальному провадженню у формах, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК, слід вважати наявними за умови встановлення вірогідності їх здійснення.

Слідчий суддя вважає, що прокурор довів у судовому засіданні наявність достатніх підстав вважати, що існують ризики того, що підозрюваний ОСОБА_5 може вчинити дії, передбачені пунктами 1, 4, 5 частини 1 статті 177 КПК України.

Наявність ризику, передбаченого п.1 ч.1 ст. 177 КПК України є обґрунтованим з таких підстав.

ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні злочину,передбаченого ч. 1 ст. 111 КК України, який у відповідності до положень ст. 12 КК України, відноситься до категорії особливо тяжкого злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавленням волі на строк від дванадцяти до п`ятнадцяти років з конфіскацією майна або без такої.

Вказана обставина сама по собі може бути мотивом та підставою для підозрюваного переховуватися від органів досудового розслідування чи суду. Зазначене узгоджується із позицією Європейського суду з прав людини у справі «Ілійков проти Болгарії», в якому зазначено, що суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування.

Також слідчий суддя приймає до уваги відомості про те, що ОСОБА_5 є мешканцем тимчасово окупованої території Автономної Республіки Крим, і є військовослужбовцем збройних сил Російської Федерації, яка на даний час здійснює військову агресію проти України.

Слідчий суддя, враховуючи тяжкість та характер злочину у вчинені якого підозрюється ОСОБА_5 , обставини вчинення інкримінованого йому злочину, особу підозрюваного, не виключає, що підозрюваний, з метою уникнення кримінальної відповідальності зможе здійснити дії з метою переховування від органів досудового розслідування та/або суду.

Оцінюючи наявність ризиків, передбачених п. 4, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, слідчий суддя враховує спосіб та обставини вчинення інкримінованого ОСОБА_5 злочину проти основ національної безпеки.

Також слідчий суддя враховує характеристику підозрюваного, а також те, що на даний час військові дії з боку Російської Федерації, до складу армії якої входить останній, не припинено.

Враховуючи зазначене, на переконання слідчого судді ризик вчинення іншого кримінального правопорушення та ризик перешкоджання підозрюваним кримінальному провадженню іншим чином, є доведеними.

Вирішуючи клопотання про застосування запобіжного заходу, слідчий суддя крім наявності ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, також на виконання вимог ст. 178 КПК України на підставі наданих сторонами матеріалів враховує такі обставини: вік та стан здоров`я підозрюваного; сімейний стан (неодружений, на утриманні малолітніх дітей чи непрацездатних осіб не має); військовослужбовець ВЧ12676 АР Крим; раніше не судимий.

Враховуючи наявність обґрунтованої підозри у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 111 КК України, та доведених стороною обвинувачення трьох ризиків, відомостей щодо особи підозрюваного, на даному етапі кримінального провадження, застосування до ОСОБА_5 запобіжного заходу є об`єктивно необхідним з метою дієвості даного кримінального провадження.

Відповідно до ч. 1 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно в разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 КПК України.

Під час розгляду клопотання про застосування щодо підозрюваного ОСОБА_5 запобіжного заходу тримання під вартою прокурором доведено наявність обставин, які у своїй сукупності свідчать про те, що застосування більш м`якого запобіжного заходу ніж тримання під вартою для запобігання доведеним ризикам буде недостатнім, оскільки більш м`які запобіжні заходи не зможуть в повній мірі запобігти зазначеним вище ризикам і забезпечити належну процесуальну поведінку підозрюваного.

За таких обставин, оскільки прокурором доведено обставини, передбачені пунктами 1, 4, 5 ч. 1 ст. 194 КПК України, слідчий суддя дійшов висновку про обґрунтованість клопотання слідчого і наявність підстав для застосування щодо підозрюваного ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, строком на 60 діб, тобто до 23.10.2023 включно.

Керуючись статтями 32, 110, 131, 132, 176-178, 183-184, 193, 194, 206, 372 КПК України, слідчий суддя

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання задовольнити.

Застосувати відносно підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 діб, а саме по 23.10.2023 року включно.

Ухвала щодо застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Контроль за виконанням ухвали покласти на прокурора Автономної Республіки Крим та міста Севастополя.

Ухвала може бути оскаржена протягом п`яти днів з моменту проголошення безпосередньо до Київського апеляційного суду.

Слідчий суддя: ОСОБА_1