У Х В А Л А

20.01.2023 року м. Бориспіль

Слідчий суддя Бориспільського міськрайонного суду Київської області ОСОБА_1

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2

прокурора ОСОБА_3 , підозрюваного ОСОБА_4 , його захисника ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання слідчого Слідчого відділу Бориспільського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Київській області ОСОБА_6 , погоджене прокурором Бориспільської окружної прокуратури ОСОБА_3 про застосування до підозрюваного ОСОБА_4 запобіжного заходу у виді тримання під вартою у кримінальному провадженні №0000112, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України,

в с т а н о в и в :

Слідчий СВ Бориспільського ВП ГУНП в Київській області капітан поліції ОСОБА_6 за погодженням із прокурором звернувся до суду із клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. В обґрунтування клопотання слідчий послався на те, що слідчим відділом Бориспільського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Київській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000112 від 17 січня 2023 року, за ознаками кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України.

За твердженням слідчого, у ході досудового розслідування встановлені такі обставини. ОСОБА_4 , з метою збуту, в невстановленому місці, в невстановлений час та при невстановлених обставинах, незаконно придбав особливо небезпечний наркотичний засіб, обіг якої заборонено канабіс, загальною масою 6,43 грама, яку незаконно зберігав при собі з метою збуту у полімерному пакеті, поклавши його у кишеню куртки, яку переніс та став незаконно зберігати за місцем свого тимчасового мешкання за адресою: АДРЕСА_1 . 17 січня 2023 року, в денний час, ОСОБА_4 , продовжуючи реалізовувати умисел на незаконне зберігання з метою збуту особливо небезпечного наркотичного засобу, обіг якої заборонено канабісу, загальною масою 6,43 грама, розфасувавши в 6 полімерних пакетів, поклавши вказаний наркотичний засіб у кишеню куртки, вийшов з квартири АДРЕСА_2 по власних справах. В цей же день, ОСОБА_4 , проходячи біля будинку АДРЕСА_3 був зупинений працівниками поліції, які виявили у нього особливо небезпечний наркотичний засіб, обіг якого заборонено та викликали на місце події слідчо-оперативну групу Бориспільського РУП ГУНП в Київській області. Далі, 17.01.2023 року, в період часу з 11 години 32 хвилини до 11 години 55 хвилин, під час огляду місця події, за участю ОСОБА_4 , проведеного біля будинку АДРЕСА_3 , працівниками поліції було вилучено особливо небезпечний наркотичний засіб, обіг якого заборонено - канабіс, загальною масою 6,43 грама, яку він незаконно придбав та зберігав з метою збуту до моменту її вилучення працівниками поліції.

Ґрунтуючись на цих обставинах, слідчий зазначає про обґрунтованість підозри у вчиненні підозрюваним злочину, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України.

В обґрунтування необхідності застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою слідчий послався на наявність ризиків, які дають підстави вважати, що ОСОБА_4 може здійснити дії, передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України, зокрема ризик переховуватися від органу досудового розслідування та суду, ризик вчинення іншого кримінального правопорушення. Неможливість запобігання зазначеним вище ризикам шляхом застосування більш м`яких запобіжних заходів слідчий обґрунтовує тяжкістю інкримінованого злочину, що обумовлює можливість тримання під вартою, а також зазначає про те, що враховуючи обставини кримінального правопорушення, застосування більш м`яких запобіжних заходів не забезпечить виконання підозрюваним процесуальних обов`язків та не гарантуватиме можливості запобігти ризикам, зазначеним у ст. 177 КПК України.

У судовому засіданні прокурор підтримав доводи клопотання та просив застосувати до підозрюваного запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, вказав на наявність ризиків кримінального провадження. В свою чергу, підозрюваний та його захисник в судовому засіданні просили обрати більш м`який запобіжний захід.

Заслухавши учасників кримінального провадження, дослідивши клопотання та додані до нього матеріали, слідчий суддя дійшов таких висновків.

Встановлено, що 18.01.2023 р. ОСОБА_4 повідомлено про підозру у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України.

Відповідно до п. 3 ч. 2 ст. 183 КПК України запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як до раніше не судимої особи, яка підозрюється чи обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк до п`яти років. Санкція ч. 2 ст. 307 КК України передбачає позбавлення волі на строк від шести до десяти років, а тому, виходячи із кваліфікації кримінального правопорушення застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою є законодавчо передбаченим. Разом з тим, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам кримінального провадження (ч. 1 ст. 183 КПК України).

Вимоги статті 194 КПК України зобов`язують слідчого суддю під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу встановити чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні. За таких умов слідчому судді належить дослідити кожен із зазначених вище критеріїв окремо.

Щодо обґрунтованості підозри.

Згідно із ст. 8 КПК України кримінальне провадження здійснюється з додержанням принципу верховенства права, відповідно до якого людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави. Принцип верховенства права у кримінальному провадженні застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини.

Оскільки чинне законодавство не розкриває поняття обґрунтованої підозри, тому враховуючи ст. 8, 9 КПК України слід керуватися позиціями Європейського суду з прав людини. Тривала практики ЄСПЛ сформувала позицію, що обґрунтованість підозри - це певний стандарт доказування, який означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення (рішення у справі "Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства" від 30 серпня 1990 року, п. 32, Series A, N 182). При чому факти, які викликали підозру, не обов`язково мають бути одного рівня з тими, які необхідні для того, щоб не лише обґрунтувати засудження, а й пред`явити обвинувачення, що є наступною стадією в процесі розслідування кримінальної справи (рішення у справі «Murrаy v.United Kingdom», 14310/88, 28.10.1994, п. 55).

Описана в клопотанні фабула у сукупності з наданими підозрюваним поясненнями та представленими матеріалами кримінального провадження дає слідчому судді можливість дійти висновку про наявність ознак злочину, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України. Для визначення причетності ОСОБА_4 до подій вказаного кримінального правопорушення слідчим суддею досліджено протоколом огляду місця події; протоколом допиту свідка ОСОБА_7 ; протоколом допиту свідка ОСОБА_8 ; висновок судової експертизи матеріалів, речовин та виробів від 18.01.2023 № СЕ-19/111-23/2830-НЗПРАП; протокол огляду предмета від 18.01.2023 року. Слідчий суддя погоджується із доводами прокурора щодо наявності обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним ОСОБА_4 кримінального правопорушення.

Щодо ризиків кримінального провадження.

Ризиком у контексті кримінального провадження є певна ступінь можливості, що особа вдасться до вчинків, які будуть перешкоджати досудовому розслідуванню та судовому розгляду або ж створять загрозу суспільству. Слідчий суддя, оцінюючи вірогідність такої поведінки підозрюваного, має дійти обґрунтованого висновку про високу ступінь ймовірності позапроцесуальних дій зазначеної особи.

ОСОБА_4 підозрюється у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України. Санкція ч. 2 ст. 307 КК України відносить інкримінований злочин до тяжкого і передбачає покарання у виді позбавлення волі від шести до десяти років. Тому усвідомлюючи тяжкість та реальність покарання, у разі застосування запобіжного заходу, не пов`язаного з триманням під вартою, він може переховуватися від органів досудового розслідування з метою уникнення покарання. Отже, слідчий суддя погоджується із доводами прокурора щодо існування ризику, передбаченого п. 1 ч.1 ст. 177 КПК, та допускає, що підозрюваний може вдатися до переховування як способу поведінки у випадку загрози його інтересам. Наявність інших ризиків взагалі не доведено. Отже, головуючий вважає, що існує єдиний ризик, передбачений статтею 177 КПК України, а тому на даному етапі кримінального провадження застосування запобіжного заходу є об`єктивно необхідним з метою дієвості відповідного кримінального провадження.

Щодо застосування менш суворого запобіжного заходу.

Ні в письмовому клопотанні, ні усно в судовому засіданні слідчий та прокурор не зазначив про обставини, які свідчать про неможливість застосування до ОСОБА_4 іншого більш м`якого запобіжного заходу. У свою чергу, підозрюваний та захисник просив суд розглянути можливість застосування менш суворого запобіжного заходу.

Відповідно до ч. 4 ст. 194 КПК України якщо при розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу прокурор доведе обставини, передбачені пунктами 1 та 2 частини першої цієї статті, але не доведе обставини, передбачені пунктом 3 частини першої цієї статті, слідчий суддя, суд має право застосувати більш м`який запобіжний захід, ніж той, який зазначений у клопотанні, а також покласти на підозрюваного, обвинуваченого обов`язки, передбачені частинами п`ятою та шостою цієї статті, необхідність покладення яких встановлена з наведеного прокурором обґрунтування клопотання.

Слідчий суддя погоджується із доводами сторони захисту, що слідчим в клопотанні та прокурором в судовому засіданні не доведено недостатність застосування до ОСОБА_4 більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику переховування підозрюваного від органів досудового розслідування та/або суду. На думку слідчого судді, з урахуванням соціальних зв`язків, наявність у нього постійного місця проживання до підозрюваного можливо застосувати менш суворий запобіжний захід - домашній арешт, який полягатиме у забороні підозрюваному цілодобово залишати житло ( АДРЕСА_1 ).

Керуючись ст. ст. 176, 177, 178, 193, 181 КПК України, слідчий суддя

п о с т а н о в и в :

Застосувати до підозрюваного ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_1 запобіжний захід у виді домашнього арешту, заборонивши йому цілодобово залишати житло за адресою АДРЕСА_1 .

Зобов`язати підозрюваного ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_1 прибувати за кожною вимогою до слідчого, прокурора, суду, а також виконувати такі обов`язки: не відлучатися із населеного пункту, в якому він проживає, без дозволу слідчого, прокурора суду; здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, а також інші документи, що дають право на виїзд та в`їзд в Україну; утримуватися від спілкування і з свідками у цьому кримінальному провадженні.

Ухвала діє до 19.03.2023 року.

Ухвалу передати для виконання органу Національної поліції за місцем проживання підозрюваного.

Підозрюваного ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_1 негайно звільнити з-під варти та зобов`язати невідкладно прибути до місця свого проживання.

Ухвала слідчого судді може бути оскаржена до Київського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Повний текст ухвали оголошено 23.01.2023 об 08.30 год.

Слідчий суддя ОСОБА_1