СВЯТОШИНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М. КИЄВА
пр. № 1-кс/759/1976/23
ун. № 759/5774/23
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 березня 2023 року м. Київ

Святошинський районний суд м. Києва у складі слідчого судді ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві клопотання слідчого Святошинського УП ГУНП в м. Києві ОСОБА_3 , погоджене прокурором Святошинської окружної прокуратури м. Києва ОСОБА_4 про проведення обшуку в рамках кримінального провадження, відомості про яке внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000070 від 12.07.2022 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 361-1, ч.3 ст. 362 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

30 березня 2023 року слідчий Святошинського УП ГУНП в м. Києві ОСОБА_3 звернувся до Святошинського районного суду м. Києва із клопотанням, погодженим прокурором Святошинської окружної прокуратури м. Києва ОСОБА_4 про проведення обшуку в рамках кримінального провадження, відомості про яке внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000070 від 12.07.2022 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 361-1, ч.3 ст. 362 КК України, щодо обшуку за адресою: АДРЕСА_1 .

Клопотання обґрунтовується тим, що в провадженні СВ Святошинського УП ГУНП в місті Києві знаходиться кримінальне провадження № 0000070 від 12.07.2022 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 361-1, ч.3 ст. 362 КК України.

У ході досудового розслідування встановлено, що ОСОБА_5 , який проживає на території Хмельницької області, в месенджері телеграм каналу, використовуючи псевдонім та нікнейм, продає базу даних клієнтів АТ КБ «ПрвиватБанк», при цьому для оплати дає біткоїн-гаманець.

У ході досудового розслідування встановлено, що користувачем під відповідними псевдонімами є ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який проживає за адресою: АДРЕСА_1 .

Зважаючи на вищенаведене, для встановлення усіх обставин кримінального правопорушення, слідчий просить суд надати дозвіл на проведення обшуку за адресою: АДРЕСА_1 , за місцем проживання ОСОБА_5 .

Слідчий у судове засідання не з`явився, жодних заяв до суду не подавав.

Дослідивши клопотання та додані до нього докази, слідчий суддя дійшов наступного висновку.

Судом встановлено, що 12.07.2022 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань внесено відомості про кримінальне провадження за № 0000070, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 361-1, ч.3 ст. 362 КК України.

В ході досудового розслідування виникла необхідність у проведення обшуку за місцем проживання ОСОБА_5 .

Відповідно до ч. 1 ст. 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально-протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально-протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Статтею 30 Конституції України регламентовано, що не допускається проникнення до житла чи до іншого володіння особи, проведення в них огляду чи обшуку інакше як за вмотивованим рішенням суду.

Відповідно до ч. 1,2 ст. 233 КПК України, ніхто не має права проникнути до житла чи іншого володіння особи з будь-якою метою, інакше як лише за добровільною згодою особи, яка ними володіє, або на підставі ухвали слідчого судді, крім випадків, установлених частиною третьою цієї статті. Під житлом особи розуміється будь-яке приміщення, яке знаходиться у постійному чи тимчасовому володінні особи, незалежно від його призначення і правового статусу, та пристосоване для постійного або тимчасового проживання в ньому фізичних осіб, а також всі складові частини такого приміщення. Не є житлом приміщення, спеціально призначені для утримання осіб, права яких обмежені за законом. Під іншим володінням особи розуміються транспортний засіб, земельна ділянка, гараж, інші будівлі чи приміщення побутового, службового, господарського, виробничого та іншого призначення тощо, які знаходяться у володінні особи.

В свою чергу, ст. 8 Європейської конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04 листопада 1950 року встановлює, що кожен має право на повагу до свого приватного і сімейного життя, до свого житла і кореспонденції. Органи державної влади не можуть втручатись у здійснення цього права, за винятком випадків, коли втручання здійснюється згідно із законом і є необхідним у демократичному суспільстві в інтересах національної та громадської безпеки чи економічного добробуту країни, для запобігання заворушенням чи злочинам, для захисту здоров`я чи моралі або для захисту прав і свобод інших осіб.

Згідно ч.1 ст. 234 КПК України, обшук проводиться з метою виявлення та фіксації відомостей про обставини вчинення кримінального правопорушення, відшукання знаряддя кримінального правопорушення або майна, яке було здобуте у результаті його вчинення, а також встановлення місцезнаходження розшукуваних осіб.

Обшук - це слідча дія, що являє собою процесуальне примусове обстеження приміщень, місцевості, окремих осіб з метою виявлення та фіксації відомостей про обставини вчинення кримінального правопорушення, знаряддя кримінального правопорушення або майна, яке було здобуте в результаті його вчинення, а також встановлення місцезнаходження розшукуваних осіб.

Відповідно до ч.3 ст. 234 КПК України у разі необхідності провести обшук слідчий за погодженням з прокурором або прокурор звертається до слідчого судді з відповідним клопотанням, яке повинно містити відомості про:

1) найменування кримінального провадження та його реєстраційний номер;

2) короткий виклад обставин кримінального правопорушення, у зв`язку з розслідуванням якого подається клопотання;

3) правову кваліфікацію кримінального правопорушення з зазначенням статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність;

4) підстави для обшуку;

5) житло чи інше володіння особи або частину житла чи іншого володіння особи, де планується проведення обшуку;

6) особу, якій належить житло чи інше володіння, та особу, у фактичному володінні якої воно знаходиться;

7) індивідуальні або родові ознаки речей, документів, іншого майна або осіб, яких планується відшукати, а також їхній зв`язок із вчиненим кримінальним правопорушенням;

8) обґрунтування того, що доступ до речей, документів або відомостей, які можуть у них міститися, неможливо отримати органом досудового розслідування у добровільному порядку шляхом витребування речей, документів, відомостей відповідно до частини другої статті 93 цього Кодексу, або за допомогою інших слідчих дій, передбачених цим Кодексом, а доступ до осіб, яких планується відшукати, - за допомогою інших слідчих дій, передбачених цим Кодексом. Зазначена вимога не поширюється на випадки проведення обшуку з метою відшукання знаряддя кримінального правопорушення, предметів і документів, вилучених з обігу.

До клопотання також мають бути додані оригінали або копії документів та інших матеріалів, якими прокурор, слідчий обґрунтовує доводи клопотання, а також витяг з Єдиного реєстру досудових розслідувань щодо кримінального провадження, в рамках якого подається клопотання.

Слідчий суддя при розгляді клопотання про обшук враховує вимоги ст. 30 Конституції України, ст. 8 Європейської Конвенції з прав людини.

Невиконання вимог про законність, обґрунтованість та вмотивованість рішення слідчого судді тягне за собою визнання обшуку незаконним, та розглядається Європейським судом з прав людини як порушення ст.8 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

При наданні дозволу на обшук житла та іншого володіння особи, який сам по собі є серйозним втручанням у приватність, слідчий суддя зобов`язаний перевірити, чи здійснюється клопотання слідчого у межах національного законодавства, чи є воно необхідним в інтересах суспільства,чи є це подання співмірним, чи може бути досягнута мета обшуку в інший менш обтяжливий спосіб.

Суд звертає увагу на п.73 рішення ЄСПЛ по справі «Ратушна проти України» (заява №17318/06), яке набуло статусу остаточного 0.03.2011 року, де зазначено, що обшук житла заявниці був проведений на підставі постанови, прийнятої Тростянецьким судом, і, таким чином, була предметом судового контролю. Проте лише цей факт сам по собі не обов`язково призведе до наявності достатніх гарантій від зловживань (див. вищезазначену ухвалу у справі «Кронін проти Сполученого Королівства» (Cronin v. United Kingdom). Оцінюючи, чи було втручання з боку держави пропорційним, Суд має розглядати особливі обставини кожної справи (див., наприклад, рішення від 16 грудня 1997 року у справі «Камензінд проти Швейцарії» (Camenzind v. Switzerland), пункт 45, Reports of Judgments and Decisions 1997-VIII).

Як у справі «Бакланов проти Росії», рішення від 9 червня 2005 р., так і в справі «Фрізен проти Росії» рішення від 24 березня 2005 р., ЄСПЛ зазначив, що досягнення справедливого балансу між загальними інтересами суспільства та вимогами захисту основоположних прав особи лише тоді стає значимим, якщо встановлено, що під час відповідного втручання було дотримано принципу «законності» і воно не було свавільним. Окрім того, у справі «Ізмайлов проти Росії» (п. 38 рішення від 16 жовтня 2008 р.) ЄСПЛ встановив, що для того, щоб втручання вважалося пропорційним, воно має відповідати тяжкості правопорушення і не становити «особистий і надмірний тягар для особи».

Статтею 22 КПК України передбачено, що кримінальне провадження здійснюється на основі змагальності, що передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами, передбаченими цим Кодексом. Сторони кримінального провадження мають рівні права на збирання та подання до суду речей, документів, інших доказів, клопотань, скарг, а також на реалізацію інших процесуальних прав, передбачених цим Кодексом. У відповідності до положень ст. 26 КПК України, сторони кримінального провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та спосіб, передбачених цим Кодексом.

Згідно ст. 13 КПК України, не допускається проникнення до житла чи до іншого володіння особи, проведення в них огляду чи обшуку інакше як за вмотивованим судовим рішенням, крім випадків, передбачених Кодексом.

За змістом ч. 4 ст. 234 КПК України, передбачено, що клопотання про обшук розглядається у суді в день його надходження за участю слідчого або прокурора.

Як було зазначено, слідчий Святошинського УП ГУНП в м. Києві ОСОБА_3 та/або інший слідчий чи прокурор в кримінальному провадженні, в судове засідання не з`явилися, а відтак і не довели наявність в кримінальному провадженні обставин, які би слугували підставою для постановлення ухвали про надання дозволу на проведення обшуку.

Зважаючи на наведені підстави, суд позбавлений можливості оцінити наведені у клопотанні доводи на предмет їх відповідності нормам національного кримінального процесуального законодавства та нормам європейського законодавства, що унеможливлює суд вирішити дане питання.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 7, 13, 22, 110, 233, 234, 235, 237 КПК України, слідчий суддя, -

У Х В А Л И В :

Клопотання слідчого Святошинського УП ГУНП в м. Києві ОСОБА_3 , погоджене прокурором Святошинської окружної прокуратури м. Києва ОСОБА_4 про проведення обшуку в рамках кримінального провадження, відомості про яке внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000070 від 12.07.2022 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 361-1, ч.3 ст. 362 КК України - залишити без розгляду.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1