Справа № 530/942/21
Номер провадження 1-кп/530/2/23
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"30" березня 2023 р. Зіньківський районний суд Полтавської області в складі: головуючого - судді ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , за участю прокурора ОСОБА_3 , захисника обвинуваченого ОСОБА_4 , адвоката ОСОБА_5 , розглянувши у судовому засіданні в залі суду в м.Зіньків Полтавської області кримінальне провадження №0000594 від 16.12.2020 року відносно:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, українця, уродженця м. Київ, непрацюючого, з середньою освітою, фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого, розлученого, маючого на утриманні малолітню дитину,у вчиненні кримінальних правопорушень передбачених ч.2 ст.307, ч. 3 ст. 311, ч. 1 ст. 306 КК України

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , маючи умисел на незаконний збут психотропних речовин, в невстановлені судом день, час та місце, придбав та зберігав з метою збуту психотропну речовину. У подальшому ОСОБА_4 , реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на незаконний збут психотропної речовини, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, з метою незаконного збагачення, 07.02.2021 о 16 год. 50 хв., в приміщенні будинку АДРЕСА_1 , незаконно збув ОСОБА_6 за грошові кошти в сумі 1000 гривень, порошкоподібну речовину білого кольору, яку у подальшому було вилучено на направлено для проведення відповідної експертизи до Полтавського НДЕКЦ МВС України. Згідно висновку експерта № СЕ-19/117-21/1859-НЗПРАП від 16.02.2021, надана для дослідження речовина містить психотропну речовину, обіг якої обмежено, амфетамін. Маса амфетаміну становить 1,580 г., що становить великий розмір.

Таким чином, ОСОБА_4 вчинив незаконне придбанн, зберігання з метою збуту та незаконний збут психотропних речовин у великих розмірах, обіг яких обмежено, тобто вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 307 КК України.

Продовжуючи свою злочинну діяльність, 01.03.2021, близько 10 год. 10 хв., ОСОБА_4 , діючи повторно, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, з метою незаконного збагачення, в приміщенні будинку АДРЕСА_1 , незаконно збув ОСОБА_6 за грошові кошти в сумі 2500 гривень порошкоподібну речовину білого кольору, яку у подальшому було вилучено на направлено для проведення відповідної експертизи до Полтавського НДЕКЦ МВС України. Згідно висновку експерта № СЕ-19/117-21/2720-НЗПРАП від 12.03.2021, надана для дослідження речовина містить психотропну речовину, обіг якої обмежено. Маса амфетаміну становить 3, 291 г., що становить великий розмір.

Вказану психотропну речовину, обіг якої обмежено, ОСОБА_4 , раніше незаконно придбав у невстановлені судом день, час та місці та незаконно зберігав з метою збуту.

Таким чином, ОСОБА_4 вчинив незаконне придбання, зберігання з метою збуту та незаконний збут психотропних речовин у великих розмірах, обіг яких обмежено, вчинений повторно, тобто вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч.2 ст. 307 КК України.

Окрім цього, 01.03.2021 на підставі ухвали слідчого судді Октябрського районного суду м. Полтави ОСОБА_7 від 19.02.2021 проведено обшук за місцем проживання ОСОБА_4 в АДРЕСА_1 , в ході якого виявлено та вилучено наступне:

- металеву коробку з нашаруванням речовини білого кольору з жовтим відтінком, яка згідно висновку експерта № СЕ-19/117-21/2879-НЗПРАП у своєму складі містить психотропну речовину - амфетамін. Маса амфетаміну у складі наданої для дослідження речовини становить 0,109 г. (у перерахунку на амфетамін основу);

- металевий виріб та фрагмент полімерної трубки з нашаруванням речовин, які згідно висновку експерта № СЕ-19/117-21/2881-НЗПРАП у своєму складі містять психотропну речовину - амфетамін. Маса амфетаміну становить 0,046 г. (у перерахунку а амфетамін основу);

- металеву ложку, кульку та фрагмент фольги з нашаруванням речовини, яка згідно висновку експерта № СЕ-19/117-21/2886-НЗПРАП у своєму складі містить психотропну речовину - амфетамін. Маса амфетаміну становить 0,007 г.

Вказану психотропну речовину ОСОБА_4 раніше незаконно придбав у невстановлені судом час та місці та незаконно зберігав з метою збуту.

Таким чином, ОСОБА_4 вчинив незаконне придбання, зберігання з метою збуту та незаконний збут психотропних речовин, обіг яких обмежено, вчинене повторно, тобто вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 307 КК України.

Окрім цього, 01.03.2021 на підставі ухвали слідчого судді Октябрського районного суду м. Полтава ОСОБА_7 від 19.02.2021 проведено обшук за місцем проживання ОСОБА_4 в АДРЕСА_1 , в ході якого виявлено та вилучено прозорий полімерний пакет з кристалічною речовиною жовтого кольору, яка згідно висновку експерта № СЕ-19/117-21/2877-НЗПРАП містить фенілнітропропен. Фенілнітропропен віднесений до прекурсорів, обіг яких обмежено і стосовно яких встановлюються заходи контролю. Маса фенілнітропропену становить 81,8 г., що становить особливо великий розмір.

Вказаний прекурсор ОСОБА_4 раніше незаконно придбав у невстановлені судом час та місці та незаконно зберігав з метою використання для виробництва або виготовлення наркотичних засобів чи психотропних речовин.

Таким чином, ОСОБА_4 вчинив незаконне придбання та зберігання прекурсорів, з метою їх використання для виробництва або виготовлення наркотичних засобів або психотропних речовин, в особливо великих розмірах, тобто вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 3 ст. 311 КК України.

Крім того, ОСОБА_4 , реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на незаконний збут психотропної речовини, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, отримував грошові кошти, здобуті від незаконного обігу психотропних речовин, на картковий рахунок АТ КБ «Приват Банк» № НОМЕР_1 , який належить ОСОБА_8 та якою він постійно користувався.

В подальшому, з метою незаконного збагачення, ОСОБА_4 , використовував кошти, здобуті від незаконного обігу психотропних речовин з метою продовження незаконного обігу психотропних речовин, шляхом придбання та виготовлення психотропних речовин за вищевказані грошові кошти, таким чином продовжуючи свою злочинну діяльність, пов`язану з незаконним збутом психотропних речовин.

Так, кошти в сумі 1000 грн., отримані 07.02.2021 від продажу психотропної речовини «амфетамін» ОСОБА_6 , в подальшому використав на придбання інгредієнтів, для виготовлення кустарним шляхом психотропних речовин, які 20.02.2021 отримані через відділення «Нова Пошта» співмешканкою ОСОБА_4 ОСОБА_9 , та після виготовлення психотропної речовини «амфетамін», 01.03.2021 збув ОСОБА_6 за грошові кошти в сумі 2500 грн..

Таким чином, ОСОБА_4 своїми умисними діями вчинив використання коштів, здобутих від незаконного обігу психотропних речовин з метою продовження незаконного обігу психотропних речовин, тобто вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч.1 ст. 306 КК України.

Положення ст. 2 КПК України визначають завдання кримінального судочинства, відповідно до яких, одне з завдань це забезпечення швидкого, повного та неупередженого судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Згідно до положень статей 7, 9 КПК України зміст та форма кримінального провадження повинні відповідати загальним засадам кримінального провадження. Під час кримінального провадження, суд зобов`язаний неухильно додержуватися вимог Конституції України, КПК України, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, вимог інших актів законодавства, практики Європейського суду з прав людини.

Відповідно до ст. 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

Вимогами ст. 370 КПК України передбачено, що судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим, тобто ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом, на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до статті 94 цього Кодексу. Вмотивованим є рішення, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.

Надаючи оцінку доказам та вирішуючи питання щодо доведеності вини обвинуваченого у скоєнні даного кримінального правопорушення, судом перш за все враховано вимоги ст.ст. 28,62 Конституції України, ст. 370 КПК України, ст.ст. 3,13 Конвенції про захист прав та основоположних свобод людини 1950 року, практику Європейського суду з прав людини, якими передбачено, що вирок суду повинен бути законним і обґрунтованим, що обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Одним з проявів верховенства права є те, що право не обмежується лише національним і європейським законодавством, як однією з його форм, а включає й інші соціальні регулятори, зокрема норми моралі, традиції, звичаї тощо, які легітимовані суспільством і зумовлені історично досягнутим культурним рівнем суспільства.

Відповідно до ст. 25 КПК України, прокурор, слідчий зобов`язані в межах своєї компетенції розпочати досудове розслідування в кожному випадку безпосереднього виявлення ознак кримінального правопорушення або в разі надходження заяви про вчинення кримінального правопорушення, а також вжити всіх передбачених законом заходів для встановлення події кримінального правопорушення та особи, яка його вчинила.

Крім того, саме на них законом покладається обов`язок всебічно, повно і неупереджено дослідити обставини кримінального провадження, виявити як ті обставини, що викривають, так і ті, що виправдовують підозрюваного, обвинуваченого, а також обставини, що пом`якшують чи обтяжують його покарання, надати їм належну правову оцінку та забезпечити прийняття законних і неупереджених процесуальних рішень, відповідно до ст. 9 КПК України.

Відповідно до ст. 94 КПК України, суд за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінює кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення.

Дане підтверджується сукупністю наступних доказів.

Відповідно до ч.4 ст. 95 КПК України, суд може обґрунтувати свої висновки лише на показаннях, які він безпосередньо сприймав під час судового засідання або отриманих у порядку, передбаченому ст. 255 цього Кодексу. Суд не вправі обґрунтовувати судові рішення показаннями, наданими слідчому, прокурору, або посилатись на них.

Стаття 16-1 КПК України передбачає, що розгляд справ у судах відбувається на засадах змагальності.

Згідно із ст. 22 КПК України кримінальне провадження здійснюється на основі змагальності, що передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами, передбаченими цим Кодексом.

Згідно із ч. 1 ст. 84 КПК України доказами в кримінальному провадженні є фактичні дані, отримані у передбаченому цим Кодексом порядку, на підставі яких суд встановлює наявність чи відсутність фактів та обставин, що мають значення для кримінального провадження та підлягають доказуванню.

Під час розгляду справи в суді, ОСОБА_4 , свою вину визнав повністю. Будучи допитаним в судовому засіданні, дав покази аналогічні описовій частині вироку.

Захисник-адвокат, ОСОБА_5 в судовому засіданні підтримав думку обвинуваченого.

Прокурор в судовому засіданні, в зв`язку з тим, що обвинувачена вину у вчиненому правопорушенні визнала повністю за обставин викладених в обвинувальному акті, запропонував визнати недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються.

Відповідно до вимог частини третьої статті 349 КПК України суд має право, якщо проти цього не заперечують учасники судового провадження, визнати недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються. При цьому суд з`ясовує, чи правильно розуміють зазначені особи зміст цих обставин, чи немає сумнівів у добровільності їх позиції, а також роз`яснює їм, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.

Положення частини третьої статті 349 КПК України, роз`яснені судом у судовому засіданні учасникам кримінального провадження.

Відповідно до ч. 3 ст. 349 КПК України, за згодою учасників процесу, судом було визнано недоцільним дослідження показів свідків і інших доказів стосовно фактичних обставин справи, зібраних в ході дізнання та досудового слідства, так як вони правильно усвідомлюються обвинуваченим та іншими учасниками процесу і ніким не оспорюються.

Суд, за згодою всіх учасників судового провадження, обмежився допитом обвинуваченого, ОСОБА_4 , а також дослідив матеріали, які характеризують ОСОБА_4 .. Докази по справі не досліджувалися, в зв`язку з тим, що суд, відповідно до ч. 3 ст. 349 КПК України, визнав недоцільним дослідження доказів, які ніким не оспорюються.

Суд заслухавши думку учасників процесу, дослідивши наявні матеріали справи приходить до висновку.

Органами досудового слідства, дії ОСОБА_4 , кваліфіковано вірно.

Відповідно до ст. 50 КК України покарання є заходом примусу, що застосовується від імені держави і має на меті не тільки кару, а й виправлення засудженого, а також запобігання вчиненню нових злочинів.

Згідно вимог п.4 ч.1 ст.91 КПК України, однією з обставин, що підлягає доказуванню у кримінальному провадженні, є обставини, що обтяжують або пом`якшують покарання. Доказування полягає у збиранні, перевірці та оцінці доказів з метою встановлення обставин, що мають значення для кримінального провадження. Згідно ст.92 КПК України, обов`язок доказування обставин, передбачених статтею 91 цього Кодексу, за винятком випадків, передбачених частиною другою цієї статті, покладається, зокрема, на прокурора.

Відповідно до вимог ст.65 КК України суд призначає покарання у межах, установлених в санкції статті Основної частини КК України, що передбачає відповідальність за вчинений злочин, відповідно до положень Загальної частини цього Кодексу, враховуючи ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання. Особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження вчинення нових злочинів.

У п.1 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 24.10.2003 року №7 «Про практику призначення судами кримінального покарання» (із змінами) звернуто увагу судів на те, що вони при призначенні покарання в кожному випадку і щодо кожного підсудного, який визнається винним у вчиненні злочину, мають суворо додержувати вимог ст.65 КК України стосовно загальних засад призначення покарання, оскільки саме через останні реалізуються принципи законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання. При цьому, призначаючи покарання, у кожному конкретному випадку суди мають дотримуватися вимог кримінального закону й зобов`язані враховувати ступінь тяжкості вчиненого злочину, дані про особу винного та обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання. Таке покарання має бути необхідним і достатнім для виправлення засудженого та попередження нових злочинів.

У справі «Бакланов проти Росії» (рішення від 09 червня 2005 року), так і у справі «Фрізен проти Росії» (рішення від 24 березня 2005 року) Європейський суд з прав людини зазначив, що «досягнення справедливого балансу між загальними інтересами суспільства та вимогами захисту основоположних прав особи лише тоді стає значним, якщо встановлено, що під час відповідного втручання було дотримано принципу «законності» і воно не було свавільним». У справі «Ізмайлов проти Росії» (п.38 Рішення від 16 жовтня 2008 року) Європейський суд з прав людини вказав, що «для того, щоб втручання вважалося пропорційним, воно має відповідати тяжкості правопорушення і не становити «особистий надмірний тягар для особи».

При цьому, суд, залишаючись безстороннім при оцінці наданих сторонами доказів, у межах дії норм КПК України, оцінивши докази, надані сторонами, вичерпав можливість отримання доказів.

Судом при розгляді справи був забезпечений принцип рівності сторін.

Суд враховує: обставинами, що в силу ст. 66 КК України пом`якшують покарання є визнання вини, щире каяття, стан його здоров`я та активне сприяння розкриттю злочину. Обставини, що обтяжують покарання - відсутні.

Статттею 17 Закону України від 23 лютого 2006 року "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" передбачено, що при розгляді справи суди застосовують Конвенцію та практику Суду як джерело права.

Згідно ч.1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обовязків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

Відповідно до ч.2 цієї статті Конвенції кожен, кого обвинувачено у вчиненні кримінального правопорушення, вважається невинуватим доти, доки його вину не буде доведено в законному порядку. Обвинувачення не може ґрунтуватися на отриманих незаконним шляхом доказах чи припущеннях, а обвинувальний вирок не може ґрунтуватися на припущеннях і постановлюється лише за умови, якщо під час судового розгляду вина підсудного у скоєнні конкретного злочину повністю доведена.

Оцінюючи всі докази надані стороною обвинувачення за даною кримінальною справою в їх сукупності, суд враховує, що практика Європейського суду з прав людини вказує на необхідність оцінювати докази керуючись критерієм доведення «поза розумним сумнівом». Проте таке доведення може випливати зі співіснування достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою висновків або подібних неспростованих презумпцій щодо фактів (п.53 рішення ЄС від 20.09.2012 року у справі «Федорченко та Лозенко проти України»).

Приходячи до такого висновку, суд враховує свої дискреційні повноваження (судового розсуду) у кримінальному судочинстві, які охоплюють повноваження суду (права та обов`язки), надані йому державою, обирати між альтернативами, кожна з яких є законною, та інтелектуально-вольову владну діяльність суду з вирішення у визначених законом випадках спірних правових питань, виходячи із цілей та принципів права, загальних засад судочинства, конкретних обставин справи, даних про особу винного, справедливості й достатності обраного покарання тощо. Дискреційні повноваження суду визнаються і Європейським судом з прав людини (зокрема справа «Довженко проти України»), який у своїх рішеннях зазначає лише про необхідність визначення законності, обсягу, способів і меж застосування свободи оцінювання представниками судових органів, виходячи із відповідності таких повноважень суду принципу верховенства права.

Тому, з урахуванням зазначених обставин, а також відповідно до вимог кримінального закону і передбачених цим законом санкцій, обвинуваченому необхідно для його виправлення і припинення нових кримінальних правопорушень, призначити покарання, пов`язане з позбавленням волі, що за переконанням суду буде відповідати тяжкості правопорушень і не становитиме «особистого надмірного тягаря для винного». Саме таке покарання суд вважає пропорційним, необхідним, достатнім і справедливим для виправлення винного та запобігання вчиненню ним нових кримінальних правопорушень і в даному випадку мета застосування кримінального покарання буде досягнута при призначенні обвинуваченому саме такого виду покарання.

Відповідно до п.14 ч.1 ст.368 КПК України, ухвалюючи вирок, суд повинен вирішити питання про те, як вчинити із заходами забезпечення кримінального провадження.

Відповідно до п.12 ч.1 ст.368 КПК України, ухвалюючи вирок, суд повинен вирішити питання про те, що належить вчинити з речовими доказами.

Відповідно до п.13 ч.1 ст.368 КПК України, ухвалюючи вирок, суд повинен вирішити: на кого мають бути покладені процесуальні витрати і в якому розмірі.

Речові докази:

Поліетиленовий пакет з речовиною білого кольору, вагою 5 гр.. Спеціальний сейф пакет SUD1116847, квитанція з банківського терміналу TS200136, спеціальний сейф пакет SUD 1116848, Флеш- накопичувач . Пластикова коробка, в якій міститься речовина світлого кольору. Грошові кошти в сумі 1300 гривень: 6 купюр номіналом по 200 грн. кожна ( серія та номер: СМ7953641 ТБ5867283,ПБ1294183,КК8802517,СК4948364,ГД6324727) та 1 купюра номіналом 100 грн ( серія та номер: СБ2737487), які використовувалися під час оперативної закупівлі; грошові кошти в сумі 200 гривень: 2 купюри номіналом по 100 гривень кожна ( серія та номер : УД 0790219,УД 9526489) які використовувалися під час оперативної закупівлі. Мобільний телефон марки "Samsung Galaxy" IMEI: НОМЕР_2 , s/n: НОМЕР_3 ,з сім-картою оператора стільникового зв`язку ПрАТ «ВФ НОМЕР_4 , та оператора стільникового зв`язку ПрАТ «Київстар» № НОМЕР_5 та флеш-накопичувачем типу «micro SD» об`ємом «8 Gb» марки «Арасег», який на праві приватної власності належить ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , фактично проживаючій за адресою: АДРЕСА_1 , передано на зберігання до кімнати зберігання речових доказів СУ ГУНП. Ложка з металу сірого кольору з нашаруванням порошкоподібної речовини жовтого кольору з металевою кулькою діаметром близько 2 см., обмотана фольгою; коробку з під годинника «G-SHOCK» з залишками порошкоподібної речовини білого кольору- передано на зберігання до кімнати зберігання речових доказів СУ ГУНП. Мобільний телефон «Nokia 1280» IMEI: НОМЕР_6 , s/n; НОМЕР_6 з сім-карткою оператора стільникового зв`язку ПрАТ «ВФ Україна» № НОМЕР_7 , який на праві приватної власності належить ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючому за адресою: АДРЕСА_1 ; саморобний пристрій для куріння «бульбулятор», який складається з обрізаної пластикової пляшки та дерев`яного корпусу в горловині, з нашаруванням речовини бурого кольору; прозорий поліетиленовий пакет з застібкою в якому мається порошкоподібна речовина жовтого кольору, металевий підніс (тарілка) з порошкоподібною речовиною білого кольору та пластиковою трубкою з залишками порошкоподібної речовини білого кольору; скляну пляшку з рідиною жовто-зеленого кольору ; пластикову пляшку синього кольору, об`ємом 1 літр, з написом «Ізопропілопий спирт» з рідиною; скляну пляшку з залишками прозорої рідини в середині, якої знаходиться розбитий градусник; скляну пляшку коричневого кольору з рідиною світлого кольору; пластикову пляшку з кришкою синього кольору, з прозорою рідиною; пластикову пляшку зеленого кольору з кришкою синього кольору з прозорою рідиною; пластиковий флакон білого кольору обмотаний клейкою стрічкою сірого кольору з рідиною в середині; портативні електронні ваги коричневого кольору з залишками порошкоподібної речовини білого кольору; пластикову лійку з залишками речовини білого кольору; пластиковий стакан жовто-зеленого кольору з залишками порошкоподібної речовини білого кольору; пластикову кришку чорного кольору з залишками речовини білого кольору; скляний стакан з залишками порошкоподібної речовини білого кольору; чотири пластикові карточки з нашаруванням речовини білого кольору; дерев`яний брусок з залишками порошкоподібної речовини білого кольору; пластиковий контейнер з кришкою червоного кольору з залишками речовини білого кольору; пластиковий стакан з кришкою жовтого кольору з залишками речовини білого кольору; распіратор синього кольору; дві гумові рукавиці жовтого та синього кольорів; чотири викрутки з пластиковими рукоятками; два пластикових шприца; два пластикових шприца з гумовими трубками з залишками речовини білого кольору; дві коробки з лакмусовими папірцями різних кольорів; прозорий поліетиленовий пакет з застібкою з кристалічною речовиною білого кольору; пластикову банку чорного кольору в середині якої мається харчова фольга в подрібненому стані; скляну банку об`ємом 3 літри в якій мається рідина сірого кольору, передано на зберігання до кімнати зберігання речових доказів СУ ГУНП.

Долю речових доказів необхідно вирішити відповідно до ст.100 КПК України.

Запобіжний захід ОСОБА_4 обрано - тримання під вартою.

Цивільний позов не заявлено.

Відповідно до обвинувального акта судові витрати становлять: 19287,10 грн. за проведення судово-хімічних експертиз.

Процесуальні витрати на підставі ст.124 КПК України підлягають стягненню з обвинуваченого по справі.

З урахуванням наведеного та керуючись ст. ст. 118,124-126,321, 369, 371, 373-376, 380, 475 КПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Визнати ОСОБА_4 , винуватим у вчиненні злочинів, передбачених за ч.2 ст.307,ч.3 ст.311,ч.1 ст.306 КК України та призначити ОСОБА_4 покарання :

- за ч. 1 ст. 306 КК України 7 років позбавлення волі з позбавленням права займатись діяльністю, пов`язаною з обігом наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів, прекурсорів, отруйних чи сильнодіючих речовин або отруйних чи сильнодіючих лікарських засобів на строк 2 роки з конфіскацією майна;

- за ч. 2 ст. 307 КК України 6 років 6 місяців позбавлення волі з конфіскацією майна;

- за ч. 3 ст. 311 КК України 5 років позбавлення волі з конфіскацією майна;

На підставі ч.ч. 1, 3 ст. 70 КК України за сукупністю злочинів, шляхом поглинання менш суворого основного покарання більш суворим, визначити ОСОБА_4 - остаточне покарання у виді 7 (семи) років позбавлення волі з позбавленням права займатись діяльністю, пов`язаною з обігом наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів, прекурсорів, отруйних чи сильнодіючих речовин або отруйних чи сильнодіючих лікарських засобів, на строк 2 (два) роки та з конфіскацією майна.

Початок строку відбування основного покарання у виді позбавлення волі ОСОБА_4 рахувати з моменту вступу вироку в законну силу.

Зарахувати ОСОБА_4 в строк відбуття основного покарання у виді позбавлення волі час його попереднього ув`язнення з 01.03.2021 року до дня вступу вироку в законну силу включно із розрахунку один день попереднього ув`язнення за один день позбавлення волі.

Запобіжний захід ОСОБА_4 до вступу вироку в законну силу залишити попередній - тримання під вартою .

Речові докази:

Поліетиленовий пакет з речовиною білого кольору, вагою 5 гр. - знищити.

Спеціальний сейф пакет SUD1116847, квитанція з банківського терміналу TS200136,спеціальний сейф пакет SUD 1116848, Флеш- накопичувач - залишити в матеріалах кримінального провадження №0000594.

Пластикову коробку, в якій міститься речовина світлого кольору - знищити.

Грошові кошти в сумі 1300 гривень: 6 купюр номіналом по 200 грн кожна ( серія та номер: СМ7953641 ТБ5867283,ПБ1294183,КК8802517,СК4948364,ГД6324727) та 1 купюра номіналом 100 грн ( серія та номер: СБ2737487), які використовувалися під час оперативної закупівлі; грошові кошти в сумі 200 гривень: 2 купюри номіналом по 100 гривень кожна ( серія та номер : УД 0790219,УД 9526489) які використовувалися під час оперативної закупівлі - конфіскувати.

Мобільний телефон марки "Samsung Galaxy" IMEI: НОМЕР_2 , s/n: НОМЕР_3 ,з сім-картою оператора стільникового зв`язку ПрАТ «ВФ НОМЕР_4 , та оператора стільникового зв`язку ПрАТ «Київстар» № НОМЕР_5 та флеш-накопичувачем типу «micro SD» об`ємом «8 Gb» марки «Арасег», який на праві приватної власності належить ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , фактично проживаючій за адресою: АДРЕСА_1 , який передано на зберігання до кімнати зберігання речових доказів СУ ГУНП повернути ОСОБА_10 ..

Ложку з металу сірого кольору з нашаруванням порошкоподібної речовини жовтого кольору з металевою кулькою діаметром близько 2 см., обмотану фольгою; коробку з під годиннику «G-SHOCK» з залишками порошкоподібної речовини білого кольору- яку передано на зберігання до кімнати зберігання речових доказів СУ ГУНП- знищити.

Мобільний телефон «Nokia 1280» IMEI: НОМЕР_6 , s/n; НОМЕР_6 з сім-карткою оператора стільникового зв`язку ПрАТ «ВФ Україна» № НОМЕР_7 , який на праві приватної власності належить ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючому за адресою: АДРЕСА_1 ; саморобний пристрій для куріння «бульбулятор», який складається з обрізаної пластикової пляшки та дерев`яного корпусу в горловині, з нашаруванням речовини бурого кольору; прозорий поліетиленовий пакет з застібкою в якому мається порошкоподібна речовина жовтого кольору, металевий підніс (тарілка) з порошкоподібною речовиною білого кольору та пластиковою трубкою з залишками порошкоподібної речовини білого кольору; скляну пляшку з рідиною жовто- зеленого кольору ; пластикову пляшку синього кольору, об`ємом 1 літр, з написом «Ізопропілопий спирт» з рідиною; скляну пляшку з залишками прозорої рідини в середині якої знаходиться розбитий градусник; скляну пляшку коричневого кольору з рідиною світлого кольору; пластикову пляшку з кришкою синього кольору, з прозорою рідиною; пластикову пляшку зеленого кольору з кришкою синього кольору з прозорою рідиною; пластиковий флакон білого кольору обмотаний клейкою стрічкою сірого кольору з рідиною в середині; портативні електронні ваги коричневого кольору з залишками порошкоподібної речовини білого кольору; пластикову лійку з залишками речовини білого кольору; пластиковий стакан жовто- зеленого кольору з залишками порошкоподібної речовини білого кольору; пластикову кришку чорного кольору з залишками речовини білого кольору; скляний стакан з залишками порошкоподібної речовини білого кольору; чотири пластикові карточки з нашаруванням речовини білого кольору; дерев`яний брусок з залишками порошкоподібної речовини білого кольору; пластиковий контейнер з кришкою червоного кольору з залишками речовини білого кольору; пластиковий стакан з кришкою жовтого кольору з залишками речовини білого кольору; распіратор синього кольору; дві гумові рукавиці жовтого та синього кольорів; чотири викрутки з пластиковими рукоятками; два пластикових шприца; два пластикових шприца з гумовими трубками з залишками речовини білого кольору; дві коробки з лакмусовими папірцями різних кольорів; прозорий поліетиленовий пакет з застібкою з кристалічною речовиною білого кольору; пластикову банку чорного кольору в середині якої мається харчова фольга в подрібненому стані; скляну банку об`ємом 3 літри в якій мається рідина сірого кольору, які передано на зберігання до кімнати зберігання речових доказів СУ ГУНП - знищити.

Стягнути із обвинуваченого, ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Київ, фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , ідентифікаційний номер суду невідомий, на користь держави 19287 ( дев`ятнадцять тисяч двісті вісімдесят сім) грн. 10 коп. судових витрат за проведення судових експертиз.

Вирок може бути оскаржений через Зіньківський районний суд Полтавської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення з підстав, передбачених ст.394 КПК України.

Вирок суду не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювались під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Обвинуваченому та прокурору копію вироку вручити негайно після його проголошення.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Написано власноручно.

Суддя Зіньківського

районного суду Полтавської області ОСОБА_1