В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

04 листопада 2022 року м. Ужгород

Ужгородський міськрайонний суд Закарпатської області в складі головуючого судді ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , обвинуваченого ОСОБА_4 , його захисника адвоката ОСОБА_5 , розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в приміщенні Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області кримінальне провадження за №0000385, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань від 20.08.2022 року за обвинуваченням:
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Мукачево Закарпатської області, зареєстрованого та фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , громадянина України, з середньою освітою, одруженого, пенсіонера, учасника ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, не судимого, у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 240-1 Кримінального кодексу України,-
ВСТАНОВИВ:
Формулювання обвинувачення у кримінальному провадженні, визнане судом доведеним.
ОСОБА_4 у невстановлений органом досудового розслідування час, але не пізніше 19.08.2020, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій, переслідуючи корисливий мотив, незаконно придбав у невстановлених осіб та спосіб 109,856 кг бурштину, що не піддавався обробці (сировина), який відповідно до Закону України «Про державне регулювання видобутку, виробництва і використання дорогоцінних металів і дорогоцінного каміння та контроль за операціями з ними» та Переліку корисних копалин загальнодержавного та місцевого значення, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України № 827 від 12.11.1994, відноситься до дорогоцінного каміння органогенного утворення природного походження в стані сировини, вартістю 172 357,09 грн., та не маючи при цьому відповідних документів, які б підтверджували законність походження даного бурштину, перемістив його до місця свого проживання за адресою АДРЕСА_1 , де незаконно зберігав його до 19.08.2020.
У подальшому, ОСОБА_4 , будучи засновником та фактичним власником ТОВ «Закарпатєвролінії» та обізнаним щодо порядку та розкладу міжнародних пасажирських перевезень товариством, організував перевезення зазначеного бурштину від місця зберігання, тобто від місця свого проживання за адресою АДРЕСА_1 , до невстановленого досудовим розслідуванням місця через міжнародний автомобільний пункт пропуску для автомобільного сполучення «Чоп» Закарпатської митниці Держмитслужби України, що розташований за адресою с. Соломоново Ужгородського району Закарпатської області.
Зокрема, з метою перевезення за межі території України у невстановлений досудовим слідством спосіб ОСОБА_4 , не повідомивши про свої злочинні наміри водіїв транспортного засобу, 19.08.2020, в другій половині дня, помістив незаконно придбаний ним бурштин масою 109,856 кг вартістю 172 357,09 грн., який зберігав по місцю проживання без відповідних документів, у спеціально облаштовану схованку над лівим переднім колесом автобусу - загальний автобус D, д/н НОМЕР_1 , марки «Wanhool» моделі «100 COACH», який перебував у користуванні ТОВ «Закарпатєвролінії» та 20.08.2020 передав вказаний транспортний засіб із прихованим у ньому бурштином одному із водіїв ТОВ «Закарпатєвролінії», якому не було відомо про його наявність, для виконання рейсу Мукачево-Кошіце. Однак 20.08.2020 о 16.10 під час митного контролю через міжнародний автомобільний пункт пропуску для автомобільного сполучення «Чоп» Закарпатської митниці Держмитслужби України, зазначене каміння бурштину було виявлено та вилучено працівниками правоохоронних органів.
Своїми умисними діями ОСОБА_4 незаконно придбав, зберігав та організував перевезення бурштину вагою 109,856 кг, законність походження якого не підтверджується відповідними документами, вартість якого станом на 20.08.2020 становила 172 357,09 гривень, що у 100 і більше разів перевищує неоподаткований мінімум доходів громадян та є значним розміром.
Отже, ОСОБА_4 учинив злочин, передбачений ч. 2 ст. 240-1 КК України, а саме: незаконне придбання, зберігання та перевезення бурштину, законність походження якого не підтверджується відповідними документами, вчинене у значних розмірах.
Підстави доведеності винуватості поза розумним сумнівом на підставі угоди про визнання винуватості.
19.10.2022 року між прокурором Спеціалізованої екологічної прокуратури Закарпатської обласної ради ОСОБА_3 , якій на підставі ст. 37 КПК України надані повноваження прокурора в даному кримінальному провадженні, та обвинуваченим ОСОБА_4 , за участю захисника адвоката ОСОБА_5 , на підставі ст. ст.468, 469, 472 КПК України добровільно, тобто укладення угоди не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дії будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді, за ініціативою прокурора укладено угоду про визнання винуватості.
Обвинувачений ОСОБА_4 беззастережно визнає свою винуватість у скоєнні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч.2 ст.240-1 КК України.
Сторони дійшли згоди, що за вчинення зазначеного вище кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч.2 ст.240-1 КК України, обвинуваченому необхідно призначити покарання у виді позбавлення волі строком на 4 (чотири) роки; на підставі ст. 75 КК України звільнити обвинуваченого ОСОБА_4 від реального відбуття покарання з випробуванням, поклавши на нього обов`язки, визначені ст. 76 КК України.
В підготовчому судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 винуватим себе у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч.2 ст.240-1 КК України, визнав повністю, вказавши, що час, місце та спосіб скоєння ним кримінального правопорушення, описаного в обвинувальному акті, викладені вірно, вказані обставини відповідають подіям, що відбувалися в дійсності, і він їх в повному обсязі підтверджує. Заключивши відповідну угоду про визнання винуватості, він цілком розуміє надані йому законом права, а також роз`яснені йому судом наслідки укладення та затвердження вказаної угоди, визначені ст.473 КПК України, - щодо обмеження права оскарження вироку згідно з положеннями ст.394 і ст.424 КПК України, і щодо відмови від здійснення прав, передбачених ст. 474 ч. 4 п. 1 КПК України, а саме: права на судовий розгляд, під час якого прокурор зобов`язаний довести кожну обставину інкримінованого кримінального правопорушення, права на виклик і на допит у судовому засіданні свідків, права заявлення клопотань, права надання суду своїх доказів, а також характер пред`явленого обвинувачення, відповідно до якого він визнає себе винним, вид покарання, і інші заходи, які можливо будуть застосовані до нього у разі затвердження зазначеної угоди судом, в тому числі, і наслідки невиконання вказаної угоди, визначені ст. 476 КПК України. Крім того, обвинувачений вказав, що вище зазначена угода про визнання винуватості укладена ним з прокурором добровільно, без застосування будь-якого насильства, примусу та погроз. Розуміє, що умисне невиконання угоди є підставою для притягнення його до кримінальної відповідальності заст. 389-1 КК України.
Прокурор ОСОБА_3 в судовому засіданні зазначила, що при укладенні угоди про визнання винуватості були враховані обставини, передбачені ст. 470 КПК України, дотримані вимоги процесуального та матеріального права, просила суд затвердити угоду про визнання винуватості та призначити обвинуваченому узгоджене сторонами покарання.
Захисник ОСОБА_5 , також вважав можливим затвердити угоду про визнання винуватості, зазначивши, що при укладенні угоди між його підзахисним та прокурором були дотримані правила та вимоги, передбачені кримінальним процесуальним законодавством України та кримінальним кодексом України, при цьому обвинуваченим вищезазначена угода була укладена з прокурором добровільно, без застосування насильства, примусу та погроз.
Заслухавши доводи сторін кримінального провадження, дослідивши матеріали кримінального провадження, перевіривши умови укладання угоди про визнання винуватості, відповідність угоди за змістом вимогам процесуального законодавства, роз`яснивши та з`ясувавши у обвинуваченого про повне розуміння ним його процесуальних прав, добровільності та відсутності будь-яких обставин, які примусили його погодитися на підписання угоди про визнання винуватості, характеру висунутого ОСОБА_4 обвинувачення, виду і розміру покарання та наслідки постановлення вироку на підставі угоди про визнання винуватості, суд дійшов висновку про те, що у даному кримінальному провадженні можливо затвердити надану угоду про визнання винуватості з наступних підстав.
Згідно п. 1 ч. 3 ст. 314 КПК України у підготовчому судовому засіданні суд має право прийняти рішення про затвердження угоди або відмовити в затвердженні угоди та повернути кримінальне провадження прокурору для продовження досудового розслідування в порядку, передбаченому ст.ст. 468-475 цього Кодексу.
Відповідно до ст.ст. 468, 469 КПК України угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, нетяжких злочинів, тяжких злочинів, внаслідок яких шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам. Укладення угоди про визнання винуватості у кримінальному провадженні щодо уповноваженої особи юридичної особи, яка вчинила кримінальне правопорушення, у зв`язку з яким здійснюється провадження щодо юридичної особи, а також у кримінальному провадженні щодо кримінальних правопорушень, внаслідок яких шкода завдана державним чи суспільним інтересам або правам та інтересам окремих осіб, у яких беруть участь потерпілий або потерпілі, не допускається, крім випадків надання всіма потерпілими письмової згоди прокурору на укладення ними угоди.
На підставі об`єктивно з`ясованих обставин, підтверджених доказами та оцінених судом відповідно до ст. 94 КПК України, суд дійшов висновку, що мало місце діяння, у вчиненні якого обвинувачується ОСОБА_4 , а його дії органом досудового розслідування обґрунтовано кваліфіковані за ч.2 ст.240-1 КК України, а саме: незаконне придбання, зберігання та перевезення бурштину, законність походження якого не підтверджується відповідними документами, вчинене у значних розмірах.
В силу положення ст. 12 КК України кримінальне правопорушення, передбачене ч.2 ст.240-1 КК України, відноситься до категорії тяжких злочинів.
На виконання вимог ст. 474 КПК України судом з`ясовано обставини, які дають змогу впевнитися в тому, що обвинувачений усвідомлює свої права, визначені п.1 ч. 4 ст. 474 КПК України, наслідки укладення та затвердження угоди, характер обвинувачення, вид покарання, яке буде до нього застосоване, а також переконатися, що укладення угоди є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дії будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.
Обвинуваченому роз`яснено наслідки невиконання угоди, передбачені ст. 476 КПК України.
Судом встановлено, що ініціювання, порядок укладення та зміст угоди про визнання винуватості від 19.10.2022 року між прокурором Спеціалізованої екологічної прокуратури Закарпатської обласної ради ОСОБА_3 та обвинуваченим ОСОБА_4 в зазначеному кримінальному провадженні відповідає вимогам ст.ст.469, 472 КПК України.
Умови даної угоди не суперечать вимогам кримінального та кримінального процесуального законодавства України, узгоджена міра покарання визначена в межах, передбачених санкцією ч.2 ст. 240-1 КК України, що відповідає загальним засадам призначення покарання, визначених ст. 65 КК України, ступеню тяжкості кримінального правопорушення та особі обвинуваченого з врахуванням обставин, які відповідно до ст. 66 КК України пом`якшують покарання обвинуваченого щире каяття та активне сприяння розкриттю злочину, відсутність обтяжуючих обставин та особі обвинуваченого, який в порядку ст. 89 КК України не судимий, позитивно характеризується за місцем роботи, на обліку у лікаря психіатра та лікаря нарколога не перебуває, одружений, пенсіонер, учасник ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС.
Очевидної неможливості виконання обвинуваченим взятих на себе зобов`язань не вбачається.
Згідно ч. 1 ст. 475 КПК України якщо суд переконався, що угода може бути затверджена, він ухвалює вирок, яким затверджує угоду і призначає узгоджену сторонами міру покарання.
Виходячи з викладеного, перевіривши угоду на відповідність вимогам КПК України, суд дійшов висновку про можливість затвердження угоди про визнання винуватості і призначення обвинуваченому узгодженої сторонами міри покарання.
Підстав для відмови в затвердженні угоди про визнання винуватості, передбачених ст. 474 ч. 7 КПК України, судом не встановлено.
Мотиви ухвалення інших рішень щодо питань, які вирішуються судом при ухваленні вироку, та положення закону, якими керувався суд.
Цивільний позов у рамках даного кримінального провадження не заявлено.
В рамках кримінального провадження щодо ОСОБА_4 14.10.2022 року було застосовано запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання, а тому до набрання вироком законної сили такий підлягає залишенню без зміни.
Питання про речові докази та спеціальну конфіскацію необхідно вирішити відповідно до статті 100 КПК.
Відповідно до ч. 2 ст.124 КПК України з ОСОБА_4 слід стягнути на користь держави процесуальні витрати за проведення судової гемологічної експертизи (висновок експерта №30192-30289/21-34 від 11.10.2021, вартість 51 199,10 грн.; висновок експерта №31457-31548/21-34 від 22.10.2021 року, вартість 51 109,12 грн.; висновок експерта №23819/20-34/32458-3259/21-34 від 08.11.2021 року, вартість 50 624,95 грн.).
Питання про зняття арешту необхідно вирішити відповідно до статті 174 КПК.
Керуючись ст.ст.17, ч. 2 ст.373, ст.374, 474, 475 КПК України, суд,-
УХВАЛИВ:
Затвердити угоду про визнання винуватості, укладену 19.10.2022 року між прокурором Спеціалізованої екологічної прокуратури Закарпатської обласної ради ОСОБА_3 та обвинуваченим ОСОБА_4 , за участю захисника адвоката ОСОБА_5 , у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000385 від 20.08.2022, за ознаками вчинення кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч.2 ст.240-1 Кримінального кодексу України.
ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.240-1 КК України, та призначити йому покарання у вигляді позбавлення волі строком на 4 /чотири/ роки.
Згідно із ст.75 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування покарання з випробуванням строком на 2 /два/ роки.
На підставі п.1, 2 ч.1 ст.76 КК України покласти на ОСОБА_4 наступні обов`язки:
- періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;
- повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.
Покласти нагляд за особою, звільненою від відбування покарання з випробуванням, на орган з питань пробації за місцем його проживання.
Речові докази:
-два змиви із пластмасових пломб, якими були перев`язані горловини поліпропіленових білих мішків - знищити;
-мобільний телефон марки «Nokia» модель «RM 1134», ІМЕІ НОМЕР_2 , із сім-картою № НОМЕР_3 , що належить ОСОБА_6 , - повернути ОСОБА_6 ;
-мобільний телефон марки «Blackview», модель «ВV5000», із сім-картами № НОМЕР_4 та № НОМЕР_5 , ІМЕІ НОМЕР_6 , ІМЕІ2 НОМЕР_7 , що належить ОСОБА_7 - повернути ОСОБА_7 або його представнику на підставі належним чином оформленої довіреності.
На підставі ст. ст. 96-1, 96-2 КК України в порядку спеціальної конфіскації конфіскувати у власність держави майно, яке було предметом кримінального правопорушення, а саме: каміння бурштин, загальна вага якого становить 109,856 кілограм.
Стягнути з ОСОБА_4 154 933 грн. 17 коп. (сто п`ятдесят чотири тисячі дев`ятсот тридцять три гривні сімнадцять копійок) процесуальних витрат на користь держави за проведення експертиз.
Запобіжний захід ОСОБА_4 в виді особистого зобов`язання - залишити без змін до набуття вироком законної сили.
Арешт, накладений ухвалою слідчого судді Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області /справа №308/8389/20 від 26.08.2020 року - скасувати.
Вирок може бути оскаржений виключно з підстав, передбачених ч.4 ст.394 КПК України, до Закарпатського апеляційного суду протягом 30 днів з дня його проголошення.
Відповідно до ст. 532 КПК України вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.
Копію вироку негайно після проголошення вручити прокурору, обвинуваченому, його захиснику, в порядку, передбаченому ст. 376 КПК України.

Суддя ОСОБА_8