БОЛГРАДСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
09.02.2023
Єдиний унікальний номер 497/2338/22
Провадження № 1-кп/497/32/23
В И Р О К

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09.02.2023 року м.Болград

Болградський районний суд Одеської області у складі:

головуючого - судді ОСОБА_1 ,

секретаря ОСОБА_2 ,

за участю прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

потерпілого ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Болград обвинувальний акт в кримінальному провадженні №0000367 від 03.08.2022 року відносно

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с.Баннівка Болградського району Одеської області, громадянина України, неодруженого, маючого двох неповнолітніх дітей, не працюючого, відповідно ст. 89 КК України такого, що не має судимості, зареєстрованого та фактично проживаючого за адресою АДРЕСА_1

який обвинувачується у вчиненні кримінального злочину, передбаченого ч.4 ст.185 КК України,

В С Т А Н О В И В:

Указом Президента України від 24.02.2022 № 64/2022 та Закону України «Про затвердження Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» від 24.02.2022 № 2102-ХІ введено військовий стан на всій території України. Указом Президента України від 14.03.2022 № 133/2022 продовжено строк дії воєнного стану в Україні з 26 березня 2022 року строком на 30 діб. Указом Президента України від 18.04.2022 № 259/2022 продовжено строк дії воєнного стану в Україні з 25 квітня 2022 року строком на 30 діб. Указом Президента України від 18.04.2022 № 341/2022 продовжено строк дії воєнного стану в Україні з 25 травня 2022 року строком на 90 діб.

01.08.2022 приблизно о 23:00 годині, точний час досудовим розслідуванням не встановлено, ОСОБА_4 , знаходячись в стані алкогольного сп`яніння, перебуваючи біля домоволодіння АДРЕСА_2 , що належить ОСОБА_5 , діючи в умовах воєнного стану, маючи умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна, з корисливих мотивів, з метою особистого збагачення за рахунок чужого майна, усвідомлюючи, що його дії носять незаконний та протиправний характер, переконавшись, що за його діями ніхто зі сторонніх не спостерігає, таємно через незаперту хвіртку паркану незаконно проник на огороджене подвір`я вищезазначеного домоволодіння.

В подальшому, ОСОБА_4 , реалізуючи свій протиправний умисел, знаходячись на території домоволодіння, підійшов до господарського приміщення, де відкрив двері, які не були зачинені на замок, та через дверний отвір незаконно проник до загону для тримання худоби.

Знаходячись у загоні для тримання худоби, ОСОБА_4 , таємно викрав майно, належне ОСОБА_5 , а саме: ягня породи «Цигайська», віком 9 місяців та вагою 60 кг, вартістю 3799,80 гривень.

Викрадене майно ОСОБА_4 через вищезазначену хвіртку повів до свого домоволодіння АДРЕСА_1 , де розпорядився ним на власний розсуд, спричинивши таким чином потерпілому ОСОБА_5 матеріальну шкоду на загальну суму 3799,80 гривень.

З огляду на зазначене, органом досудового розслідування ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України за ознаками: таємне викрадення чужого майна (крадіжка), поєднана з проникненням у інше приміщення, вчинена в умовах воєнного стану.

Допитаний в судовому засіданні ОСОБА_4 вину свою у вчиненні вище викладених дій визнав повністю та пояснив, що дійсно вночі 01 серпня 2022 року, знаходячись в стані алкогольного сп`яніння, без дозволу зайшов у домоволодіння свого сусіда, потерпілого ОСОБА_5 за адресою: АДРЕСА_2 , проник до загону для тримання худоби, звідки таємно викрав ягня породи «Цигайська», віком 9 місяців та вагою 60 кг, яке наступного дня зарізав.

У скоєному розкаюється, жалкує про вчинене ним діяння. Запевнив суд, що більше жодних правопорушень вчиняти не буде. Зазначив, що тушу ягня добровільно видав поліцейським та потерпілому.

Тим самим обвинувачений підтвердив час, місце та спосіб вчинення злочину, що відповідає обставинам, викладеним в обвинувальному акті.

Також судом досліджені в судовому засіданні наступні докази.

Протоколом прийняття заяви ОСОБА_5 про вчинений злочин від 02.08.2022 року, де заявник повідомив про те, що 02.08.2022 року з його домоволодіння зникло ягня.

За даним фактом 03.08.2022 року внесено відомості в ЄРДР за № 0000367 та розпочато досудове слідство за фактом вчинення злочину за ч.4 ст.185 КК України.

Слідчий постановою від 03.08.2022 року визнав ОСОБА_5 потерпілим по даному кримінальному провадженню.

За даними протоколу огляду від 03.08.2022 року, було оглянуто місце події, а саме домоволодіння за адресою: АДРЕСА_1 , де було виявлено відсутність ягня, належного ОСОБА_5 .

Згідно протоколу добровільної видачі від 03.08.2022 року ОСОБА_4 добровільно видав ніж, сокиру, крючок для підвіски туші, м`ясо ягня вагою 29,5 кг, шкуру вбитого ягня.

Згідно Висновку експерта № СЕ-19/116-22/15611-ТВ від 26.09.2022 року, ринкова вартість ягня породи «Цигайська» віком 9 місяців та вагою 60 кг станом на 03.08.2022 року могла становити 3799,80 гривень.

07.10.2022 року та 14.10.2022 року проведено слідчі експерименти за участю обвинуваченого ОСОБА_4 , який розказав і на місці вчинення злочину показав про обставини вчинення ним злочину, що вбачається з протоколів проведення слідчого експерименту від 07.10.2022 року та від 14.10.2022 року.

Потерпілий ОСОБА_5 суду пояснив, що мав у домоволодінні у загоні трьох ягнят, ввечері 01.08.2022 року годував їх, але вранці 02.08.2022 року виявив, що одна з них зникла. Потім протягом дня побачив у домоволодінні сусіда ОСОБА_4 тушу ягня, зайшов до нього й запитав, де він її взяв. ОСОБА_4 відповів, що придбав, але ОСОБА_5 впізнав своє зникшувше ягня й викликав поліцію, після чого ОСОБА_6 зізнався, що знаходячись в стані алкогольного сп`яніння вночі викрав її його з домоволодіння.

Просив призначити обвинуваченому покарання без позбавлення волі, оскільки вибачив його, претензій не має.

Відповідно до чинного законодавства всі наявні в справі докази, які були зібрані органом досудового розслідування в підтвердження вини обвинуваченого ОСОБА_4 з метою з`ясування їх належності та допустимості були перевірені судом у відкритому судовому засіданні відповідно до ст. 23 КПК України за участі учасників кримінального провадження і кожному з них судом була дана оцінка як це вимагає ст. 94 КПК України, бо для прийняття правильного, неупередженого та остаточного рішення суду жоден доказ не має наперед встановленої сили.

Вважаючи достатньо забезпеченими в ході судового розгляду процесуальних прав сторони захисту та сторони обвинувачення на надання ними доказів на підтвердження та спростування висунутого обвинувачення, суд виходить із принципів реалізації права особи на справедливий суд, яке закріплено в ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, за яким винуватість особи у вчиненні злочину має бути доведена поза розумним сумнівом.

Правова позиція ЄСПЛ щодо цього відображена, зокрема, у п.43 рішення від 14 лютого 2008 року у справі «Кобець проти України», де Суд зазначив, що відповідно до його прецедентної практики при оцінці доказів він керується критерієм «поза розумним сумнівом».

Таке доведення має випливати із сукупності ознак чи неспростовної презумпції, достатньо вагомої, чіткої і взаємоузгодженої.

Кваліфікуючи дії обвинуваченого, суд враховує, що обов`язковою ознакою проникнення у житло, інше приміщення чи сховище є його незаконність, тобто відсутність у особи права заходити та перебувати у місці, де знаходиться майно. Саме факт входження, потрапляння у приміщення чи поява у ньому у поєднанні з іншими діями дають можливість визначити об`єктивну сторону суспільно небезпечного діяння. Із пояснень потерпілого, слідує, що з обвинуваченим він знайомий, але не має будь-яких соціальних зв`язків, які б дали йому право без відома та дозволу потерпілого зайти у належне йому приміщення. Таким чином, обвинувачений для потерпілого є сторонньою особою, житло та інші приміщення потерпілого є приватною власністю і доступ до нього може надаватись виключно з дозволу власника і не є вільним для сторонніх осіб.

Також, суд керується роз`ясненнями, викладеними в Постанові Пленуму Верховного Суду України від 6 листопада 2009 року N 10 «Про судову практику у справах про злочини проти власності», де в абз. 1, 2 п. 22 зазначено, що вирішуючи питання про наявність у діях винної особи такої кваліфікуючої ознаки, як проникнення в житло, інше приміщення чи сховище, суди повинні мати на увазі, що під проникненням у житло, інше приміщення чи сховище слід розуміти незаконне вторгнення до них будь-яким способом (із застосуванням засобів подолання перешкод або без їх використання; шляхом обману; з використанням підроблених документів тощо або за допомогою інших засобів), який дає змогу винній особі викрасти майно без входу до житла, іншого приміщення чи сховища.

У п. 18 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про виконання судами України законодавства і Постанов Пленуму Верховного Суду України з питань судового розгляду кримінальних справ і постановлення вироку» від 29 червня 1990 року № 5 зазначено, що мотивування у вироку висновків щодо кваліфікації злочину полягає у зіставленні ознак встановленого судом злочинного діяння і ознак злочину, передбаченого тією чи іншою статтею кримінального закону і формулювання висновку про їх відповідність.

З огляду на зазначене, суд вважає, що протиправні дії ОСОБА_4 правильно кваліфіковані за ч. 4 ст.185 КК України за ознаками: таємне викрадення чужого майна (крадіжка), поєднана з проникненням у інше приміщення.

Оцінюючи надані сторонами кримінального провадження докази, кожен з точки зору належності, допустимості, достовірності, а їх сукупність - з точки зору достатності та взаємозв`язку, суд приходить до висновку про доведеність винуватості ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст.185 КК України при встановлених судом фактичних обставинах поза розумним сумнівом.

Додаткові обставини, які сприяли діям обвинуваченого, судом не встановлено. Вчинений злочин є закінченим, вчиненим умисно.

При призначенні покарання обвинуваченому суд враховує наступне.

Відповідно до положень ч. 2 ст.50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженими, так і іншими особами. Згідно приписів ст. 65 КК України, суд призначає покарання: 1) у межах, установлених у санкції статті Особливої частини цього Кодексу, що передбачає відповідальність за вчинений злочин, за винятком випадків, передбачених ч. 2 ст. 53 цього Кодексу; 2) відповідно до положень Загальної частини цього Кодексу; 3) враховуючи ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів. Більш суворий вид покарання з числа передбачених за вчинений злочин призначається лише у разі, якщо менш суворий вид покарання буде недостатній для виправлення особи та попередження вчинення нею нових злочинів.

При визначенні виду й міри покарання обвинуваченому ОСОБА_4 у відповідності зі ст.65 КК України, суд враховує характер і ступінь тяжкості вчиненого злочину, який відноситься до категорії тяжкого злочину згідно ст.12 КК України, умисну форму вини, особу обвинуваченого який характеризується задовільно, суспільно-корисною працею не займається, має двох неповнолітніх дітей, офіційно не працює, не перебуває на «Д» обліку у лікаря нарколога та лікаря-психіатра, до адміністративної відповідальності не притягувався, відповідно ст. 89 КК України такого, що не має судимості.

Активне сприяння розкриттю злочину, щире каяття суд визнає обставинами, що згідно ст. 66 КК України пом`якшують покарання обвинуваченого.

Обставиною, що обтяжує покарання обвинуваченому згідно ст. 67 КК України суд визнає вчинення кримінального правопорушення в стані алкогольного сп`яніння.

З огляду на викладене, виходячи з принципів законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання, з урахуванням всіх обставин справи та особи обвинувачуваного, враховуючи позицію прокурора і потерпілого, а також приймаючи до уваги досудову доповідь Органу пробації від 31.01.2023 року, суд вважає за необхідне призначити обвинуваченому покарання в межах санкції інкримінованої статті без ізоляції від суспільства у виді позбавлення волі із застосуванням ст. 75 КК України, звільнивши його від відбування основного покарання з випробуванням із покладенням на нього обов`язків, передбачених ст. 76 КК України. Суд вважає, що саме таке покарання буде достатнім для його виправлення та попередження нових злочинів.

Цивільний позов заявлений не був. Заходи забезпечення кримінального провадження не вживались. Питання щодо речових доказів вирішити в порядку ст. 100 КПК України.

Відповідно до ч.2 ст. 124 КПК України з обвинуваченого підлягають стягненню на користь держави документально підтверджені процесуальні витрати на залучення експерта в зв`язку з проведенням в цьому кримінальному провадженні судової експертизи в сумі 755,12 гривень.

Запобіжний захід обвинуваченому не обирався та суд не вбачає підстав для його обрання.

Враховуючи викладене, керуючись ст.ст.100, 124, 368, 369, 373, 374 КПК України, суд

У Х В А Л И В:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст.185 КК України і на підставі санкції цієї статті призначити йому покарання у вигляді 5 (п`яти) років позбавлення волі.

На підставі ст.75 КК України ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , звільнити від відбування покарання з випробуванням, призначивши йому іспитовий строк тривалістю 3 (три) роки.

Відповідно до п.п. 1, 2 ч. 1, п.п. 2, 3 ч. 3 ст.76 КК України покласти на ОСОБА_4 такі обов`язки:

- періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації,

- повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання,

- не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

- працевлаштуватися або за направленням уповноваженого органу з питань пробації звернутися до органів державної служби зайнятості для реєстрації як безробітного та працевлаштуватися, якщо йому буде запропоновано відповідну посаду (роботу);

Міру запобіжного заходу відносно ОСОБА_4 не застосовувати.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь держави процесуальні витрати у розмірі 755,12 гривень (сімсот п`ятдесят п`ять гривен 12 копійок).

Ухвалу Болградського районного суду Одеської області від 08.08.2022 року по справі №497/1448/22 про арешт майна - скасувати.

Речові докази: ніж, сокиру, крючок для підвіски туші - повернути власнику ОСОБА_4 .

На вирок протягом тридцяти днів з дня його проголошення можуть бути подані апеляційні скарги до Одеського апеляційного суду через Болградський районний суд Одеської області.

Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок суду, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Суддя ___________ ОСОБА_1