Провадження № 1-кп/127/622/20

В И Р О К

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16.03.2023 місто Вінниця

Вінницький міський суд Вінницької області

в складі: головуючого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

за участю прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

захисника ОСОБА_5 ,

потерпілого ОСОБА_6 ,

представника потерпілого ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Вінниці кримінальне провадження, внесене 14 травня 2020 року в Єдиний реєстр досудових розслідувань за № 0001086 за обвинуваченням:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Вінниця, громадянина України, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , не одруженого, працюючого у ТОВ «Теплоенергетична компанія», раніше не судимого,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 296 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

13.05.2020 року близько 14:50 год. між ОСОБА_6 та ОСОБА_4 виникла словесна суперечка в той час, коли вони перебували всередині автомобіля марки «MERSEDES-BENS 190», 1984 року випуску, реєстраційний номер НОМЕР_1 , який був припаркований неподалік бордюрного каменю по вул. Академіка Ющенка, 18.

В цей час власник вказаного автомобіля ОСОБА_6 , перебуваючи за кермом, зробив зауваження стосовно неприпустимої з боку ОСОБА_4 поведінки, який сидів на передньому боковому сидінні, та попросив останнього покинути автомобіль. ОСОБА_4 , будучи не задоволений зауваженням, вирішив вчинити хуліганські дії відносно ОСОБА_6 .

В подальшому, ОСОБА_4 , з мотивів явної неповаги до суспільства, не зважаючи на те, що він перебував в денний час доби в громадському місці, грубо порушуючи громадський порядок, діючи умисно, з надуманих спонукань, проявляючи особливу зухвалість та очевидну зневагу до існуючих норм поведінки у суспільстві, продовжуючи своє нахабне поводження, вийшов з вищевказаного автомобіля, відійшов на декілька метрів та, діставши з-за спини предмет, заздалегідь заготовлений для нанесення тілесних ушкоджень, а саме - пістолет, який, відповідно до висновку експерта № 171 від 02.06.2020 року, є короткоствольною вогнепальною зброєю - гладкоствольним самозарядним пістолетом моделі «Форт-17 Р», калібру .45 Rubber, № НОМЕР_2 , виробництва КНВО «Форт», м. Вінниця, Україна, призначеним для стрільби патронами несмертельної дії, спорядженими гумовими або аналогічними за своїми властивостями метальними снарядами, та яким ОСОБА_4 розпоряджався на підставі дозволу на право зберігання, носіння за № 01279, і, тримаючи його у руці, умисно здійснив один постріл по задньому склу вищевказаного авто, в той час, коли в ньому на водійському сидінні знаходився ОСОБА_6 , створюючи таким чином реальну загрозу заподіяння цим предметом тілесних ушкоджень останньому. Після чого ОСОБА_4 з місця вчинення злочину зник у невідомому напрямку.

Обвинувачений ОСОБА_4 в судовому засіданні провину не визнав та суду повідомив, що в цей день до нього зателефонував його колишній співробітник ОСОБА_8 з яким він працював на заводі «Форд» та запропонував зустрітися в кафе на «Електромережі». На зустріч ОСОБА_8 прийшов випивший, крім цього, в кафе замовив ще коньяк. Під час зустрічі розмовляли, ОСОБА_8 налив йому також, але він не пив, оскільки має проблеми з тиском. Після цього вони разом пішли в парк. Коли вирішили повертатися додому, зателефонував до ОСОБА_9 (потерпілий ОСОБА_10 ) та запитав чи він зможе їх підвезти додому. ОСОБА_9 погодився та приїхав за ними, він сів на переднє пасажирське сидіння, а ОСОБА_8 на заднє. Під`їхали до будинку ОСОБА_8 по вул. Лялі Ратушної, завів останнього до квартири, повернувся до автомобіля та сів на переднє пасажирське місце. Після цього, ОСОБА_9 сказав, що заїде на декілька хвилин до ОСОБА_11 на роботу на Поділлі, а потім завезе його додому. Наголосив, що у потерпілого настрій був нормальний та він не був агресивний. Заїхали до ОСОБА_11 на роботу у майстерню по ремонту одягу. ОСОБА_9 вийшов з автомобіля та зайшов у майстерню, а він чекав у автомобілі. Чекав на ОСОБА_9 близько 20 хвилин, в цей час нічого не робив, оскільки через проблеми з тиском почувався погано. ОСОБА_9 повернувся до автомобіля роздратований, почав кричати на нього, через те, що він забруднив йому панель. Сказав ОСОБА_9 , що це дурниця та одразу витер панель. Проте ОСОБА_9 це не заспокоїло, він продовжував кричати та погрожувати, що викине його із автомобіля. ОСОБА_9 заявив, що ти мені не брат, на що він відповів, що ти мені також не брат. Ображений на поведінку ОСОБА_9 вийшов з автомобіля, хлопнув дверима та пішов. Йдучи позаду автомобіля по дорозі на відстані близько 3-4 кроків, почув, як заревів мотор та включилася передача. В цей момент злякався, що машина зіб`є його, а тому розвернувся, витягнув пістолет із кобури та один раз вистрілив у праву частину заднього скла, щоб зупинити автомобіль та запобігти наїзду на нього. Розраховував пострілом вплинути на водія, щоб він зупинився. Зійти з дороги на тротуар не встигав, все відбувалося дуже швидко, а тому діяв інтуїтивно. Наголосив, що автомобіль після того, як ОСОБА_9 завів його, не рухався. Не думав, що куля проб`є отвір у склі, оскільки це всього лише травматичний пістолет, який є вогнепальним пристроєм, але не є бойовою чи вогнепальною зброєю. Після цього, ОСОБА_9 заглушив мотор, вийшов з автомобіля, став та дивився на нього та автомобіль. ОСОБА_9 мав здивований вигляд, мабуть не очікував такого від нього. Вирішив поліцію не викликати, оскільки ОСОБА_9 його брат і побачив, що він більше нічого не збирається робити йому, а тому сховав пістолет та пішов додому. Думав, що після того, як ОСОБА_9 заспокоїться, він відшкодує йому вартість пошкодженого скла. Наголосив, що в той день не перебував у стані алкогольного сп`яніння і стріляв у автомобіль, а не в людину. При цьому наголосив, що гільза не могла так далеко опинитися від автомобіля, біля майстерні, як вказано у матеріалах, оскільки він стояв не далеко від автомобіля. Вказав, що травматичний пістолет він придбав на заводі «Форд» де працював та носив постійно із собою для самозахисту. Після вказаної події не спілкувався з потерпілим та не просив у нього вибачення, шкоду не відшкодовував. Раніше схожих конфліктів з потерпілим у нього не було.

Допитаний в судовому засіданні потерпілий ОСОБА_10 суду пояснив, що коли був вдома йому зателефонував обвинувачений ОСОБА_4 , який є товаришем та сказав, що він випиває із друзями в парку, просив відвезти їх додому, оскільки вони не могли викликати таксі. Відповів, що може їх відвезти, при умові, що по дорозі буде займатися своїми справами по роботі. Товариш погодився. Далі під`їхав до школи-гімназії № 2 та зустрів ОСОБА_4 з його другом, які сіли в його автомобіль «MERSEDES-BENS 190» білого кольору, вони перебували в стані алкогольного сп`яніння. ОСОБА_4 мав нестійку ходу, відчувався запах алкоголю з порожнини рота. Сказав їм, що треба заїхати на площу Перемоги в м. Вінниці, на що ті погодились. Коли закінчив свої справи на площі Перемоги повернувся в автомобіль та поїхав на вул. Лялі Ратушної, як просив один із пасажирів. Там висадив вказаного пасажира. Після чого, сказав обвинуваченому, що йому треба заїхати на ринок та в ательє. Поїхав разом із обвинуваченим на ринок, після чого поїхали в ательє в районі «Поділля». Приїхавши на місце, він вийшов з автомобіля та пішов по своїх справах в ательє. Вийшовши з ательє, певний час перебував із знайомою ОСОБА_12 , в її автомобілі, неподалік (близько 10 м.) від свого автомобіля. Вийшов із автомобіля знайомої та пішов до свого транспортного засобу. Коли підходив до свого автомобіля, помітив, що обвинувачений закинув ноги на панель, де знаходиться коробка перемикання передач та на «торпеду» автомобіля. Попросив його зняти ноги, останній відмовився та почався конфлікт, в ході якого він сказав обвинуваченому вийти з автомобіля, інакше він «допоможе» йому - витягне його сам. Обвинувачений виходячи із автомобіля плюнув в нього та на сидіння, виражався нецензурною лайкою. Він хотів їхати, сів в автомобіль та, скоріше за все, вже завів двигун і увімкнув передню передачу. Раптом в дзеркало заднього виду помітив, що позаду автомобіля стоїть ОСОБА_4 , направивши в бік автомобіля пістолет, останній здійснив постріл та пішов з місця події. При пострілі чув відповідний звук, також чув шум від тріскання скла. Відчував страх, що може отримати травми. Тріснуло заднє скло автомобіля. Далі до автомобіля підійшла знайома ОСОБА_12 , запитувала, що сталося. Розповів знайомій про ситуацію та викликав поліцію. Працівники поліції вилучили дві частини кулі (одна частина була на підлозі, інша між верхньою та нижньою частиною сидіння), обшивку сидіння не пошкодило, тілесних ушкоджень не отримав. Також на тротуарі знайшли та вилучили гільзу (правіше на метр-півтора від місця, звідки стріляв обвинувачений). Поруч з місцем події знаходиться дитячий майданчик, на час подій там нікого не було. Чи були при пострілі довкола люди не пам`ятає. Зазначив, що вартість скла, що на даний момент вже розсипалось складає 1500,00 гривень. Вартість робіт по заміні, тонуванню складає 800,00 гривень. Обвинуваченому тілесних ушкоджень не завдавав. Сам ОСОБА_4 не пропонував відшкодувати завдану шкоду, пробачення не просив. Також вказав, що ОСОБА_4 своїм родичем не вважає, спілкувався з ним протягом певного часу, був в нього вдома. 12 років тому спілкувався з обвинуваченим, але потім посварився. Потім знов спілкувався та знову посварився. Колись бачив в обвинуваченого пістолет, останній ним хизувався. Коли викликав поліцію, повідомив про ситуацію, тоді вказав, що відповідні дії вчинила невідома йому особа.

Допитана в судовому засіданні свідок ОСОБА_13 суду повідомила, що в травні до неї на роботу в ательє приїхав ОСОБА_6 для того щоб забрати свої речі. Після того як останній забрав свої речі, вона вийшла з ним до своєї машини ГАЗ 3110 та сіла в автомобіль. Машина стояла напроти автомобіля на якому приїхав ОСОБА_14 - ОСОБА_15 , на відстані 15-20 метрів. На пасажирському сидінні в «MERSEDES-BENS 190» білого кольору сидів ОСОБА_4 . Далі до машини підійшов ОСОБА_6 та сів в автомобіль біля неї на пасажирське сидіння. Після того як вона з ОСОБА_6 покурили, останній вийшов з машини, сів у свою машину, завів її, так як увімкнулись габарити, відкрив водійські двері та через пару секунд закрив. Далі вийшов пасажир. Вона почала шукати в машині ключі і раптово почула хлопок, подивилась та побачила, що ОСОБА_4 стоїть на бордюрі, десь біля 5 метрів позаду машини та дивиться в сторону машини, розвертається і йде з місця події. Під час хлопку біля машини нікого не бачила, окрім ОСОБА_4 . Далі ОСОБА_6 вийшов з машини і почав телефонувати в поліцію. Підійшовши до машини, побачила отвір в задньому лівому склі автомобіля. Працівники поліції знайшли гільзу між спинкою та сидінням. Зазначила, що ОСОБА_4 до даної події бачила декілька разів та останній показував свою зброю. Відомо що ОСОБА_4 є троюрідним братом ОСОБА_6 .

Допитана свідок ОСОБА_16 повідомила суду, що в травні 2020 року близько 17:30 -18:00 години поверталася з роботи. Неподалік від вул. Зодчих, біля ЖЕКу «УЮТ» та швейної майстерні її зупинив поліцейський та попросив бути свідком того, що він підніме гільзу. Крім неї ще був понятим чорнявий хлопець близько 30 років. Потерпілого чи обвинуваченого там не бачила. На місці події був автомобіль білого кольору на склі якого був отвір, округлої форми діаметром близько 1см, мабуть від кулі. Не пам`ятає де отвір був, чи на лобовому, чи задньому склі. Також не пам`ятає де був припаркований автомобіль, чи на дорозі чи на газоні. Гільза знаходилася між машиною та входом у ательє (ближче до ательє), на асфальті, але не на проїжджій частині. Мабуть на відстані 10 метрів вправо знаходилася гільза від автомобіля. Гільзу вилучив поліцейський та поклав її, мабуть, в пакетик. Гільза металева, але якого кольору не пам`ятає. Повідомила, що підписувала протокол на місці. Також, через декілька днів підписувала ще один протокол, для цього до неї приїжджав слідчий або дільничний, оскільки вона не могла приїхати у відділення поліції. Вказала, що місце де вилучали гільзу є людним, поруч дитячий майданчик.

Допитана свідок ОСОБА_17 повідомила суду, що подія відбулася близько року назад, точної дати не пам`ятає. Проходила по вул. Пирогова, де їй запропонували пройти до відділення поліції, яке знаходиться за адресою: вул. Пирогова, 4 та бути присутньою під час проведення певних дій. Спершу зайшли в кабінет,а потім поїхали на слідчий експеримент в район Поділля. Близько Приїхали на місце події поруч з яким знаходиться ательє та дитячий майданчик та багатоповерхівки. Під час слідчого експерименту крім працівників поліції була вона, ще один понятий, потерпілий та дівчина, яка була свідком події. Під час проведення слідчого експерименту здійснювалася відео та фото фіксація. Потерпілий розповів про події, які відбулися на цьому місці. Потерпілий повідомив, що приїхав на своєму автомобілі в ательє. В його машині знаходився ще один чоловік, з яким у нього виник конфлікт. Після цього, цей чоловік вийшов з машини та застосував вогнепальну зброю. Дівчина, яка була свідком події також розповідала, що сталося. Повідомила, що ніхто не здійснював тиск на осіб, які давали показання та не надав вказівок щодо надання показань. Після проведення слідчої дії, підписала протокол, який спершу прочитала. Під час проведення слідчого експерименту, біля них проходили люди та проїжджали автомобілі.

Допитаний свідок ОСОБА_18 суду повідомив, що влітку минулого року, точної дати не пам`ятає, його запросили бути понятим під час проведення слідчого експерименту. Спершу були у відділенні поліції по вул. Пирогова. 4 де потерпілий розповів суть справи, а потім виїхали на місце події в районі Поділля за магазином «Вінниця», біля ательє. Під час проведення слідчого експерименту під відеозапис, були присутні поліцейські, другий понятий, потерпілий. Під час слідчого експерименту потерпілий добровільно надавав покази, примусу не було. Після проведення слідчої дії, підписав протокол, до якого зауважень не було.

Свідок ОСОБА_19 суду повідомила, що у день події, дати вже не пам`ятає, надійшов виклик на службовий планшет про подію. Їдучи на виклик, по дорозі, набирала заявника. Але потерпілий не міг зазначити адресу за якою він знаходиться. Через деякий час він заспокоївся і повідомив точну адресу. Під`їхали до потерпілого, поруч із ним стояв автомобіль білого кольору та дівчина. Якщо дивитися ззаду автомобіля, заднє скло з права було пошкоджене, наскрізний отвір круглої форми невеликого діаметру. Прибувши на місце, вона та інший працівник поліції, обстежили прилеглу територію. На асфальтованій доріжці, яка вела до приміщення, між алейками знайшли гільзу. Якщо стояти позаду машини, гільза була півтора-два метри вправо і пів метра назад від автомобіля. На місце події викликали слідчу групу. Вона та інший працівник поліції нічого не вилучали на місці події, лише охороняли гільзу. Кулю не знаходили і не бачили, авто не обстежували, а чекали слідчо-оперативну групу. Зазначила, що місце події людне.

Свідок ОСОБА_20 суду повідомив, що вдень події він зустрівся із ОСОБА_4 біля озера, як старі колеги. Пропонував ОСОБА_4 повернутися працювати на завод. Вони посиділи в кафе, де вживали алкогольні напої, випили 150 г коняка на двох, він вживав більше. Після цього пройшлися. ОСОБА_4 запропонував набрати свого родича, який міг їх підвезти додому. Приїхав потерпілий, до якого вони вдвох сіли в машину, ОСОБА_4 на переднє пасажирське сидіння, а він позаду. Відносини між потерпілим та ОСОБА_4 зі слів ОСОБА_4 були хороші, дружні, з його ж слів він знав, що вони родичі. Вони під`їхали на вул. Лялі Ратушної, де він вийшов, а ОСОБА_4 та потерпілий поїхали далі. Повідомив, що ОСОБА_4 придбав собі травматичний пістолет, раніше бачив цей пістолет у його сумочці. В день події не бачив у ОСОБА_4 пістолет, він був без сумочки та одягнений у коротку куртку.

Свідок ОСОБА_21 суду повідомив, що працює в управлінні патрульної поліції. В цей день чергував з напарницею ОСОБА_19 . Близько обіду надійшов виклик на планшет погроза фізичної розправи по вул. Зодчих з вказівкою, що інша особа зникла. Черговий повідомив ознаки цієї особи і він з напарницею проїхалися навколо місця події по вказаному орієнтуванню. Ознак за якими шукали особу він не пам`ятає. Після цього поїхали на місце події по вул. Зодчих біля гаражних кооперативів, де раніше знаходився ТОВ «УЮТ». Крім цього, там були і житлові будинки. Дві особи були присутні коли приїхали - заявник і жінка біля підвального приміщення, яка повідомила, що вона там працює. Біля тротуару був припаркований старий білий мерседес, на задньому склі якого був отвір розміру близько 5 копійок. Скло не посипалося. Крім цього, на асфальті, можливо на тротуарі, не більше 5 метрів від авто, була гільза. Якщо стояти позаду автомобіля, то гільза знаходилася ближче до правої частини автомобіля. Вказав, що автомобіль був припаркований біля тротуару, за яким знаходився газон. Він та напарниця на місці події нічого не чіпали, в середині авто огляд не проводили. Викликали слідчо-оперативну групу та охороняли місце події. Після приїзду слідчо-оперативної групи, написали рапорт. Загалом близько 10 хв ще були на місці події, після приїзду слідчо-оперативної групи. Зазначив, що освідування заявника при ньому не проводилося.

З досліджених в судовому засіданні доказів вбачається, що 13.05.2020 року з заявою про вчинення кримінального правопорушення звернувся потерпілий ОСОБА_6 . Згідно вказаної заяви він просив прийняти міри до громадянина на ім`я ОСОБА_22 , який після розмови здійснив постріл з предмета ззовні схожого на пістолет по задньому склу автомобіля марки «MERSEDES-BENS 190», білого кольору, д.н.з. НОМЕР_1 , який був припаркований біля бардюрного каменю по вул. Академіка Ющенка,18 в якому на той час він знаходився. Дана ситуація відбулася близько 14:50 год. 13.05.2020 року.

Вказана заява зареєстрована у встановленому порядку 14.05.2020 року, номер кримінального провадження: 0001086, що підтверджується витягом з ЄРДР.

Відповідно до свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу власником автомобіля «MERSEDES-BENS 190» д.н.з. НОМЕР_1 є ОСОБА_23 .

Як вбачається з копії посвідчення водія серії НОМЕР_3 , потерпілий ОСОБА_6 має право керування транспортними засобами категорій А, В, С1, С.

Відповідно до дозволу № 01279 виданого 11.12.2014 року ОСОБА_4 надано дозвіл на зберігання та носіння пристрою «Форт-17 Р», к.45 № НОМЕР_2 .

Згідно заяви від 13.05.2020 року потерпілим ОСОБА_6 надано дозвіл на огляд автомобіля «MERSEDES 190»д.н.з. НОМЕР_1 , припаркованого біля бардюрного каменю по вул. Акадаміка Ющенка,18 в якому на задньому склі отвір неправильної геометричної форми.

З протоколу огляду місця події від 13.05.2020 року вбачається, що була оглянута ділянка місцевості за адресою: м. Вінниця, вул. академіка Ющенка,18 на якій припаркований автомобіль марки «MERSEDES 190», білого кольору, д.н.з. НОМЕР_1 . Вказаний автомобіль припаркований правою частиною до бордюрного каменю на відстані 23 см відносно заднього правого колеса та 2м 30см від заднього правого колеса до стовпа електромережі, який знаходиться на ділянці. Ліве заднє колесо авто знаходиться на відстані 4м 20см до воріт навпроти (гаражного кооперативу). Далі на відстані від стовпа електроопори до правого боку на алеї (відстань 3м 90 см) та на відстані 5 м 80 см виявлено гільзу світло-жовтого кольору з написом «45 RUBBER». На задньому склі автомобіля, а саме ближче до правого боку по середині виявлено незначне пошкодження на відстані 28 см від правої задньої частини кріплення скла, від нижньої частини кріплення скла 20 см, 75 см від лівої частини кріплення скла, 25 см від верхньої. Незначним пошкодженням є отвір неправильної геометричної форми, найбільшими сторонами 3,5 см та 4,5 см. Навколо даного отвору наявні колоподібні тріщини. Після відкриття задньої правої дверки автомобіля на сидінні чорного кольору виявлено незначний осип скла по всьому периметру із скупченням під вказаним отвором. Крім цього отвору, на задньому склі по всьому периметру наявні тріщини. На передньому сидінні водія виявлено фрагмент з полімерного матеріалу. Під час огляду вилучено гільзу світло-жовтого кольору з написом «45 RUBBER» та фрагмент з полімерного матеріалу темного кольору з наявністю скляного осипу.

Постановою від 14.05.2020 року фрагмент з полімерного матеріалу темного кольору з наявним незначним скляним осипом, який поміщено до спец. пакету НПУ ГСУ № INZ 1053762 та гільзу світло-жовтого кольору з написом «45 RUBBER», яку поміщено до спец. пакету НПУ ГСУ № INZ 1053763 - визнано речовими доказами.

Ухвалою Вінницького міського суду Вінницької області від 18.05.2020 року на вказані речові докази накладено арешт.

З протоколу пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 14.05.2020 року вбачається, що серед пред`явлених фотознімків потерпілий ОСОБА_6 впізнав зображеного на фото №1 ОСОБА_4 . При цьому потерпілий повідомив, що вказана особа є малознайомим йому чоловіком на ім`я ОСОБА_22 , який 13.05.2020 року близько 14:50 год. здійснив постріл у заднє скло автомобіля «MERSEDES-BENS 190» д.н.з. НОМЕР_1 з пристрою ззовні схожого на пістолет, в той час коли він сидів за кермом вказаного автомобіля. Впізнав особу за сукупністю ознак, а саме глибоко посадженими очима, великим носом, короткою зачіскою, на вигляд 45-ти років.

З протоколу пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 14.05.2020 року вбачається, що серед пред`явлених фотознімків свідок ОСОБА_13 впізнала зображеного на фото №3 ОСОБА_4 . При цьому свідок повідомила, що вказана особа є чоловіком, який разом із її знайомим ОСОБА_6 приїхав 13.05.2020 року та знаходився на пасажирському сидінні автомобіля «MERSEDES-BENS 190» д.н.з. НОМЕР_1 , який був припаркований неподалік будинку №18 по вул. А. Ющенка у м. Вінниці. Вказаний чоловік близько 14:50 год. вийшов з авто та попрямував за авто після чого вона почула постріл, а даний чоловік зник. Впізнала особу за сукупністю ознак а саме глибоко посадженими очима, великим носом, короткою зачіскою, на вигляд 45-ти років.

Згідно заяви від 15.05.2020 року ОСОБА_4 добровільно видав слідчому пристрій для відстрілу гумових куль Форт 17р 45 рубел за № НОМЕР_4 , яким він розпоряджався на підстав дозволу № НОМЕР_5 , споряджений магазином з 8 патронів з гумовими кулями з написом на них (патронах) 45 рубер та ще один патрон з гумовою кулею з таким самим написом.

Згідно протоколу огляду місця події від 15.05.2020 року у приміщені Вінницького ВП за адресою: м. Вінниця, вул. Пирогова,4 оглянуто та вилучено добровільно видані ОСОБА_4 предмет схожий на пістолет чорного кольору з написом на корпусі Форт 17р 45 рубел за № НОМЕР_2 , в середині якого знаходився магазин до нього та в якому в середині виявлено 8 предметів ззовні схожих на патрони світло-жовтого кольору з написом «45 Rubber». Крім цього, ще один такий же предмет схожий на патрон також було видано ОСОБА_4 , оглянуто та вилучено.

Постановою від 15.05.2020 року предмет зовні схожий на пристрій для відстрілу гумових куль Форт 17р, к. 45 за № НОМЕР_2 та магазин до нього, які було поміщено та опечатано в спеціальному захисному номерному пакеті «НПУ ГСУ» № INZ 2013454 та 9 предметів ззовні схожих на патрони світло-жовтого кольору з написом «45 RUBBER», які було поміщено та опечатано в спеціальному захисному номерному пакеті «НПУ ГСУ» № INZ 2013469 визнано речовими доказами.

Ухвалою Вінницького міського суду Вінницької області від 20.05.2020 року на вказані предмети накладено арешт.

Згідно висновку судово-балістичної експертизи №171 від 02.06.2020 року пістолет, наданий на дослідження, є коротко ствольною вогнепальною зброєю - гладкоствольним самозарядним пістолетом моделі «Форт-17 Р», калібру .45 Rubber, № НОМЕР_2 , виробництва КНВО «Форт», м. Вінниця, Україна, призначеним для стрільби патронами несмертельної дії, спорядженими гумовими або аналогічними за своїми властивостями метальними снарядами. Даний пістолет придатний для стрільби, будь-які зміни до пістолету не вносились. Конструкція пістолета не дозволяє проводити постріли штатними патронами до бойової зброї без внесення змін в конструкцію пістолета або патронів. Одна гільза, надана на дослідження, є стріляною гільзою пістолетного патрону калібру .45 Rubber, який споряджається гумовою або аналогічним за своїми властивостями метальним снарядом та призначений для стрільби з пістолетів несмертельної дії калібру .45 Rubber. Одна гільза, яка надана на дослідження відстріляна з пістолета моделі Форт-17Р .45 Rubber», № НОМЕР_2 . Дати відповідь на питання: «Чим являється наданий на експертизу фрагмент чорного кольору зовні схожий на кулю? Якщо кулею, то чи була вона була стріляна з предмета зовні схожого на пристрій (пістолет), який наданий на дослідження?», не представляється можливим у зв`язку із значною деформацією предмету, малими розмірами та відсутністю на його поверхнях ідентифікаційних ознак та маркувальних позначень. Дев`ять патронів, які надані на дослідження, не являється бойовим припасами, а є пістолетними патронами калібру .45 Rubber, споряджені кулями з еластичного матеріалу. Призначені для стрільби з пістолетів калібру .45 Rubber, що відносяться до травматичної зброї з вогнепальним принципом метання снаряду. Дані патрони придатні для стрільби.

Постановою від 10.06.2020 року пістолет моделі «Форт-17 Р .45 Rubber, № НОМЕР_2 , одна гільза калібру .45 Rubber, 6 (шість) патронів калібру .45 Rubber, ватно-марлева протяжка каналу ствола, 1 (один) гумовий предмет, первинне упакування, які були упаковані у пломбований пакет Експертної служби МВС України № 52836564 визнано речовими доказами та поміщено на склад служби озброєння УЛМТЗ ГУНП у Вінницькій області.

Згідно керівництва (інструкції) з експлуатації пристрою для відстрілу патронів, споряджених метальними снарядами несмертельної дії «Форт-17Р» калібру .45 Rubber, постріл з пістолета «Форт-17Р» калібру .45 Rubber, вказаний пристрій це засіб підвищеної небезпеки, він може стати причиною непередбачуваних наслідків, як для стрілка, так і для оточуючих.

Згідно листа КНВО «Форт» від 13.08.2020 року, пістолет «Форт-17Р» калібру .45 Rubber призначений для здійснення пострілів патронами, спорядженими виключно гумовими снарядами. Конструкція даного виробу виключає можливість використання бойових патронів чи переробку його у бойовий виріб в домашніх умовах. Провести постріл із виробу Форт-17Р калібру .45 Rubber металевим снарядом можливо лише після несанкціонованого переспорядження патрона калібру .45 Rubber, замінивши гумовий метальний снаряд на спеціально підібраний металевий.

Згідно заяви від 19.05.2020 року потерпілого ОСОБА_6 , останній надав згоду на проведення слідчого експерименту в салоні належного йому автомобіля «MERSEDES- 190» д.н.з. НОМЕР_1 .

З протоколу та відеозапису слідчого експерименту від 19.05.2020 року проведеного за участю потерпілого ОСОБА_6 за адресою: АДРЕСА_3 вбачається, що потерпілий повідомив та на місці продемонстрував розвиток події, який відповідає його показанням наданих в судовому засіданні.

З протоколу проведення слідчого експерименту від 19.05.2020 року та відеозапису слідчого експерименту вбачається, що ОСОБА_13 повідомила та показала всі обставини, які стали відомі їй, як свідку події, яка відбулася 13.05.2020 року за адресою: АДРЕСА_3

Згідно відповіді на запит №26746 від 24.06.2020 року Департаментом патрульної поліції управління патрульної поліції у Вінницькій області слідчому надано диск із відео записами з нагрудних камер поліцейського роти № 2 ОСОБА_19 та поліцейського рот №2 ОСОБА_24 , які 13.05.2020 року, здійснювали відеозапис хуліганських дій невідомої особи по АДРЕСА_3 .

Електронний носій інформації DVD-R диск, всередині якого містяться 2 папки з відповідними назвами з наявними в середині відеофайлами з відповідними назвами «33» ; ; ; «76» ; ; ; ) оглянуто та визнано речовими доказами, що підтверджується протоколом огляду документу від 24.06.2020 року та постановою про визнання речових доказів від 24.06.2020 року.

З переглянутих в судовому засіданні відео файлів, які містяться на вказаному DVD-R диску, судом встановлено, що 13.05.2020 року поліцейськими ОСОБА_19 та ОСОБА_21 , які були на патрулюванні 13.05.2020 року в складі екіпажу «Юнкер 102», по факту хуліганських дій невідомої особи по АДРЕСА_3 , зафіксували первинну обстановку, викликали оперативно-слідчу групу та забезпечили збереження слідів правопорушення до приїзду слідчих.

Заслухавши показання обвинуваченого, потерпілого, свідків, проаналізувавши вищевказані докази та оцінивши їх як окремо, так і в сукупності, суд дійшов висновку про те, що винуватість обвинуваченого є доведеною з наступних підстав.

Час та місце події кримінального правопорушення, а саме 13.05.2020 року о 14.50 по вул. Академіка Ющенка, 18 у м. Вінниці не оспорюється жодним учасником кримінального провадження. Вказані місце та час події повідомлені суду обвинуваченим, потерпілим, свідком - очевидцем ОСОБА_13 , показаннями свідків - працівників патрульної поліції, що прибули на виклик потерпілого: ОСОБА_19 та ОСОБА_21 , витребуваними у встановленому порядку під час досудового розслідування, відеозаписами з боді-камер вказаних свідків та протоколом огляду місця події.

Так, з вказаних доказів судом встановлено, що подія кримінального правопорушення відбулась13.05.2020 року по вул. Ак.Ющенка, 18, тобто у житловому мікрорайоні, біля житлових будинків, поруч з дитячим майданчиком в денну пору доби. Про вказане суду повідомив у показаннях сам обвинувачений, потерпілий, свідки. Також про вказане беззаперечно свідчать відеозаписи з бодікамер працівників патрульної поліції. З вказаних відеозаписів судом беззаперечно встановлено місце події, оскільки ними зафіксовано всю обстановку та місце вчинення кримінального правопорушення, яке є громадським, а саме прибудинковою територією у житловому масиві поруч з дитячим ігровим майданчиком.

На підставі вищевказаних доказів суд дійшов переконання про вчинення кримінального правопорушення в громадському місці, що є однією із складових для правильної юридичної оцінки вчиненого ОСОБА_4 діяння.

Суд вважає за необхідне одночасно із вказаним оцінити доводи сторони захисту про порушення стороною обвинувачення вимог ст. 91, 291 КПК України, а саме доводи про те, що місце вчинення кримінального правопорушення вказано не в повній мірі в обвинувальному акті. Так, сторона захисту стверджує, що прокурор порушив вимоги ст. 91,291 КПК України, а саме не зазначив місто, район, область де відбулась подія кримінального правопорушення, обмежившись лише визначенням місця «неподалік бордюрного каменю по вул. Академіка Ющенка, 18».

Оцінюючи вказане, суд констатує, що дійсно обвинувачення не містить визначення міста, району, області де відбулись вказані події, а містить лише назву вулиці та номер будинку поблизу якого це сталось.

Проте, вказане є не підставою стверджувати, що вказаний недолік є істотним та таким, що впливає на оцінку істотних обставин кримінального правопорушення.

Так, Верховний Суд у своїх рішеннях неодноразово наголошував, що не будь-яке формальне недотримання вимог кримінального процесуального закону при отриманні доказу автоматично тягне необхідність визнання доказу недопустимим. Закон зобов`язує суд дати оцінку доказу з точки зору його допустимості з урахуванням того, чи було допущене порушення КПК України істотним та яким чином воно перешкоджало забезпеченню та реалізації прав та свобод особи. Сторона, яка стверджує про процесуальні порушення, має не лише довести наявність таких порушень, а й обґрунтувати, що ці порушення позначилися або могли позначитися на результаті судового розгляду, в тому числі на допустимості доказів, використаних у судовому розгляді.

На переконання суду така правова позиція Верховного Суду є прийнятною не лише для оцінки доказів у справі на предмет їх допустимості, а для оцінки дотримання вимог ст. 91,291 КПК України, які регулюють перелік обставини, що підлягають доказуванню та вимоги до обвинувального акту.

Перш за все з огляду на факт того, що зазначені норми можливо характеризувати не як чітко імперативні, безальтернативні та регуляторні, а як норми, що містять і диспозитивну, дискреційну складову, в тому числі і щодо визначення стороною обвинувачення всіх встановлених на її переконання обставин.

По-друге, порушення щодо не зазначення в обвинувальному акті в повній мірі адреси (місто, район, область) не є істотним, жодним чином не перешкоджало забезпеченню та реалізації прав та свобод ОСОБА_4 . Сторона захисту на факт того, що це позначилось або могло позначитися на можливості реалізації свої прав навіть не вказувала, а просто констатувала вказане як формальний факт.

При цьому, ніхто, в тому числі і обвинувачений та його захисник, не оспорювали, що подія відбулась у м. Вінниці Вінницької області. Щодо жодного із доказів, поданих стороною обвинувачення на підтвердження вказаного факту: показань потерпілого, свідків, протоколу огляду місця події, відеозаписів з боді камер, не заперечувала.

Таким чином, суд вважає вказаний довод сторони захисту є формальним та не може позначитися на результаті судового розгляду.

Отже, як встановлено судом, в громадському місці в денну пору доби відбулась подія, яка підтверджена показаннями як потерпілого, так і обвинуваченого, а саме здійснення обвинуваченим ОСОБА_4 пострілу з пістолету Форт17Р, калібру 45.

І обвинувачений і потерпілий стверджують, що вказаний постіл здійснив обвинувачений ОСОБА_4 , стоячи поблизу автомобіля потерпілого, ззаду. Вказаний постріл здійснений в заднє скло автомобіля, що стояв, а на водійському сидінні перебував потерпілий.

Факт вказаного пострілу підтверджений показаннями не лише потерпілого та самого обвинуваченого, а й протоколом огляду місця події, яким зафіксовано наявність та вилучення поруч з місцем гільзи, протоколом огляду транспортного засобу, згідно із яким на задньому склі автомобіля зафіксовано отвір з пошкодженням скла, в салоні скляний осип та наявність залишків полімерного матеріалу на сидінні водія.

Таким чином, на підставі вказаних доказів судом беззаперечно встановлено, що ОСОБА_4 , перебуваючи в денний час у громадському місці, на прибудинковій території житлового мікрорайону, поруч з дитячим майданчиком використав зброю - пістолет Форт-17, а саме здійснив цілеспрямований постіл в автомобіль.

За показаннями ОСОБА_4 вказаний постріл він здійснив з метою самозахисту, оскільки таким чином намагався зупинити автомобіль, який міг наїхати на нього та становив небезпеку для нього, тобто він діяв за його показаннями в умовах самооборони. При цьому ОСОБА_4 суду повідомив, що у момент пострілу автомобіль не рухався, а стояв.

Оцінюючи версію обвинуваченого щодо того, що вказаний постріл здійснений ним в ході самооборони від наїзду на нього автомобіля, суд приймає до уваги наступне.

Статтею 36 КК України визначено, що необхідною обороною, серед іншого, визнаються дії, вчинені з метою захисту охоронюваних законом прав та інтересів особи, яка захищається, шляхом заподіяння тому, хто посягає, шкоди, необхідної і достатньої в даній обстановці для негайного відвернення чи припинення посягання, якщо при цьому не було допущено перевищення меж необхідної оборони.

Згідно Постанови Пленуму Верховного Суду України № 1 від 26.04.2002 «Про судову практику у справах про необхідну оборону», стан необхідної оборони виникає не лише в момент вчинення суспільно небезпечного посягання, а й у разі створення реальної загрози заподіяння шкоди. При з`ясуванні наявності такої загрози необхідно враховувати поведінку нападника, зокрема спрямованість умислу, інтенсивність і характер його дій, що дають особі, яка захищається, підстави сприймати загрозу як реальну.

Разом з тим, жодний доказ у справі не підтверджує наявність суспільно небезпечного посягання, створення будь-якої, тим паче реальної загрози заподіяння шкоди.

Так, сам обвинувачений суду повідомив, що у момент здійснення пострілу автомобіль стояв та не рухався, що спростовує його ж показання про те, що він здійснив постріл з метою зупинити автомобіль, який міг на нього наїхати. Потерпілий повідомив те, що він сів за кермо автомобіля та завів двигун, не рухався та у це момент в нього був здійснений постріл. Про те що автомобіль стояв повідомила суду і свідок ОСОБА_13 . Вказані показання самого обвинуваченого, в сукупності з показаннями потерпілого та свідка, дають підстави суду стверджувати, що ніякої небезпеки, будь-якої загрози, тим паче реальної не існувало, жодного посягання не відбувалось.

Обвинувачений сам стверджує, що загрози для нього не було, автомобіль не рухався, і в цей же час стверджує, що він стріляв, попереджаючи наїзд на нього, тобто сам собі суперечить, що є маркером неправдивості його показань про мотив та причину здійснення пострілу.

Ознак самооборони взагалі, тим паче необхідної чи уявної судом не встановлено, а встановлено здійснення одного безпричинного цілеспрямованого пострілу ОСОБА_4 в денний час, в громадському місці, в автомобіль в якому перебував потерпілий, з положення ззаду від автомобіля, в напрямку сидіння водія.

Суд зазначає, що хуліганство - це умисне грубе порушення громадського порядку з мотивів явної неповаги до суспільства, яке супроводжується особливою зухвалістю або винятковим цинізмом.

Пунктом 5 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 10 від 22.12.2006 року «Про судову практику у справах про хуліганство» роз`яснено, що за ознакою особливої зухвалості хуліганством може бути визнано таке грубе порушення громадського порядку, яке супроводжувалось, наприклад, насильством із завданням потерпілій особі побоїв або заподіянням тілесних ушкоджень, знущанням над нею, знищенням чи пошкодженням майна, зривом масового заходу, тимчасовим припиненням нормальної діяльності установи, підприємства чи організації, руху громадського транспорту тощо, або таке, яке особа тривалий час уперто не припиняла.

В даному випадку доказами у справі встановлено наявність в результаті безпричинних дій ОСОБА_4 пошкодження майна, а саме автомобіля потерпілого, що підтверджено показаннями самого обвинуваченого, який повідомив, що бачив, що скло від пострілу розбилось та все тріснуло, потерпілого та протоколом огляду автомобіля.

Пошкодження автомобіля, який беззаперечно є майном, є ознакою особливої зухвалості.

При визначені наявності в діях ОСОБА_4 ознак грубого порушення громадського порядку, яке супроводжувалось особливою зухвалістю суд приймає до уваги показання потерпілого ОСОБА_6 , свідка ОСОБА_13 та ОСОБА_4 , дані відеозаписів, протоколи оглядів, якими підтверджено, що вказане відбулось в громадському місці, в денний час, на очах в сторонніх людей, зокрема свідка ОСОБА_13 , поблизу дитячого майданчику в прибудинковій території житлового мікрорайону.

Суд зазначає, що громадський порядок - це сукупність суспільних відносин, що забезпечують спокійні умови життя людей у різних сферах суспільно корисної діяльності, відпочинку, побуту. Суспільна мораль - це система етичних норм, правил поведінки, які склалися в суспільстві на основі традиційних духовних і культурних цінностей, уявлень про добро, честь, гідність, громадський обов`язок, совість, справедливість, що визначають умови нормального громадського життя людей.

Громадський порядок охоплює комплекс суспільних відносин, які забезпечують спокійні умови життя людей, моральність, нормальний відпочинок і дотримання правил поведінки в суспільному житті й у побуті.

З об`єктивної сторони хуліганство являє собою суспільно небезпечну дію, що грубо порушує громадський порядок. Діями, що грубо порушують громадський порядок, закон визнає тільки ті, що відрізняються особливою зухвалістю чи винятковим цинізмом.

Хуліганські дії можуть бути вчинені в будь-якому місці, однак публічність не є обов`язковою ознакою хуліганства.

Означивши вказані визначення кримінального права для оцінки та кваліфікації дій особи, як таких, що можуть буди оцінені як вчинення хуліганства, суд зазначає, що здійснення пострілів в денний час, в місці проживання та відпочинку громадян, поблизу дитячого майданчика, в присутності потерпілого та свідка, з пістолету, в автомобіль, який в результаті вказаного зазнав пошкоджень повністю підпадає під ознаку грубого порушення громадського порядку з мотивів явної неповаги до суспільства, яке супроводжується особливою зухвалістю.

В нормальному суспільстві, нормальних суспільних відносинах, що забезпечують спокійні умови життя та моральність є ненормальним та протизаконним стріляти із пістолета в автомобіль, здійснювати це без будь-яких причин чи з надуманих і малозначних.

Зброя, в тому числі і пістолет моделі Форт -17Р є знаряддям для самозахисту і може бути застосований таким чином виключно за наявності небезпеки.

Згідно із керівництва з експлуатації вказаного пістолету - це засіб підвищеної небезпеки, він може стати причиною непередбачуваних наслідків, як для стрілка, так і для оточуючих.

Словесна сварка, образа не надає будь-якій особі права стріляти в житловому мікрорайоні по чужим автомобілям, в даному випадку в присутності потерпілого, який в цьому ж автомобілі перебував і свідка, хоча це не є в даному випадку визначальним. Правила нормальної поведінки в суспільному житті і побуті не дозволяють стріляти в місті, в незалежності від того який вид зброї використовується.

Здійснення пострілу ОСОБА_4 за обставин встановлених судом є протиправним, беззаперечно посягає на охоронювані законом суспільні відносини нормального співіснування в суспільстві, а пошкодження при цьому майна характеризує вказане порушення громадського порядку як грубе за ознакою особливою зухвалості.

При визначенні мотиву дій ОСОБА_4 , який надає підстави стверджувати про доведеність винуватості обвинуваченого, суд виходить з підтвердженої доказами безпричинності дій обвинуваченого, явної неповаги до суспільства, зневагу до оточуючих.

Згідно з п.4 ППВСУ № 10 від 22.12.2006 року «Про судову практику у справах про хуліганство» суди мають відрізняти хуліганство від інших злочинів залежно від спрямованості умислу, мотивів, цілей винного та обставин учинення ним кримінально караних дій. Дії, що супроводжувалися погрозами вбивством, завданням побоїв, заподіянням тілесних ушкоджень, вчинені винним щодо членів сім`ї, родичів, знайомих і викликані особистими неприязними стосунками, неправильними діями потерпілих тощо, слід кваліфікувати за статтями КК, що передбачають відповідальність за злочини проти особи. Як хуліганство зазначені дії кваліфікують лише в тих випадках, коли вони були поєднані з очевидним для винного грубим порушенням громадського порядку з мотивів явної неповаги до суспільства та супроводжувались особливою зухвалістю чи винятковим цинізмом.

Захист послідовно стверджує, що обвинувачений та потерпілий є троюрідними братами, потерпілий не спростовуючи дальнє родичання вказує, що подія відбулась миттєво, після того як обвинувачений вийшов з його автомобіля в стані алкогольного сп`яніння після невеликої сварки щодо його поведінки в автомобілі.

Суд зазначає, що сторонами, в тому числі і стороною захисту не доведено будь-які родинні відносини обвинуваченого та потерпілого. Разом з тим, той факт, що потерпілий приїхав на прохання обвинуваченого розвезти по домівках обвинуваченого та свідка ОСОБА_18 , які до вказаного спільно вживали за показаннями вказаного свідка алкогольні напої, свідчить суду, що потерпілий та обвинувачений дійсно не є сторонніми особами один до одного, і принаймні вони знайомі та підтримували до зазначеної події відносини, які дозволили обвинуваченому зателефонувати потерпілому з таким проханням, а потерпілому відреагувати позитивно згодою на вказане прохання.

Тобто судом встановлено, що вказані особи перебували до зазначеної події у дружніх стосунках.

Проте, посилання сторони захисту на факт того, що саме по собі попереднє знайомство, відносини, родичання виключають кримінальну караність вказаних дій є однозначно невірним.

Закон, а саме диспозиція ст. 296 КК України, не говорить про те, що дії з грубого порушення громадського порядку не утворюють хуліганства якщо вони вчинені друзями, родичами, знайомими.

Закон вимагає встановити мотив та характер вчинених дій.

Так, вищевказана Постанова Пленуму та всі правові висновки Верховного Суду з вказаної категорії кримінальних правопорушень чітко визначають, що суди мають відрізняти хуліганство від інших злочинів залежно від спрямованості умислу, мотивів, цілей винного та обставин учинення ним кримінально караних дій.

В даному випадку встановлено, що ОСОБА_4 безпричинно, тому, що потерпілий просто відмовився везти його в автомобілі, не маючи жодного приводу умисно та цілеспрямовано застосував пістолет, здійснив постріл в автомобіль де сидів потерпілий, здійснив його в громадському місці, що не є ознакою будь-якого іншого кримінального правопорушення крім хуліганство.

Вказані дії не були пов`язані неприязними стосунками, таких між ними не існувало. Дії ОСОБА_4 були очевидним грубим порушенням громадського порядку з мотивів явної неповаги до суспільства та супроводжувались особливою зухвалістю.

Відмежовувати суміжні склади злочинів, як про це в роз`ясненнях зазначає Верховний Суд, не має необхідності, бійки, погрози вбивством, завдання побоїв, тілесних ушкоджень в даному випадку не було. Верховний Суд зазначає лише про те, що якщо такі дії відбулись між родичами чи знайомим їх дії мають кваліфікуватись за злочинами проти здоров`я і при цьому образу роз`яснює, що навіть бійка між родичами і друзями може бути хуліганством в тих випадках, коли вони були поєднані з очевидним для винного грубим порушенням громадського порядку з мотивів явної неповаги до суспільства та супроводжувались особливою зухвалістю чи винятковим цинізмом.

Тобто вирішальним є не відносини між особами, а характер дій та мотив, умисел та ціль винного.

Логіка захисту щодо того, що якщо особи є родичами між собою, то можна стріляти в них в громадському місці із зброї, пошкоджуючи майно, і це не утворить жодного складу кримінального правопорушення, оскільки вказані особи брати, а тілесних ушкоджень нікому не завдано, є хибною та суперечить визначенню хуліганства для якого основним є не взаємовідносини осіб, а характеристика суспільно-небезпечного посягання на предмет його характеру та способу вчинення, мотиву дій та обставин вчинення.

Вказані приписи Постанови Пленуму в сукупності з доказами у справі, а саме показаннями потерпілого, свідків, обвинуваченого переконують суд, що в даному випадку дії обвинуваченого не були викликані неприязними стосунками з троюрідним братом ОСОБА_6 , а є хуліганством з огляду на те, що вони не були лише були грубим порушенням громадського порядку з мотивів явної неповаги до суспільства та супроводжувались особливою зухвалістю.

Не є прийнятними і доводи сторони захисту щодо відсутності в акті та формулюванні обвинувачення обов`язкової складової вказаного кримінального правопорушення (і взагалі будь-яких кримінальних правопорушень) відомостей про істотну шкоду фізичній чи юридичній особі, нанесену обвинуваченим.

Суд зазначає, що хуліганство вважається закінченим із моменту вчинення дії, що грубо порушує громадський порядок, тобто є кримінальним правопорушенням з формальним складом.

Визначення саме розміру шкоди є обов`язковим для кримінальних правопорушень з матеріальним складом, а поняття «істотна шкода» є кваліфікуючою ознакою окремих видів кримінальних правопорушень, до яких ст. 296 КК України не відноситься.

У формальних складах кримінальних правопорушень діяння, яке вже закінчує злочин, може завдати шкоду. Проте розмір шкоди не є обов`язковим для доведення, доводяться наслідки якщо такі настали, в даному випадку пошкодження автомобіля, що підтверджено обвинуваченим, потерпілим, даними оглядів.

При вирішенні питання щодо наявності в діях обвинуваченого кваліфікуючих ознак хуліганства суд приймає до уваги, що стороною обвинувачення доведено, що ОСОБА_4 заздалегідь заготовив предмет для нанесення тілесних ушкоджень гладкоствольний самозарядний пістолет призначений для стрільби патронами несмертельної дії.

Згідно з ППВСУ № 10 від 22.12.2006 року, заздалегідь заготовленими слід визнавати предмети, які хоч і не зазнали якоїсь попередньої обробки, але ще до початку хуліганства були приготовлені винним для нанесення тілесних ушкоджень. (пункт 11).

Відповідно до п. 9 ППВСУ № 10 від 22.12.2006 року, вирішуючи питання щодо наявності в діях винної особи такої кваліфікуючої ознаки хуліганства, як застосування предмета заздалегідь заготовленого для нанесення тілесних ушкоджень слід враховувати, що ця ознака має місце лише в тих випадках, коли винний за допомогою названих предметів заподіяв чи намагався заподіяти тілесні ушкодження або коли використання цих предметів під час учинення хуліганських дій створювало реальну загрозу для життя чи здоров`я громадян.

Згідно п. 11 вказаної Постанови Пленуму, використання при вчиненні хуліганства спеціальних засобів (гумового кийка, газових пістолета, балончика, гранати, пристроїв вітчизняного виробництва для відстрілу патронів, споряджених гумовими чи аналогічними за своїми властивостями метальними снарядами несмертельної дії), пневматичної зброї, сигнальних, стартових, будівельних пістолетів, ракетниць, вибухових пакетів, імітаційно-піротехнічних та освітлюваних засобів, що не містять у собі вибухових речовин і сумішей, а також інших спеціально пристосованих для нанесення тілесних ушкоджень знарядь злочину є підставою для кваліфікації дій винної особи за ч. 4 ст. 296 КК не тільки в тих випадках, коли вона заподіює ними тілесні ушкодження, а й тоді, коли ця особа за допомогою зазначених предметів створює реальну загрозу для життя чи здоров`я громадян.

Згідно висновку судово-балістичної експертизи №171 від 02.06.2020 року пістолет, наданий на дослідження, є коротко ствольною вогнепальною зброєю - гладкоствольним самозарядним пістолетом моделі «Форт-17 Р», калібру .45 Rubber, № НОМЕР_2 , виробництва КНВО «Форт», м. Вінниця, Україна, призначеним для стрільби патронами несмертельної дії, спорядженими гумовими або аналогічними за своїми властивостями метальними снарядами. Даний пістолет придатний для стрільби, будь-які зміни до пістолету не вносились.

За показаннями обвинуваченого він постійно зберігав при собі вказаний пістолет. Спосіб застосування вказаного пістолету обвинуваченим ОСОБА_4 судом встановлено з показань обвинуваченого, потерпілого, протоколу огляду місця події та автомобіля. Пістолет використано для вчинення хуліганських дій - безпричинний постіл в громадському місці в автомобіль в якому перебувала людина, з пошкодженням автомобіля, розбиттям скла та потраплянням полімерного матеріалу на сидіння водія.

Доказами у справі беззаперечно доведено, що використання пістолета створювало реальну загрозу здоров`ю потерпілого, оскільки обвинувачений вистрілив в напрямку місцезнаходження потерпілого.

Таким чином способом застосування вказаного пістолету ОСОБА_4 , доведеного сукупністю доказів у справі, а саме показаннями самого обвинуваченого, потерпілого та даними протоколів огляду, підтверджено, що обвинувачений ОСОБА_4 за допомогою зазначеного предмету створив реальну загрозу для життя чи здоров`я потерпілого.

Таким чином, оцінивши сукупність доказів у справі та надавши юридичну оцінку діям ОСОБА_4 , суд кваліфікує дії обвинуваченого за ч. 4 ст. 296 КК України як хуліганство, тобто грубе порушення громадського порядку з мотивів явної неповаги до суспільства, що супроводжується особливою зухвалістю, якщо вони вчинені із застосуванням іншого предмета, заздалегідь заготовленого для нанесення тілесних ушкоджень.

При вирішенні питання щодо обрання ОСОБА_4 покарання суд керується вимогами ст.ст. 65-67 КК України, роз`ясненнями Постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 24.10.2003 «Про практику призначення судами кримінального покарання», приймає до уваги ступінь тяжкості вчинених злочинів, особу винного, наявність обставин, що пом`якшують та обтяжують покарання та слідує принципам законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання.

Згідно вимоги про судимість обвинувачений ОСОБА_4 раніше не судимий.

Згідно довідки ВОПНЛ ім. Ющенка № 29/2879 від 21.05.2020 року ОСОБА_4 в установі на лікуванні не перебував та за медичною психіатричною допомогою не звертався.

З довідки КП ВОНД «Соціотерапія» №1765 від 19.05.2020 року вбачається, що обвинувачений на наркологічному обліку не перебуває.

З характеристики, наданої МКП «УК «Житло-Гарант» вбачається, що ОСОБА_4 за місцем проживання характеризується позитивно. Скарги від сусідів на ОСОБА_4 не надходили.

З довідки №10 ТзОВ «Теплоенергетична компанія» вбачається, що ОСОБА_4 з 15.05.2020 року працює у ТзОВ «Теплоенергетична компанія» на підставі цивільно-правового договору.

З виробничої характеристики начальника цеху №6 КНВО «Форт» ОСОБА_4 судом встановлено, що останній працював на підприємстві з 26.03.2018 року по 09.01.2019 року слюсарем механо-складальних робіт. За час роботи зарекомендував себе добросовісним та старанним робітником не схильним до конфліктів.

Згідно копії трудової книжки ОСОБА_4 судом встановлено, що останній працював слюсарем у 6 КНВО «Форт», охоронником у ТОВ «Магіцентр», завідуючим фірмовим магазином ВАТ «Птахокомбінат Бершардський», менеджером ВАТ «Тульчинський хлібокомбінат», експедитором ТОВ «Новобуд ЛТД», комірником ТОВ «Ромстал Україна»,автослюсарем ВАТ «Вінницянафтопродукт».

Таким чином, обвинувачений ОСОБА_4 раніше не притягувався до кримінальної відповідальності, вчинив умисний тяжкий злочин із застосуванням предмета, заздалегідь заготовленого для нанесення тілесних ушкоджень.

Обставин, що пом`якшують покарання обвинуваченого судом не встановлено.

Обставин, що обтяжують покарання судом не встановлено в силу ст. 337 КПК України.

З урахуванням наведеного, конкретних обставин справи, а саме вчинення вказаного кримінального правопорушення в громадському місці, поруч з дитячим майданчиком, використання пістолету прилюдно, без будь-яких мотивів та підстав, створення реальної загрози здоров`ю особи, пошкодження майна, особи обвинуваченого, який не усвідомив неправомірності свої дій, не вчинив жодних дій з усунення наслідків, суд вважає, що покаранням необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого ОСОБА_4 і попередження вчинення ним нових кримінальних правопорушень буде покарання у виді позбавлення волі, оскільки вказане покарання досягне мети покарання, визначеної ст. 50 КК України, щодо запобігання вчиненню нових злочинів засудженим.

Разом з тим, факт того, що ОСОБА_4 вперше притягується до кримінальної відповідальності, свідчить про доцільність призначення обвинуваченому мінімального покарання у виді позбавлення волі, передбаченого санкцією ч. 4 ст. 296 КК України.

Вирішуючи заявлене прокурором клопотання про обрання обвинуваченому до набрання вироком законної сили запобіжного заходу у виді утримання під вартою, суд зазначає, що прокурор не обгрунтував сукупність ризиків, обмежившись лише усним визначенням доцільності застосування такого заходу забезпечення. Вказане на переконання суду не є достатнім для застосування найсуворішого запобіжного заходу. Разом з тим, ухвалення вироку із призначенням обвинуваченому реального покарання є підставою для застосувати до нього запобіжний захід у виді особистого зобов`язання.

Також у відповідності до ст. 124 КПК України з обвинуваченого слід стягнути судові витрати у справі, які згідно з актом про витрати на проведення експертизи в кримінальному провадженні до висновку експерта становлять 2615,20 гривень та вирішити питання щодо речових доказів у кримінальному провадженні відповідно до ст. 100 КК України.

Керуючись ст. 65-67, 296 КК України, ст. 373, 374 КПК України, суд,-

У Х В А Л И В:

Визнати винуватим ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 296 КК України.

Призначити ОСОБА_4 покарання за ч. 4 ст. 296 КК України у виді трьох років позбавлення волі.

Строк відбування покарання рахувати з дня затримання ОСОБА_4 на виконання вироку суду.

До набрання вироком законної сили обрати обвинуваченому ОСОБА_4 запобіжний захід у виді особистого зобов`язання.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь держави витрати за проведення експертизи у кримінальному провадженні в сумі 2615,20 гривень.

Арешт, накладений ухвалами Вінницького апеляційного суду від 18.05.2020 та 20.05.2020 року скасувати.

Речові докази, а саме: пістолет моделі «Форт-17 Р», калібру .45 Rubber, № НОМЕР_2 , шість патронів калібру .45 Rubber, які упаковані у спец. пакет НДЕКУ № 5283656 та які поміщено на склад служби озброєння УЛМТЗ ГУНП у Вінницькій області (квитанція №49 від 10.06.2020 року) знищити.

Речовий доказ, а саме одну гільзу калібру .45 Rubber, яка упакована у спец. пакет НДЕКУ № 5283656 та яку поміщено на склад служби озброєння УЛМТЗ ГУНП у Вінницькій області (квитанція №49 від 10.06.2020 року) знищити.

Речовий доказ, а саме фрагмент з полімерного матеріалу темного кольору з наявним незначним скляним осипом, який поміщено до спец. пакету НПУ ГСУ № INZ 1053762 та гільзу світло-жовтого кольору з написом «45 RUBBER», яку поміщено до спец. пакету НПУ ГСУ № INZ 1053763, які зберігаються у камері зберігання речових доказів Вінницького ВП ГУНП у Вінницькій області (м. Вінниця, вул. Пирогова,4) знищити.

Речові докази, а саме: ватно-марлеву протяжку каналу ствола, один гумовий предмет , первинне упакування які були упаковані у пломбований пакет Експертної служби МВС України № 52836564, які поміщені на склад служби озброєння УЛМТЗ ГУНП у Вінницькій області знищити.

Речовий доказ, а саме електронний носій інформації DVD-R диск, всередині якого містяться 2 папки з відповідними назвами з наявними в середині відеофайлами залишити в матеріалах справи.

Вирок може бути оскаржений до Вінницького апеляційного суду через Вінницький міський суд Вінницької області протягом 30 днів з моменту його проголошення.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку на його апеляційне оскарження.

Суддя: