Справа № 129/3260/20
Провадження по справі № 1-кп/129/159/2023
У Х В А Л А

21.03.2023 року Гайсинський районний суд Вінницької області

в складі: головуючого судді ОСОБА_1 ,

розглянувши у відсутність сторін в місті Гайсині Вінницької області з власної ініціативи питання про виправлення описки у вироку Гайсинського районного суду Вінницької області №129/3260/20 від 16.03.2023 р. у справі за кримінальним провадженням № 0000082 про обвинувачення ОСОБА_2 у скоєнні кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 164 КК України, -

Встановив:

Вироком Гайсинського районного суду Вінницької області від 16.03.2023 р., ухваленим у справі №129/3260/20 за кримінальним провадженням № 0000082 про обвинувачення ОСОБА_2 у скоєнні кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 164 КК України, - ухвалено ОСОБА_2 визнати винуватим в скоєнні кримінального правопорушення (кримінального проступку), передбаченого ч. 1 ст. 164 КК України і призначити покарання у виді громадських робіт на строк 120 (сто двадцять) годин. До набуття вироком законної сили запобіжний захід відносно засудженого ОСОБА_2 не обирати. Вирок може бути оскаржено протягом тридцяти діб з дня його проголошення до Вінницького апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги через Гайсинський районний суд Вінницької області. Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого ст.395 КПК України, якщо таку скаргу не буде подано. Обвинуваченому та прокурору копію вироку вручити негайно після його проголошення. Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Разом з тим, 16.03.2023 р. о 16:03 год. під час внесення в систему документу обігу комп`ютерної програми «Д-3» тексту вироку Гайсинського районного суду Вінницької області від 16.03.2023 р., ухвалений у справі №129/3260/20, провадження по справі № 1-кп/129/159/2023, помилково (не вірно) до вказаного вироку внесений текст із іншої справи та вироку, а саме із справи № 129/3426/21; провадження по справі № 1-кп/129/220/2023 про обвинувачення ОСОБА_3 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України:

«в складі: головуючого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_4 ,

за участю прокурора ОСОБА_5 ,

обвинуваченого ОСОБА_3 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Гайсині кримінальне провадження (кримінальну справу) № 0000346 про обвинувачення:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та жителя АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, з базовою загальною середньою освітою, неодруженого, непрацевлаштованого, має тимчасові заробітки на будівництві, раніше не судимого, - в скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України,

Встановив:

17.10.2021 приблизно о 22 год. 00 хв. ОСОБА_3 , перебуваючи в с. Михайлівка Гайсинського району Вінницької області, з метою вчинення крадіжки, підійшов до домоволодіння, що розташоване за адресою: АДРЕСА_2 , яке належить ОСОБА_6 .

Реалізовуючи свій кримінально протиправний умисел, ОСОБА_3 , пересвідчившись, що за його діями ніхто не спостерігає, через незамкнуту хвіртку зайшов на територію подвір`я вищезазначеного домоволодіння, після цього підійшов до приміщення господарської будівлі, та через незамкнені двері зайшов у господарську будівлю, звідки умисно, таємно, з корисливих мотивів, з метою незаконного збагачення за рахунок чужого майна, здійснив крадіжку належного ОСОБА_6 майна, а саме зарядного пристрою торгової марки «Alligator» моделі «АС 804» для зарядки свинцево-кислотних акумуляторів вартістю 651,91 грн., дриля (перфоратора) торгової марки «Stern» моделі «ID13DN» вартістю 387,00 грн., металевої каністри радянського виробництва об`ємом 20 літрів вартістю 208,00 грн., що була заповнена 12 літрами бензину марки А-95 загальною вартістю 370,32 грн., ціною 30,86 грн. за один літр, які знаходились на підлозі. Вартість викрадених речей встановлена висновком товарознавчої експертизи № 7093- 7096/21-21 від 20.10.2021.

Після цього, ОСОБА_3 покинув місце вчинення злочину та розпорядився викраденими речами на власний розсуд, а саме зарядний пристрій торгової марки «Alligator» моделі «АС 804» та металеву каністру радянського виробництва об`ємом 20 літрів, заповнену 12 літрами бензину марки А-95, сховав на території домоволодіння за місцем свого проживання, а дриль (перфоратор) торгової марки «Stern» моделі «ID 13DN» продав своєму односельчанину ОСОБА_7 , не повідомивши що вказана річ викрадена.

Своїми умисними діями ОСОБА_3 завдав потерпілому ОСОБА_6 майнову шкоду на загальну суму 1617,23 грн.

Дії обвинуваченого ОСОБА_3 суд кваліфікує за ч. 3 ст. 185 КК України як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), поєднане з проникненням у інше приміщення.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 свою винуватість у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України, визнав повністю, щиро каявся у вчиненому, а по суті пред`явленого йому обвинувачення пояснив, що 17.10.2021 приблизно о 22 год. 00 хв. він, ОСОБА_3 , перебуваючи в с. Михайлівка Гайсинського району Вінницької області, з метою вчинення крадіжки, підійшов до домоволодіння, що розташоване за адресою: АДРЕСА_2 , яке належить ОСОБА_6 . Після чого, він, ОСОБА_3 , пересвідчившись, що за його діями ніхто не спостерігає, через незамкнуту хвіртку зайшов на територію подвір`я вищезазначеного домоволодіння, після цього підійшов до приміщення господарської будівлі, та через незамкнені двері зайшов у господарську будівлю, звідки умисно, таємно викрав (вчинив крадіжку) належного ОСОБА_6 майна тієї вартості як зазначено в обвинувальному акті, а саме зарядного пристрою торгової марки «Alligator» моделі «АС 804» для зарядки свинцево-кислотних акумуляторів, дриля (перфоратора) торгової марки «Stern» моделі «ID13DN», металевої каністри радянського виробництва об`ємом 20 літрів, що була заповнена 12 літрами бензину марки А-95, які знаходились на підлозі.

Після цього, він, ОСОБА_3 , покинув місце вчинення злочину та розпорядився викраденими речами на власний розсуд, а саме зарядний пристрій торгової марки «Alligator» моделі «АС 804» та металеву каністру радянського виробництва об`ємом 20 літрів, заповнену 12 літрами бензину марки А-95, сховав на території домоволодіння за місцем свого проживання, а дриль (перфоратор) торгової марки «Stern» моделі «ID 13DN» продав своєму односельчанину ОСОБА_7 , не повідомивши що вказана річ викрадена.

Відповідно до ст. 349 КПК України, з`ясувавши чи правильно розуміють учасники судового провадження зміст обставин, які підлягають доказуванню у кримінальному провадженні № 0000346 про обвинувачення ОСОБА_3 ; враховуючи відсутність сумнівів у добровільності та істинності їх позицій; роз`яснивши їм, що вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку, які визнаються і не оспорюються учасниками судового провадження; суд визнав недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються, а саме: обставин події кримінального правопорушення (часу, місця, способу та інших обставин вчинення кримінального правопорушення), винуватості обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, форми вини, мотиву і мети вчинення кримінального правопорушення, виду, а також розміру процесуальних витрат; обставини, які впливають на ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, обтяжують чи пом`якшують покарання.

Цивільний позов не заявлено. Належним чином повідомлений про час та місце судового розгляду справи потерпілий ОСОБА_6 до суду не з`явився, подав заяву про розгляд справи у його відсутність (а.с.20).

Вирішуючи питання про призначення обвинуваченому покарання, суд виходить із встановленої ст. 50 КК України його мети кари, виправлення і запобігання вчиненню винним нових злочинів, заснованої на вимогах виваженості та справедливості, з урахуванням позиції Європейського суду з прав людини, відповідно до якої покарання як втручання держави в приватне життя особи повинно спрямовуватись на досягнення справедливого балансу між загальними інтересами суспільства та потребою захисту основоположних прав особи, - воно має бути законним (несвавільним), пропорційним (не становити надмірного тягаря для особи), вказані принципи закріплені в прецедентній практиці в рішеннях ЄСПЛ, та застосовуються судами згідно із ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», за якою суди застосовують при розгляді справ Конвенцію (Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод) та практику Суду як джерело права.

При цьому суд бере до уваги визначені ст.65 КК України загальні засади призначення покарання стосовно обставин цієї справи, ступінь тяжкості вчиненого злочину і законну за нього санкцію, особу винного та визначені ст. 66 КК України пом`якшуючі його обставини; вид і розмір призначеного покарання має бути необхідним і достатнім для виправлення винної у скоєнні злочину особи та попередження нових злочинів.

Обираючи покарання ОСОБА_3 , суд за відсутності обтяжуючих покарання обставин, пом`якшуючими його обставинами враховує щире каяття, правдиві показання.

Окрім зазначеного, суд при призначенні покарання ОСОБА_3 враховує його особу, який є раніше несудимий, осудний, не перебуває на обліку в лікарів психіатра та нарколога, за місцем проживання характеризується позитивно, з базовою загальною середньою освітою, неодруженого, непрацевлаштованого, має тимчасові заробітки на будівництві.

Також, призначаючи покарання ОСОБА_3 , суд враховує досудову доповідь Гайсинського РВ №2 філії ДУ «Центр пробації» у Вінницькій області від 11.07.2022 р., за якою з огляду на особу ОСОБА_3 , спосіб його життя, історію правопорушень, виправлення ОСОБА_3 можливе без позбавлення або обмеження волі на певний строк та він не становить високої небезпеки для суспільства, а рівень ризику вчинення повторного кримінального правопорушення оцінюється як середній (а.с. 34-39).

За таких обставин навіть попри номінальну тяжкість скоєного стосовно ст. 12 КК України, з урахуванням засад виваженості та справедливості, досягнення справедливого балансу між загальними інтересами суспільства та потребою захисту основоположних прав особи, - покарання має бути законним (несвавільним), пропорційним (не становити надмірного тягаря для особи) суд визнає, що виправити ОСОБА_3 і запобігти скоєнню ним нових кримінальних правопорушень можливо без ізоляції його від суспільства, призначивши йому покарання у виді позбавлення волі зі звільненням від нього на підставі ст. 75 КК України, якщо протягом встановленого цим вироком іспитового строку він не скоїть нових кримінальних правопорушень та виконає обов`язки передбачені ст. 76 КК України.

До набуття вироком законної сили суд визнає за можливе відносно обвинуваченої ОСОБА_3 запобіжного заходу не обирати.

Відповідно до ч.4 ст. 174 КПК України суд одночасно з ухваленням судового рішення, яким закінчується судовий розгляд, вирішує питання про скасування арешту майна. Суд скасовує арешт майна, зокрема, у випадку виправдання обвинуваченого, закриття кримінального провадження судом, якщо майно не підлягає спеціальній конфіскації, непризначення судом покарання у виді конфіскації майна та/або незастосування спеціальної конфіскації, залишення цивільного позову без розгляду або відмови в цивільному позові.

Питання про речові докази вирішується на підставі ст.ст. 100, 174 КПК України.

Процесуальні витрати по справі в сумі 686 грн. 44 коп. на залучення експерта та проведення судової-товарознавчої експертизи (висновок експерта № 7093-7096/21-21 від 20.10.2021) відповідно до ч. 2 ст. 124 КПК України підлягають стягненню з ОСОБА_3 на користь держави.

Керуючись ст.ст. 369, 370, 371, 373, 374 КПК України, -

Ухвалив:

ОСОБА_3 визнати винуватим в скоєнні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України і призначити покарання у виді позбавлення волі на строк три роки.

Відповідно до ст.75 КК України від призначеного покарання ОСОБА_3 звільнити, якщо в період іспитового строку один рік він не скоїть нового кримінального правопорушення та виконає покладені на нього цим вироком обов`язки.

Згідно з п. 1), п. 2) ч. 1 ст. 76 КК України зобов`язати ОСОБА_3 періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації, повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

До набуття вироком законної сили запобіжний захід відносно засудженого ОСОБА_3 не обирати.

Скасувати арешт на майно, - зарядний пристрій торгової марки «Alligator» моделі «АС 804» для зарядки свинцево-кислотних акумуляторів, металева каністра радянського виробництва об`ємом 20 літрів, що заповнена 12 літрами бензину марки А-95, дриль (перфоратор) торгової марки «Stern» моделі «ID13DN», який було накладено ухвалою Вінницького апеляційного суду від 03.11.2021 року (справа № 129/3055/21) у кримінальному провадженні № 0000346.

Речові докази, - зарядний пристрій торгової марки «Alligator» моделі «АС 804» для зарядки свинцево-кислотних акумуляторів, металеву каністру радянського виробництва об`ємом 20 літрів, що заповнена 12 літрами бензину марки А-95, дриль (перфоратор) торгової марки «Stern» моделі «ID13DN», - повернути їх власнику ОСОБА_6 .

Стягнути із ОСОБА_3 на користь держави процесуальні витрати по справі у сумі 686 грн. 44 коп. на залучення експерта та проведення судової товарознавчої експертизи.

Вирок може бути оскаржено протягом тридцяти діб з дня його проголошення до Вінницького апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги через Гайсинський районний суд Вінницької області.

Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого ст.395 КПК України, якщо таку скаргу не буде подано.

Обвинуваченому та прокурору копію вироку вручити негайно після його проголошення.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Суддя:»

Відповідно до ч.1 ст. 379 КПК України суд має право за власною ініціативою або за заявою учасника кримінального провадження чи іншої заінтересованої особи виправити допущені в судовому рішенні цього суду описки, очевидні арифметичні помилки незалежно від того, набрало судове рішення законної сили чи ні.

Відповідно до ст. 379 КПК України неявка учасників судового провадження не перешкоджає розгляду питання про внесення виправлень.

Дослідивши матеріали справи кримінального провадження, вважаю, що зазначена описка (помилково внесений текст вироку) є очевидною та підлягає виправленню.

За таких обставин, відповідно до ст. 379 КПК України суд має право за власною ініціативою виправити допущені в судовому рішенні цього суду описки, очевидні арифметичні помилки незалежно від того, набрало судове рішення законної сили чи ні, а тому небхідно виправити допущені описки (помилково внесений текст вироку з іншої справи) під час внесення в систему документу обігу комп`ютерної програми «Д-3» тексту вироку Гайсинського районного суду Вінницької області від 16.03.2023 р., ухваленому у справі №129/3260/20, провадження по справі № 1-кп/129/159/2023.

Керуючись ст.ст. 283-285, 304 КУпАП України,

Постановив:

Виправити відповідно до ст. 379 КПК України допущені описки (помилково внесений текст вироку з іншої справи) під час внесення в систему документу обігу комп`ютерної програми «Д-3» тексту вироку Гайсинського районного суду Вінницької області від 16.03.2023 р., ухваленому у справі №129/3260/20, провадження по справі № 1-кп/129/159/2023 за кримінальним провадженням № 0000082 про обвинувачення ОСОБА_2 у скоєнні кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 164 КК України.

Вважати не вірним текст вироку Гайсинського районного суду Вінницької області від 16.03.2023 р., по справі № 129/3260/20; провадження по справі № 1-кп/129/159/2023, а саме:

«в складі: головуючого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_4 ,

за участю прокурора ОСОБА_5 ,

обвинуваченого ОСОБА_3 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Гайсині кримінальне провадження (кримінальну справу) № 0000346 про обвинувачення:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та жителя АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, з базовою загальною середньою освітою, неодруженого, непрацевлаштованого, має тимчасові заробітки на будівництві, раніше не судимого, - в скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України,

Встановив:

17.10.2021 приблизно о 22 год. 00 хв. ОСОБА_3 , перебуваючи в с. Михайлівка Гайсинського району Вінницької області, з метою вчинення крадіжки, підійшов до домоволодіння, що розташоване за адресою: АДРЕСА_2 , яке належить ОСОБА_6 .

Реалізовуючи свій кримінально протиправний умисел, ОСОБА_3 , пересвідчившись, що за його діями ніхто не спостерігає, через незамкнуту хвіртку зайшов на територію подвір`я вищезазначеного домоволодіння, після цього підійшов до приміщення господарської будівлі, та через незамкнені двері зайшов у господарську будівлю, звідки умисно, таємно, з корисливих мотивів, з метою незаконного збагачення за рахунок чужого майна, здійснив крадіжку належного ОСОБА_6 майна, а саме зарядного пристрою торгової марки «Alligator» моделі «АС 804» для зарядки свинцево-кислотних акумуляторів вартістю 651,91 грн., дриля (перфоратора) торгової марки «Stern» моделі «ID13DN» вартістю 387,00 грн., металевої каністри радянського виробництва об`ємом 20 літрів вартістю 208,00 грн., що була заповнена 12 літрами бензину марки А-95 загальною вартістю 370,32 грн., ціною 30,86 грн. за один літр, які знаходились на підлозі. Вартість викрадених речей встановлена висновком товарознавчої експертизи № 7093- 7096/21-21 від 20.10.2021.

Після цього, ОСОБА_3 покинув місце вчинення злочину та розпорядився викраденими речами на власний розсуд, а саме зарядний пристрій торгової марки «Alligator» моделі «АС 804» та металеву каністру радянського виробництва об`ємом 20 літрів, заповнену 12 літрами бензину марки А-95, сховав на території домоволодіння за місцем свого проживання, а дриль (перфоратор) торгової марки «Stern» моделі «ID 13DN» продав своєму односельчанину ОСОБА_7 , не повідомивши що вказана річ викрадена.

Своїми умисними діями ОСОБА_3 завдав потерпілому ОСОБА_6 майнову шкоду на загальну суму 1617,23 грн.

Дії обвинуваченого ОСОБА_3 суд кваліфікує за ч. 3 ст. 185 КК України як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), поєднане з проникненням у інше приміщення.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 свою винуватість у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України, визнав повністю, щиро каявся у вчиненому, а по суті пред`явленого йому обвинувачення пояснив, що 17.10.2021 приблизно о 22 год. 00 хв. він, ОСОБА_3 , перебуваючи в с. Михайлівка Гайсинського району Вінницької області, з метою вчинення крадіжки, підійшов до домоволодіння, що розташоване за адресою: АДРЕСА_2 , яке належить ОСОБА_6 . Після чого, він, ОСОБА_3 , пересвідчившись, що за його діями ніхто не спостерігає, через незамкнуту хвіртку зайшов на територію подвір`я вищезазначеного домоволодіння, після цього підійшов до приміщення господарської будівлі, та через незамкнені двері зайшов у господарську будівлю, звідки умисно, таємно викрав (вчинив крадіжку) належного ОСОБА_6 майна тієї вартості як зазначено в обвинувальному акті, а саме зарядного пристрою торгової марки «Alligator» моделі «АС 804» для зарядки свинцево-кислотних акумуляторів, дриля (перфоратора) торгової марки «Stern» моделі «ID13DN», металевої каністри радянського виробництва об`ємом 20 літрів, що була заповнена 12 літрами бензину марки А-95, які знаходились на підлозі.

Після цього, він, ОСОБА_3 , покинув місце вчинення злочину та розпорядився викраденими речами на власний розсуд, а саме зарядний пристрій торгової марки «Alligator» моделі «АС 804» та металеву каністру радянського виробництва об`ємом 20 літрів, заповнену 12 літрами бензину марки А-95, сховав на території домоволодіння за місцем свого проживання, а дриль (перфоратор) торгової марки «Stern» моделі «ID 13DN» продав своєму односельчанину ОСОБА_7 , не повідомивши що вказана річ викрадена.

Відповідно до ст. 349 КПК України, з`ясувавши чи правильно розуміють учасники судового провадження зміст обставин, які підлягають доказуванню у кримінальному провадженні № 0000346 про обвинувачення ОСОБА_3 ; враховуючи відсутність сумнівів у добровільності та істинності їх позицій; роз`яснивши їм, що вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку, які визнаються і не оспорюються учасниками судового провадження; суд визнав недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються, а саме: обставин події кримінального правопорушення (часу, місця, способу та інших обставин вчинення кримінального правопорушення), винуватості обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, форми вини, мотиву і мети вчинення кримінального правопорушення, виду, а також розміру процесуальних витрат; обставини, які впливають на ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, обтяжують чи пом`якшують покарання.

Цивільний позов не заявлено. Належним чином повідомлений про час та місце судового розгляду справи потерпілий ОСОБА_6 до суду не з`явився, подав заяву про розгляд справи у його відсутність (а.с.20).

Вирішуючи питання про призначення обвинуваченому покарання, суд виходить із встановленої ст. 50 КК України його мети кари, виправлення і запобігання вчиненню винним нових злочинів, заснованої на вимогах виваженості та справедливості, з урахуванням позиції Європейського суду з прав людини, відповідно до якої покарання як втручання держави в приватне життя особи повинно спрямовуватись на досягнення справедливого балансу між загальними інтересами суспільства та потребою захисту основоположних прав особи, - воно має бути законним (несвавільним), пропорційним (не становити надмірного тягаря для особи), вказані принципи закріплені в прецедентній практиці в рішеннях ЄСПЛ, та застосовуються судами згідно із ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», за якою суди застосовують при розгляді справ Конвенцію (Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод) та практику Суду як джерело права.

При цьому суд бере до уваги визначені ст.65 КК України загальні засади призначення покарання стосовно обставин цієї справи, ступінь тяжкості вчиненого злочину і законну за нього санкцію, особу винного та визначені ст. 66 КК України пом`якшуючі його обставини; вид і розмір призначеного покарання має бути необхідним і достатнім для виправлення винної у скоєнні злочину особи та попередження нових злочинів.

Обираючи покарання ОСОБА_3 , суд за відсутності обтяжуючих покарання обставин, пом`якшуючими його обставинами враховує щире каяття, правдиві показання.

Окрім зазначеного, суд при призначенні покарання ОСОБА_3 враховує його особу, який є раніше несудимий, осудний, не перебуває на обліку в лікарів психіатра та нарколога, за місцем проживання характеризується позитивно, з базовою загальною середньою освітою, неодруженого, непрацевлаштованого, має тимчасові заробітки на будівництві.

Також, призначаючи покарання ОСОБА_3 , суд враховує досудову доповідь Гайсинського РВ №2 філії ДУ «Центр пробації» у Вінницькій області від 11.07.2022 р., за якою з огляду на особу ОСОБА_3 , спосіб його життя, історію правопорушень, виправлення ОСОБА_3 можливе без позбавлення або обмеження волі на певний строк та він не становить високої небезпеки для суспільства, а рівень ризику вчинення повторного кримінального правопорушення оцінюється як середній (а.с. 34-39).

За таких обставин навіть попри номінальну тяжкість скоєного стосовно ст. 12 КК України, з урахуванням засад виваженості та справедливості, досягнення справедливого балансу між загальними інтересами суспільства та потребою захисту основоположних прав особи, - покарання має бути законним (несвавільним), пропорційним (не становити надмірного тягаря для особи) суд визнає, що виправити ОСОБА_3 і запобігти скоєнню ним нових кримінальних правопорушень можливо без ізоляції його від суспільства, призначивши йому покарання у виді позбавлення волі зі звільненням від нього на підставі ст. 75 КК України, якщо протягом встановленого цим вироком іспитового строку він не скоїть нових кримінальних правопорушень та виконає обов`язки передбачені ст. 76 КК України.

До набуття вироком законної сили суд визнає за можливе відносно обвинуваченої ОСОБА_3 запобіжного заходу не обирати.

Відповідно до ч.4 ст. 174 КПК України суд одночасно з ухваленням судового рішення, яким закінчується судовий розгляд, вирішує питання про скасування арешту майна. Суд скасовує арешт майна, зокрема, у випадку виправдання обвинуваченого, закриття кримінального провадження судом, якщо майно не підлягає спеціальній конфіскації, непризначення судом покарання у виді конфіскації майна та/або незастосування спеціальної конфіскації, залишення цивільного позову без розгляду або відмови в цивільному позові.

Питання про речові докази вирішується на підставі ст.ст. 100, 174 КПК України.

Процесуальні витрати по справі в сумі 686 грн. 44 коп. на залучення експерта та проведення судової-товарознавчої експертизи (висновок експерта № 7093-7096/21-21 від 20.10.2021) відповідно до ч. 2 ст. 124 КПК України підлягають стягненню з ОСОБА_3 на користь держави.

Керуючись ст.ст. 369, 370, 371, 373, 374 КПК України, -

Ухвалив:

ОСОБА_3 визнати винуватим в скоєнні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України і призначити покарання у виді позбавлення волі на строк три роки.

Відповідно до ст.75 КК України від призначеного покарання ОСОБА_3 звільнити, якщо в період іспитового строку один рік він не скоїть нового кримінального правопорушення та виконає покладені на нього цим вироком обов`язки.

Згідно з п. 1), п. 2) ч. 1 ст. 76 КК України зобов`язати ОСОБА_3 періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації, повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

До набуття вироком законної сили запобіжний захід відносно засудженого ОСОБА_3 не обирати.

Скасувати арешт на майно, - зарядний пристрій торгової марки «Alligator» моделі «АС 804» для зарядки свинцево-кислотних акумуляторів, металева каністра радянського виробництва об`ємом 20 літрів, що заповнена 12 літрами бензину марки А-95, дриль (перфоратор) торгової марки «Stern» моделі «ID13DN», який було накладено ухвалою Вінницького апеляційного суду від 03.11.2021 року (справа № 129/3055/21) у кримінальному провадженні № 0000346.

Речові докази, - зарядний пристрій торгової марки «Alligator» моделі «АС 804» для зарядки свинцево-кислотних акумуляторів, металеву каністру радянського виробництва об`ємом 20 літрів, що заповнена 12 літрами бензину марки А-95, дриль (перфоратор) торгової марки «Stern» моделі «ID13DN», - повернути їх власнику ОСОБА_6 .

Стягнути із ОСОБА_3 на користь держави процесуальні витрати по справі у сумі 686 грн. 44 коп. на залучення експерта та проведення судової товарознавчої експертизи.

Вирок може бути оскаржено протягом тридцяти діб з дня його проголошення до Вінницького апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги через Гайсинський районний суд Вінницької області.

Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого ст.395 КПК України, якщо таку скаргу не буде подано.

Обвинуваченому та прокурору копію вироку вручити негайно після його проголошення.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Суддя:»

Вирок (текст вироку) Гайсинського районного суду Вінницької області від 16.03.2023 р., ухвалений у справі №129/3260/20, за кримінальним провадженням № 0000082 про обвинувачення ОСОБА_2 у скоєнні кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 164 КК України, вважати вірним в наступній редакції:

«в складі: головуючого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_8 ,

за участю прокурора ОСОБА_5 ,

обвинуваченого ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Гайсині кримінальне провадження (кримінальну справу) № 0000082 про обвинувачення:

ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця м. Гайсин Вінницької області, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_3 , жителя АДРЕСА_4 , українця, громадянина України, із професійно-технічною освітою, одруженого, на своєму утриманні має двох неповнолітніх дітей, тимчасово непрацюючого, має тимчасові заробітки на будівництві, несудимого, -

у скоєнні кримінального правопорушення (кримінального проступку), передбаченого ч. 1 ст. 164 КК України, -

Встановив:

ОСОБА_2 згідно із рішенням Гайсинського районного суду Вінницької області від 30 серпня 2019 року зобов`язаний сплачувати аліменти на користь ОСОБА_9 на утримання дітей: сина ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_3 та дочки ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , в розмірі 1000 грн., але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, на кожну дитину, починаючи з 24.04.2019 і до повноліття дітей.

ОСОБА_12 , будучи ознайомленим із рішенням Гайсинського районного суду від 30.08.2019 та постановою про відкриття виконавчого провадження державної виконавчої служби Гайсинського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції від 03.10.2019 про примусове виконання рішення суду про стягнення аліментів, незважаючи на вимоги рішення суду та вимог державного виконавця про його виконання, будучи при цьому попередженим державним виконавцем про кримінальну відповідальність за злісне ухилення від сплати встановлених рішенням суду коштів на утримання дітей (аліментів), маючи реальну можливість сплачувати аліменти, свого обов`язку, передбаченого ст. 180 Сімейного кодексу України, а саме про обов`язок батьків утримувати дитину до досягнення нею повноліття, не виконував.

Так, ОСОБА_12 протягом 2020 року, виконуючи роботи на будівництві по вільному найму в м. Київ, отримував заробітну плату в розмірі 10000 гривень щомісячно, всього за рік біля 120000 грн., з яких ОСОБА_13 умисно, в порушення вимог ст. 180 Сімейного кодексу України, якою передбачено обов`язок батьків утримувати дітей до досягнення ними повноліття, не було сплачено аліменти на утримання неповнолітніх дітей, тобто останній свідомо не вживав жодних дій, направлених на сплату аліментів, приховуючи свої доходи, а також не вживав будь-яких інших заходів щодо сплати аліментів.

Крім того, ОСОБА_12 умисно, з метою ухилення від сплати встановлених рішенням Гайсинського районного суду від 30 серпня 2019 року коштів (аліментів) на утримання дітей ОСОБА_10 та ОСОБА_11 до досягнення ними повноліття, змінив місце роботи та виїхав з м. Гайсина, де він проживав за адресою АДРЕСА_3 , на проживання до АДРЕСА_5 , тим самим змінив місце свого проживання, не повідомивши про це державного виконавця.

Згідно довідки-розрахунку загальна заборгованість по сплаті аліментів за період з 24.04.2019 по 01.12.2020 становить 38466 грн. 62 коп.

Дії обвинуваченого ОСОБА_14 суд кваліфікує за ч. 1 ст. 164 КК України як злісне ухилення від сплати встановлених рішенням суду коштів на утримання дітей (аліментів).

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_14 свою винуватість у скоєнні кримінального правопорушення (кримінального проступку), передбаченого ч. 1 ст. 164 КК України, визнав повністю, щиро каявся у вчиненому та пояснив, що він, ОСОБА_2 , згідно із рішенням Гайсинського районного суду Вінницької області від 30 серпня 2019 року зобов`язаний сплачувати аліменти на користь ОСОБА_9 на утримання дітей: сина ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_3 та дочки ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , в розмірі 1000 грн., але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, на кожну дитину, починаючи з 24.04.2019 і до повноліття дітей.

Він, ОСОБА_12 , будучи ознайомленим із рішенням Гайсинського районного суду від 30.08.2019 та постановою про відкриття виконавчого провадження державної виконавчої служби Гайсинського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції від 03.10.2019 про примусове виконання рішення суду про стягнення аліментів, незважаючи на вимоги рішення суду та вимог державного виконавця про його виконання, будучи при цьому попередженим державним виконавцем про кримінальну відповідальність за злісне ухилення від сплати встановлених рішенням суду коштів на утримання дітей (аліментів), не виконував свого обов`язку батька утримувати своїх дітей та не сплачував аліменти в період часу як це зазначено в обвинувальному акті, хоча в цей час працював на будівництві та отримував дохід у виді заробітної плати.

Так, він, ОСОБА_12 протягом 2020 року, виконуючи роботи на будівництві по вільному найму в м. Київ, отримував заробітну плату в розмірі 10000 гривень щомісячно, всього за рік біля 120000 грн., з яких ним умисно не було сплачено аліменти на утримання неповнолітніх дітей, не вживав жодних дій, направлених на сплату аліментів, приховуючи свої доходи, а також не вживав будь-яких інших заходів щодо сплати аліментів. Вказані гроші витрачав на власні потреби, а саме оплачував оренду квартири в м. Києві, де проживав, а також погашав борги за позиками та інші власні потреби.

Крім того, він, ОСОБА_12 , дійсно змінив своє місце роботи та виїхав з м. Гайсина, де він проживав за адресою АДРЕСА_3 , на проживання до АДРЕСА_5 , не повідомивши про це державного виконавця.

На даний час, ним погашено заборгованість по сплаті аліментів за період з 24.04.2019 по 01.12.2020, яка складала 38466 грн. 62 коп., про скоєне жалкує, кається та просить суворо його не карати.

Відповідно до ст. 349 КПК України, з`ясувавши чи правильно розуміють учасники судового провадження зміст обставин, які підлягають доказуванню у кримінальному провадженні № 0000082 про обвинувачення ОСОБА_14 ; враховуючи відсутність сумнівів у добровільності та істинності їх позицій; роз`яснивши їм, що вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку, які визнаються і не оспорюються учасниками судового провадження; суд визнав недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються, а саме: обставин події кримінального правопорушення (часу, місця, способу та інших обставин вчинення кримінального правопорушення), винуватості обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, форми вини, мотиву і мети вчинення кримінального правопорушення, виду, а також розміру процесуальних витрат; обставини, які впливають на ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, обтяжують чи пом`якшують покарання.

Цивільний позов не заявлено. Належним чином повідомлений про час та місце судового розгляду справи потерпіла ОСОБА_9 до суду не з`явилася, подала письмову заяву про розгляд справи у її відсутність, просила у випадку визнання обвинуваченого винним призначити суворе покарання у виді реального обмеження волі (а.с. 77).

Вирішуючи питання про призначення обвинуваченому покарання, суд виходить із встановленої ст. 50 КК України його мети кари, виправлення і запобігання вчиненню винним нових злочинів, заснованої на вимогах виваженості та справедливості, з урахуванням позиції Європейського суду з прав людини, відповідно до якої покарання як втручання держави в приватне життя особи повинно спрямовуватись на досягнення справедливого балансу між загальними інтересами суспільства та потребою захисту основоположних прав особи, - воно має бути законним (несвавільним), пропорційним (не становити надмірного тягаря для особи) (справи «Бакланов проти росії» від 09.06.2005 р.; «Фрізен проти росії» від 24.03.2005 р.; «Ісмайлова проти росії» від 29.11.2007 р.).

При цьому суд бере до уваги визначені ст.65 КК України загальні засади призначення покарання стосовно обставин цієї справи, ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення і законну за нього санкцію, особу винного та визначені ст. 66 КК України пом`якшуючі його обставини; вид і розмір призначеного покарання має бути необхідним і достатнім для виправлення винної у скоєнні кримінального правопорушення особи та попередження нових кримінальних правопорушень.

Обираючи покарання ОСОБА_15 суд за відсутності обтяжуючих покарання обставин, пом`якшуючими його обставинами враховує щире каяття, правдиві показання, повне відшкодування потерпілій завданої шкоди, а саме погашення заборгованості по сплаті аліментів за період з 24.04.2019 по 01.12.2020, яка складала 38466 грн. 62 коп., що підтверджується розрахунком заборгованості зі сплати аліментів від 01.02.2023 року вих. № 13845, АСВП 60208495, виданого головним державним виконавцем ОСОБА_16 (а.с. 91-92).

Окрім зазначеного, суд при призначенні покарання ОСОБА_15 враховує особу обвинуваченого, який є осудним, раніше несудимим, за місцем проживання характеризується позитивно, не перебуває на обліку в лікарів психіатра та нарколога, із професійно-технічною освітою, одружений, на своєму утриманні має двох неповнолітніх дітей, тимчасово непрацюючий, має тимчасові заробітки на будівництві, має молодий вік.

За таких встановлених обставин у їх сукупності, враховуючи характер скоєного кримінального правопорушення, яке є кримінальним проступком стосовно ст. 12 КК України, з урахуванням відсутності обтяжуючих покарання обставин, та наявності пом`якшуючих його обставин, - щирого каяття, правдивих показань, повного відшкодування потерпілій завданої шкоди, а також з урахуванням особи обвинуваченого, який є осудним, раніше несудимим, за місцем проживання характеризується позитивно, не перебуває на обліку в лікарів психіатра та нарколога, із професійно-технічною освітою, одружений, на своєму утриманні має двох неповнолітніх дітей, тимчасово непрацюючий, має тимчасові заробітки на будівництві, має молодий вік, беззаперечно визнає свою винуватість у вчиненні інкримінованого йому кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 164 КК України, щиро кається, погасив свою заборгованість по сплаті аліментів за період з 24.04.2019 по 01.12.2020, яка складала 38466 грн. 62 коп., що підтверджується розрахунком заборгованості зі сплати аліментів від 01.02.2023 року вих. № 13845, АСВП 60208495, виданого головним державним виконавцем ОСОБА_16 (а.с. 91-92), з урахуванням позиції потерпілої про призначення обвинуваченому реального та суворого покарання, з урахуванням засад виваженості та справедливості, досягнення справедливого балансу між загальними інтересами суспільства та потребою захисту основоположних прав особи, - покарання має бути законним (несвавільним), пропорційним (не становити надмірного тягаря для особи), суд визнає, що виправити ОСОБА_14 і запобігти скоєнню ним нових кримінальних правопорушень можливо без ізоляції її від суспільства, призначивши йому покарання у виді громадських робіт, яке буде достатнім для виправлення особи обвинуваченого та попередження вчинення ним нових кримінальних правопорушень та при цьому не порушить справедливий баланс між вказаними інтересами суспільства та правами ОСОБА_17 .

До набуття вироком законної сили суд визнає за можливе відносно обвинуваченого ОСОБА_14 запобіжного заходу не обирати.

Цивільний позов, речові докази та процесуальні витрати по справі відсутні.

Керуючись ст.ст. 369, 370, 371, 373, 374 КПК України, -

Ухвалив:

ОСОБА_2 визнати винуватим в скоєнні кримінального правопорушення (кримінального проступку), передбаченого ч. 1 ст. 164 КК України і призначити покарання у виді громадських робіт на строк 120 (сто двадцять) годин.

До набуття вироком законної сили запобіжний захід відносно засудженого ОСОБА_2 не обирати.

Вирок може бути оскаржено протягом тридцяти діб з дня його проголошення до Вінницького апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги через Гайсинський районний суд Вінницької області.

Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого ст.395 КПК України, якщо таку скаргу не буде подано.

Обвинуваченому та прокурору копію вироку вручити негайно після його проголошення.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Суддя:»

Ухвала може бути оскаржена протягом семи днів до Вінницького апеляційного суду Вінницької області.

Суддя: