Новоархангельський районний суд Кіровоградської області
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

Новоархангельський районний суд Кіровоградської області в складі:

головуючого - судді: ОСОБА_1

при секретарі судового засідання: ОСОБА_2

за участю прокурора: ОСОБА_3

підозрюваного ОСОБА_4

захисника - адвоката ОСОБА_5

законного представника ОСОБА_6

потерпілої ОСОБА_7

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду в смт Новоархангельськ клопотання про застосування примусових заходів медичного характеру в рамках кримінального провадження, що внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000010 від 05.01.2023 року до

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українця громадянина України, уродженця с. Нерубайка Новоархангельського району Кіровоградської області, мешканця АДРЕСА_1 , яка підозрюється у вчиненні суспільно небезпечного діяння, передбаченого ст. 126-1 КК України

В С Т А Н О В И В :

До Новоархангельського районного суду Кіровоградської області 23.03.2023 року надійшло клопотання відносно ОСОБА_4 , відповідно до якого ОСОБА_4 висунуто підозру у вчиненні суспільно небезпечного діяння - домашнього насильства за таких обставин:

ОСОБА_4 спільно проживає із своєю матір`ю ОСОБА_7 та безпричинно, умисно, систематично вчиняє психологічне насильство в сім`ї.

26.10.2022 року Новоархангельським районним судом Кіровоградської області ОСОБА_4 притягнуто до кримінальної відповідальності за вчинення суспільно-небезпечного діяння, передбаченого ст.126-1 Кримінального кодексу України, та призначено покарання у вигляді застосування примосувих заходів медичного характеру у вигляді надання амбулаторної психіатричної допомоги в примусовому порядку за місцем його проживання. На шлях виправлення не став та продовжує вчиняти насильство в сім`ї психологічного характеру відносно своєї матері ОСОБА_7 .

Так, 19.10.2022 року близько 18.30 год. за місцем свого проживання вчинив насильство в сім`ї психологічного характеру відносно своєї матері ОСОБА_7 , а саме: ображав та висловлювався в її адресу нецензурною лайкою. За вказане правопорушення 09.11.2022 року до адміністративної відповідальності та накладено стягнення за ч.2 ст.173-2 КУпАП.

Крім того, 25 грудня 2022 року близько 16 години 00 хвилин за місцем свого проживання, перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, вчинив відносно своєї матері ОСОБА_7 домашнє насильство в сім`ї психологічного характеру, що полягали у висловлюванні в її сторону нецензурною лайкою. За вказане правопорушення 18.01.2022 року Новоархангельським районним судом Кіровоградської області ОСОБА_4 притягнуто до адміністративної відповідальності та накладено стягнення за ч.2 ст.173-2 КУпАП

Проте, незважаючи на численні випадки притягнення ОСОБА_4 до кримінальної та адміністративної відповідальності за вчинення домашнього насильства, належних висновків для себе не зробив і продовжуючи свої умисні протиправні дії, спрямовані на систематичне заподіяння психологічних страждань, 31.12.2022 року в черговий раз проявив відносно своєї матері ОСОБА_7 акт психологічного насильства у вигляді безпричинних словесних образ, нецензурної лайки в адресу потерпілої.

Так, 31.12.2022 року близько 23.50 ОСОБА_4 , перебував за місцем свого проживання, а саме по АДРЕСА_1 та маючи умисел, направлений на вчинення домашнього насильства, усвідомлюючи характер свої протиправних дій, безпричинно, умисно та цілеспрямовано, усвідомлюючи свою перевагу у фізичному розвитку, з мотивів явної неповаги до існуючих норм співжиття, вчинив психологічне насильство стосовно своєї матері ОСОБА_7 , що виразилось у словесних образах потерпілої нецензурними словами, чим принизив честь і гідність останньої, що призвело до психологічних страждань, які виразились у вкрай неприємні відчуття останньої, при яких вона відчула емоційний дискомфорт.

Внаслідок систематичних, протиправних, злочинних дій з боку ОСОБА_4 потерпіла ОСОБА_7 зазнала психологічних страждань, погіршилась якість її життя, що виразились у втраті енергійності, втомі фізичному дискомфорті, втраті повноцінного сну та відпочинку, у тому числі втраті самооцінки, позитивних емоцій та негативних переживаннях.

05.01.2023 року року СВ Новоархангельського ВП Голованівського ВП ГУНП в Кіровоградській області розпочато кримінальне провадження за ознаками кримінального правопорушення передбаченого ст. 126-1 КК України.

Під час досудового розслідування встановлені обставини, за яких ОСОБА_4 потребує застосування примусових заходів медичного характеру.

Відповідно до висновку судово-психіатричної експертизи № 92 від 24.02.2023 року ОСОБА_4 в момент скоєння правопорушення страждав і в даний час страждає психічним захворюванням в формі легкої розумової відсталості зі значними порушеннями поведінки (згідно МКХ-10, F-70.1), яке вимагає догляду та лікування. За своїм психічним станом не може усвідомлювати значення своїх дій та розумно керувати ними. У відношенні інкримінуємого правопорушення ОСОБА_4 слід вважати неосудним. Підпадає під дію ст. 19 ч. 2 КК України. Потребує застосування примусових заходів медичного характеру - надання амбулаторної психіатричної допомоги в примусовому порядку за місцем проживання.

Разом з тим, під час судового провадження можлива участь підозрюваного.

Прокурор в судовому засіданні пояснив, що досудовим слідством зібрано достатньо доказів на підтвердження того, що ОСОБА_8 вчинила суспільно-небезпечне діяння, передбачене ч. 3 ст. 185 КК України, але ж під час досудового розслідування кримінального провадження було встановлено, що він не осудний, а тому клопотання просила задовольнити та застосувати щодо ОСОБА_4 примусові заходи медичного характеру у вигляді надання амбулаторної психіатричної допомоги у примусовому порядку за місцем проживання.

У судовому засіданні ОСОБА_4 , який має статус підозрюваного, свою провину визна, алене змогла відповісти на запитання, висловити свою думку щодо відношення щодо вчиненого суспільно небезпечного діяння.

Захисник в судовому засіданні пояснив, що ОСОБА_4 , як було встановлено органом досудового слідства та підтверджено в судовому засіданні, дійсно вчинив суспільно - небезпечне діяння, передбачене ст. 126-1 КК України, але в момент вчинення кримінального правопорушення за своїм психічним станом не міг усвідомлювати свої дії та керувати ними, а тому не заперечувала щодо застосування до її підзахисного примусового заходу медичного характеру у виді надання амбулаторної психіатричної допомоги в примусовому порядку за місцем проживання.

Виннність ОСОБА_4 у вчиненні суспільно-небезпечного діяння, передбаченого ст. 126-1 КК України підтверджується дослідженими під час розгляду клопотання письмовими доказами, зібраними в ході досудового розслідування, а саме протоколами слідчих дій та долученими до матеріалів кримінального провадження документами, в яких викладені та посвідчені відомості, що мають значення для встановлення факту і обставин кримінального провадження, достатніх та взаємоповязаних між собою, доказів кримінального провадження, що відповідає вимогам ст.358 КПК України.

Суд, заслухавши думку учасників кримінального провадження вважає, що клопотання про застосування примусових заходів медичного характеру підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 КК України не підлягає кримінальній відповідальності особа, яка під час вчинення суспільно небезпечного діяння, передбаченого цим Кодексом, перебувала в стані неосудності, тобто не могла усвідомлювати свої дії (бездіяльність) або керувати ними внаслідок хронічного психічного захворювання, тимчасового розладу психічної діяльності, недоумства або іншого хворобливого стану психіки. До такої особи за рішенням суду можуть бути застосовані примусові заходи медичного характеру.

Як вбачається із змісту ст. 92 КК України, примусовими заходами медичного характеру є надання амбулаторної психіатричної допомоги, поміщення особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого Особливою частиною цього Кодексу, в спеціальний лікувальний заклад з метою її обов`язкового лікування, а також запобігання вчиненню нею суспільно небезпечних діянь. Згідно ст. 93 КК України примусові заходи медичного характеру можуть бути застосовані судом до осіб, які вчинили у стані неосудності суспільно- небезпечні діяння. В силу вимог ч.2 ст.94 КК України, надання амбулаторної психіатричної допомоги в примусовому порядку може бути застосоване судом стосовно особи, яка страждає на психічні розлади і вчинила суспільно небезпечне діяння, якщо особа за станом свого психічного здоров`я не потребує госпіталізації до психіатричного закладу.

Відповідно до ст.503 КПК України, кримінальне провадження щодо застосування примусових заходів медичного характеру, передбачених законом України про кримінальну відповідальність, здійснюється за наявності достатніх підстав вважати, що особа вчинила суспільно небезпечне діяння, передбачене законом України про кримінальну відповідальність, у стані неосудності; або, особа вчинила кримінальне правопорушення у стані осудності, але захворіла на психічну хворобу до постановлення вироку

У відповідності до вимог ст.ст. 511,512 КПК України досудове розслідування у кримінальному провадженні щодо застосування примусових заходів медичного характеру закінчується закриттям кримінального провадження або складенням клопотання про застосування примусових заходів медичного характеру. Судовий розгляд завершується постановленням ухвали про застосування примусових заходів медичного характеру або про відмову в їх застосування. Статтею 513 КПК України передбачено, що під час постановлення ухвали щодо застосування примусових заходів медичного характеру суд з`ясовує, чи мало місце суспільно небезпечне діяння, кримінальне правопорушення, чи вчинено це діяння певною особою; чи вчинила ця особа суспільно небезпечне діяння, кримінальне правопорушення в стані неосудності; чи не захворіла ця особа після вчинення кримінального правопорушення на психічну хворобу, яка виключає застосування покарання; чи слід застосовувати до цієї особи примусові заходи медичного характеру і якщо слід, то які саме. Суд, визнавши доведеним, що особа вчинила суспільно небезпечне діяння у стані неосудності, постановляє ухвалу про застосування примусових заходів медичного характеру.

За приписами, викладеними у Постанові Пленуму Верховного Суду України "Про практику застосування судами примусових заходів медичного характеру та примусового лікування" № 7 від 03.06.2005 року, Закону України "Про психіатричну допомогу" примусові заходи медичного характеру мають застосовуватись лише за наявності у справі обґрунтованого висновку експертів-психіатрів про те, що особа страждає на психічну хворобу чи має інший психічний розлад, які зумовлюють її неосудність і викликають потребу у застосуванні до неї таких заходів. Для об`єктивної оцінки ступеня небезпечності хворого для себе або інших осіб суд має спочатку зясувати думку експертів-психіатрів стосовно виду примусових заходів медичного характеру, які можуть бути призначені психічно хворій особі в разі визнання її неосудною, а потім з урахуванням висновків експертів і характеру вчиненого цією особою суспільно небезпечного діяння, ухвалити рішення про вибраний ним вид примусових заходів медичного характеру. Застосування заходів примусового заходу медичного характеру за рішенням суду може полягати лише в їх застосуванні, при цьому, суд не визначає лікувальну установу, в якій до особи будуть застосовані примусові заходи медичного характеру та не визначає строк, на який ці заходи призначені.

Згідно п. 3 наказу МОЗ України № 397 від 08.10.2001 року "Про затвердження нормативно-правових документів з окремих питань щодо застосування примусових заходів медичного характеру до осіб, які страждають на психічні розлади" вид примусового заходу медичного характеру залежить від характеру та тяжкості психічного захворювання в особи, тяжкості вчинення нею діяння з урахуванням її ступеня суспільної небезпечності.

З урахуванням вищевикладеного та думки учасників розгляду, суд дійшов висновку, що суспільно-небезпечне діяння мало місце і вчинене воно ОСОБА_4 в стані неосудності, в момент скоєння правопорушення він страждав і в даний час страждає помірною розумовою відсталістю зі значними порушеннями поведінки, які вимагають лікувальних заходів (відповідно до МКХ-10), згідно висновку судово-психіатричного експерта за своїм психічним станом і характером суспільно-небезпечного діяння потребує застосування примусових заходів медичного характеру.

Встановлена неосудність ОСОБА_4 на момент розгляду кримінального провадження і він потребує застосування примусових заходів медичного характеру у виді надання амбулаторної психіатричної допомоги в примусовому порядку за місцем проживання.

Витрати за проведення експертизи відсутні

Запобіжний захід в зазначеному кримінальному провадження не обирався.

Долю речових доказів вирішується у відповідності до ст. 100 КПК України.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 372, 512, 513, 516 КПК України, ст.19, 92, 93, 94 КК України, суд -

П О С Т А Н О В И В :

Клопотання прокурора про застосування примусових заходів медичного характеру відносно ОСОБА_4 , який підозрюється у вчиненні суспільно-небезпечного діяння, передбаченого ст. 126-1 КК України - задовольнити.

Застосувати до ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Нерубайка Новоархангельського району Кіровоградської області, проживаючого АДРЕСА_1 - примусові заходи медичного характеру у вигляді надання амбулаторної психіатричної допомоги в примусовому порядку за місцем його проживання.

Ухвала може бути оскаржена до Кропивницького апеляційного суду через Новоархангельський районний суд протягом 30 (тридцяти днів), з дня її проголошення.

Копію ухвали після проголошення негайно вручити прокурору, підозрюваному, законному представнику та захиснику.

Суддя: