Справа № 597/1195/22
Провадження № 1-кп/597/75/2022
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"25" листопада 2022 р. Заліщицький районний суд Тернопільської області в складі: судді ОСОБА_1

секретар судового засідання ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Заліщики обвинувальний акт у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000286 від 09.09.2022 року, про обвинувачення
ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та жителя АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, невійськовозобов`язаного, освіта професійно-технічна, пенсіонера, непрацюючого, неодруженого, раніше судимого:

16.12.1999 року Заліщицьким районним судом Тернопільської області за ч.3 ст.140 КК України до 3 років позбавлення волі, звільнений 06.08.2002 року після відбуття покарання;

26.12.2003 року Заліщицьким районним судом Тернопільської області за ч.2 ст.185, ч.1 ст.395, ч.1 ст.70 КК України до 2 років позбавлення волі, звільнений 12.11.2005 року після відбуття покарання;

19.07.2006 року Заліщицьким районним судом Тернопільської області за ч.1 ст.162, ч.2 ст.263, ч.1 ст.70 КК України до 2 років позбавлення волі;

13.11.2006 року Чортківським районним судом Тернопільської області за ч.2 ст.186, ч.4 ст.70 КК України до 4 років позбавлення волі, звільнений 16.04.2009 року постановою Коростенського міського суду Житомирської області умовно-достроково, невідбутий строк 1 рік 3 місяці 3 дні;

16.12.2009 року Заліщицьким районним судом Тернопільської області за ч.2 ст.185, ч.3 ст.185, ч.1 ст.70, ч.1 ст.71 КК України до 4 років 3 місяців 3 днів позбавлення волі, звільнений 05.03.2013 року постановою Сихівського районного суду Львівської області умовно-достроково, невідбутий строк 10 місяців 15 днів;

29.08.2013 року Заліщицьким районним судом Тернопільської області за ч.2 ст.186, ч.1 ст.71 КК України до 4 років 1 місяця позбавлення волі;

02.10.2013 року Бучацьким районним судом Тернопільської області за ч.2 ст.185, ч.1 ст.71 КК України до 4 років 3 місяців позбавлення волі, звільнений 17.07.2017 року після відбуття покарання;

06.12.2017 року Заліщицьким районним судом Тернопільської області за ч.2 ст.185, ч.2 ст.15-ч.3 ст.185, ч.3 ст.185, ч.1 ст.70 КК України до 3 років 1 місяця позбавлення волі, звільнений 13.02.2020 року ухвалою Сарненського районного суду Рівненської області умовно-достроково, невідбутий строк 09 місяців 21 день,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.185 Кримінального кодексу України

за участі сторін кримінального провадження:

прокурора ОСОБА_4

обвинуваченого ОСОБА_3

захисника обвинуваченого ОСОБА_5
встановив:
09 вересня 2022 року біля 13 години 30 хвилин ОСОБА_3 , який раніше судимий за злочини проти власності та має непогашену судимість, перебуваючи в кімнаті №15 комунальної установи Центр надання соціальних послуг Товстенської селищної ради у смт.Товсте по вулиці Робітнича 1 Чортківського району Тернопільської області за місцем проживання ОСОБА_6 , який на той час був відсутній, маючи злочинний умисел на повторне таємне викрадення чужого майна, а саме: мобільного телефону марки Nokia, модель 1210, який знаходився на тумбочці біля ліжка, реалізовуючи свій злочинний умисел, з метою незаконного особистого збагачення, керуючись корисливим мотивом, усвідомлюючи протиправність своїх дій, діючи повторно, умисно, в умовах воєнного стану, який введено в Україні Указом Президента України Про введення воєнного стану в Україні, таємно, шляхом вільного доступу викрав мобільний телефон марки Nokia, модель 1210, вартістю 318 гривень. Після цього ОСОБА_3 з викраденим з місця події втік, чим завдав матеріальних збитків ОСОБА_6 на суму 318 гривень.

Вказані дії ОСОБА_3 органом досудового розслідування кваліфіковані за ч.4 ст.185 КК України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене повторно в умовах воєнного стану.
Допитаний у судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 свою винуватість у вчиненні кримінального правопорушення, яке йому інкримінують, визнав у повному обсязі та надав наступні показання. 09 вересня 2022 року біля 13 години 30 хвилин він перебував у кімнаті №15 комунальної установи Центр надання соціальних послуг Товстенської селищної ради у смт.Товсте по вулиці Робітнича 1 Чортківського району Тернопільської області, де проживає ОСОБА_6 . Так як останній був відсутній за місцем проживання він шляхом вільного доступу з тумбочки кімнати викрав мобільний телефон Nokia. Після цього з викраденим з місця події втік, однак через деякий час його затримали працівники поліції та він добровільно повернув мобільний телефон. На даний час він шкодує, що так вчинив, щиро розкаюється та просить його суворо не карати.
Потерпілий ОСОБА_6 у судове засідання не з`явився, однак подав письмову заяву, в якій просить кримінальне провадження відносно ОСОБА_3 розглядати за його відсутності, претензій матеріального та морального характеру до обвинуваченого не має, щодо міри покарання покладається на думку суду.
Винність обвинуваченого ОСОБА_3 знайшла своє повне ствердження у судовому засіданні показами обвинуваченого, який повністю погодився зі всіма доказами, які були зібрані по справі під час досудового розслідування.
Суд, з`ясувавши думку учасників судового розгляду щодо визначення обсягу доказів, що підлягають дослідженню та порядку їх дослідження, згідно ч.3 ст.349 КПК України визнав недоцільним дослідження доказів стосовно тих фактичних обставин кримінального провадження, які ніким не оспорюються, з`ясувавши при цьому, чи правильно розуміють обвинувачений та інші учасники судового провадження зміст цих обставин, чи немає сумнівів у добровільності та істинності їх позиції, а також роз`яснив їм, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оспорювати ці фактичні обставини у апеляційному порядку.
Таким чином, суд приходить до переконання про доведеність винуватості обвинуваченого ОСОБА_3 у вчиненні кримінального правопорушення та кваліфікує його дії за ч.4 ст.185 КК України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене повторно в умовах воєнного стану.
При призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_3 суд керується вимогами ст.ст.65-67 КК України, роз`ясненнями, що містяться у постанові №7 Пленуму Верховного Суду України від 24 жовтня 2003 року Про практику призначення судами кримінального покарання, згідно яких при призначенні покарання, суди в кожному випадку і щодо кожного підсудного, який визнається винним у вчиненні злочину, мають суворо додержуватись вимог ст.65 КК України стосовно загальних засад призначення покарання, оскільки саме через останні реалізуються принципи законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання.
При призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_3 , суд відповідно до вимог ст.ст.50, 65 КК України враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, який згідно ст.12 КК України є тяжким, фактичні обставини кримінального провадження, дані про особу винуватого, який раніше неодноразово притягувався до кримінальної відповідальності за вчинення злочинів проти власності, є особою похилого віку, позитивно характеризується за місцем проживання.
Обставини, що пом`якшують покарання обвинуваченому ОСОБА_3 згідно ст.66 КК України, суд враховує щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину, добровільне відшкодування завданих збитків, думку потерпілого, який претензій матеріального та морального характеру до обвинуваченого не має.
Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченому ОСОБА_3 згідно ст.67 КК України, судом не встановлено.
З урахуванням обставин вчинення кримінального правопорушення, його тяжкості, обставин, що пом`якшують покарання, особи винуватого, суд вважає доцільним призначити обвинуваченому ОСОБА_3 покарання у межах санкції ч.4 ст.185 КК України у виді позбавлення волі.
Одночасно суд вважає, що виправлення та перевиховання ОСОБА_3 можливе без відбування покарання, тому його слід звільнити від відбування покарання на підставі ст.75 КК України з випробуванням, встановивши йому іспитовий строк, що відповідатиме ступеню тяжкості скоєного кримінального правопорушення, особі обвинуваченого, буде достатнім для виправлення та попередження нових злочинів, так як покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засудженого.
З метою забезпечення належної поведінки обвинуваченого ОСОБА_3 у період дії іспитового строку суд вважає, що на нього слід покласти передбачені п.п.1, 2 ч.1, п.2 ч.3 ст.76 КК України обов`язки, які, на думку суду, будуть необхідними та достатніми для виправлення обвинуваченого ОСОБА_3 , перевиховання та попередження вчинення нових кримінальних правопорушень.
Питання про речові докази суд вирішує у відповідності до ст.100 КПК України.
Суд також вважає, що з обвинуваченого ОСОБА_3 , керуючись ст.124 КПК України, слід стягнути процесуальні витрати на користь держави, а саме: вартість проведеної судової товарознавчої експертизи.
На підставі викладеного та керуючись ст.ст.349, 368, 370, 373-374, 376, 392-395 Кримінального процесуального кодексу України, суд
УХВАЛИВ:
ОСОБА_3 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.185 КК України, та призначити йому покарання за даною статею у виді 5 (п`яти) років позбавлення волі.
На підставі ст.75 КК України звільнити ОСОБА_3 від відбування покарання з випробуванням з встановленням іспитового строку тривалістю 3 (три) роки.
Згідно з п.п.1, 2 ч.1, п.2 ч.3 ст.76 КК України покласти на ОСОБА_3 такі обов`язки:
1)періодично з`являтись для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;
2)повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання або роботи;
3)не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.
Контроль за поведінкою засудженого ОСОБА_3 покласти на орган пробації за місцем проживання засудженого.
Запобіжний захід у виді особистого зобов`язання, обраний ОСОБА_3 ухвалою Чортківського районного суду Тернопільської області від 20.10.2022 року, залишити без змін до набрання вироком законної сили.
Речовий доказ у кримінальному провадженні:
мобільний телефон марки Nokia, модель 1210, який переданий під розписку про зберігання потерпілому ОСОБА_6 , вважати таким, що переданий за належністю.
Стягнути з ОСОБА_3 процесуальні витрати на користь держави в розмірі 943 (дев`ятсот сорок три) гривні 90 копійок, а саме: вартість проведеної судової товарознавчої експертизи №СЕ-19/120-22/8845-ТВ від 20.09.2022 року.
Апеляційна скарга на вирок суду може бути подана до Тернопільського апеляційного суду через Заліщицький районний суд Тернопільської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.
Копії вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору. Інші учасники судового провадження мають право отримати копію вироку в суді.

Суддя ОСОБА_7