Провадження № 1-кс/522/5996/22
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16.11.2022 року м. Одеса

Слідчий суддя Приморського районного суду м. Одеси ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши клопотання представника власників майна ОСОБА_3 та ОСОБА_4 адвоката ОСОБА_5 про скасування арешту майна, накладеного ухвалою слідчого судді Приморського районного суду м. Одеси від 14.09.2022 року, у кримінальному провадженні №0000272 від 27.02.202022 року,

встановив:

До Приморського районного суду м. Одеси надійшло клопотання представника власників майна ОСОБА_3 та ОСОБА_4 адвоката ОСОБА_5 про скасування арешту майна, накладеного ухвалою слідчого судді Приморського районного суду м. Одеси від 14.09.2022 року, у кримінальному провадженні №0000272 від 27.02.202022 року.
Клопотання про скасування арешту майна обґрунтовано тим, що власники майна ОСОБА_3 та ОСОБА_4 не є підозрюваними у кримінальному провадженні, вилучене майно не є предметом або знаряддям вчиненого кримінального правопорушення, а також під час досудового розслідування не виявлено ознак того, що вилучене майно має доказове значення у кримінальному провадженні, тобто воно не є доказом, в зв`язку з чим відпала потреба у подальшому накладенні арешту на вилучене майно.
Учасники провадження були повідомлені про час та місце судового засідання, однак в судове засідання не з`явилися, клопотань про відкладення судового засідання не заявляли.

Від прокурора надійшла заява в якій він просить клопотання розглядати за його відсутності, а також не заперечує проти скасування арешту на майно, крім ножа, гумового кийка, телескопічної дубинки та боєприпасів.

Адвокат ОСОБА_5 подала заяву про розгляд клопотання за їх відсутності.
Відповідно ч. 1 ст. 172 КПК України, клопотання про арешт майна розглядається слідчим суддею, судом не пізніше двох днів з дня його надходження до суду, за участю слідчого та/або прокурора, цивільного позивача, якщо клопотання подано ним, підозрюваного, обвинуваченого, іншого власника майна, і за наявності - також захисника, законного представника, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження. Неприбуття цих осіб у судове засідання не перешкоджає розгляду клопотання.
Згідно ч. 4 ст. 107 КПК України фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження в суді під час судового провадження є обов`язковим. У разі неприбуття в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у судовому провадженні, чи в разі, якщо відповідно до положень цього Кодексу судове провадження здійснюється судом за відсутності осіб, фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження в суді не здійснюється.

Таким чином, вважаю, що оскільки учасники судового розгляду, які були належним чином повідомлені про дату, час і місце розгляду клопотання, в судове засідання не з`явилися, письмових заяв про відкладення розгляду клопотання не надали, клопотання має бути розглянуто у відсутності зазначених осіб, відповідно до вимог ч. 4 ст. 107 КПК України без фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження.
Дослідивши клопотання про скасування арешту майна, докази, на які посилається власник майна в обґрунтування вищевказаних вимог клопотання, заяву прокурора, суд приходить до висновку, що воно підлягає частково задоволенню з наступних підстав.
Положеннями статей 2, 7 КПК України визначені завдання кримінального судочинства, відповідно до яких, зміст і форма кримінального провадження повинні відповідати загальним засадам кримінального провадження, до яких зокрема відносяться: верховенство права, недоторканність права власності, забезпечення права на захист, доступ до правосуддя, забезпечення права на оскарження процесуальних рішень, дій чи бездіяльності.
При застосуванні заходів забезпечення кримінального провадження слідчий суддя повинен діяти у відповідності до вимог КПК України та судовою процедурою гарантувати дотримання прав, свобод та законних інтересів осіб; умов, за яких жодна особа не була б піддана необґрунтованому процесуальному обмеженню.
Вказана норма узгоджується з ст. 1 Першого протоколу Конвенції про захист прав та основоположних свобод, відповідно до якої будь-яке обмеження власності повинно здійснюватися відповідно до закону, а отже суб`єкт, який ініціює таке обмеження повинен обґрунтувати свою ініціативу в контексті норм закону.
Згідно з Конституцією України та Законом України «Про міжнародні договори і угоди», чинні міжнародні договори, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, є частиною національного законодавства України і підлягає застосуванню поряд з національним законодавством України.
До основних стандартів у сфері правового регулювання відносин власності належить Загальна декларація прав людини (1948 р.) та Європейська конвенція про захист прав людини та основних свобод (1950 р.), учасником яких є Україна.
Статтею 1 Протоколу №1 (1952 р.) до Конвенції встановлено, що кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном, ніхто не може бути позбавлений свого майна, інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом або загальними принципами міжнародного права.
Як свідчить практика Європейського суду з прав людини (далі ЄСПЛ), найчастіше втручання в право власності фізичних та юридичних осіб відбувається з боку державних органів, зокрема, органів виконавчої влади, іноді органів законодавчої й судової влади, шляхом прийняття законодавчих актів чи при винесенні незаконного рішення суду, тоді як ст.1 Першого Протоколу до Європейської конвенції з прав людини забороняє будь-яке невиправдане втручання державних органів.
Практика ЄСПЛ визначає, що стаття 1 Протоколу 1, яка спрямована на захист особи (юридичної особи) від будь-якого посягання держави на право володіти своїм майном, також зобов`язує державу вживати необхідні заходи, спрямовані на захист права власності (рішення по справі «Броньовський (Broniowski) проти Польші» від 22.06.2004 року).
У своїх висновках ЄСПЛ неодноразово нагадував, що перша та найважливіша вимога статті 1 Протоколу 1 полягає в тому, що будь-яке втручання публічної влади в право на мирне володіння майном має бути законним: друге речення п. 1 дозволяє позбавлення власності лише «на умовах, передбачених законом», а п. 2 визначає, що держави мають право здійснювати контроль за користуванням майном шляхом введення в дію «законів». Більше того, верховенство права, один з фундаментальних принципів демократичного суспільства, є наскрізним принципом усіх статей конвенції (рішення у справах «Амюр проти Франції», «Колишній король Греції та інші проти Греції» та «Малама проти Греції»).
Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 174 КПК України підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження - судом.

Арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

Ухвалою слідчого судді Приморського районного суду м. Одеси від 14.09.2022 року, у кримінальному провадженні №0000272 від 27.02.202022 року був накладений арешт на майно виявлене та вилучене під час проведення обшуку за місцем проживання ОСОБА_3 за адресою: АДРЕСА_1 .
До Приморського районного суду м. Одеси надійшло клопотання представника власників майна ОСОБА_3 та ОСОБА_4 адвоката ОСОБА_5 про скасування арешту майна, накладеного ухвалою слідчого судді Приморського районного суду м. Одеси від 14.09.2022 року, у кримінальному провадженні №0000272 від 27.02.202022 року.
Клопотання про скасування арешту майна обґрунтовано тим, що власники майна ОСОБА_3 та ОСОБА_4 не є підозрюваними у кримінальному провадженні, вилучене майно не є предметом або знаряддям вчиненого кримінального правопорушення, а також під час досудового розслідування не виявлено ознак того, що вилучене майно має доказове значення у кримінальному провадженні, тобто воно не є доказом, в зв`язку з чим відпала потреба у подальшому накладенні арешту на вилучене майно.
З ухвали слідчого судді від 14.09.2022 року вбачається, що обґрунтовуючи підстави для накладення арешту на майно, зазначено, що правовими підставами, передбаченими ч. 1, п. 1 ч. 2 ст. 170 КПК України, для накладення арешту, є збереження речового доказу, який доказом у кримінальному провадженні та відповідає критеріям, визначеним в ч. 1 ст. 98 КПК України, в зв`язку з чим воно може бути використане для встановлення обставин по кримінальному провадженню, так як містить відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, а також арешт був накладений з метою забезпечення проведення експертного дослідження за допомогою вилученого майна.
До приморського районного суду надійшла заява прокурору в якій він частково підтримує клопотання не заперечує проти скасування арешту на майно, крім ножа, гумового кийка, телескопічної дубинки та боєприпасів.

З наданих стороною обвинувачення матеріалів кримінального правопорушення не вбачається обставин або доказів, які б вказували на те, що вилучене майно, крім ножа, гумового кийка, телескопічної дубинки та боєприпаси, є доказами у кримінальному провадженні та містять відомості, які можуть бути використані для встановлення обставин кримінального правопорушення.

В заяві прокурор зазначив, що під час досудового розслідування не виявлено відомостей про те, що вилучене майно крім ножа, гумового кийка, телескопічної дубинки та боєприпасів, мають будь-яке доказове значення для встановлення обставин вчиненого кримінального правопорушення.

Позиція сторони обвинувачення підтверджує доводи клопотання про те, що під час досудового розслідування не встановлено фактів того, що вилучене майнокрім ножа, гумового кийка, телескопічної дубинки та боєприпаси, має доказове значення у кримінальному провадженні.
Крім того, у кримінальному провадженні проведенні експертні дослідження, внаслідок яких за вилученим майном, крім ножа, гумового кийка, телескопічної дубинки та боєприпасів, не виявлено інформації яка має значення для досудового розслідування.
Таким чином, вважаю про відсутність необхідності у подальшому накладенні арешту на вилучене майно, крім ножа, гумового кийка, телескопічної дубинки та боєприпаси, оскільки підстава для накладення арешту на майно зазначена в ухвалі слідчого судді Приморського районного суду м. Одеси від 14.09.2022 року відпала, так як під час досудового розслідування не встановлено фактів того, що вилучене майномає доказове значення у кримінальному провадженні.
На даний час не вбачається підстав для обмеження ОСОБА_3 та ОСОБА_4 в праві володіти, користуватися та розпоряджатися своїм майном.
При цьому представником власників майна не спростовано висновок слідчого судді про те, що ніж, гумовий кийок, телескопічна дубинка та боєприпаси є доказом у кримінальному провадженні, відповідають критеріям, визначеним в ч. 1 ст. 98 КПК України, в зв`язку з чим вони можуть бути використані для встановлення обставин по кримінальному провадженню, так як містить відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження.

Також представником власників майна не надано доказів щодо законності придбання ножа, гумового кийка, телескопічної дубинки та боєприпасів.

Таким чином, слідчий суддя вважає, що представником власника майна доведено та стороною обвинувачення не спростовано, що в подальшому застосуванні арешту майна, крім ножа, гумового кийка, телескопічної дубинки та боєприпасів, відпала потреба, тому заявлене клопотання підлягає частковому задоволенню.
На підставі наведеного, слідчий суддя, враховуючи доводи клопотання та надані в його обґрунтування матеріали, а також вищевикладені обставини та приписи закону, приходить до висновку про наявність підстав для часткового задоволення вимог вищевказаного клопотання про скасування арешту майна.
Керуючись ст. ст. 170 - 174, 372, 376 КПК України, слідчий суддя -

ухвалив:

Клопотання представника власників майна ОСОБА_3 та ОСОБА_4 адвоката ОСОБА_5 про скасування арешту майна, накладеного ухвалою слідчого судді Приморського районного суду м. Одеси від 14.09.2022 року, у кримінальному провадженні №0000272 від 27.02.202022 року, задовольнити частково.
Скасувати арешт накладений ухвалою слідчого судді Приморського районного суду м. Одеси від 14.09.2021 року, у кримінальному провадженні №0000272 від 27.02.202022 року, вилучене 08.09.2022 року під час проведення обшуку за місцем проживання ОСОБА_3 за адресою: АДРЕСА_1 , а саме на:
- 1) мобільний телефон марки «Samsung Galaxy F7», модель «SM-A750FN/DS», s/n НОМЕР_1 , IMEI (1): НОМЕР_2 , IMEI (2): НОМЕР_3 , з сім картою мобільного оператора «Vodafone» № НОМЕР_4 , з пошкодженнями екрану та корпусу;
- 2) мобільний телефон марки «Samsung Galaxy Note 9», модель «SM-N960F», s/n НОМЕР_5 , IMEI (1): НОМЕР_6 , IMEI (2): НОМЕР_7 , з сім картою мобільного оператора «Lifecell» № НОМЕР_8 ;
- 3) мобільний телефон марки «IPhone 7», модель «MN8X2RMIA», IMEI: НОМЕР_9 , з сім картою мобільного оператора «Lifecell» № НОМЕР_10 ;
- 4) мобільний телефон марки «IPhone 6», модель «A15786», IMEI: НОМЕР_11 ;
- 5) комп`ютерні диски у кількості 70 шт., футляр з комп`ютерними дисками у кількості 33 шт, мішечок чорного кольору з комп`ютерними дисками у кількості 39 шт.;
- 6) планшет марки «IPaid Air 2», модель «MGHX2TY/A», s/n НОМЕР_12 , IMEI: НОМЕР_13 , з сім картою мобільного оператора «Vodafone» № НОМЕР_14 ;
- 7) мобільний телефон марки «REDMI Note 5», IMEI (1): НОМЕР_15 , IMEI (2): НОМЕР_16 , з сім картою № НОМЕР_17 , з пошкодженнями екрану та корпусу;
- 8) планшет марки «Prestigio Multipad», s/n НОМЕР_18 , IMEI: НОМЕР_19 ;
- 9) флешносій TEAM C141 32Gb;
- 10) флешносій Transcend без номеру та маркування;
- 11) стартові пакети мобільного оператора «Lifecell» № НОМЕР_10 , № НОМЕР_20 ; СІМ картка «HUTCH» № НОМЕР_21 ;
- 12) ноутбук марки «ASUS», модель «X541SA-XO055D», s/n НОМЕР_22 ;
- 13) системний блок марки «IQA26», модель «PHENOM 9500» в металевому корпусі;
- 14) касети марки «Panasonic» у кількості 3 шт., касети марки «Sony» у кількості 1 шт.;
- 15) грошові кошти у розмірі 70 900 (сімдесят тисяч дев`ятсот) доларів США, номіналом 100 доларів США, а також у розмірі 12 504 (дванадцять тисяч п`ятсот чотири) долара США, номіналом 100, 20, 2 доларів США;
- 16) грошові кошти у розмірі 98 250 (дев`яносто вісім тисяч двісті п`ятдесят) гривень, номіналом 500, 200, 100, 50 гривень.
Зобов`язати слідчого повернути майно власникам ОСОБА_3 та ОСОБА_4 або їх представнику.

В іншій частині у задоволенні клопотання відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя: