КИЇВСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД м. ПОЛТАВИ
Справа №552/2173/22
Провадження № 1-кп/552/226/22
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30.11.2022 року Київський районний суд м.Полтави

в складі: головуючого судді - ОСОБА_1 ,

суддів: - ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

секретаря - ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Полтаві кримінальне провадження з обвинувальним актом відносно ОСОБА_5 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.15, п.5, ч.2, ст.115 КК України, -

за участю: - прокурора ОСОБА_6 ,

- потерпілої ОСОБА_7 ,

- захисника - адвоката ОСОБА_8 ,

- обвинуваченого - ОСОБА_5 ,

В С Т А Н О В И В:
В судовому засіданні прокурором заявлено клопотання про продовження дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_9 на строк 60 діб, посилаючись на те, що строк дії попередньої ухвали суду про продовження відносно нього запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою спливає. ОСОБА_9 обвинувачується у вчиненні особливо тяжкого кримінального правопорушення, крім того, залишаються підстави вважати, що обвинувачений може переховуватися від суду, незаконно впливати на свідків та потерпілих у цьому ж кримінальному провадженні; вчинити інше кримінальне правопорушення, що свідчить про те, що заявлені ризики не зменшилися та існує неможливість запобігання цим ризикам шляхом застосування більш м`якого запобіжного заходу.

Обвинувачений ОСОБА_9 та його захисник адвокат ОСОБА_8 в судовому засіданні заперечували проти задоволення заявленого прокурором клопотання, зазначивши, що прокурором не доведено наявність ризиків передбачених ст. 177 КПК України, у зв`язку з чим просять суд змінити запобіжний захід з тримання під вартою на домашній арешт.

З`ясувавши думку інших учасників судового процесу, судом встановлено наступне.

Згідно з положеннями ч. 3 ст. 331 КПК України за наявності клопотань суд під час судового розгляду зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження запобіжного заходу до закінчення двомісячного строку з дня його застосування. За результатами розгляду питання суд своєю вмотивованою ухвалою скасовує, змінює запобіжний захід або продовжує його дію на строк, що не може перевищувати двох місяців.

Відповідно до п.4 ч.2 ст.183 КПК України запобіжний захід у вигляді тримання під вартою може бути застосований до раніше не судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років.

ОСОБА_5 обвинувачується у скоєнні особливо тяжкого кримінального правопорушення, за яке передбачено більш сурове покарання у виді довічного позбавлення волі. На даний час встановлений, попередньою ухвалою суду, строк тримання під вартою спливає. Зважаючи на тяжкість злочину, який інкримінується обвинуваченому, який пов`язаний з погрозою життю та здоров`ю людей, свідчить про те, що ОСОБА_5 є соціально небезпечною особою, що не уможливлює перебування ним на даний час у суспільстві, крім того, залишаються підстави вважати, що обвинувачений може переховуватися від суду; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення, тим самим продовжити злочинну діяльність, що свідчить про те, що заявлені ризики не зменшилися та існує неможливість запобігання цим ризикам шляхом застосування більш м`якого запобіжного заходу.

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини, суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів. Забезпечення таких стандартів, як підкреслює Європейський суд з прав людини, вимагає від суду більшої суворості в оцінці порушень цінностей суспільства. Так, згідно ст.ст. 7, 8, 9 КПК України кримінальне процесуальне законодавство України застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини. У рішенні по справі «Летельє проти Франції» від 26 червня 1991 року Європейський суд з прав людини вказав, що наявність вагомих підстав підозрювати затриманого у вчиненні злочину є неодмінною умовою правомірності тримання під вартою. У рішенні по справі «W проти Швейцарії» від 26 січня 1993 року Європейський суд з прав людини вказав, що врахування тяжкості злочину має свій раціональний зміст, оскільки вона свідчить про ступінь суспільної небезпечності цієї особи та дозволяє спрогнозувати з достатньо високим ступенем імовірності її поведінку, беручи до уваги, що майбутнє покарання за тяжкий злочин підвищує ризик того, що підозрюваний може ухилитись від слідства. У рішенні по справі «Харченко проти України» від 10 лютого 2011 року Європейський суд з прав людини вказав, що розумність строку тримання під вартою не може оцінюватись абстрактно, вона має оцінюватись в кожному конкретному випадку залежно від особливостей конкретної справи.
Тобто підстави, за яких судом було застосовано і продовжено щодо обвинуваченого запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, обставини які при цьому враховувались не змінились, а ризики не зменшились, у зв`язку з чим суд вважає, що підстави для зміни обвинуваченому запобіжного заходу з тримання під вартою на більш м`який запобіжний захід - відсутні.

Враховуючи вищевикладене, суд вважає, що клопотання прокурора про продовження строку тримання під вартою обвинуваченого до шістдесяти днів до 28 січня 2023 року підлягає задоволенню.

Керуючись ст.ст. 176-178, 183, 196, 197, 199, 331 КПК України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:
Клопотання прокурора - задовольнити.

Продовжити строк запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , до шістдесяти діб до 28 січня 2023 року.

Копію ухвали для виконання надіслати до Державної установи «Харківський слідчий ізолятор (№27)».

Строк дії ухвали встановити до 28 січня 2023 року.

Ухвала може бути оскаржена протягом п`яти днів з моменту її проголошення до Полтавського апеляційного суду через Київський районний суд м. Полтава.

Оскарження ухвали не зупиняє її виконання.

Головуючий суддя: ОСОБА_1

Судді: ОСОБА_2
ОСОБА_3