В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

11 квітня 2023 року Справа № 608/1861/22

Номер провадження1-кп/608/86/2023

Чортківський районний суд Тернопільської області в складі:

головуючої судді ОСОБА_1

з участю секретаря ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Чорткові кримінальне провадження № 0000141, внесене в Єдиний реєстр досудових розслідувань 16 серпня 2022 року, за обвинуваченням ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та жителя АДРЕСА_1 , громадянина України, військовозобов`язаного, з середньою освітою, не одруженого, не працюючого, не судимого, обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 126 Кримінального кодексу України,

за участю сторін кримінального провадження :

прокурора ОСОБА_4 ,

потерпілої ОСОБА_5 ,

представника потерпілої ОСОБА_6 ,

захисника обвинуваченого ОСОБА_7 ,

обвинуваченого ОСОБА_3 ,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_3 пред`явлено обвинувачення, яке сформульовано в обвинувальному акті, який підтриманий прокурором та потерпілою в суді. Згідно обвинувального акту, 07 серпня 2022 року, близько 20 год. 30 хв. ОСОБА_3 , перебуваючи в приміщенні салону краси «PINK», що розташований в м. Чорткові по вул. Богдана Лепкого, 1Б, розпочав словесну суперечку з ОСОБА_5 та в подальшому, діючи умисно, протиправно, усвідомлюючи злочинний характер своїх дій, з метою застосування фізичного насильства до потерпілої, схопив обома руками за передпліччя її правої руки та тягнув сходами до вхідних дверей в приміщення, внаслідок чого ОСОБА_5 відчула фізичний біль та не отримала тілесних ушкоджень.

В результаті своїх умисних протиправних дій, ОСОБА_3 завдав потерпілій ОСОБА_5 фізичний біль та не спричинив при цьому тілесних ушкоджень.

Дії ОСОБА_3 кваліфіковані за ч.1 ст. 126 КК України, як завдання фізичного болю без спричинення тілесних ушкоджень.

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 своєї вини у інкримінованому йому кримінальному правопорушенні не визнав. Суду пояснив, що з ОСОБА_5 вони були знайомі з лютого 2021 року. В серпні того року вони разом поїхали в Польщу і були там до січня 2022 року. Настя була вагітна. Вони мали брати шлюб. Його мама з ОСОБА_8 та її батьками разом поїхали до ОСОБА_9 . Через деякий час, батьки ОСОБА_8 сказали його мамі їхати з Польщі, а також те, що він їм не потрібний. В березні 2022 року ОСОБА_8 народила хлопчика. Коли вона повернулась в Україну в квітні того року, то зателефонувала йому та запропонувала зустрітися. Під час зустрічі вона сказала, що хоче відкрити салон краси, і попросила дати гроші на це. Він погодився. Вони їздили разом в ОСОБА_10 , де він знову зробив пропозицію ОСОБА_11 одружитися. Їхні відносини були побудовані на настроях ОСОБА_8 . Він завжди допомагав, чим міг. Коли він давав гроші, то ОСОБА_8 говорила, що дитина його, якщо ні, то не його. 07 серпня 2022 року ОСОБА_11 зранку зателефонувала йому та сказала, що треба зустрітися, поговорити про дитину та про майбутнє. Ввечері, після роботи він прийшов в салон. В салоні були дві подружки ОСОБА_8 ОСОБА_12 , ОСОБА_13 та ОСОБА_14 . Він часто до того заходив в салон. Він не захотів обговорювати при людях особисті питання та попросив ОСОБА_8 вийти з ним в коридор. Коли вони вийшли в коридор, то ОСОБА_5 сказала, що їй потрібні гроші на салон та на дитину. Він відповів, що грошей не має, а тому не дасть їй. А також сказав, що хоче зробити тест ДНК на батьківство. Почувши це, ОСОБА_5 почала голосно ображати його, принижувати, говорячи, що він бідний та присіла на верхню сходинку, схопившись за голову. Він мовчав та її не чіпав. Вона попросила подати руку, щоб допомогти їй підвестися. Він подав їй, здається, праву руку. В цей час вийшли дівчата, запитати, чи все добре. Після цього він вийшов на вулицю, не повертаючись в салон. Після цього, 11, 15 серпня ОСОБА_5 телефонувала до нього і знову пропонувала зустрітись. 17 серпня 2022 року ОСОБА_15 зателефонувала до нього і викликала на вулицю. Коли він вийшов на вулицю, біля поліклініки, вона заговорила його, а в цей час двоє хлопців зненацька напали на нього та побили його. Йому спричинено тілесні ушкодження середньої тяжкості. Він звернувся з заявою в поліцію. На даний час триває слідство.

Просить виправдати його та відмовити в задоволенні цивільного позову.

На обґрунтування винуватості ОСОБА_3 у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 126 Кримінального кодексу України, сторона обвинувачення посилається на показання потерпілої, свідків, письмові докази, які в судовому засіданні були безпосередньо досліджені судом.

Потерпіла ОСОБА_5 , під час розгляду кримінального провадження, суду пояснила, що до цієї події, вона не була у відносинах з ОСОБА_3 , він її бувший хлопець. Близько двох років назад вони зустрічались. Так, вони проживали разом в Польщі близько півроку. В свідоцтві про народження її дитини вказаний батько він поляк. З ним вона проживає у Польщі. Дитину вона народила в Польщі, проживаючи з татом дитини, а не з ОСОБА_3 .. Між ними конфлікт був раніше. Були скріншоти, де обвинувачений її переслідував, погрожував. Літом минулого року, близько 21 години вечора вона була в салоні разом з подругами. Були ще хлопці, друзі цих дівчат. ОСОБА_3 зайшов в приміщення і покликав її. Вона відмовилась виходити. Він її вивів за руку. Вона стояла і мовчала. ОСОБА_3 обзивав її нецензурними словами. Вона вирішила припинити цю розмову і сказала, що між ними все закінчено. Розмова між ними відбувалась на підвищених тонах, всі це чули. ОСОБА_3 схопив її двома руками за передпліччя, почав тягнути по сходах на вулицю, щоб ніхто не чув їхньої сварки, говорячи, що вони мають вийти. Вона почала кричати. В цей час вийшли її дві подруги, спочатку ОСОБА_16 , а потім ОСОБА_17 .. ОСОБА_3 є сильним чоловіком, коли він її тягнув, то вона впала на спину, і це було боляче. Впала вона від того, що пручалася і, вигинаючись, впала на спину, на куприк. Головою, при цьому, вона не вдарилась. До лікаря вона не зверталась. В поліцію вона звернулась аж 16 серпня тому, що думала, що ОСОБА_3 вибачиться, але за цей час після події вона отримала ще більше образ, погроз, як в свою адресу, так і в адресу мами. До експерта вона не зверталась, бо в поліції їй сказали, що пройшов вже тривалий час і ніхто направлення вже не дасть. До лікаря за медичною допомогою вона також не зверталась, бо прийшлося б пояснювати лікарю причину травми. Вона зверталась до психолога в Польщі, в Кракові, наприкінці серпня минулого року.

Просить призначити обвинуваченому ОСОБА_3 найсуворішу міру покарання, передбачену санкцією ч. 1 ст.126 КК України та повністю задовольнити заявлений нею цивільний позов. Моральну шкоду обґрунтовує тим, що вона не могла ні нормально спати, ні їсти. У неї був депресивний стан тижнями. Вона почувалась приниженою перед працівницею ОСОБА_15 , будучи власницею салону.

Свідок ОСОБА_18 суду пояснила, що 07 серпня минулого року вона з друзями сиділа в салоні «Пінк». Під вечір, близько 20 години прийшов ОСОБА_19 та попросив ОСОБА_20 вийти. ОСОБА_21 просто зайшов, він був трохи агресивним, ОСОБА_8 не хотіла йти. Але, нехотя, ОСОБА_11 вийшла через 2 3 хвилини в коридор при виході. Вона почула якийсь шурхіт та крик ОСОБА_11 : «Відпусти мене». Зі звуків виглядало так, що між ними була якась суперечка. Почувши крики ОСОБА_11 , вона з ОСОБА_15 , вибігли в коридор, ОСОБА_16 - перша, а вона через секунд двадцять. Вона вийшла та побачила, що ОСОБА_11 сиділа на першій сходинці згори, а ОСОБА_21 забирав від неї руки. Він був нахилений над ОСОБА_11 та тримав ОСОБА_11 за плечі, але одною чи двома руками, свідок не пам`ятає. Чи був порваний одяг у Насті, також не пам`ятає. Настя зайшла в салон та почала плакати. Вона говорила, що ОСОБА_21 тягнув її по сходах. Після цього ОСОБА_21 ще зайшов за ОСОБА_11 в салон, обізвав її і пішов. У Насті була істерика. На наступний день ОСОБА_5 була пригнічена. Чому ОСОБА_3 приходив до ОСОБА_5 , вона не знає. Про це вона ОСОБА_11 не питала, щоб не травмувати її.

Свідок ОСОБА_22 суду пояснила, що 07 серпня 2022 року близько 20 години в салон прийшов ОСОБА_3 та наполегливо сказав ОСОБА_23 вийти і поговорити. Настя не хотіла йти з ним, але все ж таки вийшла. Приблизно через п`ять хвилин почули крик ОСОБА_23 . Свідок першою вийшла в коридор.

Вона побачила, як ОСОБА_21 схопив ОСОБА_11 двома руками за передпліччя і тягнув по сходах. Вона побачила, що ОСОБА_21 тягнув Настю по сходах, вона опиралась. Він протягнув її 2 -3 сходинки. В ОСОБА_11 хворий куприк, на ньому були синці. Коли побачив їх, то відпустив її. Їм він нічого не говорив. Назад в приміщення він не заходив, крикнувши образливі слова, вийшов з приміщення. Настя була травмована десь біля двох тижнів, відходила від інциденту. Вона перебуває в добрих відносинах з ОСОБА_5 .. Чому приходив ОСОБА_3 , ОСОБА_11 не говорила. З нею проводився слідчий експеримент в серпні 2022 року. Чому вона тоді не говорила про те, що ОСОБА_3 тягнув ОСОБА_5 по сходах, пояснити не може. Можливо, вона не все точно пам`ятає зараз, краще пам`ятала ту подію 23 серпня 2022 року. Вона точно бачила, що ОСОБА_21 тримав ОСОБА_11 за праве передпліччя двома руками.

Свідок ОСОБА_24 суду пояснив, що восени 2022 року подружка ОСОБА_12 покликала його в заклад ОСОБА_20 під назвою «Пінк», випити кави. Вони сиділи близько двох годин, пили каву. В заклад прийшов ОСОБА_19 та викликав Настю. В той час в салоні було четверо чоловік: він, ОСОБА_11 та дві ОСОБА_12 . ОСОБА_21 з ОСОБА_11 вийшли. Через хвилину - дві вибігли дві ОСОБА_12 , бо почули якийсь шум, та через хвилину повернулись. ОСОБА_21 та ОСОБА_11 були відсутні десь 1 2 хвилини. Він сидів з телефоном і не прислухався до цих розмов. Настя була заплакана, говорила, що був якийсь конфлікт. Коли ОСОБА_19 прийшов в салон, то він, на його погляд, був спокійним та адекватним. Слідчого експерименту, ставки віч-на-віч, під час досудового розслідування кримінального провадження, з його участю не проводилось.

Також, на підтвердження винуватості ОСОБА_3 у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення, стороною обвинувачення надано та судом досліджено наступні письмові докази.

Згідно витягу з Єдиного реєстру досудових розслідувань, 16 серпня 2022 року за заявою ОСОБА_5 внесено відомості в реєстр за № 0000141 про те, що

07.08.2022 біля 20 год. 30 хв. ОСОБА_3 , перебуваючи в приміщенні салону краси «Пінк», що за адресою: м. Чортків, вул. Лепкого, 1Б, розпочав словесну суперечку із ОСОБА_5 , в ході якої, діючи умисно, зловив обома руками за передпліччя останню та тягнув на вихід з приміщення, внаслідок чого спричинив ОСОБА_5 фізичну біль та не спричинив тілесних ушкоджень.

Відповідно до протоколу прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення від 16 серпня 2022 року, ОСОБА_5 просить притягнути до кримінальної відповідальності ОСОБА_3 , який 07.08.2022 близько 20 год. 30 хв., перебуваючи в приміщенні салону краси «Рінк», що за адресою: Богдана Лепкого, 1Б, розпочав словесну суперечку з нею, в ході якої зловив за обидва передпліччя та силою тягнув вниз по сходах із приміщення на вихід, внаслідок чого вона відчула сильну фізичну біль та у неї не утворилось тілесних ушкоджень.

Згідно протоколу проведення слідчого експерименту від 24.08.2022, проведеного за участю потерпілої ОСОБА_5 , у присутності понятих ОСОБА_25 та ОСОБА_26 у приміщенні салону «Ріnk» за адресою: м. Чортків, вул. Богдана Лепкого, 1Б та таблиці ілюстрацій до нього, потерпіла ОСОБА_5 розповіла та показала за допомогою статиста, місце, де у неї розпочався словесний конфлікт із ОСОБА_3 та продемонструвала, яким чином ОСОБА_3 схопив її обома руками за передпліччя її правої руки і тягнув її за руку сходами у напрямку вхідних дверей; як вона посковзнулась та впала на сходи, а ОСОБА_3 продовжував тягнути її за праву руку.

Відповідно до протоколу проведення слідчого експерименту та таблиці ілюстрацій до нього від 29.08.2022, проведеного за участю свідка ОСОБА_22 у присутності понятих ОСОБА_25 та ОСОБА_26 , у приміщенні салону «Ріnk» за адресою: м. Чортків, вул. Богдана Лепкого, 1Б., свідок ОСОБА_22 вказала на місце, де відбувся словесний конфлікт між ОСОБА_5 та ОСОБА_3 та на сходинку, де сиділа ОСОБА_5 у той момент, коли вона вибігла у коридор. А також показала, яким чином ОСОБА_3 тримав та тягнув ОСОБА_5 за руку, а також де він стояв, після того як відпустив потерпілу.

На підтвердження позиції захисту щодо відсутності будь-яких доказів про вчинення ОСОБА_3 інкримінованого йому кримінального правопорушення, захисником було надано та судом досліджено фотографії. На вказаних фотографіях зафіксовано як ОСОБА_3 робить пропозицію одруження ОСОБА_5 , яка є вагітною, в присутності її матері. Вказані фотографії спростовують твердження потерпілої ОСОБА_5 про те, що вона не підтримувала зв`язків з ОСОБА_3 вже більше двох років.

Розглянувши кримінальне провадження в межах пред`явленого обвинувачення, проаналізувавши всі наявні в матеріалах кримінального провадження докази, суд приходить до таких висновків.

Відповідно до статті 9 КПК України, прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий, зобов`язані всебічно повно і неупереджено дослідити обставини кримінального провадження, виявити як ті обставини, що викривають так і ті що виправдовують підозрюваного, обвинуваченого, а також обставини, що пом`якшують чи обтяжують його покарання, надати їм належну правову оцінку та забезпечити прийняття законних і неупереджених процесуальних рішень. На переконання суду, органи досудового розслідування належним чином не дотримались цих вимог закону, з наступних підстав.

Згідно ст. 92 КПК України, обов`язок доказування обставин, передбачених ст. 91 КПК України, покладається на слідчого та прокурора та, в установлених цим Кодексом випадках, - на потерпілого.

Для дотримання стандарту доведення поза розумним сумнівом недостатньо, щоб версія обвинувачення була лише більш вірогідною за версію захисту. Це питання має бути вирішено на підставі безстороннього та неупередженого аналізу наданих сторонами обвинувачення і захисту допустимих доказів, які свідчать за чи проти тієї або іншої версії подій. Законодавець вимагає, щоб будь-який обґрунтований сумнів у тій версії події, яку надало обвинувачення, був спростований фактами, встановленими на підставі допустимих доказів, і єдина версія, якою розумна і безстороння людина може пояснити всю сукупність фактів, установлених у суді, - є та версія подій, яка дає підстави для визнання особи винуватою за пред`явленим обвинуваченням.

ОСОБА_3 обвинувачується у скоєні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 126 КК України, тобто в завданні фізичного болю без спричинення тілесних ушкоджень.

Європейський суд з прав людини неодноразово зазначав, що наявність «обґрунтованої підозри» у вчинені правопорушення передбачає «наявність фактів або інформації, які б могли переконати об`єктивного спостерігача в тому, що відповідна особа могла-таки вчинити злочин». І такі факти мають бути досить переконливими, щоб суд на підставі їх розумної оцінки міг визнати причетність особи до вчинення злочину.

Згідно пред`явленого обвинувачення, ОСОБА_3 07 серпня 2022 року, близько 20 год. 30 хв., перебуваючи в приміщенні салону краси «PINK», що розташований в м. Чорткові по вул. Богдана Лепкого, 1Б, розпочав словесну суперечку з ОСОБА_5 та в подальшому, діючи умисно, протиправно, усвідомлюючи злочинний характер своїх дій, з метою застосування фізичного насильства до потерпілої, схопив обома руками за передпліччя її правої руки та тягнув сходами до вхідних дверей в приміщення, внаслідок чого ОСОБА_5 відчула фізичний біль та не отримала тілесних ушкоджень.

Разом з тим, вказані твердження сторони обвинувачення не знайшли свого підтвердження під час розгляду кримінального провадження, з огляду на наступне.

Згідно пред`явленого обвинувачення, місцем вчинення кримінального правопорушення, інкримінованого ОСОБА_3 , вказано салон краси «PINK». Разом з тим, в судовому засіданні з`ясовано з показів обвинуваченого, потерпілої, свідків, що подія відбувалась поза салоном краси, на сходовій клітці.

Крім того, існують розбіжності між пред`явленим ОСОБА_3 обвинуваченням та протоколом прийняття заяви від потерпілої

ОСОБА_5 . Згідно висунутого обвинувачення, ОСОБА_3 схопив обома руками за передпліччя правої руки ОСОБА_5 та тягнув її сходами до вхідних дверей. Відповідно до заяви ОСОБА_5 , ОСОБА_3 в ході словесної суперечки зловив її за обидва передпліччя та силою тягнув вниз по сходах із приміщення на вихід, внаслідок чого вона відчула сильну фізичну біль та у неї не утворилось тілесних ушкоджень.

Також, суд критично оцінює покази потерпілої ОСОБА_5 щодо винуватості обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, оскільки, вони не в повній мірі відповідають обставинам, які були досліджені під час розгляду кримінального провадження.

Зокрема, твердження потерпілої про те, що ОСОБА_3 тягнув її сходами до вхідних дверей, крім її показів, фактично, нічим не підтвердженні. Суд критично оцінює покази свідка ОСОБА_22 щодо цієї обставини, оскільки, свідок, в судовому засіданні не змогла чітко пояснити, чому про ці обставини вона нічого не пам`ятала під час проведення слідчого експерименту за її участі в серпні минулого року, а згадала під час допиту в суді в якості свідка. Таких доказів не здобуто і під час допиту свідка ОСОБА_18 ..

Також, крім показань потерпілої ОСОБА_5 , інших об`єктивних даних про те, що останній від того, що її зловив за передплічччя обвинувачений ОСОБА_3 , було спричинено фізичний біль, не встановлено. Саме по собі таке твердження ОСОБА_5 не може беззаперечно свідчити про те, що вона дійсно від дій ОСОБА_3 відчула фізичний біль. Суду не надано медичної документації, висновків експертів, в яких був би докладний опис місця і площі больових відчуттів, що свідчить про відсутність підстав вважати, що можливі дії ОСОБА_3 спричинили ОСОБА_5 фізичний біль.

Показами свідка ОСОБА_24 також не доведено, що ОСОБА_3 вчинив інкриміноване йому кримінальне правопорушення.

Разом з тим, згідно з дослідженими в судовому засіданні письмовими доказами сторони захисту,щодо спростування обвинувачення, пред`явленого ОСОБА_3 , підтверджується достовірність його показів щодо тривалості стосунків з потерпілою ОСОБА_5 ..

Згідно ч. 3 ст. 373 КПК України, обвинувальний вирок не може ґрунтуватися на припущеннях і ухвалюється лише за умови доведення у ході судового розгляду винуватості особи у вчиненні кримінального правопорушення.

Відповідно до п. 19 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про застосування Конституції України при здійсненні правосуддя» від 01 листопада 1996 року № 9, визнання особи винуватою у вчиненні злочину може мати місце лише за умови доведеності її вини.

Згідно з ч. 2 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожен, кого обвинувачено у вчиненні кримінального правопорушення, вважається невинуватим доти, доки його вину не буде доведено в законному порядку.

Відповідно до ч. 2 ст. 62 Конституції України та ч. 2 ст. 17 КПК

України, ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчинені злочину (кримінального правопорушення) і має бути виправданим, якщо сторона обвинувачення не доведе винуватість особи поза розумним сумнівом, а, відповідно до ч. 3 ст. 62 Конституції України та ч. 4 ст. 17 КПК України, усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачиться на користь такої особи.

Сумнівний характер вчинення ОСОБА_3 інкримінованого йому кримінального правопорушення не узгоджується із стандартом доказування «поза розумним сумнівом», який також знайшов свій вияв і в практиці Європейського суду з прав людини, зокрема, в рішенні від 21.07.2011 у справі «Коробов проти України», в якому зазначалось, що суд при оцінці доказів, як правило, застосовує критерій доведення «поза розумним сумнівом», проте, така доведеність може випливати зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неоспорюваних презумпції факту.

На підставі наведеного, провівши судовий розгляд даного кримінального провадження, відповідно до положень ст. 337 КПК України, згідно з якими судовий розгляд проводиться лише в межах висунутого обвинувачення відповідно до обвинувального акту, дотримуючись принципів змагальності сторін та свободи в подані ними суду своїх доказів і у доведеності перед судом їх переконливості, дотримуючись принципу диспозитивності, а саме: діючи в межах своїх повноважень та компетенції, вирішуючи лише ті питання, що винесені на розгляд сторонами та віднесені до їх повноважень, зберігаючи об`єктивність та неупередженість, створив необхідні умови для реалізації сторонами їхніх процесуальних прав та виконання процесуальних обов`язків, у зв`язку з чим не наділений повноваженнями за власною ініціативою ініціювати проведення певних слідчих (розшукових) дій, оскільки функції державного обвинувачення, захисту та судового розгляду не можуть покладатися на один і той самий орган, суд приходить до висновку про те, що доводи обвинувачення не знайшли свого об`єктивного підтвердження, наведені стороною обвинувачення доводи ґрунтуються на припущеннях, а з урахуванням позиції ОСОБА_3 про те, що він не вчиняв кримінального правопорушення, приймаючи до уваги вимоги ст. 62 Конституції України, суд вважає, що належних, достатніх та допустимих доказів на спростування його тверджень стороною обвинувачення не було надано, а усі сумніви стосовно доказування вини трактуються на користь обвинуваченого.

Статтею 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського Суду з прав людини» від 23.02.2006 передбачено, що при розгляді справ суди застосовують Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року та практику Європейського Суду з прав людини як джерело права.

Так, у справі «Барбера, Мессегу і Хабардо проти Іспанії» від 6.12.1998 (п.146), Європейський суд з прав людини встановив, що «принцип презумпції невинності вимагає серед іншого, щоб, виконуючи свої обов`язки, судді не починали розгляд справи з упередженої думки, що підсудний скоїв злочин, який ставиться йому в провину; обов`язок доведення лежить на обвинуваченні, і всі сумніви повинні тлумачитися на користь обвинуваченого». Європейський суд з прав людини також підкреслив, що за змістом пункту 2 статті 6 Конвенції, докази, покладені в основу висновку суду про винність обвинуваченого, повинні відповідати як вимогам достатності, так і переконливості.

З урахуванням наданих обвинуваченням і досліджених судом доказів, суд приходить до висновку, що стороною обвинувачення не було надано переконливих, належних і допустимих доказів вчинення ОСОБА_3 інкримінованого йому кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 126 КК України, наведені ж органом досудового розслідування докази ґрунтуються лише на припущеннях, а тому ОСОБА_3 слід виправдати з підстав, передбачених п. 2 ч. 1 ст. 373 КПК України у зв`язку з недоведеністю вчинення ним кримінального правопорушення.

Відповідно до ч. 3 ст. 129 КПК України, у разі виправдання обвинуваченого за відсутності в його діях складу кримінального правопорушення або його непричетності до вчинення кримінального правопорушення, а також у випадках, передбачених частиною першою ст. 326 цього Кодексу, суд залишає позов без розгляду.

Враховуючи вказані вимоги закону, цивільний позов потерпілої ОСОБА_5 до ОСОБА_3 про стягнення 10 000 грн. моральної шкоди, залишити без розгляду.

Заходи забезпечення кримінального провадження не застосовувались.

Речових доказів у кримінальному провадженні не має.

Процесуальних витрат у кримінальному провадженні не має.

Керуючись ст. 62 Конституції України, ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ст. ст. 373, 374, 395 Кримінального процесуального кодексу України, суд,

У Х В А Л И В:

ОСОБА_3 визнати не винуватим у пред`явленому обвинуваченні у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 126 Кримінального кодексу України та виправдати у зв`язку з не доведеністю вчинення ним кримінального правопорушення.

Цивільний позов ОСОБА_5 до ОСОБА_3 про відшкодування 10 000 грн. моральної шкоди, залишити без розгляду.

Апеляційна скарга на вирок може бути подана протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Тернопільського апеляційного суду через Чортківський районний суд.

Вирок, якщо інше не передбачено цим Кодексом, набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.

Обвинуваченому та прокурору копія вироку вручається негайно після його проголошення.

Суддя /підпис/

Копія вірна

Оригінал вироку знаходиться в Чортківському районному суді Тернопільської області в матеріалах справи № 608/1861/22.

Вирок набрав законної сили «____» __________________ року.

Суддя: ОСОБА_1

Копію вироку видано «_____» _____________________року

Секретар: