Справа № 357/4682/21
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

05.04.2023 м. Біла Церква. Білоцерківський міськрайонний суд Київської області в складі головуючий суддя ОСОБА_1 , за участі секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , обвинуваченої ОСОБА_4 , представника потерпілої ОСОБА_5 , розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження внесене до ЄРДР за № 0000666 від 12.04.2021 відносно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки с. Острійки Білоцерківського району Київської області, громадянки України, освіта 9 класів, вдови, офіційно не працюючої, раніше не судимої, проживаючої за адресою АДРЕСА_1 , обвинуваченої у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ст. 185 ч.1 КК України,

У С Т А Н О В И В:

доведеним, що 08.04.2021, близько 17 години, ОСОБА_4 перебуваючи біля будинку своєї тітки ОСОБА_6 , що розташований за адресою: АДРЕСА_2 , вирішила зайти до будинку провідати останню. Зайшовши, шляхом вільного доступу, через незачинені двері, до вказаного будинку ОСОБА_4 в спальній кімнаті побачила ОСОБА_6 , яка відпочивала. Після цього, на телевізорі побачила грошові кошти в сумі 4000 грн. та в цей час у ОСОБА_4 виник умисел на викрадення вказаних коштів.

Реалізуючи свій злочинний умисел, спрямований на таємне викрадення чужого майна, переслідуючи корисливий мотив та мету незаконного збагачення, діючи умисно, ОСОБА_4 , шляхом вільного доступу та скориставшись тим, що її дії залишаються непоміченими потерпілою, вчинила крадіжку 4000 грн., що належать ОСОБА_6 , яка в цей час відпочивала в цій кімнаті.

В подальшому, ОСОБА_4 , з місця вчинення кримінального проступку зникла, викраденими грошовими коштами розпорядилася на власний розсуд, чим спричинила потерпілій ОСОБА_6 майнової шкоди на суму 4000 грн.

Допитана у судовому засіданні обвинувачена ОСОБА_4 свою винуватість у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ст. 185 ч.1 КК України визнала повністю, фактичні обставини справи і зібрані по ній докази не заперечує, не оспорює, у вчинені кримінального правопорушення розкаюється і дала показання, що повністю узгоджуються з мотивувальною частиною цього вироку.

По суті обвинувачення і заданих запитань ОСОБА_4 пояснила, що дійсно 08 квітня 2021 р. близько 17 години вона перебуваючи біля будинку своєї тітки Музики, що розташований за адресою АДРЕСА_2 , вирішила зайти до будинку провідати останню. Зайшовши, шляхом вільного доступу, через незачинені двері, до вказаного будинку вона в спальній кімнаті побачила ОСОБА_6 , яка відпочивала. Після цього, на телевізорі побачила грошові кошти в сумі 4000 грн. та в цей час у неї виник намір викрадення вказаних коштів. Реалізуючи свій намір, діючи таємно, з метою збагачення за рахунок тітки, вона шляхом вільного доступу та скориставшись тим, що її дії залишаються непоміченими потерпілою, вчинила крадіжку 4000 грн., що належать ОСОБА_6 , яка в цей час відпочивала в цій кімнаті. В подальшому, вона з місця вчинення кримінального проступку зникла, викраденими грошовими коштами розпорядилася на власний розсуд. Не заперечує, що своїми діями спричинила потерпілій ОСОБА_6 майнової шкоди на суму 4000 грн. У вчиненому розкаюється. Зібрані по справі докази визнає, та їх не оспорює. Суму грошових коштів, які викрала визнає, не оспорює. Кваліфікацію її дій за ст. 185 ч.1 КК України визнає, її не оспорює. Фактичні обставини у кримінальному провадженні не оспорює, їх визнає повністю. Цивільний позов визнає повністю, як в частині завданих матеріальних збитків, так і моральної шкоди.

Оскільки зібрані на досудовому розслідуванні документи, інші матеріали, які є матеріалами кримінального провадження кримінальною справою, визнані обвинуваченою ОСОБА_4 у повному обсязі і нею не заперечуються та не оспорюються, відповідно до ст. 349 ч.3 КПК України, вони з ініціативи прокурора, і добровільної згоди обвинуваченої, потерпілої, представника потерпілої, яким попередньо були роз`яснені положення ст. 349 ч.3 КПК України, у судовому засіданні не досліджувались, їх дослідження судом визнано недоцільним, про це судом постановлена ухвала.

Визнавальні показання обвинуваченої в ході судового засідання, підтверджуються, доказами, що містяться у кримінальному провадженні, повністю з ними узгоджуються, тому її показання суд визнає достовірними.

Суд дії обвинуваченої ОСОБА_4 кваліфікує за ст. 185 ч.1 КК України таємне викрадення чужого майна (крадіжка).

Обираючи вид та міру покарання суд, керується вимогами ст.ст. 65-67 КК України, враховує вид та межі покарання, установлені в санкції частини статті КК України, що передбачає відповідальність за вчинене кримінальне правопорушення, ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винної та обставини, які пом`якшують та обтяжують покарання.

Обвинувачена за формою вини, ступенем тяжкості вчинила умисний кримінальний проступок, передбачений ст. 185 ч.1 КК України.

Обвинувачена за місцем проживання сусідами характеризується негативно.

Вона раніше не судима.

На обліку у лікаря нарколога, психіатра не перебуває.

Обставиною, яка пом`якшує покарання обвинуваченого судом визнається: визнання винуватості.

Суд, керуючись вимогами ст. 91 ч.1 п. 4, ст. 337 ч.1 КПК України не встановив обставин, які обтяжують покарання ОСОБА_4 , зважаючи на відсутність зазначеного у обвинувальних актах - (потерпіла ОСОБА_6 , 1960 року народження п.6 ч.1 ст. 67 КК України).

Суд при цьому суд зазначає, що не вправі визнати такою обставиною: вчинення кримінального правопорушення щодо особи похилого віку: потерпіла ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , є тіткою обвинуваченої ОСОБА_4 , оскільки згідно формулювання обвинувачення, оскільки таке не зазначено у обвинувальних актах (первинному і зміненому).

ОСОБА_4 на обліку у лікаря нарколога, лікаря психіатра не перебуває.

Суд, враховуючи ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, обставини його вчинення, особу винної, яка характеризується за місцем проживання негативно, офіційно не працює, раніше не судима, обставину, яка пом`якшує покарання, обставину, яка обтяжує покарання, досудову доповідь органу пробації про середній ризик вчинення повторного кримінального правопорушення, середній ризик небезпеки для суспільства, дійшов висновку, що необхідним і достатнім для можливого виправлення ОСОБА_4 буде призначення їй покарання у виді арешту у середній межі санкції, передбаченої ст. 185 ч.1 КК України.

Суд також враховує неодноразову неявку обвинуваченої ОСОБА_4 до суду без поважної причини, оголошення судом її розшуку, після встановлення її місця проживання та письмового її зобов`язання явки до суду, неодноразове не з`являлася до суду, без поважної причини.

Саме таке покарання, на думку суду, буде необхідним і достатнім для її можливого виправлення та попередження вчинення обвинуваченою та іншими особами нових кримінальних правопорушень.

Вирішуючи цивільний позов потерпілої про стягнення із обвинуваченої в рахунок відшкодування завданих матеріальних збитків 4 000 грн., моральної шкоди в розмірі 5 000 грн., суд на підставі ст.ст. 22,23,1166,1167 ЦК України, керуючись ст.ст. 127-129 КПК України, зважаючи на визнання обвинуваченою цивільного позову, дійшов висновку задоволення позову у повному обсязі.

Речові докази, процесуальні витрати відсутні.

В ході досудового розслідування, судового розгляду кримінального провадження, ОСОБА_4 не затримувалася, відносно неї запобіжний захід не застосовувався.

Враховуючи викладене, керуючись ст.ст. 367-371,373,374 КПК України, суд,

У Х В А Л И В:

ОСОБА_4 визнати винуватою у пред`явленому обвинуваченні у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ст. 185 ч.1 КК України і призначити їй покарання у виді арешту на строк 3 (три) місяці.

Початок строку відбування покарання ОСОБА_4 обчислювати з 05 квітня 2023 р.

Застосувати стосовно ОСОБА_4 запобіжний захід у виді тримання під вартою до вступу вироку в законну силу, взявши її під варту в залі суду.

Стягнути із ОСОБА_4 на користь ОСОБА_6 в рахунок відшкодування завданих матеріальних збитків 4000 (чотири тисячі) грн., моральної шкоди в розмірі 5000 (п`ять тисяч) грн., а всього 9000 (дев`ять тисяч) грн.

Вирок відповідно до ст. 532 КПК України набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого КПК України, якщо таку скаргу не було подано.

Вирок може бути оскаржений до Київського апеляційного суду протягом 30 днів з дня його проголошення, для особи, яка перебуває під вартою, з моменту вручення їй копії судового рішення, шляхом подачі апеляції через Білоцерківський міськрайонний суд Київської області.

Вирок не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним відповідно до положень ч.3 статті 349 КПК України.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченій і прокурору.

Копію вироку не пізніше наступного дня після ухвалення надіслати учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні.

Суддя Юрій БУЦМАК

Білоцерківського міськрайонного суду

Київської області