Справа № 953/6699/22
н/п 1-кс/953/1811/23
"20" березня 2023 р. м. Харків
Київський районний суд м. Харкова у складі:
слідчого судді - ОСОБА_1 ,
за участю секретаря - ОСОБА_2 ,
встановив:
В судове засідання представник ОСОБА_3 - адвокат ОСОБА_4 не з`явилася, повідомлялася належним чином про дату, час та місце розгляду справи, на електрону адресу суду 20.03.2023 надійшла заява від адвоката, в якій просить провести розгляд клопотання без їх участі, клопотання просить задовольнити в повній мірі (а.с. 26-27).
Слідчий суддя, дослідивши надані докази, приходить до наступного.
Ухвалою слідчого судді Октябрського районного суду м. Полтави від 29.09.2022 накладено арешт із забороною відчуження та користування на зазначене у клопотанні майно, а саме, в тому числі, на: автомобіль Daewoo Leganza, сірого кольору, днз НОМЕР_1 , VIN: НОМЕР_4 ; свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_5 на автомобіль Daewoo Leganza, сірого кольору, днз НОМЕР_1 , VIN: НОМЕР_4 , на ім`я ОСОБА_7 ; зв`язка з 5 ключами, 1 магнітним ключем та брилком (а.с. 33-35).
Відповідно до ст. 2 КПК України завданням кримінального провадження визначено захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.
Згідно абз. 2 ч. 1 ст. 174 КПК України, арешт майна може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування за клопотанням іншого власника або володільця майна, якщо він доведе, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба.
Заходи забезпечення у вигляді арешту майна мають бути пропорційними щодо мети їх застосування, повинен бути встановлений справедливий баланс між завданнями кримінального провадження та вимогою захисту основних прав особи.
Згідно вимог ч. 3 ст. 132 КПК України, застосування заходів забезпечення кримінального провадження не допускається, якщо слідчий, прокурор не доведе, що: 1) існує обґрунтована підозра щодо вчинення кримінального правопорушення такого ступеня тяжкості, що може бути підставою для застосування заходів забезпечення кримінального провадження; 2) потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи особи, про який ідеться в клопотанні слідчого, прокурора; 3) може бути виконане завдання, для виконання якого слідчий, прокурор звертається із клопотанням.
Відповідно до абз. 1 ч. 1 ст. 170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.
Частиною 2 ст. 170 КПК України встановлено, що арешт майна допускається з метою забезпечення: збереження речових доказів; спеціальної конфіскації; конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.
Як передбачено ч.1 ст. 131 КПК України, заходи забезпечення кримінального провадження застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження.
Відповідно до п. 2 ч. 3 ст. 132 КПК України, застосування заходів забезпечення кримінального провадження не допускається, якщо слідчий, прокурор не доведе, що потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи особи, про який ідеться в клопотанні слідчого, прокурора.
Згідно заяви прокурора відділу Харківської обласної прокуратури ОСОБА_11 від 20.03.2023, під час досудового розслідування встановлено, що підозрюваний ОСОБА_6 неодноразово використовував зазначений автомобіль під час підготовки до вчинення кримінальних правопорушень, у тому числі для прибуття на місця скоєння злочинів, зникнення з них, перевезення інших учасників злочинного угрупування, а також перевезення викраденого майна, тобто вказаний автомобіль використовувався як засіб вчинення злочинів. Арешт на вказане майно накладено з метою забезпечення збереження речових доказів, спеціальної конфіскації, конфіскації майна як виду покарання та відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення, у відповідності до ст. 170 КПК України (а.с. 30).
На теперішній час достатніх даних, що скасування арешту з вказаного автомобіля не може негативно вплинути на хід досудового розслідування, слідчому судді не надано. Слідчі дії у вказаному кримінальному провадженні тривають.
Даних на підтвердження того, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано, до слідчого судді не надано, даних, що з вказаним транспортним засобом проведені всі необхідні експертизи тощо, слідчому судді також не надано, а тому клопотання є передчасним та задоволенню не підлягає.
Враховуючи викладене, на теперішній час клопотання представника ОСОБА_3 адвоката ОСОБА_4 є передчасним та задоволенню не підлягає.
Керуючись ст.ст. 2, 7, 174, 309, 372, ч. 2 ст. 376 КПК України,
Ухвалив:
Ухвала оскарженню не підлягає. Заперечення проти неї можуть бути подані під час підготовчого провадження в суді.

Слідчий суддя ОСОБА_1