ЧЕРКАСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 11-кп/821/256/23 Справа № 708/935/22 Категорія: ст.331 КПК УкраїниГоловуючий у І інстанції ОСОБА_1 Доповідач в апеляційній інстанції ОСОБА_2
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 лютого 2023 року Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Черкаського апеляційного суду в складі:

головуючого суддіОСОБА_2 ,
суддівОСОБА_3 , ОСОБА_4
секретаря судового засідання за участі: прокурора захисникаОСОБА_5 ОСОБА_6 ОСОБА_7

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Черкаси виділені матеріали кримінального провадження №0001083 від 13.06.2022 за апеляційною скаргою захисника обвинуваченого ОСОБА_8 ОСОБА_7 на ухвалу Чигиринського районного суду Черкаської області від 14 лютого 2023 року, якою щодо ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , продовжено запобіжний захід у виді тримання під вартою строком на 60 днів, до 14 квітня 2023 року, включно, без внесення розміру застави ,-

в с т а н о в и л а :

У провадженні Чигиринського районного суду Черкаської області перебувають матеріали кримінального провадження №0001083 від 13.06.2022 за обвинуваченням ОСОБА_8 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.115, ч.1 ст.263 КК України.

У судовому засіданні 14 лютого 2023 року ухвалою Чигиринського районного суду Черкаської області продовжено ОСОБА_8 запобіжний захід у виді тримання під вартою строком на 60 днів, до 14 квітня 2023 року, включно, без внесення розміру застави.

Продовжуючи даний запобіжний захід, місцевий судом враховано дані про особу обвинуваченого ОСОБА_8 , який в період воєнного стану на території України вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч.1 ст.115 КК України, що згідно з ч.6 ст.12 КК України, класифікується як особливо тяжкий злочин, вину у вчиненні кримінального правопорушення не визнає, враховуючи тяжкість покарання, що йому загрожує в разі визнання його винним, наявність ризику переховування від суду, незаконного впливу на потерпілу, свідків у цьому ж кримінальному провадженні, можливість перешкоджання останнього кримінальному провадженню, можливість знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, що мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, так як на час оголошення підозри, працював дізнавачем СД Черкаського районного управління поліції ГУНП в Черкаській області і йому достеменно відомо слідчі дії, методи та способи ведення досудового розслідування кримінального провадження та збирання доказів.

Крім того, місцевим судом враховано, що судове провадження не завершено до спливу строку тримання під вартою, в судовому засіданні не допитані свідки, потерпіла та визначені ст.177 КПК України ризики, що були підставою для обрання обвинуваченому запобіжного заходу у виді тримання під вартою, та його подальшого продовження на час розгляду кримінального провадження не відпали.

Не погоджуючись з ухвалою суду першої інстанції, захисник обвинуваченого ОСОБА_8 ОСОБА_7 подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати ухвалу Чигиринського районного суду Черкаської області від 14 лютого 2023 року, обрати ОСОБА_8 запобіжний захід у виді домашнього арешту.

Вважає, що оскільки взяття під варту є виключним і найбільш суворим запобіжним заходом, який застосовується лише тоді, коли є підстави вважати, що менш суворі запобіжні заходи можуть не забезпечити виконання обвинуваченим процесуальних обов`язків і належної поведінки, а тому є підстави для обрання більш м`якого запобіжного заходу у виді особистого зобов`язання чи домашнього арешту. Крім того, обраний запобіжний захід ОСОБА_8 розходиться з практикою ЄСПЛ та практикою України.

Зазначає, що дії правоохоронних органів суперечать діючому КПК України, оскільки з процесуальних документів не зрозуміло обґрунтованість підозри у вчиненні ОСОБА_8 злочинів, передбачених ч.1 ст.115, ч.1 ст.263 КК України.

Вказує, що до клопотання прокурора не додано жодного суттєвого доказу, який би підтверджував пред`явлення обґрунтованої підозри та те, що прокурор не довів суду належним чином неможливість застосування до обвинуваченого більш м`якого запобіжного заходу.

Сторона захисту також зазначає, що ОСОБА_8 раніше не судимий, до кримінальної відповідальності не притягувався, є учасником бойових дій, має на утриманні двох малолітніх дітей, його вина не доведена.

Заслухавши доповідь судді, думки захисника обвинуваченого ОСОБА_8 - ОСОБА_7 , який просив апеляційну скаргу задовольнити з наведених в ній підстав, прокурора ОСОБА_6 про залишення апеляційної скарги без задоволення, вивчивши матеріали провадження, та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення, виходячи з наступного.

Згідно ст.404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Відповідно до ч.1 ст.331 КПК України під час судового розгляду суд за клопотанням сторони обвинувачення або захисту має право своєю ухвалою змінити, скасувати або обрати запобіжний захід щодо обвинуваченого.

Нормами ч.2 цієї статті визначено те, що вирішення питання судом щодо запобіжного заходу відбувається в порядку, передбаченому главою 18 цього Кодексу.

Частиною 3 ст.331 КПК України передбачено, що незалежно від наявності клопотань суд зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою до спливу двомісячного строку з дня надходження до суду обвинувального акту чи з дня застосування судом до обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. За наслідками розгляду питання суд своєю вмотивованою ухвалою скасовує, змінює запобіжний захід у вигляді тримання під вартою або продовжує його дію на строк, що не може перевищувати двох місяців.

До спливу продовженого строку суд зобов`язаний повторно розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою, якщо судове провадження не було завершене до його спливу.

Згідно ст.177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання наявним ризикам.

Відповідно до вимог ч.1 ст.183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден з більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу.

Положеннями ст.199 КПК України регламентовано порядок продовження строку тримання під вартою.

Колегія суддів вважає, що судом першої інстанції при вирішенні питання щодо доцільності продовження строку дії запобіжного заходу у виді тримання під вартою стосовно ОСОБА_8 , в порядку ст.331 КПК України, було врахував норми КПК України та в повній мірі обґрунтовано своє рішення щодо необхідності продовження даного заходу забезпечення кримінального провадження.

Із виділених матеріалів кримінального провадження вбачається, що ОСОБА_8 обґрунтовано обвинувачується у вчиненні особливо тяжкого злочину, передбаченого ч.1 ст.115 КК України, за який передбачене покарання у виді позбавлення волі на строк від семи до п`ятнадцяти років та у вчиненні тяжкого злочину, передбаченого ч.1 ст.263 КК України, за який передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від трьох до семи років, які було вчинено в період воєнного стану на території України.

Обвинувальний акт у кримінальному провадженні відносно обвинуваченого ОСОБА_8 скеровано до суду, однак завершити судове провадження до спливу строку дії запобіжного заходу у виді тримання під вартою неможливо, тоді як строк дії зазначеного запобіжного заходу закінчується 17 лютого 2023 року. При цьому обвинувачений ОСОБА_8 вину у вчинених кримінальних правопорушеннях не визнає та враховуючи тяжкість покарання, що йому загрожує в разі визнання його винним, наявний ризик переховування останнього від суду, впливу на потерпілу, свідків у даному кримінальному провадженні, та можливість перешкоджання кримінальному провадженню, знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, що мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, так як на час оголошення підозри працював дізнавачем СД Черкаського районного управління поліції ГУНП в Черкаській області і йому достеменно відомо слідчі дії, методи та способи ведення досудового розслідування кримінального провадження, та збирання доказів.

При цьому, прокурором доведено наявність існування ризиків, передбачених ч.1 ст.177 КПК України та відсутності можливості застосування щодо ОСОБА_8 альтернативних запобіжних заходів, які не здатні забезпечити його належну процесуальну поведінку і запобігти ризикам, які існують та забезпечити досягнення мети їх застосування.

На думку колегії суддів, обрання обвинуваченому ОСОБА_8 більш м`якого запобіжного заходу, аніж тримання під вартою, є необґрунтованим та невиправданим.

В апеляційній скарзі захисник обвинуваченого ОСОБА_8 ОСОБА_7 посилається на те, що дії правоохоронних органів суперечать діючому КПК України, оскільки з процесуальних документів не зрозуміло обґрунтованість підозри у вчиненні ОСОБА_8 злочинів, передбачених ч.1 ст.115, ч.1 ст.263 КК України.

На думку колегії суддів, зазначені доводи сторони захисту є неприйнятними, оскільки вагомість доказів, наданих стороною обвинувачення щодо причетності обвинуваченого до скоєння злочинів, підлягає оцінці в ході розгляду кримінального провадження по суті пред`явленого обвинувачення.

Неспроможними є доводи захисника ОСОБА_7 , що до клопотання прокурора не додано жодного суттєвого доказу, який би підтверджував пред`явлення обґрунтованої підозри та те, що прокурор не довів суду належним чином неможливість застосування до обвинуваченого більш м`якого запобіжного заходу, оскільки з врахуванням сукупного аналізу обставин кримінальних правопорушень та особи обвинуваченого, обрання останньому менш суворого запобіжного заходу, аніж тримання під вартою, є необґрунтованим та невиправданим.

В апеляційній скарзі захисник обвинуваченого ОСОБА_8 ОСОБА_7 також зазначає, що ОСОБА_8 раніше не судимий, до кримінальної відповідальності не притягувався, є учасником бойових дій, має на утриманні двох малолітніх дітей, його вина не доведена.

З врахуванням фактичних обставин кримінальних правопорушень, у вчиненні яких обвинувачується ОСОБА_8 , колегія суддів вважає зазначені доводи необґрунтованими.

Крім того, відповідно до усталеної практики Європейського суду з прав людини, висновки про ступінь ризиків та неможливості запобігання їм більш м`якими запобіжними заходами, мають бути зроблені за результатами сукупного аналізу обставин злочину та особи обвинуваченого, та поведінки обвинуваченого під час розслідування кримінального правопорушення.

Як під час розгляду справи місцевим судом, так і під час апеляційного розгляду, не здобуто даних, які б безумовно свідчили про неможливість тримання ОСОБА_8 під вартою, а також не отримано відомостей щодо інших обставин, які б переважили ризики, передбачені ст.177 КПК України.

Інформація про те, що обвинувачений ОСОБА_8 за станом здоров`я не може утримуватися під вартою в матеріалах справи відсутня та стороною захисту не надана.

З огляду на наведене, підстави для задоволення апеляційної скарги захисника обвинуваченого ОСОБА_8 ОСОБА_7 з мотивів, наведених в ній, та скасування ухвали суду із застосуванням до нього запобіжного заходу не пов`язаного з триманням під вартою, на думку апеляційного суду, відсутні.

Керуючись ст.ст.183, 199, 315, 405, 418, 419 КПК України, колегія суддів судової палати, -

у х в а л и л а :

Ухвалу Чигиринського районного суду Черкаської області від 14 лютого 2023 року, якою щодо ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , продовжено запобіжний захід у виді тримання під вартою строком на 60 днів, до 14 квітня 2023 року, включно, без внесення розміру застави залишити без змін, а апеляційну скаргу захисника обвинуваченого ОСОБА_8 ОСОБА_7 , без задоволення.

Ухвала суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту її проголошення і оскарженню не підлягає.

Головуючий

Судді