ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 11-кп/803/2103/22 Справа № 191/764/22 Суддя у 1-й інстанції - ОСОБА_1 Суддя у 2-й інстанції - ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 листопада 2022 року м. Дніпро

Колегія суддів Судової палати з розгляду кримінальних справ Дніпровського апеляційного суду у складі:

головуючого судді ОСОБА_2
суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4
за участю секретаря ОСОБА_5
прокурора ОСОБА_6
засудженого ОСОБА_7 (в режимі відеоконференції)

розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали кримінального провадження за апеляційною скаргою засудженого ОСОБА_7 на ухвалу Синельниківського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 19 травня 2022 року про відмову у задоволенні клопотання про умовно-дострокове звільнення щодо

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , засудженого 12.08.2021 року Саксаганським районним судом м. Кривого Рогу Дніпропетровської області за ч.2 ст. 185 ч.2 КК України. На підставі ст. 70 ч.4 КК України шляхом поглинення менш суворого покарання за цим вироком більш суворим покаранням від 24.12.2019 року остаточно 4 роки 6 місяців позбавлення волі,
Встановила:
Вказаною ухвалою відмовлено в задоволенні клопотання засудженого ОСОБА_7 про його умовно-дострокове звільнення
Рішення суду обґрунтовано тим, що поведінка засудженого під час відбування покарання не є зразковою та на даний час не свідчить про його виправлення. Наявність у засудженого лише двох заохочень, а також його працевлаштування на виробництві установи, його статус учасника бойових дій, не можуть бути єдиною підставою для його умовно-дострокового звільнення.
Засуджений ОСОБА_7 не погодився з даним рішенням суду. В апеляційній скарзі просить ухвалу скасувати та постановити нову, якою застосувати до нього вимоги ст. 81 КК України та звільнити його умовно-достроково від відбування призначеного покарання.
Посилається на те, що з лютого 2022 року відбуває покарання в Синельниківській установі виконання покарань, працевлаштований з перших дній, за що має два заохочення, стягнень не має. Завжди має охайний вигляд, свої речі тримає у порядку.
Крім того зазначає, що він є учасником бойових дій та має бойовий досвід. В умовах воєнного стану бажає допомогти боронити цілісність кордонів України.
Під час апеляційного розгляду засуджений підтримав вимоги своєї апеляційної скарги та просив їх задовольнити.
Прокурор заперечував проти задоволення апеляційних вимог засудженого. Вважав ухвалу законною та обґрунтованою.
В судових дебатах учасники кримінального провадження підтримали такі ж позиції.

Виходячи із вимог ст. 404 КПК України, колегія суддів перевіряє судове рішення в межах поданих апеляційних скарг.
Відповідно до ст. 81 КК України особам, що відбувають покарання у виді обмеження або позбавлення волі, невідбута частина покарання може бути замінена судом більш м`яким покаранням. У цих випадках більш м`яке покарання призначається в межах строків, установлених у Загальній частині цього Кодексу для даного виду покарання, і не повинне перевищувати невідбутого строку покарання, призначеного вироком. У разі заміни невідбутої частини основного покарання більш м`яким засудженого може бути звільнено також і від додаткового покарання у виді позбавлення права займати певні посади чи займатися певною діяльністю. Заміна невідбутої частини покарання більш м`яким може бути застосована, якщо засуджений став на шлях виправлення. Заміна невідбутої частини покарання більш м`яким можлива після фактичного відбуття засудженим, певного строку покарання.
Відповідно до роз`яснень, які містяться в п. 2 постанови №2 Пленуму Верховного Суду України від 26 квітня 2002 року "Про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміну невідбутої частини покарання більш м`яким, умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміна невідбутої частини покарання більш м`яким можливі лише після повного та всебічного вивчення даних про особу засудженого. При цьому головною умовою прийняття такого рішення є доведеність при заміні невідбутої частини покарання більш м`яким - того, що засуджений став на шлях виправлення.
Як вбачається з матеріалів провадження та технічного запису судового засідання, суд дослідивши всі обставини справи, прийшов до обґрунтованого висновку про необхідність відмови в задоволенні клопотання.
Так, ОСОБА_7 засуджений вироком Жовтневого районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 02.07.2019 року за ч.3 ст. 185, ч.2 ст. 190, ч.1 ст. 263, ч.2 ст. 309, ч.1 ст. 70, ст. 71 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 4 роки 6 місяців.
01.11.2019 року вироком Дніпровського апеляційного суду вирок Жовтневого районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 02.07.2019 року скасовано в частині призначеного покарання та ухвалено новий, яким ОСОБА_7 призначено покарання за ч.3 ст. 185, ч.2 ст. 190, ч.1 ст. 70, ч.1 ст. 263, ч.2 ст. 309, ч.1 ст. 70, ч.1 ст. 71 КК України у виді позбавлення волі на строк 4 роки 6 місяців.
24.12.2019 року вироком Тернівського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області ОСОБА_7 засуджено за ч.2 ст.15, ч.2 ст. 185, ч.3 ст. 15, ч.3 ст. 185, ч.2 ст. 190, ч.1 ст. 70 КК України до покарання на строк 3 роки позбавлення волі. На підставі ч.4 ст. 70 КК України, шляхом поглинання менш суворого покарання, призначеного цим вироком, більш суворим покаранням, призначеним вироком Дніпровського апеляційного суду від 01.11.2019 року, остаточно призначено покарання у виді позбавлення волі на строк 4 роки 6 місяців.
12.08.2021 року вироком Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області ОСОБА_7 засуджено за ч.2 ст. 185, ч.4 ст. 70 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 4 роки 6 місяців.
Початок строку відбування покарання 24.12.2019 року.
Кінець строку відбування покарання 20.09.2023 року.
За час перебування в Криворізькій установі виконання покарань № 3 ОСОБА_7 характеризувався посередньо, стягнень та заохочень не мав.
До ДУ Синельниківська виправна колонія (№94) прибув 19.02.2020 року.
Працевлаштований в цех № 2 різноробочим, до праці ставиться задовільно. Має 2 заохочення, яке надавалось останньому з метою стимулювання правослухняної поведінки та сумлінного відношення до праці. Стягнень не має.
Характеризується посередньо.
У взаємовідношеннях з іншими засудженими не конфліктний, на критику реагує не завжди правильно.
Потребує контролю за утриманням в належному санітарному стані спального місця та приліжкової тумбочки, не завжди має охайний зовнішній вигляд.
Під контролем адміністрації виконує передбачені законом вимоги персоналу установи.
Уникає виконання робіт із самообслуговування, не бачить необхідності у самостійному їх виконанні.
Соціально-корисні зв`язки слабкі.
30.09.2020 року рішенням комісії установи ОСОБА_7 у застосуванні зміни умов тримання, відповідно до ст. 101 КВК України - відмовлено як особі, що на шлях виправлення не стає. Підлягає застосуванню ст.82 КК України щодо заміни невідбутої частин покарання більш м`яким по відбуттю Ѕ частини строку покарання 20.06.2021 року. Матеріали розглянуті комісією установи 30.06.2021 року відмовлено як особі, що не стала на шлях виправлення. Підлягає умовно-достроковому звільненню на підставі ст.81 КК України по відбуттю 2/3 строку, тобто з 20.03.2022 року. Матеріали розглянуті комісією установи 31.03.2022 року відмовлено, як особі, що не довела своє виправлення.
Ухвалою Синельниківського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 19 травня 2022 року у задоволення клопотання засудженого ОСОБА_7 про умовно-його дострокове звільнення - відмовлено.
Враховуючи викладене, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про необхідність відмовити у задоволенні клопотання про застосування до засудженого умовно-дострокового звільнення.
Сукупність вказаних даних була прийнята до уваги судом першої інстанції. Їм надано належну оцінку.
Отже, суд обґрунтовано прийшов до висновку, що засуджений ОСОБА_7 на даний час ще не довів, що дійсно став на шлях виправлення. Для цього останньому потрібен більш тривалий час.
Вказані висновки суду першої інстанції об`єктивно підтверджуються відомостями, що є наявними в особовій справі засудженого, а тому не можуть спростовуються апеляційними доводами засудженого, які містять лише його суб`єктивні твердження щодо можливості застосування до нього норм ст. 81 КК України, а також щодо його незгоди з оскаржуваною ухвалою.
Апеляційні доводи ОСОБА_7 про те, що він є учасником бойових дій і в умовах воєнного стану бажає допомогти боронити цілісність кордонів країни, не можуть бути підставою для застосування до останнього вимог ст. 81 КК України та скасування законного і обґрунтованого судового рішення.
Порушень кримінального процесуального закону, які б перешкодили суду першої інстанції ухвалити законне та обґрунтоване рішення під час апеляційного перегляду справи не встановлено.
Ухвала суду є законною, обґрунтованою та вмотивованою.
Тому в задоволенні апеляційної скарги слід відмовити, а ухвалу суду першої інстанції, слід залишити без змін.
Керуючись ст. ст. 404, 405, 407, 537, 539 КПК України, колегія суддів, -
ПОСТАНОВИЛА:
Апеляційну скаргу засудженого ОСОБА_7 - залишити без задоволення.
Ухвалу Синельниківського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 19 травня 2022 року про відмову у задоволенні клопотання засудженого ОСОБА_7 про його умовно-дострокове звільнення залишити без змін.
Ухвала набирає законної сили з дня проголошення та оскарженню не підлягає.
Судді:

____________________ ____________________ ____________________
ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4