КРОПИВНИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
№ провадження 11-кп/4809/679/22 Головуючий у суді І-ї інстанції ОСОБА_1
Доповідач в колегії апеляційного суду ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
29.11.2022 року м. Кропивницький
Колегія суддів Кропивницького апеляційного суду у складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,
суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
переглянула у письмовому провадженні, за апеляційною скаргою обвинуваченого ОСОБА_5 , ухвалу Петрівського районного суду Кіровоградської області від 08 листопада 2022 року, якою у межах кримінального провадження стосовно ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , продовжено строк дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою на строк 60 днів - до 07 січня 2023 року включно.

ВСТАНОВИЛА:

У провадженні Петрівського районного суду Кіровоградської області перебуває судова справа за обвинуваченням ОСОБА_5 за ч. 2 ст. 121 КК України /ЄУН 941/1741/20/.

У межах даного кримінального провадження, за клопотанням прокурора, в порядку ст. 331 КПК України, судом першої інстанції розглянуто питання доцільності продовження строку тримання під вартою обвинуваченого ОСОБА_5 , оскільки судове провадження наразі не завершене.

Судом встановлено наявність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, які не перестали існувати, зокрема, як можливість обвинуваченого переховуватись від суду.

Враховано судом тяжкість інкримінованого ОСОБА_5 кримінального правопорушення.

Також і враховано відсутність міцних соціальних зв`язків обвинуваченого, постійного джерела заробітку, а також судимість у минулому.

Із судовим рішенням судді не погоджується обвинувачений ОСОБА_5 , просить скасувати ухвалу слідчого судді, постановити нову ухвалу, якою обрати стосовно нього запобіжний захід, не пов`язаний із триманням під вартою.

Наявність та продовження існування ризиків не доведені.

Він не отримував копії клопотання прокурора, клопотання розглянуто з порушенням його прав.

Ухвалу постановлено з порушенням його процесуальних прав.

Вислухавши доповідь судді-доповідача, дослідивши виділені матеріали, зваживши доводи апеляційної скарги, колегією суддів зауважується про наступне.

Як убачається з матеріалів, в провадженні місцевого суду перебуває судова справа за обвинуваченням ОСОБА_5 за ч. 2 ст. 121 КК України.

Відповідно до ч. 1, ч. 2 ст. 331 КПК України, під час судового розгляду суд за клопотанням сторони обвинувачення або захисту має право своєю ухвалою змінити, скасувати або обрати запобіжний захід щодо обвинуваченого; вирішення питання судом щодо запобіжного заходу відбувається в порядку, передбаченому главою 18 цього Кодексу.

Згідно із ч. 3 ст. 331 КПК України незалежно від наявності клопотань суд зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою до спливу двомісячного строку з дня надходження до суду обвинувального акта чи з дня застосування судом до обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. За наслідками розгляду питання суд своєю вмотивованою ухвалою скасовує, змінює запобіжний захід у вигляді тримання під вартою або продовжує його дію на строк, що не може перевищувати двох місяців. До спливу продовженого строку суд зобов`язаний повторно розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою, якщо судове провадження не було завершене до його спливу.

Відповідно до ч. 2 ст. 177 КПК України підставою для застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті, тобто з метою запобігання спробам: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

При розгляді клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою для прийняття законного і обґрунтованого рішення, суд, відповідно до ст. 178 КПК України та практики Європейського суду з прав людини, повинен врахувати тяжкість кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється особа, ряд інших обставин та особисті обставини життя особи, які можуть свідчити на користь збільшення (зменшення) ризику переховування від правосуддя чи інших способів неналежної процесуальної поведінки.

Положеннями ч. 1 ст. 183 КПК України визначено: тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу.

Як встановлено ч. 3 ст. 199 КПК України, клопотання про продовження строку тримання під вартою, крім відомостей, зазначених у статті 184 цього Кодексу, повинно містити: виклад обставин, які свідчать про те, що заявлений ризик не зменшився або з`явилися нові ризики, які виправдовують тримання особи під вартою; виклад обставин, які перешкоджають завершенню досудового розслідування до закінчення дії попередньої ухвали про тримання під вартою.

При цьому, у відповідності до ч. 5 ст. 199 КПК України слідчий суддя зобов`язаний відмовити у продовженні строку тримання під вартою, якщо прокурор, слідчий не доведе, що обставини, зазначені у частині третій цієї статті, виправдовують подальше тримання підозрюваного, обвинуваченого під вартою.

Слід враховувати вимоги статей 5, 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод та положень, встановлених у рішеннях Європейського суду з прав людини щодо необхідності дотримання розумних строків тримання особи під вартою.

Застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою не повинне перебувати за межами розумних строків, необхідних для вирішення провадження і забезпечення належної поведінки обвинуваченого на цей період, та його продовження, -має бути співрозмірним меті заходу, і має забезпечить виконання засад судочинства і змагального процесу відповідно до процедур гл. 18 КПК України,

Рішенням ЄСПЛ «Клоот проти Бельгії» визначено: «Серйозність обвинувачення може служити для суду підставою для постановлення рішення про поміщення та утримання підозрюваного під вартою з метою запобігання спробі вчинення подальших правопорушень. Однак, необхідно, щоб небезпека була явною, а запобіжний захід необхідним в світлі обставин справи і, зокрема, біографії та характеристики особи, про яку йдеться».

Врахування тяжкості злочину має раціональний зміст, оскільки тяжкість свідчить про ступінь суспільної небезпечності особи та дозволяє спрогнозувати з достатньо високим ступенем ймовірності її поведінку, беручи до уваги, що майбутнє покарання за тяжкий злочин підвищує ризики ухилення підозрюваного від слідства, суду (рішення ЄСПЛ «W проти Швейцарії»).
У справі «Ілійков проти Болгарії» №33977/96 від 26 липня 2001 року ЄСПЛ зазначено, що «суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування або повторного вчинення злочинів».

Вказаних вимог кримінального процесуального закону місцевий суд дотримався.

Суд першої інстанції належно дослідив обставини, з якими закон пов`язує можливість застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та обґрунтовано прийшов до висновків про існування обставин, які перешкоджають завершенню судового розгляду до закінчення дії попередньої ухвали про тримання особи під вартою.

Слід зважати, що процесуальні ризики, передбачені ст. 177 КПК України, які були заявлені під час попереднього застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою не зменшилися, не перестали існувати, й виправдовують подальше тримання обвинуваченого під вартою.

ОСОБА_5 у даному кримінальному провадженні обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою з 13 жовтня 2020 року; розпочато і провадиться судове слідство.

ОСОБА_5 обвинувачується у вчиненні умисного тяжкого тілесного ушкодження, небезпечного для життя в момент заподіяння, що спричинило смерть потерпілого.

ОСОБА_5 , 14 червня 2020 року, разом зі своїм батьком ОСОБА_6 , знаходились за місцем їх проживання в будинку за адресою: АДРЕСА_1 , де вживали спиртні напої.

Під час спільного вживання спиртних напоїв, між ОСОБА_5 та його батьком ОСОБА_6 виник конфлікт, в ході якого ОСОБА_5 , маючи умисел на спричинення тілесних ушкоджень останньому, розуміючи протиправний характер своїх дій та бажаючи настання наслідків у вигляді отримання ОСОБА_6 тілесних ушкоджень, наніс ОСОБА_6 не менше 20 ударів кулаками, з яких не менше ніж п`ятнадцять ударів кулаками рук по тулубу спереду.

Внаслідок нанесення не менше ніж п`ятнадцять ударів кулаками рук по тулубу спереду, згідно висновку судово-медичного експерта №206 від 14.07.2020 року, ОСОБА_6 отримав тілесні ушкодження у вигляді закритої тупої травми грудної клітини та плечового поясу, що складають синці грудної клітини зліва, лівої ключиці, множинні переломи ребер зліва, лівої ключиці, розриви лівої легені з явищами внутрішньо плевральної кровотечі зліва.

Після вказаного конфлікту ОСОБА_5 та ОСОБА_6 заснули, а прокинувшись близько 17 години ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_5 виявив, що ОСОБА_6 помер.

Відповідно до висновків судово-медичного експерта №206 від 14.07.2020 року та 206/1 від 21.07.2020 року, вищевказаний комплекс тілесних ушкоджень, які нанесені ОСОБА_6 , несе ознаки тяжких тілесних ушкоджень, небезпечний для життя в момент заподіяння та знаходиться в прямому причинному зв`язку із смертю останнього. Смерть ОСОБА_6 наступила в результаті гострої крововтрати, як наслідок закритої тупої травми грудної клітини та плечового поясу. Давність утворення закритої тупої травми грудної клітини, що призвела до смерті ОСОБА_6 складає близько 1-2 години до моменту смерті.

Злочин відноситься до категорії тяжких, посягає на найвищі цінності здоров`я й життя людини.

Покарання за інкримінований злочин передбачає позбавлення волі на строк від семи до десяти років.

Внаслідок вчинення злочину настали тяжкі і невідворотні наслідки у вигляді смерті людини.

Крім того, ОСОБА_5 суспільно-корисною працею не займається, безробітний, джерела заробітку не має, не одружений, без утриманців, не має постійного місця проживання, тобто, - не має сталих соціальних зв`язків.

Обвинувачений посередньо характеризований, судимий.

Відтак, беручи до уваги вказані обставини, тяжкість кримінального правопорушення, у вчиненні якого обвинувачується ОСОБА_5 , тяжкість покарання, що може загрожувати обвинуваченій, наявні підстави вважати про можливість ухилення обвинуваченого від суду, вчинення нового кримінального правопорушення, перешкоджання кримінальному провадженню іншим чином.

Доводи апеляційної скарги захисту з приводу відсутності ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, - спростовуються наведеним вище.

Обраний запобіжний захід у вигляді тримання під вартою є доцільним заходом забезпечення кримінального провадження та запобігатиме наявним ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України.

З огляду на зазначене, колегія суддів приходить до висновку, що рішення суду першої інстанції є законним та обґрунтованим, а тому апеляційна скарга задоволенню не підлягає.

Керуючись ст. ст. 376, 405, 407, 419, 422, 424 КПК України, колегія суддів,-

ПОСТАНОВИЛА:
Апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_5 - залишити без задоволення.

Ухвалу Петрівського районного суду Кіровоградської області від 08 листопада 2022 року, якою у межах кримінального провадження стосовно ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , продовжено строк дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою на строк 60 днів - до 07 січня 2023 року включно, залишити без змін.

Ухвала Кропивницького апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді:
ОСОБА_2 ОСОБА_7 ОСОБА_4