СВЯТОШИНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М. КИЄВА
пр. № 1-кп/759/578/23
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 січня 2023 року м. Київ

Святошинський районний суд м. Києва в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

секретар судового засідання - ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в приміщенні Святошинського районного суду м. Києва обвинувальний акт у кримінальному провадженні №0000358, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 16 серпня 2022 року, стосовно:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Київ, громадянина України, з середньою освітою, непрацюючого, неодруженого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

який обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 309 КК України,

за участю:

прокурора ОСОБА_4

обвинуваченого ОСОБА_3

захисника ОСОБА_5

ВСТАНОВИВ:

Обвинувальний акт з додатками у кримінальному провадженні стосовно ОСОБА_3 , обвинуваченого у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України, 03.11.2022 надійшов до Святошинського районного суду м. Києва, який ухвалою суду від 08.11.2022 призначений до розгляду у підготовчому судовому засіданні.

В підготовчому судовому засіданні захисник ОСОБА_5 заявив клопотання про звільнення обвинуваченого ОСОБА_3 від кримінальної відповідальності на підставі ч. 4 ст. 309 КК України, оскільки він добровільно звернувся до лікувального закладу та розпочав курс лікування від наркоманії, на підтвердження чого надав відповідні медичні документи.

Обвинувачений підтримав клопотання захисника, повідомив, що не оспорює фактичні обставини, викладені в обвинувальному акті та повністю визнає свою вину у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч.1 ст.309 КК України.

Прокурор не заперечувала проти звільнення ОСОБА_3 від кримінальної відповідальності, оскільки наявні законні підстави для звільнення особи від кримінальної відповідальності та закриття кримінального провадження на підставі ч. 4 ст. 309 КК України.

Заслухавши думку сторін, дослідивши матеріали кримінального провадження, суд дійшов до таких висновків.

Відповідно до обвинувального акту, 16.08.2022 приблизно о 10 год. 50 хв., ОСОБА_3 , перебуваючи у вестибюлі станції метро «Житомирська» КП «Київський метрополітен» у м. Києві, був зупинений працівником поліції, та на запитання щодо наявності предметів та речей, обіг яких обмежений або заборонений законом, повідомив, що у передньому відділенні дорожньої сумки, яка при ньому, знаходиться наркотичний засіб - метадон (фенадон), який він придбав та зберігав при собі за вищевикладених обставин для особистого вживання без мети збуту.

Після того, у присутності двох понятих чоловічої статі, ОСОБА_3 надав з метою вилучення, із переднього відділення дорожньої сумки, яка була при ньому, одну таблетку білого кольору.

Згідно висновку експерта № СЕ-19/111-22/33604-НЗПРАП від 25.10.2022 у вилученій 16.08.2022 року у гр. ОСОБА_3 на ст. метро «Житомирська» КП «Київський метрополітен» у м. Києві та наданій на дослідження таблетці виявлено наркотичний засіб, обіг якого обмежено метадон (фенадон).

Загальна маса метадону (фенадону) у досліджуваній таблетці становить 0,022 г.

Метадон (фенадон), згідно Постанови Кабінету Міністрів України від 06.05.2000 № 770 «Про затвердження Переліку наркотичних засобів, психотропних речовин та прекурсорів». «Список № 1 наркотичні засоби, обіг яких обмежено» в «Таблиці ІІ», є наркотичним засобом, обіг якого обмежено.

Дії ОСОБА_3 органом досудового розслідування кваліфіковані за ч. 1 ст. 309 КК України, як незаконне придбання та зберігання наркотичного засобу без мети збуту.

Відповідно до п. 2 ч. 3 ст. 314 КПК України у підготовчому судовому засіданні суд має право закрити провадження у випадку встановлення підстав, передбачених пунктами 4-8, 10 ч. 1 або ч. 2 ст. 284 цього Кодексу. Пунктом 1 ч. 2 ст. 284 КПК України передбачено, що кримінальне провадження закривається судом у зв`язку із звільненням особи від кримінальної відповідальності.

Водночас ч. 4 ст. 286 КПК України встановлено, що у разі, якщо під час здійснення судового провадження щодо провадження, яке надійшло до суду з обвинувальним актом, сторона кримінального провадження звернеться до суду з клопотанням про звільнення від кримінальної відповідальності обвинуваченого, то суд має невідкладно розглянути таке клопотання.

Частиною 4 ст. 309 КК України передбачено, що особа, яка добровільно звернулася до лікувального закладу і розпочала лікування від наркоманії, звільняється від кримінальної відповідальності за дії, передбачені ч. 1 ст. 309 КК України.

З роз`яснень, що містяться у п. 23 постанови Пленуму Верховного Суду України від 26.04.2002 року «Про судову практику в справах про злочини у сфері обігу наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів та прекурсорів» зі змінами, вбачається, що вирішуючи питання про звільнення особи від кримінальної відповідальності на підставі ч. 4 ст. 309 КК України, суду необхідно з`ясувати, чи дійсно особа страждала на наркоманію і потребувала лікування від неї, чи дійсно вона звернулася до лікувального закладу і розпочала лікування добровільно, а не вимушено і чи дійсно ставить мету вилікуватися від наркоманії, а не ухилитись в такий спосіб від кримінальної відповідальності за вчинений злочин.

Відповідно до правового висновку, викладеного в постанові Об`єднаної палати Касаційного кримінального суду Верховного Суду від 29.11.2021р. у справі № 357/11205/19, підставою для звільнення від кримінальної відповідальності у такому випадку є добровільне звернення до лікувального закладу особи, яка хворіє на наркоманію, та розпочате нею лікування від наркоманії.

Добровільним в контексті ч. 4 ст. 309 КК слід вважати таке звернення особи до лікувального закладу, яке здійснюється за її особистою згодою, або згодою законного представника, що мало місце до моменту виходу суду першої інстанції до нарадчої кімнати для ухвалення рішення у кримінальному провадженні. Для застосування цієї норми попередній факт перебування особи на обліку осіб, які незаконно вживають наркотичні засоби або психотропні речовини, не є визначальним, оскільки факт захворювання на наркоманію у такої особи може бути встановлено вперше.

Суду надано довідку № 247 від 19.12.2022р., виданої КП «Рівненський обласний центр психічного здоров`я населення» Рівненської обласної ради, згідно якої ОСОБА_3 перебував на стаціонарному лікуванні в наркологічному відділенні КП «РОЦПЗН» РОР з 17.08.2022 по 26.08.2022 з діагнозом:психічні та поведінкові розлади внаслідок вживання опіоїдів (метадон), стан залежності. Також стороною захисту суду надано листок призначень препаратів наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів хворим, які отримують лікування в стаціонарних та амбулаторних умовах, і виконання цих призначень стосовно хворого ОСОБА_3 , виданий Медичним центром «КВІНМЕД», згідно якого ОСОБА_3 у період з 02.08.2022 по 11.08.2022 було призначено лікування препаратами наркотичного засобу.

Таким чином, судом встановлено, що ОСОБА_3 на час вчинення кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України, хворів на наркоманію та потребував лікування від неї. На підтвердження добровільності звернення ОСОБА_3 до лікувального закладу вказує те, що таке рішення він прийняв самостійно, про що також заявив під час судового засідання.

Судом встановлено, що обвинувачений правильно розуміє і не оспорює формулювання обвинувачення, характер висунутого обвинувачення та правову кваліфікацію своїх дій за ч. 1 ст. 309 КК України, у повному обсязі визнав свою винуватість у вчиненні інкримінованого йому кримінального проступку, відсутні будь-які сумніви у добровільності такої позиції обвинуваченого.

Окрім цього, судом встановлено, що обвинувачений розуміє свої права, передбачені ч. 3 ст. 285 КПК України, підставу звільнення від кримінальної відповідальності на підставі ч. 4 ст. 309 КК України, а також наслідки закриття кримінального провадження з цієї підстави і після роз`яснення цих положень наполягає на закритті провадження з підстави, передбаченої ч. 4 ст. 309 КК України.

Враховуючи те, що визначені кримінальним законом умови, передбачені ч. 4 ст. 309 КК України виконано, їх правдивість не викликає сумнівів, звільнення особи від кримінальної відповідальності на підставі ч. 4 ст. 309 КК України є обов`язком, а не правом суду, суд прийшов до висновку про необхідність задоволення клопотання захисника та звільнення обвинуваченого від кримінальної відповідальності за вчинення кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України, на підставі ч. 4 ст. 309 КК України, у зв`язку з тим, що ОСОБА_3 добровільно звернувся до лікувального закладу і пройшов лікування від наркоманії.

Процесуальні витрати у цьому кримінальному провадженні покласти на обвинуваченого, з огляду на правову позицію, викладену у постанові Великої Палати Верховного Суду від 17 червня 2020 року (справа № 598/1781/17, провадження № 13-47кс20) про те, що суд повинен вирішити питання про розподіл процесуальних витрат у будь-якому рішенні, яким завершується розгляд кримінального провадження по суті, у тому числі й в ухвалі про закриття кримінального провадження у зв`язку зі звільненням особи від кримінальної відповідальності.

Питання речових доказів у провадженні вирішити відповідно до вимог ст. 100 КПК України.

З огляду на викладене та керуючись частинами 1, 4 ст. 309, п. 1 ч. 2 ст. 284, ч. 4 ст. 286, п. 2 ч. 3 ст. 314, 369-372 КПК України, суд -

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання захисника - задовольнити.

ОСОБА_3 звільнити від кримінальної відповідальності на підставі ч. 4 ст. 309 КК України за вчинення кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України.

Кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000358 від 16.08.2022 року стосовно ОСОБА_3 - закрити.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь держави процесуальні витрати за проведення експертизи № СЕ -19/111-22/33604-НЗПРАП від 25.10.2022р. у розмірі 1510,24 грн.(Одна тисяча п`ятсот десять грн.,24 коп.)

Після набрання ухвалою законної сили речові докази , а саме: метадон , масою 0,022 г, - знищити.

Ухвала може бути оскаржена до Київського апеляційного суду через Святошинський районний суд міста Києва протягом семи днів з дня її оголошення.

Ухвала суду першої інстанції набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Суддя : ОСОБА_1