Справа № 344/1392/17
Провадження № 11-кп/4808/128/23
Категорія ч. 1 ст. 263 КК України
Головуючий у 1 інстанції ОСОБА_1
Суддя-доповідач Шигірт
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 березня 2023 року м. Івано-Франківськ

Івано-Франківський апеляційний суд у складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

з участю секретаря с/з ОСОБА_5 ,

прокурора ОСОБА_6 ,

обвинуваченого ОСОБА_7 ,

захисника ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Івано-Франківську кримінальне провадження за апеляційною скаргою обвинуваченого ОСОБА_7 на вирок Івано-Франківського міського суду від 29 грудня 2022 року щодо обвинуваченого

ОСОБА_7 - ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Тлумач Івано-Франківської області, жителя АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, з вищою освітою, військовослужбовця військової частини НОМЕР_1 , одруженого, на утриманні одна малолітня дитина, раніше не судимого,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.263 КК України,

в с т а н о в и в:

Вказаним вироком ОСОБА_7 визнано винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.263 КК України та призначено покарання у вигляді 3 років позбавлення волі без позбавлення військового звання.

Відповідно до ст.75 КК України, ОСОБА_7 звільнено від відбування призначеного покарання у вигляді позбавлення волі, встановивши іспитовий строк 2 роки.

На підставі ст.76 КК України, на ОСОБА_7 покладено відповідні обов`язки.

Запобіжний захід щодо ОСОБА_7 у вигляді застави до вступу вироку в законну силу залишено без змін.

Вирішено питання речових доказів.

Кримінальне правопорушення вчинено за наступних обставин.

Так, ОСОБА_7 , будучи лейтенантом поліції та відповідно до Наказу № 1 о/с від 07.11.2015 року, перебуваючи на посаді слідчого спеціальної поліції відділу слідчого управління Головного управління національної поліції в Івано-Франківській області та будучи згідно ст.2 Закону України "Про державний захист працівників суду і правоохоронних органів" працівником правоохоронного органу, діючи умисно, при невстановлених досудовим розслідуванням обставинах заволодів: військовими патронами калібру 7,62 мм в кількості 55 штук; мисливськими патронами калібру 7,62 мм до нарізної мисливської зброї в кількості 9 штук; військовими гвинтівочними патронами калібру 7,62 мм у кількості 26 штук; одним військовим патроном калібру 5,45 мм; спортивно-мисливськими малокаліберними патронами калібру 5,6 мм в кількості 459 штук, які переніс у свій службовий кабінет № 406 в адміністративному приміщенні Головного управління Національної поліції в Івано-Франківській області за адресою вул. Сахарова,15 м. Івано-Франківськ та зберігав у службовому сейфі.

З вироком суду не погодився обвинувачений ОСОБА_7 та подав апеляційну скаргу в якій вказує, що його вина під час судового розгляду не знайшла свого підтвердження. Стверджує, що обвинувальний вирок побудований на припущеннях, жодного прямого доказу, який би вказував на його причетність до інкримінованого злочину, немає. Звертає увагу на те, що свідки в своїх допитах вказують про наявність сейфу, але причетність до зберігання боєприпасів ОСОБА_7 не підтверджують. Повідомляє, що виявлені бойові припаси зберігались в коробці, на якій не виявлено його відбитків пальців. Вказує, що службовий кабінет йому офіційно не передавався, доступ до кабінету та сейфу мали інші особи, час та спосіб появи патронів не встановлений і прив`язаний до факту виявлення їх під час проведення обшуку.

Враховуючи наведене, просить оскаржуваний вирок скасувати, та закрити відносно нього кримінальне провадження через відсутність достатніх доказів для доведення винуватості особи в суді і вичерпанням можливостей їх отримати.

До початку судового засідання від прокурора надійшло заперечення на апеляційну скаргу обвинуваченого в якому вона вказує, що вирок Івано-Франківського міського суду від 29.12.2022 року є законним та обґрунтованим, підстав для його скасування немає, а апеляційна скарга ОСОБА_7 не підлягає задоволенню. Звертає увагу на те, що вина обвинуваченого ОСОБА_7 повністю доведена зібраними у кримінальному провадженні доказами, а відтак оскаржуваний вирок є законним і обґрунтованим, підстав для його скасування немає.

Враховуючи викладене, просить оскаржуваний вирок залишити без змін, а апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_7 залишити без задоволення.

В суді апеляційної інстанції обвинувачений та його захисник підтримали апеляційну скаргу. Савойський пояснив, що факт користування ним сейфом не доведений, ключа від сейфу він не мав, кабінет де стояв сейф не був його постійним місцем роботи, у кабінет та до сейфу мали доступ начальник відділу та інші особи. Жодна з речей вилучених в сейфі йому не належала. Під час обшуку він перебував у відпустці і не перебував на місці проведення цієї слідчої дії.

Прокурор заперечував проти задоволення апеляційної скарги та вважав вирок суду законним та обґрунтованим. Прокурор підтвердив факт того, що для обшуку кабінет та сейф відчинив інший працівник поліції - начальник відділу. Савойського в той час на роботі не було. Ключ від сейфу офіційно ОСОБА_9 не передавався і у нього не вилучався. Факт того, що обвинувачений ОСОБА_9 користувався сейфом підтверджується показаннями інших працівників поліції та результатами службового розслідування.

Заслухавши доповідь судді, пояснення сторін кримінального провадження, перевіривши матеріали кримінального провадження, обговоривши доводи апеляційної скарги, апеляційний суд вважає, що її необхідно задовольнити частково. Вирок суду першої інстанції підлягає скасуванню з призначенням нового розгляду в суді першої інстанції, з наступних підстав.

Відповідно до вимог ч.ч. 1, 2 ст. 404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Згідно із приписами ст. 370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до ст. 94 КПК України. Вмотивованим є рішення, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.

Право на отримання мотивованого судового рішення є процесуальним елементом права на справедливий суд (ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод). Згідно з усталеною практикою ЄСПЛ, яка відображає принцип, пов`язаний із належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Рішення в кримінальному провадженні має ґрунтуватися на всебічному, повному й об`єктивному дослідженні всіх обставин правопорушення, під час якого не може надаватися перевага правовій позиції сторони захисту чи сторони обвинувачення.

Проте, суд першої інстанції не врахував наведених вимог діючого законодавства, належним чином не перевірив показання обвинуваченого, не дав їм оцінки з огляду на сукупність інших доказів та передчасно дійшов висновків про доведеність обвинувачення викладеного у вироку.

Так, з протоколу обшуку від 20 жовтня 2016 року вбачається, що кабінет №406 відчинений начальником СУ ГУНП ОСОБА_10 , який вказав на сейф №106000143/2 та пояснив, що ним користувався ОСОБА_9 . Верхня частина цього сейфу на момент обшуку зачинено, проте ключ від сейфа знаходиться в замку сейфа. Нижня частина сейфу не зачинена. У верхній частині сейфу виявлена коробка з великою кількістю патронів. (т.3 а.с.65)

Свідок ОСОБА_11 дала суду першої інстанції показання, що користувалася кабінетом разом з ОСОБА_9 . З часом пересіла в інший кабінет. Разом з тим, чи залишила вона собі ключ від кабінету №406 суд не з?ясував.

Свідок ОСОБА_10 дав суду показання, що перебував на посаді начальника відділу УКП ГУНП. В його присутності проводився обшук в кабінеті №406. Де він взяв ключ від кабінету №406 суд не з?ясував.

Свідок ОСОБА_12 , який на момент події злочину працював начальником СУ ГУНП суду повідомив, що був безпосереднім начальником ОСОБА_9 . Обшук проводився у його відсутність. Чи мав він доступ до кабінету №406, у кого з керівництва зберігався дублікат ключа від кабінету, чи здавала свій ключ Мальована судом не з?ясовано.

Свідок ОСОБА_13 , який на той момент працював заступником начальника ВРЗ СУ ГУНП підтвердив факт того, що ОСОБА_9 користувався кабінетом №406 і сейфом. Під час обшуку присутнім не був.

Аналіз наведених доказів вказує на той факт, що під час розгляду кримінального провадження в суді першої інстанції не було спростовано показання обвинуваченого, що доступ до кабінету і сейфу мали інші працівники поліції та прибиральниця, а тому вилучені патрони зберігати в сейфі могла інша особа. Зазначені суперечності суд не усунув, що не давало можливості дійти переконливих висновків по суті справи та ухвалити законне та обґрунтоване судове рішення.

Згідно з п.3 ч.1 ст.409 КПК України, підставою для скасування або зміни судового рішення при розгляді справи в суді апеляційної інстанції є істотне порушення вимог кримінального процесуального закону.

Відповідно ст.412 КПК України, істотними порушеннями вимог кримінального процесуального закону є такі порушення вимог КПК, які перешкодили чи могли перешкодити суду ухвалити законне та обґрунтоване судове рішення.

Таким чином, апеляційний суд дійшов до висновку, що вирок суду підлягає скасуванню з призначенням нового розгляду в суді першої інстанції.

При новому розгляді справи суду першої інстанції необхідно розглянути кримінальне провадження з суворим дотриманням норм КПК України, усунути зазначені в ухвали суперечності та ухвалити законне, обґрунтоване, вмотивоване та справедливе рішення.

Керуючись статтями 376, 404, 405, 407, 418, 419 КПК України апеляційний суд,-

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_7 задовольнити частково.

Вирок Івано-Франківського міського суду від 29.12.2022 року щодо обвинуваченого ОСОБА_7 - скасувати та призначити новий розгляд в суді першої інстанції.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню не підлягає.

Судді: ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4