Справа № 216/3539/22
провадження 1-кп/216/704/22
ВИРОК
іменем України

20 жовтня 2022 року місто Кривий Ріг

Центрально-Міський районний суд міста Кривого Рогу Дніпропетровської області у складі: головуючого, судді - ОСОБА_1 ,

за участю : секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 , захисника ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду №2 кримінальне провадження № 0000998 від 09 серпня 2022 року за обвинуваченням ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Кривий Ріг Дніпропетровської області, громадянина України, маючого середню освіту, не працюючого, не одруженого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого, у вчиненні кримінального проступку, передбаченого 4 ст. 358 КК України та кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 190 КК України,

ВСТАНОВИВ:
ОСОБА_4 , обвинувачується в тому, що 12.01.2021 року невстановлена в ході досудового розслідування особа, досудове розслідування відносно якої здійснюється в окремому кримінальному провадженні, з метою заволодіння кредитними коштами AT «Ощадбанк» та особистого збагачення, звернулась до ОСОБА_4 , як до особи, котра зможе отримати кредитну карту банку AT «Ощадбанк» на умовах тарифного пакету «MORE» на ім`я ОСОБА_4 з використанням завідомо підробленого ІНН (ідентифікаційний номер) із відробленими даними. ОСОБА_4 , у свою чергу, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно-небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, надав свою згоду на отримання кредитних коштів з використанням завідомо підробленого ідентифікаційного коду. У подальшому 28.01.2021 року в невстановленому в ході досудового розслідування часі, ОСОБА_4 , реалізуючи злочинний умисел, направлений на заволодіння чужим майном шляхом обману (шахрайство), прибув до відділення банку AT «Ощадбанк» ТВБВ № 10003/0451, де з метою отримання кредитної картки банку AT «Ощадбанк» на умовах тарифного пакету «MORE» надав співробітникам відділення підроблений ідентифікаційний номер НОМЕР_1 , тим самим використав завідомо підроблений документ.

Зазначені дії ОСОБА_4 кваліфіковано за ч. 4 ст. 358 КК України використання завідомо підробленого документа.

ОСОБА_4 , продовжуючи діяти на досягнення бажаного результату, з метою заволодіння кредитними коштами AT «Ощадбанк» та особистого збагачення, за попередньою змовою з невстановленою в ході досудового розслідування особою, виконуючи свою роль та продовжуючи злочинну діяльність, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно-небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, 28.01.2021 року, діючи умисно, шляхом обману, з використанням завідомо підробленої довідки платника податків № НОМЕР_1 , отримавши кредитку картку банку AT «Ощадбанк» на умовах тарифного пакету «MORE» на ім`я ОСОБА_4 . Після чого, на вказаній картці було активовано кредитний ліміт коштів в сумі 15 000 грн. В подальшому, 26.01.2021 року з особистого кабінету AT «Ощадбанк» відкритого на ОСОБА_4 було здійснено зняття грошових коштів в загальній сумі 14 998,90 гривень.

Вказані дії ОСОБА_4 кваліфіковано за ч. 2 ст. 190 КК України - заволодіння чужим майном шляхом обману (шахрайство), вчиненого за попередньою змовою групою осіб.

09 вересня 2022 року між прокурором та обвинуваченим за участю захисника, було укладено угоду про визнання винуватості, яку вони підписали, при цьому обвинувачений беззастережно визнав свою винуватість у вчиненні інкримінованого кримінального правопорушення за вказаних вище фактичних обставин і кваліфікації.

За змістом угоди про визнання винуватості, враховуючи ступінь тяжкості вчинених кримінальних правопорушень: передбаченого ч. 4 ст. 358 КК України, яке, відповідно до ч. 2 ст. 12 КК України є кримінальним проступком, передбаченого ч. 2 ст. 190 КК України, яке, відповідно до ч. 4 ст. 12 КК України є нетяжким злочином, особу ОСОБА_4 , який раніше не судимий, наявність визначених ст. 66 КК України обставин, що пом`якшують покарання, а саме: щире каяття, активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення, відсутність визначених ст. 67 КК України обставин, що обтяжують покарання, характер і тяжкість обвинувачення, наявність суспільного інтересу в забезпеченні швидкого досудового розслідування і судового провадження, сторони дійшли згоди про призначення ОСОБА_4 наступного покарання: за ч. 4 ст. 358 КК України призначити покарання у виді 1 (одного) року обмеження волі; за ч.2 ст. 190 КК України - призначити покарання у виді 2 (двох) років обмеження волі; за ч. 1 ст. 70 КК України призначити остаточне покарання у вигляді 2 (двох) років обмеження волі, з можливістю застосування ст. 75, 76 КК України.

У підготовчому судовому засіданні прокурор, вважаючи, що при укладенні цієї угоди дотриманні вимоги КПК України та КК України, просив її затвердити й призначити обвинуваченому узгоджену в угоді міру покарання.

Представник потерпілого АТ «Державний ощадний банк України ОСОБА_6 у підготовче судове засідання не з`явився, просив розглянути справу у свою відсутність. Також, в порядку ст. ст. 474 469 КПК України надав згоду на укладення угоди про визнання винуватості між обвинуваченим ОСОБА_4 та прокурором, в якій вважає за можливим призначити узгоджене сторонами угоди покарання.

Обвинувачений та його захисник також просили затвердити угоду й призначити узгоджену в ній міру покарання. При цьому обвинувачений беззастережно визнав себе винуватим у вчиненні інкримінованого йому злочину за викладених вище обставин і кваліфікації, а також ствердив про розуміння ним права на справедливий судовий розгляд, наслідків укладення та затвердження цієї угоди, характеру обвинувачення, виду й розміру покарання, запевнивши про добровільність укладення угоди.

З огляду на наведене суд вважає, що винуватість обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень: передбаченого ч. 4 ст. 358 КК України за ознаками: використання завідомо підробленого документа; та передбаченого ч. 2 ст. 190 КК України - заволодіння чужим майном шляхом обману (шахрайство), вчиненого за попередньою змовою групою осіб, доведена в судовому засіданні поза будь-яким розумним сумнівом.

Під час судового засідання суд роз`яснив сторонам кримінального провадження наслідки укладення та затвердження угоди про визнання винуватості, з`ясував в обвинуваченого належне усвідомлення ним права на справедливий судовий розгляд, переконався в добровільності укладення цієї угоди сторонами, перевірив угоду на відповідність вимогам кримінального процесуального та кримінального законів, а також роз`яснив обмеження права оскарження вироку на підставі угоди.

Враховуючи ступінь тяжкості вчинених кримінальних правопорушень: передбаченого ч. 4 ст. 358 КК України, яке, відповідно до ч. 2 ст. 12 КК України є кримінальним проступком, передбаченого ч. 2 ст. 190 КК України, яке, відповідно до ч. 4 ст. 12 КК України є нетяжким злочином, особу ОСОБА_4 , який раніше не судимий, наявність визначених ст. 66 КК України обставин, що пом`якшують покарання, а саме: щире каяття, активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення, відсутність визначених ст. 67 КК України обставин, що обтяжують покарання, характер і тяжкість обвинувачення, наявність суспільного інтересу в забезпеченні швидкого досудового розслідування і судового провадження, суд погоджується на призначення покарання обвинуваченому ОСОБА_4 , яке узгодили сторони, що відповідає загальним принципам КК України.

Ураховуючи викладене, встановивши, що укладення угоди є добровільним, умови угоди не суперечать чинному законодавству, а наслідки затвердження та невиконання угоди сторонам зрозумілі, суд дійшов висновку про можливість затвердження вказаної угоди про визнання винуватості та призначення обвинуваченому узгодженої сторонами міри покарання.

Цивільний позов не заявлено, заходи забезпечення кримінального провадження, речові докази відсутні.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 314, 368-371, 373, 374, 376, 468-470, 472-475 КПК України, суд

УХВАЛИВ:

Затвердити угоду про визнання винуватості, укладену 09 вересня 2022 року між прокурором Криворізької центральної окружної прокуратури ОСОБА_7 та обвинуваченим ОСОБА_4 , за участю захисника, адвоката ОСОБА_5 у кримінальному провадженні № 0000998 від 09 серпня 2022 року.

ОСОБА_4 визнати винуватим у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 358, ч. 2 ст. 190 КК України, та призначити йому узгоджену сторонами угоди міру покарання:

- за ч. 4 ст. 358 КК України у вигляді 1 (одного) року обмеження волі;

- за ч. 2 ст. 190 КК України у вигляді 2 (двох) років обмеження волі.

На підставі ч. 1 ст. 70 КК України за сукупністю, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, призначити ОСОБА_4 остаточне покарання у вигляді 2 (двох) років обмеження волі

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування призначеного покарання, якщо він протягом іспитового строку, визначеного судом в 1 (один) рік, не вчинить нового кримінального правопорушення і виконає покладені на нього обов`язки.

Згідно з ч. 1 та п. 2 ч. 3 ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_4 наступні обов`язки:

- періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

- повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання;

- не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Початок строку відбування покарання ОСОБА_4 обчислювати з моменту ухвалення вироку.

Цивільний позов не заявлено, заходи забезпечення кримінального провадження, речові докази відсутні.

Запобіжний захід ОСОБА_4 до набрання вироком законної сили не обирати.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо він не скасований, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

На вирок може бути подана апеляційна скарга до Дніпровського апеляційного суду через Центрально-Міський районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області протягом 30 днів з дня його проголошення.

Вирок суду першої інстанції на підставі угоди про визнання винуватості може бути оскаржений в апеляційному порядку:

1) обвинуваченим, його захисником, законним представником виключно з підстав: призначення судом покарання, суворішого, ніж узгоджене сторонами угоди; ухвалення вироку без його згоди на призначення покарання; невиконання судом вимог, встановлених частинами четвертою, шостою, сьомою статті 474 цього Кодексу, в тому числі не роз`яснення йому наслідків укладення угоди;

2) прокурором, представником потерпілого виключно з підстав: призначення судом покарання, менш суворого, ніж узгоджене сторонами угоди; затвердження судом угоди у провадженні, в якому згідно з частиною четвертою статті 469 цього Кодексу угода не може бути укладена.

Копію вироку негайно після проголошення вручити обвинуваченому, захиснику та прокурору. Учасники процесу мають право на отримання копії вироку суду.

Суддя ОСОБА_8