ПОЛТАВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 642/3652/21 Номер провадження 11-кп/814/2461/22Головуючий у 1-й інстанції ОСОБА_1 Доповідач ап. інст. ОСОБА_2
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 грудня 2022 року м. Полтава

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Полтавського апеляційного суду у складі:

головуючого ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

із секретарем ОСОБА_5 ,

з участю прокурора ОСОБА_6 ,

захисників адвокатів ОСОБА_7 , ОСОБА_8 ,

обвинувачених ОСОБА_9 , ОСОБА_10 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у кримінальному провадженні №0000024 апеляційні скарги захисника - адвоката ОСОБА_7 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_9 , захисника адвоката ОСОБА_11 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_12 , захисника адвоката ОСОБА_8 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_10 на ухвалу Київського районного суду м.Полтава від 27 жовтня 2022 року,

встановила:

Цією ухвалою

ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженці м. Харкова, громадянці України, зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючої за адресою: АДРЕСА_2 ,

ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженцю м. Києва, громадянину України, зареєстрованому за адресою: АДРЕСА_3 , проживаючому за адресою: АДРЕСА_4 ,

ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , уродженцю м. Красноград, Харківської області, громадянину України, зареєстрованому за адресою: АДРЕСА_5 , проживаючому за адресою АДРЕСА_6 ,

обвинуваченим за ч.2 ст. 270 КК України;

продовжено запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на 60 днів до 25.12.2022 включно.

З матеріалів провадження вбачається, що ОСОБА_9 , ОСОБА_10 та ОСОБА_12 обвинувачуються за ч.2 ст. 270 КК України, а саме: у тому, що ОСОБА_9 та ОСОБА_10 , а також призначений ними без офіційного працевлаштування ОСОБА_12 , який виконував функції адміністратора будинку-інтернату для громадян похилого віку та осіб з інвалідністю ТОВ «Щаслива старість», який позиціонувався як пансіонат «Золотий час» та фактично використовували двоповерховий будинок позначений літ. «Л-2» за адресою: АДРЕСА_7 , організовуючи і здійснюючи господарську та підприємницьку діяльність з надання послуг по догляду із забезпеченням проживання для осіб похилого віку та осіб з інвалідністю, не забезпечили виконання встановлених законодавством вимог пожежної безпеки у зазначеному закладі, хоча зобов`язані були їх дотримуватись, допустили їх порушення, що призвело до виконання 21.01.2021 приблизно о 15.00 пожежі, внаслідок якої загинуло 15 осіб та 3 особи отримали тілесні ушкодження.

Продовжуючи запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, суд мотивував ухвалення рішення наявністю на розгляді суду кримінального провадження щодо ОСОБА_9 , ОСОБА_10 та ОСОБА_12 у вчиненні тяжкого злочину, наявністю ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, що продовжують існувати на момент розгляду.

На ухвалу суду захисник ОСОБА_7 в інтересах обвинуваченої ОСОБА_9 подав апеляційну скаргу, у якій просить скасувати ухвалу та застосувати до ОСОБА_9 запобіжний захід у вигляді домашнього арешту в нічний час.

Свою апеляційну скаргу мотивує відсутністю ризиків, зазначених прокурором у клопотанні, а сама по собі тяжкість покарання не є підставою для продовження строку тримання під вартою.

Крім цього зазначив, що ОСОБА_9 має незадовільний стан здоров`я, перед подією, яка їй інкримінується, вона перебувала на лікуванні в травматологічному відділенні та не могла контролювати діяльність будинку для людей похилого віку.

В апеляційній скарзі захисник ОСОБА_11 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_12 просить ухвалу суду скасувати, змінити запобіжний захід з тримання під вартою на більш м`який, не пов`язаний з позбавленням волі або визначити розмір застави.

Свою апеляційну скаргу мотивує відсутні ризиків, зазначених у клопотанні прокурора, так як він лише перерахував їх та жодним чином не довів. Не доведено прокурором, що більш м`який запобіжний захід не здатний забезпечити належну процесуальну поведінку обвинуваченого.

Не враховано відсутність судимостей, наявність на утриманні малолітньої дитини, батьків похилого віку та постійного місця проживання. Тому вважає, що в суду немає достатніх та достовірних доказів, які б у своїй сукупності вказували б, що перебуваючи на волі, обвинувачений вчинить дії спрямовані на перешкоджання кримінальному провадженню.

В апеляційній скарзі захисник ОСОБА_8 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_10 просить ухвалу суду скасувати та постановити нову, якою обрати запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту або встановити розмір застави.

Свою апеляційну скаргу мотивує відсутністю ризиків. Вказав, що суд першої інстанції обмежився загальним посиланням на наявність ризиків, а у клопотанні прокурора вказані ним ризики ґрунтуються на припущеннях. При цьому сама по собі тяжкість покарання не є підставою для тримання обвинуваченого під вартою.

Звернув увагу, що обвинувачений вже півроку перебуває під вартою.

Вважає, що суд не врахував позитивну характеристику, відсутність судимостей, наявність місця проживання та міцних соціальних зв`язків, наявність малолітньої дитини.

Зазначає, що ОСОБА_10 не має жодного відношення до утримання будинку осіб похилого віку, так як здійснював свою діяльність по реабілітації наркозалежних осіб у сусідньому будинку.

Інші учасники провадження ухвалу не оскаржували.

Заслухавши доповідача, пояснення обвинувачених та їх захисників в підтримку поданих апеляційних скарг з мотивів у них наведених, прокурора, який просив ухвалу залишити без змін, посилаючись на обґрунтованість ризиків, перевіривши доводи апеляційних скарг та матеріали кримінального провадження, колегія суддів дійшла такого висновку.

Матеріалами провадження встановлено, що суд в повному обсязі оцінив в сукупності всі обставини, що враховуються при розгляді клопотання про продовження строку тримання під вартою, як того вимагають приписи статей 177, 183, 197, 199 та 331 КПК України.

Так, судом враховано, що обвинувачені підозрюються у вчиненні тяжкого умисного злочину проти громадської безпеки, що призвело до виникнення пожежі в результаті якої загинуло 15 осіб похилого віку.

Колегія суддів вважає доводи захисників викладені в поданих ними апеляційних скаргах про можливість більш м`якого запобіжного заходу забезпечити належну процесуальну поведінку обвинувачених непереконливими, оскільки з моменту взяття обвинувачених ОСОБА_9 , ОСОБА_10 та ОСОБА_12 під варту та до моменту вирішення вказаного клопотання, не змінилися обставини, які стали підставою для продовження щодо останніх запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та не змінились обставини, які дають суду підстави вважати, що належну процесуальну поведінку обвинувачених не може забезпечити і більш м`який запобіжний захід.

Розгляд даного кримінального провадження в суді першої інстанції триває.

При розгляді в суді першої інстанції клопотання про продовження запобіжного заходу, прокурор довів обставини, які свідчать про наявність обвинувачення у вчиненні кримінальних правопорушень, та наявність достатніх підстав вважати, що будь-який інший запобіжний захід не пов`язаний з триманням під вартою не забезпечить виконання обвинуваченими ОСОБА_9 , ОСОБА_10 та ОСОБА_12 покладених на них процесуальних обов`язків.

Про наявність ризиків, які дають достатні підстави вважати, що обвинувачені ОСОБА_9 , ОСОБА_10 та ОСОБА_12 можуть впливати на потерпілих та свідків у рамках даного кримінального провадження свідчить і те, що вони обізнані із показаннями останніх на стадії досудового розслідування, із зазначенням їх місця проживання, контактних номерів телефонів.

Крім того, про наявність ризику, передбаченого п.2 ч.1 ст. 177 КПК України свідчить й здійснення діяльності центру для громадян похилого віку та осіб з інвалідністю, без належних дозвільних документів, яких до сьогоднішнього часу не надано

Щодо не визначення місцевим судом розміру застави у даному кримінальному провадженні, то колегія суддів погоджується з позицією суду про відсутність підстав для визначення застави.

Відповідно до п.5 ч.4 ст.183 КПК України слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, враховуючи підстави та обставини, передбачені ст.177,178 цього Кодексу, має право не визначати розмір застави у кримінальному провадженні щодо злочину, що спричинив загибель людини.

Водночас колегія суддів звертає увагу, що законодавець допускає можливість не визначати заставу в разі загибелі навіть однієї людини.

Як вбачається з матеріалів кримінального провадження стосовно обвинувачених ОСОБА_9 , ОСОБА_10 та ОСОБА_12 , від дій та бездіяльності останніх спричинено загибель 15 людей похилого віку, що вказує на значимість втрати для потерпілих та суспільства в цілому й вказує на підвищений суспільний інтерес.

Матеріали провадження та апеляційні скарги захисників не містять об`єктивних даних про неможливість тримання обвинувачених ОСОБА_9 , ОСОБА_10 та ОСОБА_12 під вартою з огляду на стан їх здоров`я.

За наведених обставин, колегія суддів вважає, що висновки суду про продовження тримання під вартою обвинуваченим ґрунтуються на досліджених у судовому засіданні обставинах, а саме рішення прийняте у відповідності до вимог кримінального процесуального закону.

Істотних порушень норм КПК України, які могли б стати підставою для скасування судового рішення, при розгляді місцевим судом клопотань прокурора апеляційний суд не вбачає.

Враховуючи вищенаведене, колегія суддів не вбачає підстав для скасування ухвали суду першої інстанції з мотивів, викладених в апеляційних скаргах, а тому апеляційні скарги захисників задоволенню не підлягають.

Керуючись ст. 404, 405,419, 422-1 КПК, колегія суддів,

У Х В А Л И Л А :

Апеляційні скарги захисника ОСОБА_7 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_9 , захисника ОСОБА_11 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_12 та захисника ОСОБА_8 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_10 залишити без задоволення, а ухвалу Київського районного суду м. Полтава від 27 жовтня 2022 року щодо ОСОБА_9 , ОСОБА_10 та ОСОБА_12 без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню не підлягає.

СУДДІ:

Головуючий ОСОБА_2

Судді ОСОБА_3

В ОСОБА_13