Справа № 496/3858/20
Провадження № 1-кп/496/151/23
В И Р О К

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 березня 2023 року Біляївський районний суд Одеської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1

за участю: секретаря ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

прокурора ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 ,

обвинуваченого ОСОБА_8 ,

захисника адвоката ОСОБА_9 ,

потерпілого ОСОБА_10 ,

розглянувши у судовому засіданні в залі Біляївського районного суду Одеської області кримінальне провадження № 0000328 від 02.07.2020 р. за обвинуваченням:

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця смт. Томашгород, Рокитнівського району, Рівненської області, громадянина України, маючого середню освіту, не одруженого, студента 1 курсу Одеського коледжу транспортних технологій, раніше не судимого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 та фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 ,

-у скоєнні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

Судом встановлено, що 29.06.2020 о 08 годині 30 хвилин, ОСОБА_8 , домовившись зустрітися с ОСОБА_10 та ОСОБА_11 , вийшов на галявину, яка знаходиться вздовж вулиці Магістральна в селі Нова Еметівка, Одеського (Біляївського) району, Одеської області, де його вже чекали ОСОБА_10 та ОСОБА_11 . Вийшовши, ОСОБА_8 взяв із собою тупий дерев`яний предмет, в ході розмови із ОСОБА_10 на підвищених тонах, на ґрунті неприязних відносин ОСОБА_8 почав наносити удари тупим дерев`яним предметом в область голови ОСОБА_10 . В цей час ОСОБА_12 зафіксував вказані події на мобільний телефон Iphone7 чорного кольору (ІМЕІ: НОМЕР_1 ), який належить ОСОБА_10 та почав припиняти противоправні дії ОСОБА_8 .

У результаті завданих ударів, відповідно до висновку експерта №199 від 07.07.2020 року, ОСОБА_8 заподіяв ОСОБА_10 тілесні ушкодження у вигляді: закритої черепно-мозкової травми у формі забою головного мозку середнього ступеня тяжкості; субарахноїдальний крововилив; перелом лівої тім`яної кістки,, з розповсюдженням лінії перелому на ліву скроневу кістку та велике крило основної кістки зліва; забій м`яких тканин тім`яної ділянці голови зліва; садно тім`яної ділянці голови зліва. Зазначені ушкодження п.2.1.3 «б» «Правил судово-медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень» (1995р.) відносяться до категорії тяжких тілесних ушкоджень по критерію небезпеки для життя.

Допитаний у судовому засіданні обвинувачений свою вину у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України визнав повністю та пояснив, що кримінальне правопорушення скоєно ним при обставинах встановлених в судовому засіданні.

Суд вважає недоцільним дослідження доказів відносно тих обставин, які ніким не оспорюються і обмежується допитом обвинуваченого в порядку, передбаченому ч. 3 ст. 349 КПК України та дослідженням характеризуючих матеріалів, а також дослідженням висновку експерта для підтвердження тяжкості тілесних ушкоджень на підтвердження вірності кваліфікації злочину, та документів, що обґрунтовують цивільний позов. При цьому суд з`ясував, чи правильно розуміють учасники процесу зміст обставин, які ніким не оспорюються, чи не має сумнівів у добровільності їх позиції, а також роз`яснив, що в такому разі вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.

Прокурор, потерпілий, обвинувачений його захисник, в судовому засіданні не заперечували проти розгляду кримінального провадження в порядку, передбаченому ч. 3 ст. 349 КПК України.

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_8 вину у скоєному визнав повністю та пояснив, що дійсно 29.06.2020 близько 08 годині 30 хвилин, домовився зустрітися с ОСОБА_10 та ОСОБА_11 , на ґрунті неприязних відносин, внаслідок конфліктної ситуації, почав наносити удари тупим дерев`яним предметом в область голови ОСОБА_10 однак потім надав першу допомогу та провів потерпілого до громадського транспорту, щиро розкаюється у скоєному.

Вина обвинуваченого, крім особистого визнання ним вини, також підтверджується дослідженим в судовому засіданні доказом на підтвердження тяжкості тілесних ушкоджень, а саме висновком експерта № 199 від 07.07.2020 року, згідно якого у громадянина ОСОБА_10 виявлені ушкодження у вигляді: закритої черепно-мозкової травми у формі забою головного мозку середнього ступеня важкості; субарахнодального крововиливу; перелому лівої тім`яної кістки лівої скроневої кістки, великого крила основної кістки зліва. Також мався забій м`яких тканин тім`яної ділянки голови зліва; садно тім`яної ділянки голови зліва.

Вказані ушкодження утворилися від ударної дії тупих твердих предметів, індивідуальні особливості яких у властивостях ушкоджень не відобразилися.

Зазначені ушкодження згідно п.2.1.3. «б» «Правил судово-медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень» (1995 р.) відносяться до категорії тяжких тілесних ушкоджень за критерієм небезпеки для життя.

Суд вважає ОСОБА_8 винним у скоєнні вказаного злочину та його дії кваліфікує за ч. 1 ст. 121 КК України, а саме: умисне тяжке тілесне ушкодження, тобто умисне тілесне ушкодження, небезпечне для життя в момент заподіяння.

Згідно довідки-характеристики з останнього місця проживання обвинуваченого, скарги та заяви від жителів села щодо нього не надходили, на обліку психіатра та нарколога не перебуває, має посвідчення волонтера.

Відповідно до ст. 65 КК України, п.1 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 24.10.2003р. із змінами «Про практику призначення судами кримінального покарання», призначаючи покарання, у кожному конкретному випадку суд має дотримуватися вимог кримінального закону й зобов`язаний враховувати ступінь тяжкості вчиненого злочину, дані про особу винного та обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання. Особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне і достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів.

Враховуючи ч.ч. 2, 4 ст. 12 КК України (в редакції на дату скоєння кримінального правопорушення), кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 121 КК України є тяжким злочином.

Обставиною, що пом`якшує покарання згідно до ст. 66 КК України, є щире каяття.

Обставин, що обтяжують покарання згідно до ст. 67 КК України, судом не встановлено.

З урахуванням ступеню тяжкості, обставин злочину, а також те, що обвинувачений раніше не притягувався до кримінальної відповідальності, має задовільну характеристику, щиро розкаявся у скоєному, суд приходить до висновку про призначення йому покарання в межах санкції ч. 1 ст. 121 КК України у виді позбавлення волі, із застосуванням ст. ст. 75, 76 КК України, що буде необхідним та достатнім для виправлення обвинуваченого та запобіганню скоєнню ним нових злочинів.

Ухвалою суду від 01 квітня 2021 року до провадження суду було прийнято цивільний позов потерпілого ОСОБА_10 , який у судовому засіданні від 01.03.2023 року усно уточнив його, шляхом відмови від частини позовних вимог, а саме стягнення моральної шкоди. Від так, цивільний позивач просить стягнути матеріальну шкоду у розмірі 16 586,71 грн., дані витрати були понесення на лікування у ГКБ № 1 м. Одеси на придбання ліків, що підтверджується квитанціями та чеками, доданими до цивільного позову.

Ознайомившись із цивільним позовом, суд приходить до наступних висновків.

Відповідно до ч. 5 ст. 128 КПК України цивільний позов у кримінальному провадженні розглядається судом за правилами, встановленими цим Кодексом. Якщо процесуальні відносини, що виникли у зв`язку з цивільним позовом, цим Кодексом не врегульовані, до них застосовуються норми Цивільного процесуального кодексу України за умови, що вони не суперечать засадам кримінального судочинства.

Статтею 129 КПК України передбачено, що, ухвалюючи обвинувальний вирок, суд залежно від доведеності підстав і розміру позову задовольняє цивільний позов повністю або частково чи відмовляє в ньому.

Відповідно до ст. 1166 ЦК України, майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Згідно ч. 1 ст. 1177 ЦК України шкода, завдана фізичній особі, яка потерпіла від кримінального правопорушення, відшкодовується відповідно до закону.

Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій. (ч.3, 4 ст.12 ЦПК України).

Згідно частин 1, 5, 6 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Статтею 89 ЦПК України визначено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

За таких обставин, суд приходить до висновку про доведеність позовних вимог та задовольняє позов в частині стягнення матеріальної шкоди, а позовну вимогу про стягнення моральної шкоди слід залишити без розгляду.

Питання щодо речових доказів суд вирішує відповідно до ст. 100 КПК України.

Процесуальні витрати за проведення експертиз відсутні.

Запобіжний захід не обирається.

Керуючись ст. ст. 369, 349, 370, 371, 374, ч. 15 ст. 615 КПК України, ст. ст. 65, 66, 67, ч. 1 ст. 121 КК України,-

У Х В А Л И В:

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України та призначити покарання у вигляді позбавлення волі строком на 5 (п`ять) років.

На підставі ч. 1, 2 ст. 75 КК України, звільнити ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 від відбування покарання з випробувальним строком на 3 (три) роки.

Покласти на ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , обов`язки, передбачені п. п. 1, 2, ч. 1, п. 2 ч. 3 ст. 76 КК України, а саме: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти повноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання; не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Цивільний позов ОСОБА_10 до ОСОБА_8 в частині відшкодування моральної шкоди завданої злочином залишити без розгляду.

Цивільний позов ОСОБА_10 до ОСОБА_8 в частині відшкодування матеріальної шкоди завданої злочином задовольнити повністю.

Стягнути з ОСОБА_8 на користь ОСОБА_10 матеріальну шкоду у розмірі 16 586,71 гривень.

Арешт накладений ухвалами слідчого судді Біляївського районного суду Одеської області від 08 липня 2020 року справа 496/2681/20, провадження 1-кс/496/1116/20, від 14 липня 2020 року справа 496/2681/20, провадження 1-кс/496/1128/20 скасувати.

Речовий доказ: компакт диск «CD-R» з відеозаписом, що надав адвокат ОСОБА_13 залишити в матеріалах кримінального провадження.

Речовий доказ: мобільний телефон марки «Iphone7» чорного кольору, ІМЕІ: НОМЕР_1 , номер моделі: MNAC2LL/А, серійний номер: НОМЕР_2 , який був вилучений 10.07.2020 року в ході проведення огляду предмету- повернути за належністю.

На вирок суду може бути подана апеляційна скарга до Одеського апеляційного суду протягом 30 днів з дня його проголошення.

Судове рішення суду першої інстанції не може бути оскаржене в апеляційному порядку з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним відповідно до положень ч. 3 ст. 349 КПК України.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.

Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому, потерпілому та прокурору.

Суддя ОСОБА_1