Дата документу 20.03.2023 Справа № 336/1571/23
ЗАПОРІЗЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Єдиний унікальний № 336/1571/23 Головуючий в 1 інст. ОСОБА_1
Провадження № 11-сс/807/220/23 Доповідач в 2 інст. ОСОБА_2
Категорія ст. 181 КПК України
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 березня 2023 року м. Запоріжжя

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Запорізького апеляційного суду в складі:

головуючого ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарі ОСОБА_5 ,

за участі прокурора ОСОБА_6 (в режимі відеоконференції),

підозрюваної ОСОБА_7 ,

захисника підозрюваної адвоката ОСОБА_8 ,

розглянувши в апеляційному порядку у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань Запорізького апеляційного суду провадження за спільною апеляційною скаргою прокурора Шевченківської окружної прокуратури м. Запоріжжя ОСОБА_6 на ухвалу слідчого судді Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 24 лютого 2023 року, якою частково задоволено клопотання слідчого про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та у відношенні

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 громадянки України, уродженки м. Запоріжжя, маючої середньо-спеціальну освіту, проживаючої за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимої,

підозрюваної у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України,

застосовано запобіжний захід у вигляді домашнього арешту у певний час доби строком до 20 квітня 2023 року, з покладанням певних обов`язків, передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України, -

В С Т А Н О В И Л А:

Старший слідчий СВ ВП№3 ЗРУП ГУНП в Запорізькій області ОСОБА_9 за погодженням з прокурором Шевченківської окружної прокуратури м. Запоріжжя ОСОБА_6 звернувся до суду з клопотанням про застосування у відношенні ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів.

За матеріалами провадження ОСОБА_7 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України, за наступних обставин.

Так, при невстановлених досудовим розслідуванням обставинах ОСОБА_7 , маючи умисел на незаконне придбання та зберігання з метою збуту особливо небезпечного наркотичного засобу обіг якого заборонено - канабіс, діючи повторно, придбала речовину рослинного походження, яку стала незаконно зберігати при собі з метою подальшого збуту та перенесла за місцем свого мешкання, а саме до приміщення буд. АДРЕСА_1 , де розфасувала її до семи полімерних пакетів із застібкою Zip-Lock та коробки.

Відповідно до ст. 1 Закону України «Про обіг в Україні наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів і прекурсорів» (надалі - Закон), аналоги наркотичних засобів і психотропних речовин - заборонені до обігу на території України речовини синтетичні чи природні, не включені до «Переліку наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 6 травня 2000 року № 770 (далі - Переліку), хімічна структура та властивості яких подібні до хімічної структури та властивостей наркотичних засобів і психотропних речовин, психоактивну дію яких вони відтворюють.

Разом з цим, відповідно до ст. 25 Закону зберігання наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів у будь-яких кількостях в цілях, не передбачених цим Законом, забороняється.

Згідно з вимогами ст.ст. 25-28 Закону України «Про наркотичні засоби, психотропні речовини і прекурсори» придбання, виготовлення, зберігання фізичними особами наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів у будь-яких кількостях в цілях, не передбачених зазначеним Законом, забороняється.

23 лютого 2023 приблизно о 10 годині 20 хвилин в ході проведення санкціонованого обшуку за адресою АДРЕСА_1 у присутності понятих та ОСОБА_7 у котлі у приміщенні кухні будинку було виявлено сім полімерних пакетів із застібкою zip-Lock, та у приміщенні кімнати виявлено коробку у якій виявлено речовину рослинного походження, у одному з полімерних пакетів перебувала речовина, яка згідно з висновком судового експерта Запорізького НДЕКЦ МВС України № СЕ-19/108-23/2583-НЗПРАП від 23 лютого 2023 являється особливо небезпечним наркотичним засобом, обіг якого заборонено - канабіс, масою 49,912г (в перерахунку на висушену речовину), яку вона зберігала з метою збуту.

Таким чином, ОСОБА_7 підозрюється у незаконному придбанні та зберіганні особливо небезпечного наркотичного засобу з метою збуту, вчиненого повторно, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України.

23 лютого 2023 року відомості про кримінальне правопорушення були внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000346 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України (а.с. 4).

23 лютого 2023 року о 11 год. 30 хв. ОСОБА_7 затримано в порядку ст. 208 КПК України (а.с. 21-22).

24 лютого 2023 року ОСОБА_7 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України (а.с. 33-37).

Задовольняючи клопотання слідчого частково, слідчий суддя зазначив про обґрунтованість пред`явленої ОСОБА_7 підозри, наявність ризику, передбаченого п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України, тяжкість покарання, що загрожує у разі визнання її винною, міцність її соціальних зв`язків та прийшов до висновку, що запобіжний захід у вигляді домашнього арешту у нічний час доби забезпечить виконання підозрюваною покладених на неї процесуальних обов`язків та унеможливить спроби переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду.

В апеляційній скарзі прокурор просить оскаржувану ухвалу скасувати та ухвалити нову, якою задовольнити клопотання слідчого та застосувати відносно ОСОБА_7 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою терміном на 60 днів.

В обґрунтування своєї скарги вказує, що ОСОБА_7 може вчинити інше кримінальне правопорушення, оскільки підозрювана офіційно не працевлаштована та не має постійного джерела доходів, грошові кошти заробляє шляхом збуту наркотичного засобу, раніше вчинила кримінальні правопорушення у сфері незаконного обігу наркотичних засобів, передбачені ч. 2 ст. 307, ч. 2 ст. 310 КК України.

Крім того зазначає, що під час досудового розслідування встановлено, що підозрювана ОСОБА_7 скоїла тяжкий злочин, за який КК України передбачено покарання, у вигляді позбавлення волі на строк від 6 до 10 років з конфіскацією майна і усвідомлюючи ступінь тяжкості вчиненого підозрюваною злочину та невідворотності покарання за його вчинення, існує ризик, що ОСОБА_7 , перебуваючи на волі, буде переховуватися від органів досудового розслідування та суду, чим перешкоджатиме встановленню істини по справі, що підтверджується матеріалами кримінального провадження.

Звертає увагу на те, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України.

Зауважує, що враховуючи викладені обставини, існують достатні підстави вважати, що підозрювана становить суспільну небезпеку та потребує ізоляції від суспільства для того, щоб запобігти вчиненню нею інших злочинів.

У судовому засіданні апеляційного суду прокурор підтримав апеляційну скаргу та просив її задовольнити, разом з тим вказав, що підозрювана не порушує заснований до неї запобіжний захід.

Захисник підозрюваної адвокат ОСОБА_8 у судовому засіданні апеляційного суду заперечував проти задоволення апеляційної скарги та зазначив, що прокурором не доведено необхідність застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, підозрювана виконує покладені на неї обов`язки, має на утриманні мати, працює.

Підозрювана ОСОБА_7 у судовому засіданні апеляційного суду заперечувала проти задоволення апеляційної скарги та вказала, що не порушує покладені на неї обов`язки.

Заслухавши доповідь судді, прокурора, підозрювану та її захисника, перевіривши матеріали провадження, обговоривши доводи, наведені в апеляційній скарзі та провівши судові дебати, судова колегія вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає з наступних підстав.

Відповідно до ст. 404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

З огляду на статті 131, 132 КПК України запобіжні заходи є заходами забезпечення кримінального провадження і застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження.

Відповідно до положень ст.ст. 177, 178 КПК України підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; продовжити кримінальне правопорушення чи вчинити інше.

При вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 КПК України, слідчий суддя, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі: вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення, тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного, обвинуваченого винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється, обвинувачується, вік та стан здоров`я підозрюваного, обвинуваченого, міцність його соціальних зв`язків, наявність у нього постійного місця роботи або навчання, його репутацію, майновий стан, наявність судимостей, дотримання підозрюваним, обвинуваченим умов застосування запобіжних заходів, якщо вони застосовувались до нього раніше, наявність повідомлень особі про підозру у вчиненні іншого кримінального правопорушення, а також розмір майнової шкоди, у завданні якої підозрюється особа.

Як вбачається з наданих матеріалів та встановлено слідчим суддею, ОСОБА_7 обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України.

Так, поняття «обґрунтована підозра» не визначене в національному законодавстві. Кримінальне процесуальне законодавство України застосовується з урахуванням практики ЄСПЛ (частини 5 статті 9 КПК). Відповідно до усталеної практики ЄСПЛ (наприклад, пункт 32 рішення у справі Fox, Campbell and Hartley v. the United Kingdom від 30.08.1990 (заяви № 12244/86, 12245/86; 12383/86) термін "обґрунтована підозра" означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення (пункт 175 рішення ЄСПЛ від 21.04.2011 у справі "Нечипорук і Йонкало проти України" (заява № 42310/04).

Факти, які є причиною виникнення підозри не повинні бути такими ж переконливими, як ті, що є необхідними для обґрунтування обвинувального вироку чи й просто висунення обвинувачення, черга якого надходить на наступній стадії кримінального розслідування (Мюррей проти Сполученого Королівства).

У даному кримінальному провадженні зв`язок між діями підозрюваної ОСОБА_7 та вчиненим кримінальним правопорушенням підтверджується наявними доказами, що дає підстави для застосування до неї такого різновиду заходів забезпечення кримінального провадження, як запобіжний захід, з метою забезпечення здійснення подальшого досудового розслідування.

При цьому слід зауважити, що слідчий суддя на даному етапі провадження не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд під час розгляду кримінального провадження по суті, зокрема, оцінювати докази з точки зору їх достатності та допустимості для визнання особи винуватою чи невинуватою у вчиненні кримінальних правопорушень. Слідчий суддя на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів повинен визначити лише чи є причетність особи до вчинення кримінальних правопорушень вірогідною та достатньою для застосування щодо особи обмежувальних заходів. Дослідивши матеріали клопотання в межах своєї компетенції, слідчий суддя у висновках, які зробив орган досудового розслідування відносно підозрюваного чогось очевидно необґрунтованого чи недопустимого не встановив. Не виявлено таких обставин і колегією суддів.

Крім цього, колегія суддів враховує наявність ризику у кримінальному провадженні, існування якого зазначено в оскаржуваній ухвалі, зокрема, передбачений п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України.

Разом з цим, дослідивши матеріали провадження в їх сукупності, колегія суддів приходить до висновку, що як правильно зазначив в ухвалі слідчий суддя, слідчим у клопотанні та прокурором у судовому засіданні не доведено, що застосування щодо підозрюваної запобіжного заходу вигляді домашнього арешту буде недостатнім для запобігання ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України, а тому враховуючи у відповідності до ч. 1 ст. 178 КПК України вагомість наявних доказів про обґрунтованість підозри у вчиненні інкримінованого злочину, обставини вчинення злочину, наявність ризику, передбаченого п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України, особу підозрюваної в їх сукупності, слідчий суддя прийшов до обґрунтованого висновку про застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту.

Так, підозрювана ОСОБА_7 раніше не судима, має місце реєстрації та проживання, офіційно працевлаштована, за місцем роботи позитивно характеризується (а.с. 28).

Крім того, колегія суддів додатково приймає до уваги той факт, що після застосування відносно ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту, остання дотримується процесуальних обов`язків та будь-яких протиправних дій, які б перешкоджали здійсненню кримінального провадження не вчиняє, від органу досудового розслідування не переховується, на виклики слідчого з`являється, за викликом апеляційного суду самостійно з`явилась до судового засідання для розгляду апеляційної скарги прокурора, в якій ставилось питання про застосування у відношенні неї найсуворішого запобіжного заходу.

Також, слід зауважити, що застосований до підозрюваної домашній арешт мінімалізує ризики, на які посилається як слідчий в клопотанні, так і прокурор в своїй апеляційній скарзі.

Таким чином, з урахуванням обставин, що встановлені у ході розгляду клопотання колегія суддів вважає, що застосування до ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту, буде достатнім для забезпечення виконання підозрюваною, покладених на неї процесуальних обов`язків та запобігання існуючому ризику та буде пропорційним, співмірним та таким, що не становитиме надмірний тягар, не суперечитиме КПК України, оскільки саме цей запобіжний захід дасть можливість уникнути настання існуючого ризику та забезпечить виконання покладених на підозрювану процесуальних обов`язків.

З огляду на зазначене, фактична поведінка підозрюваної ОСОБА_7 на час розгляду апеляційної скарги свідчить, що заявлений ризик попереджений застосованим відносно підозрюваної запобіжним заходом у вигляді домашнього арешту.

Колегія суддів не погоджується з доводами апеляційної скарги в частині посилання на тяжкість інкримінованого злочину, оскільки необхідність застосування до підозрюваної запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою не може обґрунтовуватись виключно тяжкістю злочину та суворістю передбаченого за нього покарання, тому що тримання під вартою є заходом забезпечення виконання особою процесуальних обов`язків, а не покаранням за вчинений злочин.

У зв`язку з викладеним, колегія суддів вважає, що підстави для застосування до ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою у даному кримінальному провадженні в судовому засіданні свого об`єктивного підтвердження не знайшли, а прокурором не доведено неможливість забезпечення належної процесуальної поведінки підозрюваної шляхом застосування до нього більш м`якого запобіжного заходу.

На підставі зазначеного, керуючись ст. ст. 177, 178, 181, 407, 422 КПК України, колегія суддів Запорізького апеляційного суду, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу прокурора Шевченківської окружної прокуратури м. Запоріжжя ОСОБА_6 залишити без задоволення.

Ухвалу слідчого судді Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 24 лютого 2023 року, якою частково задоволено клопотання слідчого про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та у відношенні ОСОБА_7 , підозрюваної у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України, застосовано запобіжний захід у вигляді домашнього арешту у певний час доби строком до 20 квітня 2023 року, з покладанням певних обов`язків, передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України, залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її оголошення та оскарженню не підлягає.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4