КОМСОМОЛЬСЬКИЙ МІСЬКИЙ СУД
Справа № 534/511/23
Провадження № 1-кп/534/38/23
В И Р О К

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 квітня 2023 рокум. Горішні Плавні

Комсомольський міський суд Полтавської області у складі головуючого судді ОСОБА_1 , з участю: секретаря судового засідання ОСОБА_2 прокурора ОСОБА_3 , обвинуваченого ОСОБА_4 , потерпілої ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду матеріали кримінального провадження № 0000176 від 08.03.2023 за обвинуваченням:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Усть-Омчук, Тенькінського району Магаданської області, РРФСР, непрацюючого, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

-за ч. 4 ст. 185 КК України,

в с т а н о в и в :

07 березня 2023 року, близько 18 години 20 хвилин, ОСОБА_4 , перебуваючи за запрошенням у квартирі АДРЕСА_2 , на тумбі у коридорі побачив мобільний телефон "Redmi 8" Ruby Red модель: М1908С31G, належний ОСОБА_5 , після чого в останнього виник умисел направлений на таємне викрадення вказаного майна, діючи в умовах воєнного стану (введеного Указом Президента України №64/2022 від 24.02.2022 «Про введення воєнного стану в Україні», затвердженого Законом України від 24.02.2022 № 2102-1X).

Реалізуючи свій злочинний умисел, ОСОБА_4 , вважаючи, що його дії непомітні для оточуючих, керуючись корисливим мотивом, таємно, викрав вищезгаданий мобільний телефон "Redmi 8" Ruby Red модель: М1908C31G, вартістю 2760 гривень.

Заволодівши вказаним майном, ОСОБА_4 , з місця скоєння злочину зник та розпорядився викраденим на власний розсуд, чим спричинив потерпілій ОСОБА_5 матеріального збитку на вказану суму.

Таким чином, ОСОБА_4 вчинив кримінальне правопорушення передбачене ч. 4 ст. 185 КК України.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 свою вину у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України визнав повністю, при цьому не оспорював фактичних обставин та доказів по справі за фактом викрадення майна. Об`єм викраденого майна та його вартість не заперечував. Пояснив, що він дійсно вчинив інкримінований йому злочин при обставинах викладених в обвинувальному акті. У скоєному щиро кається, просив його суворо не карати.

Потерпіла ОСОБА_5 в судовому засіданні зазначила, майнова шкода їй відшкодована, шляхом повернення майна , просила суворо не карати обвинуваченого.

Відповідно до ч.3 ст.349 КПК України, враховуючи повне визнання вини обвинуваченим ОСОБА_4 , думку прокурора, потерпілої та обвинуваченого, який пояснив, що бажає закінчити судовий розгляд без дослідження доказів, що маються в матеріалах справи, в частині підтвердження фактичних обставин справи, які ніким не оспорюються, судом визнано недоцільним дослідження вказаних доказів.

Суд користуючись правом, наданим ч. 3 ст. 349 КПК України і відсутністю заперечень учасників судового провадження, вважає достатнім обмежитись допитом обвинуваченого ОСОБА_4 та дослідженням матеріалів, що характеризують його особистість.

Зазначене повністю узгоджується з вимогами п.1 ст.6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, розділу ІІІ Рекомендації № 6 R (87) 18 Комітету міністрів Ради Європи «Відносно спрощеного кримінального правосуддя» та практики Європейського Суду з прав людини щодо їх застосування, згідно яким суд повинен забезпечити належну реалізацію права на справедливий суд під час розгляду кримінальних проваджень шляхом спрощеного і скороченого розгляду.

Судовий розгляд проведено в межах висунутого обвинувачення відповідно до ч. 1 ст. 337 КПК України.

З урахуванням викладеного та наданих в суді обвинуваченим показань, суд вважає доведеною вину ОСОБА_4 у вчиненні умисного злочину проти власності.

Дії ОСОБА_4 , суд кваліфікує за ч.4 ст.185 КК України, так як він вчинив таємне викрадення чужого майна (крадіжку), в умовах воєнного стану.

Призначаючи обвинуваченому покарання, суд, відповідно до загальних засад призначення покарання, визначених ст.65 КК України, враховує характер і ступінь тяжкості вчиненого ним правопорушення, всі обставини по справі в їх сукупності, а також особу обвинуваченого, його вік і стан здоров`я, обставини, які обтяжують та пом`якшують покарання.

Обставинами, що пом`якшують покарання обвинуваченого, суд враховує, щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину.

Інших обставин, які б обтяжували або пом`якшували покарання, судом не встановлено.

Враховуючи всі обставини справи, характер і ступінь тяжкості вчиненого злочину, а також особу обвинуваченого, його вік і стан здоров`я, обставину, що пом`якшують покарання, маючи на меті досягнення цілей, визначених ч.2 ст.50 КК України, суд вважає, що для виправлення та попередження вчинення ним нових злочинів необхідне призначення покарання в межах санкції ч.4 ст.185 КК України у виді позбавлення волі.

Обвинувачений ОСОБА_4 не судимий, не працює, на обліку у лікаря-психіатра та лікаря-нарколога не перебуває.

Вирішуючи питання щодо можливості звільнення обвинуваченого від покарання з іспитовим строком, суд звертає увагу на положення, закріплені в ч.1 ст.75 КК України, і зазначає, що тільки комплексне з`ясування підстав застосування цього виду звільнення від відбування покарання може забезпечити обґрунтований висновок суду про можливість виправлення засудженого без реального відбування покарання, але в умовах належного контролю за його поведінкою та виконанням покладених на нього судом обов`язків.

Разом з тим, беручи до уваги дані про особу обвинуваченого, який відверто визнав свою провину у вчиненому правопорушенні, в повному обсязі, висловлює щирий жаль з приводу цього та засуджує свою поведінку, враховуючи, що метою покарання є не тільки кара, а й виправлення засудженого (ч. 2 ст. 50 КК України), думку потерпілої сторони, яка не наполягала на суворому покаранні обвинуваченого, дає суду підстави дійти висновку про можливість його виправлення без реального відбування покарання.

Тільки таке покарання, на думку суду, є справедливим, необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого ОСОБА_4 та відповідатиме загальним засадам призначення покарання, його меті та принципам законності, справедливості та індивідуалізації покарання.

Підстав для застосування положень статей 69, 69-1 КК України суд не знаходить.

Цивільний позов та процесуальні витрати у справі відсутні.

Питання про речові докази вирішено судом у відповідності до вимог ст.100 КПК України.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст.370, 374 КПК України, суд, -

у х в а л и в :

ОСОБА_4 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України та призначити покарання за ч. 4 ст. 185 КК України у виді 5 років позбавлення волі.

На підставі ст.ст.75,76 КК України звільнити ОСОБА_4 від цього покарання, якщо він протягом однорічного строку випробування не вчинить нового злочину і виконає покладені на нього такі обов`язки:

-повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання

або роботи;

-періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

-не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Речовий доказ: мобільний телефон Redmi 8" Ruby Red модель: М1908C31G залишити потерпілій ОСОБА_5 як їй належний.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Вирок може бути оскаржений до Полтавського апеляційного суду протягом 30 діб з моменту його проголошення, а засудженим у той же строк з моменту його отримання.

Вирок не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Обвинуваченому роз`яснюється право подати клопотання про помилування, а також роз`яснюється учасникам кримінального провадження право ознайомитись із журналом судового засідання та подавати на них зауваження.

Суддя ОСОБА_1