Справа № 404/1054/23
Номер провадження 1-кс/404/430/23
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 лютого 2023 року м. Кропивницький

Слідчий суддя Кіровського районного суду міста Кіровограда ОСОБА_1 , з участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Кіровського районного суду міста Кіровограда скаргу ОСОБА_4 про скасування постанови слідчого третього слідчого відділу ТУ ДБР у місті Миколаєві на закриття кримінального провадження 0000028, за ч. 3 ст. 382 КК України,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_4 звернувся до Кіровського районного суду міста Кіровограда з вимогою про скасування постанови слідчого Третього слідчого відділу ТУ ДБР у місті Миколаєві від 30.06.2021 року на закриття кримінального провадження 0000028, за ч. 3 ст. 382 КК України.

Підставою для скасування постанови слідчого ДБР вважає невиконання ухвали від 26.12.2018 року слідчого судді Гайворонського районного суду Кіровоградської області та невиконання ухвали від 20.03.2020 року слідчого судді Ульянівського районного суду Кіровоградської області.

ОСОБА_4 просить вирішити заявлену ним скаргу без його участі.

Прокурор в судовому засіданні заперечив, оскільки слідчий Національної поліції України виконав усі вимоги ухвалі від 26.12.2018 року слідчого судді Гайворонського районного суду Кіровоградської області та ухвали від 20.03.2020 року слідчого судді Ульянівського районного суду Кіровоградської області.

З приводу можливого невиконання двох ухвал слідчих суддів, слідчий Третього слідчого відділу ТУ ДБР у місті Миколаєві провів досудове розслідування кримінального провадження 0000028, за ч. 3 ст. 382 КК України

30.06.2021 року по вказаному кримінальному провадженню на підставі п. 2 ч. 1 ст. 284 КПК України слідчий виніс постанову про закриття кримінального провадження 0000028, за ч. 3 ст. 382 КК України.

Відповідно до ч. 1 ст. 306 КПК України, скарги на рішення дії чи бездіяльність слідчого розглядаються слідчим суддею згідно з правилами судового розгляду, передбаченими статтями 318-380 цього Кодексу з урахуванням положень Глави 26 КПК України.

Протягом кримінального провадження потерпілий має право подавати докази слідчому судді (п. 3 ч. 1 ст. 56 КПК України).

Згідно ч. 1 та ч. 2 ст. 22 КПК України, кримінальне провадження здійснюється на основі змагальності, що передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами, передбаченими цим Кодексом. Сторони кримінального провадження мають рівні права на збирання та подання до суду речей, документів, інших доказів, клопотань, скарг, а також на реалізацію інших процесуальних прав передбачених цим Кодексом.

Відповідно до ч. 1 ст. 26 КПК України, сторони кримінального провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та спосіб, передбачених цим Кодексом.

Згідно ч. 2 ст. 304 КПК України, строк подання скарги на рішення слідчого оформлені постановою починається з дня отримання особою копії постанови.

Потерпілий подав докази про несвоєчасне отримання ним 02.02.2023 року постанови про закриття кримінального провадження. Отже скаржник довів поважність пропуску ним строку звернення до слідчого судді.

Одночасно з цим скаржник не подав доказів, що слідчий ОСОБА_5 та ОСОБА_6 отримали на виконання копії ухвал слідчих суддів, у зв`язку з цим необхідно констатувати, що ОСОБА_4 не долучив доказів на підтвердження того, що:

- кожен слідчий особисто отримав копію постанов слідчих суддів;

- представники сторони обвинувачення достовірно знали про існування таких судових рішень;

- процесуальну необхідність виконання слідчим ухвал слідчих суддів.

Скаржник залишив без уваги ту обставину, що в резолютивна частина ухвал слідчих суддів покладається імперативний обов`язок про необхідність проведення слідчих дій та прийняття процесуальних рішень виключно на слідчого ОСОБА_5 та ОСОБА_6 . Разом з цим скаржник не подав доказів, що після винесення судових рішень подальше розслідування по зазначеному кримінальному провадженню було доручено безпосередньо слідчому ОСОБА_5 чи ОСОБА_6 .

Самостійною підставою відмови у задоволенні вимог ОСОБА_4 є порушення ним принципу юридичної визначеності, тобто ст. 6 Конвенції. Такий висновок ґрунтується на тому, що скаржник чітко не зазначив слідчу дію чи процесуальне рішення які не виконав слідчий.

Слідчий суддя діє на засадах диспозитивності, тому не має повноважень виходити за межі вимог скаржника та на власний розсуд встановлювати кількість слідчих дій та процесуальних рішень, відповідність їх найменувань до змісту резолютивної частини ухвал слідчих суддів.

Диспозиція ч. 3 ст. 382 КК України передбачає настання кримінальної відповідальності за умисне невиконання ухвали суду, що набрала законної сили, вчинене службовою особою, яка займає відповідальне чи особливо відповідальне становище, або якщо вони заподіяли істотну шкоду охоронюваним законом правам і свободам громадян, державним чи громадським інтересам.

Об`єктивна сторона злочину, передбаченого ч. 3 ст. 382 КК, полягає в одному з таких альтернативно зазначених у диспозиції діянь, як: невиконання та ухилення від виконання ухвали суду. За цією нормою матеріального права склад злочину є формальним, адже його об`єктивна сторона вичерпується вчиненням одного із зазначених у законі діянь: перешкоджання чи бездіяльність, тобто невиконання резолютивної частини судового рішення. Невиконання судового акта - це бездіяльність, що полягає в незастосуванні заходів, необхідних для його виконання, за умови, якщо суб`єкт був зобов`язаний і мав реальну можливість виконати судовий акт.

Слідчий з прокурором виконав встановлений у резолютивній частині ухвал обов`язок. Допитано в якості свідків 22 особи, проведено тимчасовий доступ до речей і документів, призначено та проведено судово-медичні, судово-біологічні та інші експертизи і слідчі дії: 15.01.2019 допитано в якості свідка ОСОБА_7 ; 16.01.2019 допитано в якості свідка ОСОБА_8 ;16.01.2019 допитано в якості свідка ОСОБА_9 ; 16.01.2019 допитано в якості свідка ОСОБА_10 ; 17.01.2019 допитано в якості свідка ОСОБА_11 ; 17.01.2019 допитано в якості свідка ОСОБА_12 ; 17.01.2019 допитано в якості свідка ОСОБА_13 ; 17.01.2019 проведено огляд та долучено до матеріалів кримінального провадження мобільний телефон «Нокіа 5300», що належав покійному ОСОБА_14 та компакт-диск із відеозаписом за участі ОСОБА_14 ; 06.02.2019 внесено клопотання та отримано ухвалу слідчого судді про надання дозволу на тимчасовий доступ до інформації по телефонним з`єднанням за СІМ-картками, які перебували у користуванні ОСОБА_14 ; 07.02.2019 додатково допитано в якості свідка ОСОБА_9 ; 07.02.2019 допитано в якості свідка ОСОБА_15 ; 08.02.2019 допитано в якості свідка ОСОБА_16 ; 08.02.2019 допитано в якості свідка ОСОБА_17 ; 09.02.2019 допитано в якості свідка ОСОБА_18 ; 09.02.2019 допитано в якості свідка ОСОБА_19 ; 09.02.2019 допитано в якості свідка ОСОБА_20 ; 09.02.2019 допитано в якості свідка ОСОБА_21 ; 11.02.2019 внесено клопотання та отримано ухвалу слідчого судді про відмову у наданні дозволу на проведення обшуку за місцем проживання ОСОБА_22 , де виявлено труп ОСОБА_14 ; 25.02.2019 витребувано інформацію та копії документів щодо виїзду бригади екстреної медичної допомоги; 05.03.2019 проведено тимчасовий доступ у оператора мобільного зв`язку до інформації по трафіку з`єднань ОСОБА_14 ; 27.03.2019 проведено аналіз отриманої інформації та долучено до матеріалів кримінального провадження довідку; 09.07.2019 до слідчого судді внесено клопотання про призначення посмертної психологічної експертизи; 11.07.2019 внесено клопотання та отримано ухвалу слідчого судді про надання дозволу на проведення обшуку за місцем проживання ОСОБА_22 , де виявлено труп ОСОБА_14 ; 12.07.2019 отримано ухвалу слідчого судді про призначення посмертної психологічної експертизи; 16.07.2019 проведено обшук за місцем проживання ОСОБА_22 , в ході якого вилучено електричний продовжувач; 23.12.2019 призначено повторну посмертну судову психолого - психіатричну експертизу; 07.02.2020 долучений висновок посмертної судової психолого-психіатричної експертизи; 27.04.2020 допитано в якості свідка ОСОБА_18 27.04.2020 допитано в якості свідка ОСОБА_23 ; 27.04.2020 допитано в якості свідка ОСОБА_10 ; 12.05.2020 додатково допитано в якості свідка ОСОБА_24 ; 15.05.2020 допитано в якості свідка ОСОБА_22 та долучено його заяву про відмову від участі у слідчому експерименті; 24.05.2020 проведено огляд місця події - квартири ОСОБА_24 ; 29.05.2020 допитано в якості свідка ОСОБА_6 ; 30.05.2020 допитано в якості свідка ОСОБА_19 ; 17.07.2020 витребувано інформацію з облбюро СМЕ; 18.08.2020 за постановою прокурора проведено відібрання зразків крові ОСОБА_25 ; 19.08.2020 призначено судово-медичну експертизу по встановленню групової належності крові ОСОБА_25 ; 19.08.2020 призначено судово-медичну експертизу по куртці, наданій потерпілим ОСОБА_4 ; 27.08.2020 отримано та долучено до матеріалів кримінального провадження висновок №584 судово-медичної експертизу по зразкам крові ОСОБА_25 ; 01.09.2020 проведено огляд предметів - фрагментів внутрішніх органів трупа ОСОБА_14 ; 01.09.2020 призначено судово-біологічну експертизу по електричному подовжувач; 22.09.2020 призначено судово-біологічну експертизу вилученого електричного подовжувача.

За таких умов у діях прокурора і слідчого відсутня обов`язкова складова об`єктивної сторони злочину передбаченого ч. 3 ст. 382 КК України, як невиконання судового рішення.

Суб`єктивна сторона ч. 2 ст. 365 КК України характеризується прямим умислом.

Відповідно до ч. 2 ст. 24 КК України, прямим є умисел, якщо особа усвідомлювала суспільно небезпечний характер свого діяння (дії або бездіяльності), передбачала його суспільно небезпечні наслідки і бажала їх настання.

Здійснюючи процесуальне керівництво та проводячи досудове розслідування, прокурор і слідчий усвідомлювали необхідність виконання ними ухвал слідчого судді, тому неодноразово вчинили процесуальні дії спрямовані на досягнення реального результату. За таких умов у діях слідчого та прокурора відсутній прямий умисел та відсутня суб`єктивна сторона злочину, передбаченого ч. 3 ст. 382 КК України. Правильність висловлених тверджень узгоджується з висловленими висновками у постанові Верховного Суду від 13 липня 2021 року у справі № 664/2551/18.

Згідно п. 2 ч. 1 ст. 284 КПК України, кримінальне провадження закривається у разі, якщо встановлена відсутність складу кримінального правопорушення. На підставі ч. 3 названої статті, постанова приймається слідчим, якщо в цьому кримінальному провадженні жодній особі не повідомлялося про підозру. Закриття кримінального провадження за відсутністю складу кримінального правопорушення здійснюється, коли встановлено, що подія, з приводу якої внесені відомості до ЄРДР відбулася, була результатом вчиненого особою діяння, яка сама по собі не є кримінальним правопорушенням, оскільки відсутній хоча б один із елементів складу злочину, або наявні обставини, які виключають злочинність діяння.

Перевіривши повноту проведеного досудового розслідування обґрунтовано вважаю, що слідчий ДБР зібрав усі матеріали. На підставі повного правильного правового аналізу, прийняв вмотивоване процесуальне рішення про закриття кримінального провадження за ч. 3 ст. 382 КК України, оскільки відсутність одного з елементів складу злочину, виключає злочинність діяння. Таким чином не існує законних правових підстав продовжувати досудове розслідування по цьому провадженню.

Оскаржувана постанова про закриття кримінального провадження в цілому відповідає вимогам ст. 110 КПК України. Зокрема, в ній зазначені зміст обставин, які є підставами для прийняття такого процесуального рішення, мотиви її прийняття та їх обґрунтування (п. 2 ч. 5 ст. 10 КПК).

Слідчий дотримався положень п. 4 ч. 1 ст. 91 КПК України про обов`язок доказування обставин, які є підставою для закриття кримінального провадження. Слідчий визначив обсяг слідчий дій, необхідних для цього. Винесена слідчим постанова ґрунтується на вимогах закону, належно зібраних та допустимих доказах, які не спростовуються обставинами, викладеними в поданій скарзі.

Згідно ч. 5 ст. 40 КПК України слідчий, здійснюючи свої повноваження, відповідно до вимог цього Кодексу, є самостійним у своїй процесуальній діяльності, втручання в яку осіб, що не мають на те законних повноважень, забороняється. Таким чином, слідчий правомірно визначив перелік слідчих дій, проведення яких забезпечило з`ясування відсутності складу злочину. При цьому останній правильно вчинив, обмежившись проведеними допитами, без проведення додаткових допитів свідків та проведення між ними одночасних допитів.

Усні сумніви скаржника про поверховість, неповноту чи передчасність проведеного розслідування є непідтвердженим суб`єктивним припущенням і до уваги не приймається. Зазначені твердження мають узагальнену характеристику, суперечать ст. 6 Конвенції, зокрема принципу юридичної визначеності.

Доцільності проведення будь-яких слідчих (розшукових) дій не вбачається, оскільки вони не здатні вплинути на наявні результати провадження. Не існує правової необхідності проводити інші процесуальні дії чи приймати процесуальні рішення у цьому кримінальному провадженні.

Відсутність ознак винної поведінки виключає у майбутньому пред`явлення підозри чи направлення обвинувального акту до суду, тому слідчий прийняв правильне процесуальне рішення у формі постанови про закриття кримінального провадження, як єдиний законний спосіб завершення цього досудового розслідування.

Схожий висновок містить постанова колегії суддів Другої судової палати Касаційного кримінального суду Верховного Суду від 16.05.2019 (справа № 761/20985/18, провадження № 51-8007км18).

Наведене дає підстави обґрунтовано стверджувати, що слідчий при розслідуванні обставин цього кримінального провадження у цілому виконав вимоги щодо забезпечення всебічності та повноти дослідження. Оскаржувана постанова слідчого відповідає вимогам чинного кримінального процесуального законодавства, а висновок про закриття кримінального провадження є обґрунтованим.

Істотних порушень вимог КПК України, які б могли вплинути на правильність прийнятого рішення, слідчим суддею не встановлено, а у скарзі не наведено достатніх даних, які безумовно свідчать про неповноту проведеної перевірки та могли бути підставами для скасування прийнятого остаточного процесуального рішення.

За результатами розгляду скарги на рішення, дії чи бездіяльність під час досудового розслідування може бути постановлена ухвала про відмову у задоволенні скарги (п. 4 ч. 2 ст. 307 КПК України).

Керуючись ст.ст. 303-307 КПК України,

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні скарги ОСОБА_4 про скасування постанови слідчого Третього слідчого відділу ТУ ДБР у місті Миколаєві від 30.06.2021 року, про закриття кримінального провадження 0000028, за ч. 3 ст. 382 КК України - відмовити.

Ухвала слідчого судді може бути оскаржена протягом п`яти днів з дня її оголошення безпосередньо до Кропивницького апеляційного суду. Якщо ухвалу слідчого судді було постановлено без виклику особи, яка її оскаржує, строк апеляційного оскарження для такої особи обчислюється з дня отримання копії судового рішення.

Суддя Кіровського

районного суду

м.Кіровограда ОСОБА_1