ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 11-кп/803/789/23 Справа № 211/2208/19 Суддя у 1-й інстанції - ОСОБА_1 Суддя у 2-й інстанції - ОСОБА_2
УХВАЛА

08 лютого 2023 року м.Кривий Ріг

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Дніпровського апеляційного суду у складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4

при секретарі ОСОБА_5

за участю прокурора ОСОБА_6

захисника ОСОБА_7

обвинуваченого ОСОБА_8

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань Дніпровського апеляційного суду матеріали кримінального провадження № 0000135 за апеляційними скаргами прокурора та обвинуваченого на вирок Довгинцівського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 08 листопада 2022 року, яким

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Кривого Рогу, Дніпропетровської області, громадянина України, не судимого, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

засуджено за ч.2 ст.121 КК України до покарання у виді 8 років позбавлення волі,-

ВСТАНОВИЛА:

Згідно вироку, 31.01.2019 р., приблизно о 20 годині 00 хвилин, особа, відносно якої застосовано заходи медичного характеру, ОСОБА_8 , ОСОБА_9 проходили повз Криворізької загально освітньої школи № 128, де зустріли раніше своїх знайомих ОСОБА_10 та ОСОБА_11 . У ході спілкування ОСОБА_9 повідомив ОСОБА_11 та ОСОБА_10 , що у нього день народження і запросив останніх у гості за адресою: АДРЕСА_1 , де проживав особа, відносно якої застосовано заходи медичного характеру, та ОСОБА_8 .

Після чого особа, відносно якої застосовано заходи медичного характеру, ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 та ОСОБА_11 пішли за вказаною адресою, де сіли на кухні і разом почали вживати наркотичні засоби.

Під час вживання наркотиків ОСОБА_9 з дозволу особи, відносно якої застосовано заходи медичного характеру, взяв належний останньому мобільний телефон, під час користування яким випадково знищив інформацію, що знаходилась у мобільному телефоні, при цьому не сказавши особі, відносно якої застосовано заходи медичного характеру.

31.01.2019 р., приблизно о 21.00 годині, ОСОБА_9 запропонував знайомим поїхати в магазин «Фокстрот», який знаходиться в Металургійному районі м. Кривого Рогу, з метою взяття в кредит собі мобільного телефону, на що всі погодилися та поїхали до вказаного магазину, який був на той час зачинений. Надалі всі разом гуляли по місту, а після, приблизно о 23 годині 30 хвилин, попрямували пішки до будинку АДРЕСА_2 , де зупинившись біля 1 під`їзду вказаного будинку, почали розмовляти.

01.02.2019 р. приблизно о 00 годин 50 хвилин, ОСОБА_10 та ОСОБА_11 виріши йти по домівках, так як вже було пізно, та попрощавшись з усіма пішли кожен собі додому, а ОСОБА_9 , ОСОБА_8 та особа, відносно якої застосовано заходи медичного характеру, залишились.

01.02.2019 р. приблизно о 01 годині 10 хвилин, коли ОСОБА_11 стояв біля свого під`їзду, йому на мобільний телефон зателефонував ОСОБА_9 та запросив його в гості до особи, відносно якої застосовано заходи медичного характеру, та ОСОБА_8 додому з метою вжити наркотики, на що ОСОБА_11 погодився.

01.02.2019 р., приблизно о 01 годині 15 хвилин, ОСОБА_11 прийшов за адресою: АДРЕСА_1 , де вже на кухні перебували - ОСОБА_8 , ОСОБА_9 та особа, відносно якої застосовано заходи медичного характеру.

Перебуваючи на кухні, ОСОБА_11 сидів на стільці за столом, навпроти нього на стільці сидів особа, відносно якої застосовано заходи медичного характеру, ОСОБА_8 стояв у дверному проході, а ОСОБА_9 стояв біля газової плити. У ході розмови особа, відносно якої застосовано заходи медичного характеру, попрохав у ОСОБА_9 повернути його мобільний телефон, на що останній погодився та віддав телефон особі, відносно якої застосовано заходи медичного характеру, при цьому не кажучи про видалену інформацію з мобільного телефону. Отримавши в руки свій мобільний телефон особа, відносно якої застосовано заходи медичного характеру, побачив, що в його мобільному телефоні відсутня інформація та дії ОСОБА_9 обурили його та ОСОБА_8 , унаслідок чого у вказаних осіб склалася гостра неприязнь до ОСОБА_9 , а у ОСОБА_8 виник раптовий умисел на спричинення останньому тяжких тілесних ушкоджень за вказаних мотивів.

Реалізуючи свій злочинний умисел, ОСОБА_8 , перебуваючи в стані наркотичного сп`яніння, діючи з метою спричинення ОСОБА_9 тяжких тілесних ушкоджень, з мотивів гострої неприязні до нього, знаходячись в приміщенні кухні квартири АДРЕСА_3 , приблизно о 01 годині 20 хвилин 01.02.2019 умисно, зі значною силою, обома руками зжатими в кулаки, одночасно з особою, відносно якої застосовано заходи медичного характеру, який перебував в стані неосудності, тобто не міг усвідомлювати свої дії та керувати ними внаслідок хронічного психічного захворювання у формі шизофренії параноїдної, один за одним почали завдавати ОСОБА_9 , який стояв навпроти них не менш 4 ударів в область губ, 2 удари в потиличну область голови, не менше 5 ударів в область перенісся, надперенісся та власне носу, не менш 10 ударів в область обличчя, не менш 6 ударів в область лоба.

Протиправні дії особи, відносно якої застосовано заходи медичного характеру, та ОСОБА_8 були припинені ОСОБА_11 , який у цей момент також перебував у приміщені зазначеного житла та намагався перешкодити останнім наносити тілесні ушкодження ОСОБА_9

01.02.2019р. приблизно о 01 годині 50 хвилин, одразу після того як ОСОБА_9 пішов з квартири особи, відносно якої застосовано заходи медичного характеру, але знаходячись поблизу 2-го під`їзду будинку АДРЕСА_2 , впав на землю та в результаті отриманих тілесних ушкоджень, нанесених особою, відносно якої застосовано заходи медичного характеру, та ОСОБА_8 , помер.

Смерть ОСОБА_9 настала від закритої черепно-мозкової травми, яка ускладнилась розвитком набряку головного мозку.

В апеляційній скарзі прокурор ставить питання про скасування вироку через неправильне застосування закону про кримінальну відповідальність та необхідність призначення більш суворого покарання. Просить ухвалити новий вирок, яким призначити обвинуваченому за ч.2 ст. 121 КК України покарання у виді 10 років позбавлення волі. Зазначає, що судом внаслідок неналежного дослідження особи обвинуваченого не було враховано, що ОСОБА_8 повністю не визнав свою провину, вибачення у потерпілої не просив, жодних дій, які свідчили би про те, що обвинувачений щиро кається не вчиняв, тому призначення йому остаточного покарання у виді 8 років позбавлення волі є несправедливим, та не сприятиме досягненню мети покарання, передбаченої ст.50 КК України.

В апеляційній скарзі обвинувачений просить вирок суду скасувати та призначити новий розгляд у тому ж суді першої інстанції. Вважає вирок суду першої інстанції незаконним та таким, що підлягає скасуванню, у зв`язку з істотним порушенням вимог кримінального процесуального закону. Судом першої інстанції не надано повної оцінки всім обставинам кримінального провадження. Зазначає, що він був вимушений захищатись і тому наніс потерпілому ударі в область обличчя, що підтверджується показаннями свідка ОСОБА_11 . Вважає, що його дії не вірно кваліфіковані за ч.2 ст.121 КК України, так як від його ударів не могла настати смерть потерпілого.

Заслухавши доповідача, думку учасників судового засідання, вивчивши матеріали справи та перевіривши доводи апеляційних скарг, колегія суддів доходить наступного.

На підставі ст. 404 КПК України суд апеляційної інстанції перевіряє судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційних скарг.

Колегія суддів вважає, що підстави для скасування чи зміни вироку відсутні, оскільки судом першої інстанції при його винесенні були дотримані вимоги кримінального та кримінального процесуального закону.

Висновки суду, що ОСОБА_8 скоїв злочин, передбачений ч. 2 ст. 121 КК України, за обставин, як вони встановлені у вироку, відповідають фактичним обставинам справи і підтверджуються дослідженими в судовому засіданні доказами, яким суд дав належну оцінку у вироку.

Обвинувачений ОСОБА_8 в судовому засіданні суду першої інстанції вину у вчиненні злочину визнав частково та пояснив, що заподіяв потерпілому декілька ударів руками в обличчя, знаходячись в стані необхідної оборони. При цьому у потерпілого в руках був ніж.

Незважаючи на частково визнання вини ОСОБА_8 його вина підтверджується наступними доказами.

З висновку експерта № 274 від 01.03.2019 р. вбачається, що смерть потерпілого настала від закритої черепно-мозкової травми, яка ускладнилася розвитком набряку головного мозку, на що вказують результати розтину трупа та дані додаткових методів дослідження: крововиливи у м`які тканини обличчя, лобних ділянок, потиличної ділянки, забійна рана та синці губ, зім`яття хрящів та розтрощення кісток носу, перелом основи черепа, дифузні та вогнищевий субарахноїдальний крововилив базальної поверхні, дифузні мікрогеморагії у речовині головного мозку. Всі виявлені тілесні ушкодження в область голови прижиттєві (на що вказує їх характер, наявність крововиливів в осередках ушкоджень), виникли в короткий проміжок часу, один за одним (не більше години), незадовго до настання смерті (1,5-3 годин, згідно результатів судово-гістологічного дослідження), внаслідок прямої багаторазової дії твердого тупого предмета (предметів) з обмеженою контактуючою поверхнею (по відношенні до контактуючої частини тіла). Такими предметами могли бути кулак, коліно, лікоть, взута (невзута) нога, інші предмети з подібними властивостями. Виявлені при судово-медичній експертизі трупа ушкодження у вигляді закритої черепно-мозкової травми, повинні бути оцінені тільки в сукупності, оскільки кожне наступне ушкодження робило тяжчим перебіг раніше спричинених ушкоджень, збільшуючи їх об`єм, стосовно живих осіб, мають ознаки ТЯЖКИХ тілесних ушкоджень, як небезпечні для життя в момент спричинення. Враховуючи кількість окремо розташованих ушкоджень, їх локалізацію, взаєморозташування та морфологічні особливості, можна вважати що в область губ було заподіяно не менше 4-х травматичних дій, в область перенісся, надперенісся та власне носу - не менше 5-ти, не менш 10 травмуючих дій в область обличчя, не менш 6-ть в область лоба, дві травмуючи дії в потиличну область голови. Всі виявлені тілесні ушкодження виникли внаслідок прямої багаторазової дії твердого тупого предмета (предметів) з обмеженою контактуючою поверхнею (по відношенні до контактуючої частини тіла). Такими предметами могли бути кулак, коліно, лікоть, взута (невзута) нога, інші предмети з подібними властивостями. Всі виявлені тілесні ушкодження виникли внаслідок прямої багаторазової д- твердого тупого предмета (предметів). Всі виявлені ушкодження заподіяні один за одним, в короткий проміжок часу у швидкій послідовності, незадовго до настання смерті, в проміжок часу, який може вимірюватись десятками хвилин. Більш детально розмежувати ушкодження по часу їх заподіяння експертним шляхом не представляється можливим в зв`язку з множинністю та зливним характером ушкоджень, а також в зв`язку з нетривалим проміжком часу, впродовж якого вони були заподіяні. Виявлені при дослідженні трупа ушкодження, які входять до комплексу «закритої черепно-мозкової травми», перебувають у прямому причинному зв`язку з настанням смерті (т. 1 а.с. 78-82).

З висновку експерта № 274/1 від 19.03.2019р. вбачається, що виявлені при експертизі трупа ОСОБА_9 ушкодження не могли утворитися внаслідок падіння з висоти власного зросту, на що вказує їх поширеність, локалізація як на виступаючих так і на западаючих ділянках тіла, їх характером (наявністю синців різної інтенсивності з не чіткими межами, характером переломів кісток лицевого черепа, які утворилися по механізму ударної дії предмету (предметів) з обмеженою контактуючою поверхнею, з ознаками повторної травматизації кісткової тканини, виникли вони внаслідок прямої багаторазової травматизації тупим (-ми) твердим (-ми) предметом (-ами). Такими предметами могли бути кулак, коліно, лікоть, взута (невзута) нога, інші предмети з подібними властивостями (т. 2 а.с. 163-165).

З протоколу проведення слідчого експерименту з фототаблицею до нього від 08.02.2019 року за участю свідка ОСОБА_12 вбачається, що останній надав показання з приводу обставин, які мали місце в ніч з 31.01.2019 року на 01.02.2019 року за адресою АДРЕСА_4 , та вказав на механізм спричинення тілесних ушкоджень продемонструвавши куди саме наносились удари ОСОБА_8 та ОСОБА_13 . При цьому зазначив, що ОСОБА_8 потерпілому було заподіяно в область голови близько 10 ударів руками зажатими в кулак (т.1 а.с. 153-159).

Зазначені обставини свідок ОСОБА_12 підтвердив під час судового засідання в суді першої інстанції.

Отже, у колегії суддів не викликає сумніву достовірність показань наданих свідком ОСОБА_12 як під час допиту у судовому засіданні в суді першої інстанції так і під час проведення слідчого експерименту, оскільки вони узгоджуються з іншими доказами у кримінальному провадженні та беззаперечно вказують на наявність складу інкримінованого кримінального правопорушення в діях ОСОБА_8 .

Оцінюючи сукупність досліджених доказів в їх взаємозв`язку з точки зору належності, допустимості, достовірності та достатності, суд першої інстанції вірно дійшов висновку, що вина ОСОБА_8 за ч. 2 ст. 121 КК України знайшла свого підтвердження в судовому засіданні.

У зв`язку із вищевикладеним апеляційний суд зазначає, що доводи апеляційної скарги обвинуваченого не заслуговують на увагу, оскільки смерть ОСОБА_9 настала від багаторазових ударів, які були нанесені як особою, відносно якої застосовано заходи медичного характеру, так і обвинуваченим ОСОБА_8 та розмежувати, який з ударів спричинив смерть ОСОБА_9 неможливо, оскільки кожен наступний удар погіршував становище померлого.

Судова колегія не приймає до уваги як безпідставні доводи обвинуваченого, що він під час заподіяння ударів потерпілому знаходився в стані необхідної оборони. Зазначені доводи спростовуються показаннями свідка ОСОБА_12 , висновками судово-медичних експертиз та іншими матеріалами кримінального провадження.

Щодо доводів апеляційної скарги прокурора апеляційний суд зазначає наступне.

При вирішенні питання про призначення покарання і його розміру обвинуваченому ОСОБА_8 суд першої інстанції обґрунтовано взяв до уваги конкретні обставини скоєного злочину, ступінь тяжкості злочину, який згідно ст. 12 КК України відноситься до категорії тяжких злочинів, дані про особу обвинуваченого, який визнав себе винним частково, на обліках у лікарів нарколога та психіатра не перебуває, за місцем проживання характеризується посередньо, на утриманні неповнолітніх дітей немає.

У відповідності зі ст.ст. 50, 65 КК України особі, що скоїла злочин, покарання повинне бути призначене необхідне й достатнє для виправлення та попередження нових злочинів.

Покарання має на меті не тільки кару, але й виправлення засуджених, а також попередження здійснення нових злочинів, як засудженими, так і іншими особами.

На думку колегії суддів, суд першої інстанції врахував всі обставини справи, дані про особу обвинуваченого, тому призначене ОСОБА_8 покарання у виді 8 років позбавлення волі відповідає вимогам ст. 65 КК України, є необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження скоєння нових злочинів.

Підстави для скасування чи зміни вироку відсутні.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 404, 405, 407, 419 КПК України, колегія суддів,-

УХВАЛИЛА:

Апеляційні скарги прокурора та обвинуваченого залишити без задоволення.

Вирок Довгинцівського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 08 листопада 2022 року стосовно ОСОБА_8 , засудженого за ч.2 ст.121 КК України, залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення.

Ухвала може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом трьох місяців з дня її проголошення, а засудженим, який тримається під вартою - в той самий строк з дня отримання копії ухвали.

Судді: