Справа № 761/6485/23
Провадження № 1-кс/761/4478/2023
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 лютого 2023 року слідчий суддя Шевченківського районного суду м. Києва ОСОБА_1 вивчивши матеріали клопотання адвоката ОСОБА_2 в інтересах ОСОБА_3 , про негайне повернення майна у кримінальному провадженні №0000363 від 22.10.2021, в порядку ст. 220 КПК України,

В С Т А Н О В И Л А :

22 лютого 2023 року в провадження слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва надійшло клопотання адвоката ОСОБА_2 в інтересах ОСОБА_3 , про негайне повернення майна у кримінальному провадженні №0000363 від 22.10.2021, в порядку ст. 220 КПК України.

23 лютого 2023 року клопотання з додатками було передане слідчому судді ОСОБА_1 з відділу організаційного забезпечення розгляду кримінальних справ Шевченківського районного суду м. Києва.

У своєму клопотанні адвокат ОСОБА_2 просить слідчого суддю розглянути клопотання та постановити рішення про негайне повернення ОСОБА_3 майна, вилученого 16.02.2023 року під час проведення обшуку у кримінальному провадженні №0000544 від 27.07.2023 за адресою: АДРЕСА_1 .

Вивчивши клопотання та додані до нього матеріали, слідчий суддя приходить до наступних висновків.

Відповідно до ст.2 КПК України, завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Разом з тим, сторони кримінального провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та у спосіб, що зазначено у ст. 26 КПК України.

Відповідно до п. 18 ч. 1 ст. 3 КПК України, слідчий суддя - суддя суду першої інстанції, до повноважень якого належить здійснення у порядку, передбаченому цим Кодексом, судового контролю за дотриманням прав, свобод та інтересів осіб у кримінальному провадженні.

Згідно з положеннями ч.3 ст. 26 КПК України, слідчий суддя, суд у кримінальному провадженні вирішують лише ті питання, що винесені на їх розгляд сторонами та віднесені до їх повноважень цим Кодексом.

Разом з тим, як правильно зазначає адвокат ОСОБА_2 положення ст. 220 КПК України зобов`язують слідчого, прокурора та дізнавача розглянути клопотання сторони захисту, потерпілого і його представника чи законного представника, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, про виконання будь-яких процесуальних дій та у випадках, установлених цим Кодексом, іншої особи, права чи законні інтереси якої обмежуються під час досудового розслідування, або її представника.

Разом з тим, такий перелік є вичерпним і не передбачає повноважень слідчого судді розглядати такі клопотання під час досудового розслідування. Натомість відповідно до ч.1 ст. 303 КПК України до слідчого судді може бути оскаржена бездіяльність слідчого, прокурора та дізнавача щодо нерозгляду такого клопотання або бездіяльність у вигляді неповернення тимчасово вилученого майна. У той же час у своєму клопотанні заявниця не зазначає про оскарження бездіяльності, натомість звертається з клопотанням про повернення майна, яке має вирішити слідчий, безпосередньо до слідчого судді.

У своїй постанові 08 червня 2022 року у справі № 2-591/11 Велика Палата Верховного Суду вказала, що інститут аналогії закону і аналогії права первісно був доктринально обґрунтований і застосовувався судами задовго до часткового відображення цього інституту в законодавстві.

Необхідність інституту аналогії (аналогії закону та аналогії права) випливає з того, що закон призначений для його застосування в невизначеному майбутньому, але законодавець, встановлюючи регулювання, не може охопити всі життєві ситуації, які можуть виникнути. Крім того, життя перебуває у постійному русі, змінюється і розвивається, внаслідок чого виникають нові життєві ситуації, які законодавець не міг передбачити під час ухвалення закону.

Суд застосовує аналогію закону і аналогію права тоді, коли на переконання суду певні відносини мають бути врегульовані, але законодавство такого регулювання не містить, внаслідок чого наявна прогалина в законодавчому регулюванні.

Зазначені висновки стосуються як матеріального, так і процесуального права. Велика Палата Верховного Суду неодноразово застосовувала аналогію у процесуальному праві, зокрема у постановах від 26 червня 2019 року у справі № 905/1956/15 (провадження № 12-62гс19, пункт 6.27), від 27 листопада 2019 року у справі № 629/847/15-к (провадження № 13-70кс19), від 16 червня 2020 року у справі № 922/4519/14 (провадження № 12-34гс20, пункт 6.19), від 13 січня 2021 року у справі № 0306/7567/12 (провадження № 13-73кс19, пункт 28), від 28 вересня 2021 року у справі № 761/45721/16-ц (провадження № 14-122цс20, пункт 105).

Саме застосування аналогії у процесуальному праві в певних випадках дає змогу ухвалити справедливе рішення. Тому відсутність у процесуальних кодексах положень про процесуальну аналогію не є перешкодою для застосування такої аналогії.

Так, відповідно до п.6 ст.9 КПК України, у випадках, коли положення цього Кодексу не регулюють питання кримінального провадження, застосовуються загальні засади кримінального провадження, визначені частиною першою статті 7 цього Кодексу.

Як зазначено у пункті 1 частини 1 статті 7 КПК України, зміст та форма кримінального провадження повинні відповідати загальним засадам кримінального провадження, до яких, зокрема, відноситься верховенство права.

При цьому Верховний Суд у своїй постанові №686/23167/19 від 10 червня 2020 року забезпечення єдності практики є реалізацією принципу правової визначеності, яка втілюється з додержанням загальних засад кримінального провадження, встановлених у ст. 7 КПК, шляхом однакового застосування тієї самої норми закону в подібних правовідносинах.

Оскільки питання щодо можливості відмови у відкритті провадження за клопотанням, поданим до слідчого судді в порядку ст. 220 КПК, не врегульовано положеннями КПК України, разом з тим положеннями ч. 1 ст. 220 КПК України прямо передбачено, що ні слідчий суддя Шевченківського районного суду м. Києва, ні слідчий суддя будь-якого іншого суду не уповноважені розглядати такі клопотання, слідчий суддя вважає можливим застосувати схожі за своєю суттю положення ч.4 ст.304 КПК України.

Так, відповідно до ч.4 ст. 304 КПК України, слідчий суддя, суд відмовляє у відкритті провадження у разі, якщо скарга подана на рішення, дію чи бездіяльність слідчого, дізнавача, прокурора, що не підлягає оскарженню.

Враховуючи, що адвокат ОСОБА_2 звертається до слідчого судді із клопотанням, яке не підлягає вирішенню слідчим суддею під час досудового розслідування, слідчий суддя вважає за необхідне відмовити у відкритті провадження за даним клопотанням.

Разом з тим, слідчий суддя вважає за необхідне роз`яснити, що представник власника майна має звернутись з клопотанням про повернення тимчасово вилученого майна в порядку ст. 220 КПК України до уповноважених слідчого або прокурора у кримінальному провадженні.

В той же час, у разі якщо представник власника майна вважає, що в даному кримінальному провадженні має місце протиправне неповернення тимчасово вилученого майна, вона має право звернутись до слідчого судді із скаргою на бездіяльність слідчого, прокурора, яка полягає у неповерненні тимчасово вилученого майна в порядку п. 1 ч. 1 ст. 303 КПК України

Керуючись ст.ст. 2, 7, 9, 18, 24, 26, 220, 304, 309 КПК України, слідчий суддя

УХВАЛИЛА :

Відмовити у відкритті провадження за клопотанням адвоката ОСОБА_2 в інтересах ОСОБА_3 , про негайне повернення майна у кримінальному провадженні №0000363 від 22.10.2021, в порядку ст. 220 КПК України.

Матеріали клопотання повернути адвокату ОСОБА_2 .

Апеляційна скарга на ухвалу слідчого судді може бути подана безпосередньо до Київського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня отримання копії ухвали.

Ухвала слідчого судді набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого КПК України, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Слідчий суддя ОСОБА_1