Житомирський апеляційний суд
Справа №291/781/17 Головуючий у 1-й інст. ОСОБА_1
Категорія ч.2 ст. 309 КК України Доповідач ОСОБА_2
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 січня 2023 року

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Житомирського апеляційного суду Житомирської області в складі:

головуючого-судді: ОСОБА_2 ,

суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

за участю секретарів: ОСОБА_5 , ОСОБА_6 ,

прокурора: ОСОБА_7 ,

обвинуваченого: ОСОБА_8 ,

захисника: ОСОБА_9 ,

розглянула у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Житомирі кримінальне провадження за апеляційною скаргою прокурора Бердичівської місцевої прокуратури ОСОБА_10 на виправдувальний вирок Ружинського районного суду Житомирської області від 12 жовтня 2020 року щодо обвинуваченого ОСОБА_8 за ч.2 ст.309 КК України, яким

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Сквира Київської області, проживаючого по АДРЕСА_1 , зареєстрованого по

АДРЕСА_2 , неодруженого, особи з інвалідністю ІІ групи, громадянина України, засудженого вироком Сквирського районного суду Київської області від 16.12.2013 року по ч.3 ст.309 КК України до 5 років позбавлення волі,

покарання не відбуте (початок строку відбування покарання -20.08.2017р.),-

визнано невинуватим у вчиненні злочину, передбаченому ч.2 ст.309 КК України, та виправдано у зв`язку з недоведеністю його вини у вчиненні вказаного злочину.

Процесуальні витрати, пов`язані із залученням експертів, ухвалено віднести на рахунок держави.

Речові докази по справі: паперову коробку з вмістом подрібленої рослинної маси; пристрій для куріння, зовні схожий на люльку із згорілими рештками; пристрій для куріння з двох пляшок з полімерного матеріалу, ухвалено залишити зберігати в кімнаті речових доказів ГУНП в Житомирській області.

Згідно вироку суду, ОСОБА_8 органом досудового розлідування обвинувачується в тому,що він, будучи раніше засудженим вироком Сквирського районного суду Київської області від 16.12.2013р. по ч.3 ст.309 КК України до 5 років позбавлення волі, в першій декаді жовтня 2016 року (точна дата не встановлена), близько 10 год., перебуваючи на одному із чагарників , що розташований в с.Березянка Ружинського району Житомирської області, помітив дикоростучу рослину коноплі, та у нього виник злочинний умисел, направлений на незаконне придбання наркотичного засобу шляхом зриву дикоростучої рослини коноплі з метою подальшого виготовлення, зберігання та споживання без мети збуту.

В той же день, час та у зазначеному місці, реалізуючи свій злочинний умисел, ОСОБА_8 зірвав 1 гілку рослин коноплі, вагою 12.51 грам у висушеному стані, яка віднесена до особливо небезпечних наркотичних засобів, обіг яких заборонено, і таким чином, незаконно придбав вищевказаний особливо небезпечний наркотичний засіб. Вказаний наркотичний засіб ОСОБА_8 переніс до території свого домоволодіння, що розташоване в АДРЕСА_1 , де залишив сушитися, тобто незаконно зберігав його для власних потреб без мети збуту.

В послідуючому ОСОБА_8 , будучи на території свого домоволодіння, що розташоване за вищевказаною адресою, руками від`єднав листя від рослини коноплі, тобто незаконно виготовив наркотичний засіб, який незаконно зберігав для власних потреб без мети збуту.

21 травня 2017 року близько 07 години 45 хвилин працівниками Ружинського ВП Бердичівського ВП ГУНП в Житомирській області на виконання ухвали Ружинського районного суду Житомирської області від 16.05.2017р. було проведено обшук домоволодіння ОСОБА_8 , що в АДРЕСА_1 , в ході якого виявлено та вилучено речовину рослинного походження зеленого кольору, яку останній незаконно зберігав для власних потреб без мети збуту при вищевказаних обставинах.

Відповідно висновку судово-хімічної експертизи №2/4051 від 24.05.2017р., надана на експертизу речовина рослинного походження зеленого кольору має ботанічні ознаки рослин коноплі, містить основний психоактивний компонент коноплі-тетрагідроканнабінол і є особливо небезпечним наркотичним засобом - канабісом, обіг якого заборонено. Маса канабісу в перерахунку на висушену речовину становить 12.51 грам.

Дії ОСОБА_8 кваліфіковані органом досудового розслідування за ч.2 ст.309 КК Україн, як незаконне придбання, виготовлення та зберігання наркотичних засобів без мети збуту, вчинене повторно.

В апеляційній скарзі прокурор просить вирок суду скасувати у зв`язку із невідповідністю висновків суду, викладених у судовому рішенні, фактичним обставинам кримінального провадження та істотних вимог кримінального процесуального закону та ухвалити новий вирок, яким визнати ОСОБА_8 винним у вчиненні злочину, передбаченого частиною 2 статті 309 КК України, та призначити йому покарання у вигляді 2 роки позбавлення волі. На підставі ст. 71 КК України приєднати до вказаного покарання невідбуту частину покарання за вироком Сквирського районного суду від 16 грудня 2013 року у вигляді 4 роки позбавлення волі та призначити ОСОБА_8 остаточне покарання у вигляді 6 років позбавлення волі. На підставі ст. 71 КК України приєднати до вказаного покарання невідбуту частину покарання за вироком Сквирського районного суду від 16 грудня 2013 року у вигляді 4 роки позбавлення волі та призначити ОСОБА_8 остаточне покарання у вигляді 6 років позбавлення волі.

Посилається на те, що вирок є незаконним і підлягає скасуванню у зв`язку з невідповідністю висновків суду фактичним обставинам кримінального провадження, що призвело до неправильного застосування Закону України про кримінальну відповідальність та істотними порушеннями вимог Кримінального процесуального закону. Вказує, що порядок допустимості доказів стороною обвинувачення не порушено, вилучені в ході обшуку предмети не є тимчасово вилученим майном, а тому вказані докази є допустимими, як і наступні експертів №2/406 від 30.05.2017 та №2/313 від 08.06.2018, якими встановлено, що на внутрішніх поверхнях, вилучених в ході обшуку предметах вилучено нашарування речовини коричневого кольору, яке містить психоактивний компонент - тетрагідроканабінол та суміш канабіноїдів, і є особливо небезпечним наркотичним засобом - екстрактом канабісу, отриманим внаслідок сухої перегонки.

Вказує також, що твердження суду першої інстанції щодо порушення стороною обвинувачення пункту 9 підрозділу 2 Положення про порядок ведення Єдиного реєстру досудових розслідувань, при перекваліфікації указаного кримінального правопорушення з ч.1 ст.309 на ч.2 ст.309 КК України є необгрунтованими та помилковими.

Стверджує, що виправдувальний вирок фактично грунтується на показах співмешканки обвинуваченого ОСОБА_11 та його давнього друга ОСОБА_12 , які є зацікавленими особами в результаті розгляду справи, оскільки вони не бажали притягнення обвинуваченого до кримінальної відповідальності. Крім того, суд всупереч вимог ч.12 ст.290 КПК України, під час складання вироку взяв до уваги покази ОСОБА_12 , які не були відкриті стороні обвинувачення під час досудового розслідування. За таких обставин суд мав критично оцінити показання цих свідків та не покладати їх у основу виправдувального вироку. Вкрай малоймовірним є висновок суду щодо можливої причетності до злочину дитини ОСОБА_8 , якій на момент вчинення злочину було близько 2 років.

Крім того, в ході судового розгляду обвинувачений вказав, що вилучена в ході обшуку в приміщенні літньої кухні люлька належить йому та він курив з неї різного роду курильні суміші.

Посилається також на те, що судом безпідставно не взято до уваги дані, які характеризують особу обвинуваченого, вказуючи що вони не можуть свідчити про те, що ОСОБА_8 міг для власних потреб без мети збуту зберігати вилучені під час обшуку наркотичні засоби. Сторона обвинувачення не погоджується з таким висновком суду, оскільки вина ОСОБА_8 повністю доводиться дослідженими в ході судового розгляду письмовими доказами. Також суд першої інстанції не надав належної оцінки показанням свідків сторони обвинувачення у сукупності з іншими доказами, не вказав, в чому саме він ставить під сумнів правдивість та об`єктивність показань свідків. Крім того, свідки перед початком допиту відповідно до вимог ст.ст. 352-353 КПК України були попереджені про кримінальну відповідальність за відмову від давання показань та дачу завідомо неправдивих показань.

В судовому засіданні апеляційного суду на його початку прокурор підтримала апеляційну скаргу процесуального прокурора, просила її задовольнити, скасувати вирок та ухвалити новий вирок про визнання ОСОБА_8 винним у вчиненні кримінального праовпорушення за ч.2 ст. 309 КК україни з призначенням йому покарання, з підстав зазначених в ній. Під час судових дебатів у зв`язку зі спливом строку давності притягнення ОСОБА_8 до кримінальної відповідальності під час апеляційного розгляду провадження прокурор змінила свою позицію, частково підтримавши апеляційні вимоги прокурора процесуального, просила скасувати вирок суду першої інстанції на ухвалити новий вирок, визнавши останнього винним у вчиненні злочину за ч.2 ст. 309 КК України, призначивши йому покарання та звільнивши його від відбування вказаного покарання на підставі ст.ст. 49, 74 КК України у зв`язку із закінченням на даний час строків притягнення до кримінальної відповідальності.

Обвинувачений ОСОБА_8 в судовому засіданні апеляційного суду заперечив проти апеляційної скарги прокурора, в тому числі і проти змінених апеляційних вимог, пояснив, що не визнає вину в пред`явленому обвинуваченні, злочину не вчиняв, надав пояснення аналогічні тим, що давав в судовому засіданні суду першої інстанції.

Захисник ОСОБА_9 заперечив проти апеляційної скарги прокурора з відповідними змінами, пояснивши що вирок суду є законним та обґрунтованим, в якому надано належну оцінку доказам, поясненням свідків та обвинуваченого. Вказав, що суд прийшов до законного і обгрунтованого висновку про недоведеність вини обвинуваченого у вчиненні даного кримінального правопорушення.

За клопотанням прокурора було під час розгляду провадження в апеляційному суді було проведено часткове судове слідство та досліджено докази: протокол обшуку (а.п.147-152 с.1), клопотання про дослідження доказів (а.с. 237-238 т.1), сейф пакети (а.с.233, 236 т.1), а також були допитані свідки ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 .

Свідок ОСОБА_13 під час апеляційного розгляду провадження пояснив, що був запрошений понятим під час проведення обшуку у літній кухні ОСОБА_8. Під час обшуку були писутніми: два працівники полції, 2 понятих і ОСОБА_8 . Було вилучен в пачці з-під сигарет подріблена маса зеленорго кольру. Собака в дові була відвязана. ОСОБА_8 під час обшуку мовчав, а може шось і казав, він ( ОСОБА_17 ) точно не памятає. При обшуку також поруч була присутня цивільна дружина обвнуваченого. Виявлені речі опечатувалися у сейф-пакети, чи ставив на них ОСОБА_8 свій підпис, він ( ОСОБА_13 ) не пам`ятає. Коли були виявлені речі, чи був присутній ОСОБА_18 , він не паматяє, оскільки приміщення було маленьке, а людей багато. Також свідок підтримав свої покази в суді першої інстанції.

Свідок ОСОБА_14 під час апеляційного розгляду пояснив, що був понятим під час проведення обшуку у літній кухні ОСОБА_8. Працівники поліцї оголошували ухвалу про проведення обшуку. Літня кухня була закрита, але не на замок. В кухні були 2 прцівники поліції, поняті, ОСОБА_8 . Під час обшуку була виявлена пачка з-під сигарет з подрібненою масою. На питання працівників поліції, чиї це речі, ОСОБА_8 начебто сказав, що його, але він ( ОСОБА_14 ) цього точно не пам`ятає. Вилучені речі були поміщені у сейф-пакети. На сейф-пакетах спочатку він поставив свій підпис, а потім туди працівники поліції поклали речі. Пакувала жінка. Сейф-пакети ОСОБА_8 начебто не надавалися, але він точно не пам`ятає. Свої покази, надані під час розгляду справи в суді першої інстанції підтримує.

Свідок ОСОБА_15 під час апеляційного розгляду провадження пояснив, що з ОСОБА_8 раніше він не був знайомий, бачив його один раз, коли проходив повз його хати та попросив води напитися, коли це саме було не пам`ятає. Наміру купити його будинок в нього не було. Його дружину та дітей не бачив та не знає. Ніяких речей з ним тоді не було. В подвір`я не заходив, стояв біля воріт, в літню кухню також не заходив. Під час розгляду справи в суді першої інстанції йому ніхто не погрожував, про подачу заяви з приводу тиску нічого не пам`ятає.

Заслухавши доповідь судді, доводи та впояснення учасників апеляційного розгляду та свідків, прокурора, який частково підтримав апеляційну скаргу, обвинуваченого та захисника, які заперечили проти апеляційної скарги прокурора, перевіривши доводи апеляційної скарги та матеріали провадження, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга прокурора не підлягає задововленню, виходячи з наступного.

Згідно ст.370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим. Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до статті 94 цього Кодексу.

Відповідно до ч.1 ст.94 КПК України слідчий, прокурор, слідчий суддя, суд за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінюють кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення.

Відповідно до п.1 ч.3 ст. 374 КПК України мотивувальна частина виправдувального вироку повинна містити формулювання обвинувачення, яке пред`явлене особі і визнане судом недоведеним, а також підстави для виправдання обвинуваченого з зазначенням мотивів, з яких суд відкидає докази обвинувачення; мотиви ухвалення інших рішень щодо питань, які вирішуються судом при ухваленні вироку, та положення закону, якими керувався суд.

Проаналізувавши вирок суду першої інстанції та матеріали провадження, дослідивши докази та заслухавши пояснення учасників апеляційного розгляду, з огляду на доводи та вимоги апеляційної скарги прокурора, які було частково змінено в ході апеляційного розгляду, апеляційний суд вважає, що суд першої інстанції дотримався вимог зазначених норм, а доводи прокурора про істотні порушення вимог кримінального процесуального закону та невідповідність висновків суду фактичним обставинам кримінального провадження є безпідставними та не знайшли свого підтвердження, а виправдувальний вирок щодо ОСОБА_8 є законним та обгрунтваним.

Так судом в ході розгляду кримінального провадження з дотриманням вимог загальних засад кримінального судочинства, положень ст.ст. 84-87, 94 КПК України було досліджені письмові докази, надані стороною обвинувачення, допитані обвинувачений та свідки як сторони обвинувачення, так і сторони захисту.

Обвинувачений ОСОБА_8 свою вину в інкримінованому йому злочині не визнав повністю, пояснивши, що в житловому будинку по АДРЕСА_1 він разом із сім`єю проживає з 2014 року. Будинок йому не належить і тому на протязі всього часу періодично до будинку приходили громадяни, які цікавились його придбанням. 21.05.2017 року, коли проводився обшук в будинку, в якому він проживає з сім`єю, то він знаходився на вулиці. Спочатку був проведений обшук в будинку, в якому заборонених предметів виявлено не було. Потім був проведений обшук в літній кухні, куди він не заходив, а заходила його дружина. При обшуку знайшли невідомі йому предмети і запакували їх. Серед предметів, які вилучили працівники поліції, була люлька, яка йому назалежить і з якої він курив тютюн, який йому привозили друзі і який він сам вирощував. Курить ароматизований тютюн. З приводу вилучених предметів повідомив, що не знає, кому вони належать. Не може пояснити, чому на його люльці було виявлено нашарування наркотичного засобу. Підозрює те, що з неї міг курити хтось сторонній. Приміщення літньої кухні ніколи не зачинялось на замок, і вхід в дане приміщення вільний. Засуджувався раніше за зберігання наркотичних засобів, зараз не вживає наркотичних засобів. Територія домогосподарства, де проживає, огороджена лише з дороги, а з інших сторін має вільний доступ і часто сусіди там випасають свою худобу та птицю. Поряд проживає сусід, в якого працюють сторонні люди, і він також випасає свою худобу по всій території. В дворі є собака, але вона не агресивна і на людей не кидається. Перед обшуком до його домогосподарства приходив невідомий чоловік, який цікавився купівлею будь-якого будинку. Даного чоловіка він бачив вперше. Даний чоловік з собою мав чорний пакет. Поспілкувавшись з даним чоловіком, пішов у будинок. Потім дружина розповіла, що невідомий чоловік сидів у них в літній кухні і курив. Даний невідомий чоловік ніколи не приїжджав з друзями до нього додому. Має знайомого ОСОБА_12 , який приходиться внуком бувшої власності будинку, в якому проживають на даний час. Ніколи не пропонував невідомим людям курити з його люльки. Наркотичні засоби ніколи не давав вживати стороннім особам. Не знає, де знаходяться чагарники, про які зазначено в обвинувальному акті.

На досудовому слідстві він визнавав, що вилучене належить йому, та визнавав свою вину у вчиненні злочину, оскільки працівники поліції пообіцяли, що за вказане він буде нести відповідальність, передбачену ч.1 ст.309 КК України, у виді штрафу.

В послідуючому, коли знайомився з матеріалами справи і довідався, що його обвинувачують у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.309 КК України, то також визнавав свою вину, оскільки довірився адвокату.

Однак зазначені наркотичні засоби, які були виявлені під час обшуку, йому не належать. Він вважає, що їх в господарському приміщенні залишив той невідомий чоловік, який заходив до нього та який курив з його люльки.

При цьому, не дивлячись на невизнання ОСОБА_8 вини у вчиненні кримінального правопорушення, сторона обвинувачення в обґрунтування його вини посилалася на дані, що містяться в письмових доказах, а саме протоколі обшуку, висновках експертів, акті медичного огляду та вироку суду, а також на покази свідків ОСОБА_14 , ОСОБА_13 , ОСОБА_15 .

Так, в протоколі обшуку від 21.05.2017р. зафіксовано, що 21 травня 2017 року в період з 07 год.46 хв. по 09. год.26 хв. під час проведення обшуку в домогосподарстві по АДРЕСА_1 в присутності понятих та володільця житла - ОСОБА_8 , було в приміщенні літньої кухні виявлено та вилучено паперову коробку з вмістом подрібленої рослинної маси, ззовні схожої на коноплю, в прозорому пакеті з полімерного матеріалу; пристрій для куріння, зовні схожий на люльку із згорілими рештками; пристрій для куріння з двох пляшок з полімерного матеріалу (т.1 а.с.147-152).

Висновками експертів №2/405 від 24.05.2017р. та №2/313 від 08.06.2018р. встановлено, що надана на дослідження речовина, яка була вилучена в ході обшуку у гр. ОСОБА_8 (як зазначено в постанові слідчого), містить подріблену суміш рослинного походження зеленого кольору із насінням сіро-коричневого кольору, загальною масою 15.124 грам.

При подальшому дослідженні експертами встановлено, що речовина рослинного походження зеленого кольору має ботанічні ознаки рослин коноплі, містить основний психоактивний компонент коноплі -тетрагідроканнабінол і є особливо небезпечним наркотичним засобом, обіг якого заборонено. Маса канабісу, в перерахунку на висушену речовину, відповідно до висновку експерта від 24.05.2017р. становила 12.51 гр., а відповідно до висновку від 08.06.2018р. -12.49 гр. Насіння сіро-коричневого кольору, являється дозрілим насінням рослин коноплі, та до наркотичних засобів не відноситься (т. 1 а.с.115-120 , т.2 а.с.28-47).

Висновками експертів №2/406 від 30.05.2017р. та №2/313 від 08.06.2018р. встановлено, що на внутрішніх поверхнях, вилучених в ході обшуку предметах - частинах пляшок з полімерного матеріалу, виявлено нашарування речовини коричневого кольору, яке містить психоактивний компонент -тетрагідроканнібінол та суміш канабіноїдів, і є особливо небезпечним наркотичним засобом -екстрактом канабісу, отриманим внаслідок сухої перегонки. Маса екстракту канабісу відповідно до висновку експерта від 30.05.2017р. становила 0.025 гр., а відповідно до висновку від 08.06.2018р. -0.021 гр.

Експертами також встановлено, що на внутрішній поверхні предмета -люльки, який вилучений в ході вказаного обшуку, виявлено нашарування речовини коричневого кольору, яке містить психоактивний компонент тетрагідроканабінол та суміш канабіноїдів, і є особливо небезпечним наркотичним засобом - екстрактом канабісу, отриманим внаслідок сухої перегонки. Маса екстракту канабісу відповідно до висновку експерта від 30.05.2017р. становила 0.16 гр., а відповідно до висновку від 08.06.2018р. -0.154гр. (т.1 а.с.123-127 , т.2 а.с.28-47).

У якості свідків на підтвердження обставин проведення обшуку було допитано понятих ОСОБА_14 та ОСОБА_13 .

ОСОБА_14 пояснив, що перед початком проведення обшуку в літній кухні до її приміщення зайшли він, його син ОСОБА_20 , працівник поліції ОСОБА_21 , працівник поліції по імені ОСОБА_22, а позаду всіх стояв ОСОБА_8 . Інших осіб в літній кухні не було, всередині приміщення кухні має незначну площу. Під час проведення обшуку в літній кухні були виявлені обрізана пластикова пляшка (бюльбулятор), люлька та пачка з під сигарет з вмістом рослинної речовини зеленого кольору. Працівники поліції запитали в ОСОБА_8 чиє це, але він вже точно не пам`ятає і йому здається, що ОСОБА_8 мабуть відповів, що його. Зрозумів, що це речі ОСОБА_8 . Коли запитували в ОСОБА_8 про належність предметів, які знайшли під час обшуку, то не уточнювали конкретно, які предмети належать ОСОБА_8 . Чи діставали працівники поліції з пачки з під сигарет те, що там містилось, то здається, що діставали, і пачка була повна, чи може неповна. Пачку від сигарет дістав з під пенька працівник поліції ОСОБА_21 .На дверях літньої кухні замка не було і двері були закриті. З дверей літньої кухні було видно лише люльку, а інших вилучених предметів видно не було. На подвір`ї біля літньої кухні була собака, яку забрали потім від приміщення. Хто не боявся собаки, то міг зайти в літню кухню. В сейф-пакети запаковувала вилучені предмети працівник поліції ОСОБА_23 , яка є слідчою. Поставили свої підписи він та його син ОСОБА_24 . Він та його син були запрошені в якості понятих по тій причині, що вони співпрацюють з працівниками поліції.

Свідок ОСОБА_25 суду пояснив, що був присутній під час обшуку 21.05.2017 року домогосподарства, в якому проживає ОСОБА_8 . В літній кухні даного домогосподарства були вилучені обрізана пластикова пляшка, люлька та пачка з-під сигарет з вмістом рослинної речовини зеленого кольору. Факт вилучення він засвідчив своїм підписом. Про те, що пояснював ОСОБА_8 з приводу належності даних предметів, він не пам`ятає.

Крім того судом також було допитано свідка строни обвинувачення ОСОБА_15 , який пояснив, що проживає в смт.Ружин. Влітку 2016 року по дорозі в АДРЕСА_1 його зупинили чоловіки в автомобілі, яким він показав де проживає ОСОБА_8 . Дані чоловіки запросили його до себе в компанію. Коли сиділи в веранді у ОСОБА_8, то чоловіки, які приїхали разом з ним почали курити якусь траву через пластикову пляшку, яку дістав з шафи ОСОБА_8 . Пропонували і йому ( ОСОБА_15 ), але він відмовився та пішов. Припускає, що курили в веранді коноплю. Не зміг пояснити суду, чому під час першого допиту в суді пояснював, що невідомі особи сиділи в літній кухні і курили невідому йому речовину, а під час повторного допиту пояснював, що це відбувалось в веранді будинку. Також суду пояснив, що другий раз був в домогосподарстві ОСОБА_8 влітку, коли хотів вжити спиртні напої. Спиртних напоїв ОСОБА_8 не дав, а запропонував покурити люльку, однак він відмовився. Більше в домогосподарстві ОСОБА_8 він не був. Пояснив, що на судове засідання його привозив працівник поліції ОСОБА_21 , і він його чекав під дверима біля зали судового засідання. Пояснив суду, що ніколи не давав працівникам поліції покази про те, що ОСОБА_8 зберігає за місцем проживання наркотичні засоби. ОСОБА_21 не давав підписувати ніяких документів, але підпис в протоколі стоїть його і можливо він ставив підпис, коли був під адміністративним арештом і його опитували працівники поліції.

Судом також досліджено надані стороною обвинувачення акт спеціальної медичної комісії з проведення медичних оглядів для направлення на примусове лікування від 27.06.2017р. та висновок судово-психіатричної експертизи № 198-2017р. від 27.06.2017р., з яких вбачається, що ОСОБА_8 психічними захворюваннями не страждає, однак виявляє клінічні ознаки розладу особистості та поведінки, зумовлені вживанням наркотичних засобів (канабіноїдів). Проте вищевказані зміни зі сторони психіки у ОСОБА_8 не досягають ступеню психічного захворювання, лежать в межах патології характеру та не позбавляють його здатності усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними.

Крім того судом також досліджено вирок Сквирського районного суду Київської області від 16.12.2013р., яким ОСОБА_8 визнано винним у вчиненні злочину, передбаченого ч.3 ст.309 КК України, та засуджено до 5 років позбавлення волі дане покарання обвинувачений відбував з 20.08.2017р. та по відбуттю якого 20.08.2022 був звільнений з місць позбавлення волі. На час постановлення апеляційним судом рішення в даному кримінальному провадженні ОСОБА_8 відбув покарання в повному обсязі.

За клопотанням сторони захисту на спростування обвинувачення судом першої інстанції було допитано свідків ОСОБА_11 та ОСОБА_12 .

ОСОБА_11 пояснила, що проживає в АДРЕСА_1 разом з обвинуваченим та малолітньою дочкою. Показала, що вилучені в літній кухні накотичні засоби та обрізана пляшка не належать її чоловіку, а належать ОСОБА_15 , який був у них на подвір`ї наприкінці квітня 2017 року та в літній кухні без дозволу курив люльку, а на столі лежав пакет, зрізана пляшка пластикова та поліетиленовий кульок, пачка цигарок. В травні 2017 року під час обшуку знайшли пластикову пляшку, пачку з-під цигарок, в якій був пакет з якимось вмістом трави та люльку ОСОБА_8 . За період спільного проживання з ОСОБА_8 ніколи не бачила, щоб він вживав наркотичні засоби, і ніколи не бачила в нього неадекватної поведінки. Також додала, що 23 жовтня 2017 рокув Ружинському районному суді разом з ОСОБА_12 бачила, як працівники поліції привезли ОСОБА_15 та перед входом в зал суду питали його, чи пам`ятає він, що треба говорити, а після виходу його з зали суду на їх запитання ОСОБА_15 сказав, що пояснив суду все так, як домовлялися.

Допитаний в судовому засіданні свідок ОСОБА_12 пояснив, що був на городі, почув крики ОСОБА_11 , дружини ОСОБА_8 . Прийшовши на крики, побачив, що з літньої кухні вийшов чоловік з чорним пакетом. ОСОБА_11 сказала, що він сидів в літній кухні і курив, а що саме курив, то вона не знає. Даного чоловіка він бачив в суді, коли чекав судового засідання і сидів з ОСОБА_11 на лавці. Цього чоловіка привів працівник поліції і сказав йому, чи зрозумів той, що говорити, а коли чоловік вийшов з зали суду, то на його запитання він відповів, що сказав все так, як говорив поліцейський. Пояснив також, що з города домогосподарство ОСОБА_8 не огороджено, і літня кухня не зачиняється. ОСОБА_8 часто курив ароматизований тютюн. Собаку ОСОБА_8 він привів на його прохання, і дана собака не була агресивна.

При цьому суд першої інстанції, з`ясувавши обставини справи, дослідивши під час судового розгляду докази та оцінивши їх відповідно до ст.94 КПК України, із врахуванням положень ст.ст. 17, 91,92 КПК України, положень ст. 62 Конституції України та Конвенції Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, встановив, що стороною обвинувачення не надано жодних доказів на підтвердження того, що ОСОБА_8 в першій декаді жовтня 2016 року близько 10 год., перебуваючи на одному із чагарників, що розташований в с.Березянка Ружинського району Житомирської області, помітив дикоростучу рослину коноплі, одну гілку якої , вагою 12.51 гр у висушеному стані, він зірвав та переніс до території свого домоволодіння, що розташоване в АДРЕСА_1 , де залишив сушитися і в послідуючому руками від`єднав листя від рослини коноплі, тобто незаконно придбав та виготовив наркотичний засіб.

При цьому судом було зроблено висновок про те, що визнавальні покази ОСОБА_8 на досудовому слідстві, в тому числі і покази в ході проведення обшуку щодо належності йому вилучених речей - накотичного засобу в пачці з-під цигарок, обрізаної пляшки та люльки, не можуть бути доказом по даному кримінальному провадженню з огляду на положення ст. 23 КПК України, а також про те, що в ході судового розгляду провадження обвинувачений ОСОБА_8 не надавав суду показання щодо визнання своєї вини у незаконному придбанні та виготовленні наркотичних засобів за обставин, зазначених в обвинувальному акті.

Крім того судом було враховано, що дійсно під час санкціонованого обшуку 21.05.2017р. в домогосподарстві по АДРЕСА_1 в присутності понятих та володільця житла ОСОБА_8 було в приміщенні літньої кухні виявлено та вилучено паперову коробку з вмістом подрібленої рослинної маси, яка є канабісом - особливо небезпечним наркотичним засобом, обіг якого заборонено, масою у висушеному стані 12.51 гр. , і зазначене не заперечувалося обвинуваченим в ході судового розгляду. Також судом було взято до уваги, що дані, які характеризують особу обвинуваченого, а саме: те, що ОСОБА_8 перебуває на обліку у лікаря-нарколога та має психічні та поведінкові розлади внаслідок вживання канабіоїдів, а також був засуджений за злочини, пов`язані з незаконним обігом наркотичних засобів, можуть свідчити про те, що він міг для власних потреб без мети збуту зберігати вилучені під час вищевказаного обшуку наркотичні засоби в господарському приміщенні за місцем свого проживання.

Разом з тим судом здійснено висновок про те, що вказане є лише припущенням, оскільки беззаперечних доказів, які б поза розумним сумнівом доводили те, що вилучені в ході обшуку наркотичні засоби були придбані саме ОСОБА_8 та саме в місці , в час і за обставин, вказаних в обвинувальному акті, а також зберігались саме ОСОБА_8 в місці їх вилучення, строною обвинувачення суду не надано, а надані докази таких беззаперечних даних не місять.

Такі висновки суду першої інстанції апеляційному суду вбачаються цілком обгрунтованими та такими, що знайшли своє підтвердження також в ході апеляційного перегляду та повторного дослідження доказів за клопотанням прокурора.

Судом першої інстанції також здійснено висновок про недопустимість як доказу протоколу обшуку від 21.05.2017 року з огляду на істотні порушення вимог кримінального процесуального закону, допущені посаовими особами оргяну досудового розслідування при проведенні даної слідчої дії та фіксуванні її результатів.

Так судом звернуто увагу на те, що під час проведення зазначеного обшуку ОСОБА_8 не роз`яснювались його права, зокрема і право не давати свідчення (п.4 ч.2 ст.87, ч.7 ст.97 КПК України).

Крім того судом костатовано наступні порушення.

На 1 сторінці протоколу даного обшуку, який складений начальником СВ Ружиського ВП Бердичівського ВП ОСОБА_36 , зазначено, що до обшуку не залучались потерпілий, підозрюваний, захисник, представник, спеціаліст, а також інші особи (зокрема інші працівники Ружиського ВП Бердичівського ВП), а лише зазначено 2 понятих: ОСОБА_14 та ОСОБА_13 .

На 3, 5 сторінках протоколу обшуку від 21.05.2017 року зазначено, що в домогосподарстві ОСОБА_8 , яке знаходиться в АДРЕСА_1 , в ході обшуку виявлено та вилучено: паперову коробку з вмістом подрібненої рослинної маси зовні схожої на коноплю в прозорому пакеті з полімерного матеріалу; пристрій для куріння зовні схожий на люльку; пристрій для куріння з двох пляшок з полімерного матеріалу.

На 6 сторінці протоколу обшуку від 21.05.2017 року зазначено, що учасниками обшуку були: о/у Ружинського ВП ОСОБА_37 , підпис якого відсутній в протоколі; начальник СКП Ружинського ВП ОСОБА_38 , о/у Ружинського ВП ОСОБА_21 ; інспектор СРПП Ружинського ВП ОСОБА_40 , однак даних осіб не вказано на 1 сторонці протоколу обшуку, як учасників обшуку.

Крім того судом зазначено, що в порушення положень ч.3 ст. 104 КПК України в протоколі обшуку не було відображено участь в даній слідчій дії ОСОБА_11 , цивільну дружину ОСОБА_8 , яка проживає разом з ним та яка була присутня під час обшуку.

Крім того, не дивлячись на те, що слідчу ОСОБА_42 було визначену як таку лише 21.06.2017, що вбачається з відомостей з ЄРДР у кримінальному провадженні №0000125, наданих Офісом Генерального Прокурора на ухвалу суду (т.3 а.с.75-106), вона без відповідних на те повноважень здійснювала пакування речових доказів, вилучених під час обшуку.

Крім того судом першої інстанції констатовано, що в порушення вимог ст. 236 КПК україни обшук фактично проводився не слідчим в кримінальному провадженні, а опертивними працівниками, що є істотним порушенням умов обшуку, і результати такого обшуку відповідно до вимог статей 86,87 КПК України не можуть бути використані при прийнятті процесуальних рішень, і суд не може посилатися на них як на доказ при ухваленні обвинувального вироку.

З огляду на висновки пронедопустимість наведених вище доказів судом зроблено відповідно висновки про недопустимість як доказів і висновків експертів №2/406 від 30.05.2017 року та №2/313 від 08.06.2018 року, якими встановлено, що на внутрішніх поверхнях, вилучених в ході обшуку предметах - частинах пляшок з полімерного матеріалу, виявлено нашарування речовини коричневого кольору, яке містить психоактивний компонент -тетрагідроканнібінол та суміш канабіноїдів, і є особливо небезпечним наркотичним засобом -екстрактом канабісу, отриманим внаслідок сухої перегонки. Маса екстракту канабісу відповідно до висновку експерта від 30.05.2017 року становила 0.025 грам, а відповідно до висновку від 08.06.2018року - 0.021 грам. На внутрішній поверхні предмета -люльки, який вилучений в ході вказаного обшуку, виявлено нашарування речовини коричневого кольору, яке містить психоактивний компонент тетрагідроканабінол та суміш канабіноїдів, і є особливо небезпечним наркотичним засобом - екстрактом канабісу, отриманим внаслідок сухої перегонки. Маса екстракту канабісу відповідно до висновку експерта від 30.05.2017 року становила 0.16 грам, а відповідно до висновку від 08.06.2018 року -0.154 грам. Дані висновки експертів, як докази, є похідними від протоколу обшуку від 21.05.2017 року в ході якого вилучено пристрій для куріння зовні схожий на люльку; пристрій для куріння з двох пляшок з полімерного матеріалу, і котрі отримані з порушенням вимог КПК України.

Дослідивши безпосередньо вказаний протокол обшуку та оцінивши його в сукупності з показами обвинуваченого, свідків, в тому числі і допитаних безпосередньо в ході апеляційного розгляду, та взявши до уваги доводи апеляційної скарги в цій частині, колегія суддів не може погодится з тим, що наведені судом обставини свідчать про недопустимість протоколу обшуку як доказу, і як наслідок - недопустимість висновків експертів №2/406 від 30.05.2017 року та №2/313 від 08.06.2018 року, з огляду на положення ст.ст. 86,87 КПК України. Разом з тим протокол обшуку (та висновки експертів як похідні від нього) сам по собі та в сукупності з іншими доказами сторони обвинувачення все ж таки не доводить вину ОСОБА_8 в інкримінованому йому злочині.

Суд першої інстанції також цілком обгрунтовано звернув увагу на те, що згідно відомостей з ЄРДР у кримінальному провадженні №0000125, наданих Офісом Генерального Прокурора на ухвалу суду, в розділі «Кримінальне провадження №0000125», «Основні відомості» «Кримінальне правопорушення», «Рух провадження», «Прикріплені файли» в графах: Тип дії. Дата, Користувач, Дата та час дії, Примітка зазначено, що реєстрацію даного провадження в ЄРДР було здійснено користувачем ОСОБА_36 06.05.2017 року за ст.309 ч.1 КК України, кримінальне провадження прийнято до провадження ОСОБА_36 06.05.20017 року та 06.05.2017 року призначено слідчих ОСОБА_36 та ОСОБА_43

21.06.2017 року повідомлено про підозру ОСОБА_8 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.309 КК України.

10.07.2017 року по кримінальному провадженню №0000125 сформовано витяг з ЄРДР за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.309 КК України.

З Реєстру матеріалів досудового розслідування по матеріалах кримінального провадження № 0000125 вбачається, що будь- якого процесуального рішення в формі постанови про зміну кваліфікації правопорушення з ст.309 ч.І КК України на ст.309 ч.2 КК України під час досудового розслідування слідчим та прокурором не приймалось.

По кримінальному провадженню №0000125 не прийнято процесуального рішення за ознаками кримінального правопорушення, предбаченого ч.1 ст.309 КК України, у відповідності до п.2 ч.1 ст.284 КПК України (відсутність в діянні складу кримінального правопорушення).

Не внесено до ЄРДР відомостей про вчиненння ОСОБА_8 кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.309 КК України у відповідності до ст.214 КПК України та пункту 9 підрозділу 2 розділу Положення про порядок ведення Єдиного реєстру досудових розслідувань.

Доводи апеляційнрої скарги щодо вказаних обставин не спростовують зазначених висновків.

З огляду на наведені обставини апеляційний суд погоджується з висновками суду першої інстанції про недоведеність наданими строною обвинувачення доказами винуватості ОСОБА_8 в інкримінованому йому злочині. Так дійсно в приміщенні літньої кухні домогосподарства, в якому проживав ОСОБА_8 , було вилучено наркотичний засіб, надрізану пляшку та люльку із незначними залишками наркотичного засобу. Згідно пояснень ОСОБА_8 в протоколі обшуку, зазначений наркотичний засіб, який знаходився в пачці з-під цигарок, а також люлька належать йому. Свідки Круподери, які були понятими про проведенні обшуку, пояснили, що можливо ОСОБА_8 визнавав належність саме йому вказаного наркотичного засобу. Разом з тим поза розумним сумнівом з дотриманням положень ст. 91,92 КПК України органом досудового рзслідування та обвинуваченням вказаними доказами не доведено винуватість ОСОБА_8 , оскільки:

-жодного доказу придбання ОСОБА_8 наркотичного засобу в першій декаді жовтня 2016 року близько 10 годин на одному з чагарників, що розташований в с.Березянка Ружинського району, виготовлення наркотичного засобу ОСОБА_8 на території свого домогосподарства, що розташоване по АДРЕСА_1 , а саме шляхом від`єднання рукам листя від рослин коноплі, стороною обвинувчення не надано;

- визнавальні покази обвинуваченого в ході досудового розслідування, в тому числі і покази в ході проведення обшуку, та не підтверджені ним в ході судового розгляду, не можуть бути покладені в основу рішення;

- органом досудового розслідування не надано доказів наявності на вилученій в ході обшуку пачці з наркотичним засобом слідової інформації, яка б свідчила про належність її саме обвинуваченому, покази свідків обвинувачення також не містять прямих доказів обставин вчинення ОСОБА_8 злочину, наведених в обвинувальному акті, в тому числі і того, що зазначена пачка та накоттичний засіб були придбані ОСОБА_8 та зберігалися саме ним та належали саме йому, не було проведено відповідних досліджень (цитологічних, відбитків пальців тощо) щодо наявності на упаковці, в якій зберігались наркотичні засоби, біологічних слідів, належних обвинуваченому;

- факт вилучення в ході обшуку, крім наркотичного засобу в пачці з-під цигарок, пляшки та люльки зі слідами куріння такого наркотичного засобу не підтверджує винуватість ОСОБА_8 в зберіганні самого наркотичного засобу;

- до приміщення літньої кухні, в якій було знайдено наркотичний засіб, з огляду на покази як обвинуваченого, так і свідків, був вільний доступ через відсутність замка на дверях, що не заперечувалося також і стороною обвинувачення в ході судового розгляду, при цьому посилання сторони обвинувачення на наявність собаки у дворі не спростовує вказаного факту поза розумним сумнівом;

- факт попередньої судимості ОСОБА_8 за незаконний обіг наркотичних речовин та перебування його на лікуванні як особи, залежної від канабіноїдів, також не може безумовно свідчити про вчиненням ним даного зочину за наведених органом досудового розслідування обставин.

Доводи апеляційної скарги зазначених обставин не спростовують.

Посилання апелянта на безпідставну на його думку відмову суду першої інстанції в задоволенні клопотання про допит в якості свідків працівників поліції, які були присутні під час обшуку, та у витребуванні з Ружинського ВП матеріалів за повідомленням свідка ОСОБА_15 про чинення на нього незаконного впливу невідомою особою з метою зміни його показів на користь обвинуваченого, також не можуть бути підставою для скасування чи зміни вироку суду першої інстанції, оскільки покази працівників поліціїі, які приймали участь в слідчій дії, не можуть бути визнані об`єктивними та неупередженими з огляду на можливу їх заінтересованість в результатах кримінального провадження, їх допит у якості свідків сторони обвинувачення працівники поліції не може вважатися доцільним, а покази свідка ОСОБА_15 , перевірені також безпосередньо в ході апеляційного розгляду, не мають достатнього доказового значення для доведеності винуватості ОСОБА_8 .

Крім того апеляційний суд звертає увагу на те, що з дослідежних колегією суддів матеріалів адміністративної справи щодо ОСОБА_44 за ст. 173 КУпАП вбачається, що вказана особа притягнута до відповідальності за вчинення щодо ОСОБА_15 дрібного хуліганства, яке полягало в тому, що ОСОБА_44 , перебуваючи з ознаками алкогольного сп`яніння по АДРЕСА_3 , висловлювався брутальною лайкою в адресу ОСОБА_15 .. Саме такі обставини встановлені судом та зазначені в постанові від 25.06.2019. При цьому про відповідні погрози у зв`язку з показами в кримінальному провадженні щодо ОСОБА_8 йдеться лише в письмових показах самого ОСОБА_15 . Суд зазначених обставин не встановлював. Не підтвердив цього і сам ОСОБА_15 в ході його допиту в апеляційному суді.

Що стосується апеляційних доводів щодо безпідставного задоволення судом клопотання сторони захисту та допиту свідків ОСОБА_12 та ОСОБА_11 , про яких не було повідомлено завчасно сторону обвинувачення, чим було порушено принцип рівності сторні в кримінальному провадженні, то слід зазначити, що вказані свідки допитувалися судом за участі увсіх учасників кримінального провадження, в тому числі і прокурора, усі учасники мали право та можливість, задавати вказам свідками запитання, крім того покази вказаних свідків хоча і враховані судом при постановленні вироку, разом з тим не стали визначальними при здійсненні судом висновків та мають істстного впливу на доведеність чи недоведеність винуватості ОСОБА_8 . Крім того слід зазначити, що сторона захисту впарві надавати суду докази, які не були надані в ході досудового розслідування, а відкриття показів свідків здійснено було шляхом перехресного допиту даних свідків безпаосередньо в судовому засіданні.

Відповідно до вимог ст. 62 Конституції України, особа вважається невинуватою у вчиненні злочину, доки її вину не буде доведено в законному порядку та обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

У роз`ясненні п. 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про виконання судами України законодавства з питань судового розгляду кримінальних справ і постановления вироку» № 5 від 29.06.1990 року, вказано про недопустимість обвинувального ухилу при вирішенні питання про винність чи невинність підсудного. Всі сумніви щодо доведеності обвинувачення, якщо їх неможливо усунути, повинні тлумачитись на користь підсудного. Коли зібрані по справі докази не підтверджують обвинувачення, і всі можливості збирання додаткових доказів вичерпані, суд зобов`язаний постановити виправдувальний вирок.

Відповідно до ст. 9 Конституції України та ст.17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» - суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права.

Так, практика Європейського суду з прав людини свідчить про те, що деталі обвинувачення у кримінальному процесі мають дуже суттєве значення, а його неконкретність розглядається ЄСПЛ як порушення права на захист (Справа «Маттоціа проти Італії» від 25 липня 2000 року).

Наявність сумнівів не узгоджується із стандартом доказування «поза розумним сумнівом» (рішення від 18 січня 1978 року у справі «Ірландія проти Сполученого Королівства» (Irelandv. the United Kingdom), п. 161, Series А заява № 25). який застосовується при оцінці доказів, а такі докази можуть «випливати зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумпцій факту». Доведення «поза розумним сумнівом» відображає максимальний стандарт, що має відношення до питань, що вирішуються, при визначенні кримінальної відповідальності. Ніхто не повинен позбавлятися волі або піддаватися іншому покаранню за рішенням суду, якщо вина такої особи не доведена «поза розумним сумнівом (Sevtap Veznedaroplu v. Turkey (Севтап Везнедароглу проти Турції).

Поза розумним сумнівом має бути доведений кожний з елементів, які є важливими для правової кваліфікації діяння: як тих, що утворюють об`єктивну сторону діяння, так і тих, що визначають його суб`єктивну сторону. Зокрема, у справах, в яких наявність та/або характер умислу має значення для правової кваліфікації діяння, суд у своєму рішення має пояснити, яким чином встановлені ним обставини справи доводять наявність умислу саме такого характеру, який є необхідним елементом складу злочину, і виключають можливу відсутність умислу або інший характер умислу.

Це питання має бути вирішено на підставі безстороннього та неупереджекого аналізу наданих сторонами обвинувачення і захисту допустимих доказів, які свідчать за чи проти тієї або іншої версії подій.

Обов`язок всебічного і неупередженого дослідження судом усіх обставин справи у цьому контексті означає, що для того, щоб визнати винуватість доведеною поза розумним сумнівом, версія обвинувачення має пояснювати всі встановлені судом обставини, що мають відношення до події, яка є предметом судового розгляду. Суд не може залишити без уваги ту частину доказів та встановлених на їх підставі обставин лише з тієї причини, що вони суперечать версії обвинувачення. Наявність таких обставин, яким версія обвинувачення не може надати розумного пояснення або які свідчать про можливість іншої версії інкримінованої події, є підставою для розумного сумніву в доведеності вини особи.

Для дотримання стандарту доведення поза розумним сумнівом недостатньо, щоб версія обвинувачення була лише більш вірогідною за версію захисту.

Законодавець вимагає, щоб будь-який обґрунтований сумнів у тій версії події, яку надало обвинувачення, був спростований фактами, встановленими на підставі допустимих доказів, і єдина версія, якою розумна і безстороння людина може пояснити всю сукупність фактів, установлених у суді, - є та версія подій, яка дає підстави для визнання особи винною за пред`явленим обвинуваченням

Таким чином, стороною обвинувачення не надано достатніх доказів, які б в своїй сукупності поза розумним сумнівом доводили вчинення ОСОБА_8 інкримінованого йому злочину за обставин, зазначених в обвинувальному вироку. Доводи апеляційної скарги та прокурора в ході апеляційного розгляду щодо невідповідності висновків суду фактичним обставинам, неповноти судового розгляду та істотного порушення судом вимог кримінального процесуального закону, які стали перешкодою для постановлення законного та обгрунтованого рішення, та які на думку апелнта є підставою для скасування виправдувального вироку суду та постановлення вироку обвинувального, свого підтвердження в ході апеляційного перегляду вироку суду першої інстанції не знайшли.

Натомість слід зазначити, що у вироку суду міститься формулювання обвинувачення, визначене судом недоведеним, вказано чому суд взяв до уваги одні докази та відкинув інші. Проведені екпертизи, допитані свідки, показанням яких надана юридична оцінка, досліджені та належним чином оцінені докази кожен окремо та в їх сукупності, тощо. Наведено мотиви на яких ґрунтується висновок суду про невинуватість ОСОБА_8 .

На підставі наведеного, колегія суддів вважає, що доводи прокурора про невідповідність висновків суду фактичним обставинам справи та істотні порушення судом вимог кримінального процесуального закону не знайшли свого підтвердженн під час апеляційного розгляду провадження.

Підсумовуючи викладене слід зазначити, що висновок суду про те, що обвинувачений ОСОБА_8 підлягає виправданню за недоведеністю вчинення ним злочину, передбаченого ч.2 ст. 309 КК України, є законним та обгрунтованим. Неповноту судового розгляду та істотні порушення судом вимог кримінального процесуального закону, які перешкодили чи могли перешкодити суду ухвалити законне та обґрунтоване рішення, і у відповідності до положень ст.ст. 409, 412 КПК України могли б стати підставою для зміни чи скасування вироку, в результаті апеляційного перегляду кримінального повадження не встановлено. Вирок суду відповідає вимогам ст. 370 КПК україни.

Керуючись ст. ст. 404, 407 КПК України, колегія суддів, -

п о с т а н о в и л а:

Апеляційну скаргу прокурора Бердичівської місцевої прокуратури ОСОБА_10 , залишити без задоволення, а виправдувальний вирок Ружинського районного суду Житомирської області від 12 жовтня 2020 року щодо обвинуваченого ОСОБА_8 за ч.2 ст.309 КК України залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили негайно, може бути оскаржена шляхом подання касаційної скарги до Касаційного Кримінального Суду Верховного Суду протягом трьох місяців з дня її оголошення.

Судді: