Машівський районний суд Полтавської області
Справа № 948/1020/22
Номер провадження 1-кп/948/199/22
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20.12.2022 Машівський районний суд Полтавської області в складі:

головуючого-судді ОСОБА_1 ,

за участю: секретаря ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

захисника ОСОБА_4 ,

обвинуваченого ОСОБА_5 ,

розглянувши у підготовчому судовому засіданні в смт Машівка, в режимі відеоконференції,клопотання прокурора Чугуївської окружної прокуратури Харківської області ОСОБА_3 про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та клопотання захисника ОСОБА_4 про зміну запобіжного заходу на заставу у кримінальному провадженні №0000055 від 09.10.2022 р. стосовно:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та зареєстрованого АДРЕСА_1 , фактично проживає АДРЕСА_2 , громадянина України, з вищою освітою, одруженого, працює начальником Рубіжанського цеху переробки деревини ДП «Вовчанське лісове господарство» Харківського обласного управління лісового та мисливського господарства, раніше не судимого,

обвинуваченого у вчиненні злочину, передбаченого ч.5 ст. 111-1 КК України

відповідно до ч.2 ст. 376 КПК України в судовому засіданні 20.12.2022р. проголошено вступну та резолютивну частини ухвали

в с т а н о в и в :

Суть клопотань, які розглядаються

Клопотання прокурора

19.12.2022 р. до суду надійшло клопотання прокурора, яке обґрунтоване тим, що ОСОБА_5 органом досудового розслідування обвинувачується в тому, що після окупації військами рф з 24.02.2022р. м. Вовчанська Чугуївського району Харківської області, перебуваючи на посаді начальника Рубіжанського цеху переробки деревини ДП «Вовчанське лісове господарство» Харківського обласного управління лісового та мисливського господарства Державного агентства лісових ресурсів України, в період з липня 2022 року по 13.09.2022р., діючи умисно, на шкоду інтересам держави Україна, добровільно почав співпрацювати з незаконною окупаційною адміністрацією держави-агресора, незаконно примушував головного бухгалтера, лісничого виходити на роботу та виконувати свої функціональні обов`язки для забезпечення діяльності незаконно створеного органу, а також заготівлі та реалізації деревини, яка використовувалися військами рф для облаштування бліндажів та фортифікаційних споруд, що використовувалися проти ЗСУ.

31.10.2022р. ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні злочину, передбаченого ч.5 ст. 111-1 КК України і йому продовжено запобіжний захід у вигляді тримання під вартою до 06.01.2023р.

Наявність обґрунтованої підозри підтверджується протоколами допиту свідків: ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 .

Прокурор зазначає, що ризики, які були встановлені під час досудового розслідування та передбачені п.п.1, 3, 5 ст. 177 КПК України продовжують існувати, а жоден з більш м`яких запобіжних заходів не може їм запобігти, оскільки злочин відноситься до категорії тяжких, за який передбачено покарання до 10 років позбавлення волі, обвинувачений може переховуватися від органу досудового розслідування та продовжити свої незаконні дії, а тому менш суворі запобіжні заходи не зможуть забезпечити належної процесуальної поведінки.

У зв`язку з наведеним, прокурор просить обрати (продовжити) обвинуваченому ОСОБА_5 строк тримання під вартою на 60 діб.

Клопотання захисника

20.12.2022р. захисник звернувся до суду з клопотанням про зміну обвинуваченому запобіжного заходу. В обґрунтування своїх доводів зазначив, що за ухвалою Глобинського районного суду Полтавської області від 08.11.2022р. до підозрюваного ОСОБА_5 застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на 60 діб. Оскільки клопотання прокурора про продовження запобіжного заходу є ідентичним з клопотанням, яке розглянув слідчий суддя, а тому існують підстави для зміни запобіжного заходу.

Так, за змістом ст. 111-1 ч.5 КК України відповідальність за нею настає у разі виконання особою організаційно-розпорядчих та адміністративно-господарських функцій у самопроголошених рф органах управління, підприємствах та установах, тоді як обвинувачений здійснював свою діяльність в органі створеному на підставі Законів України, продовжував виконувати зокрема і умови договору від 02.02.2022р. по поставці лісоматеріалів на території України, тоді як докази її реалізації окупаційним військам відсутні.

Вважає, що відсутній ризик, щодо можливості впливу на свідків, оскільки обвинувачений проживає в м. Харків разом з родиною та взятий на облік, як внутрішньо переміщена особа, стороною захисту опитані свідки захисту, а тому потреба у впливі на свідків обвинувачення відсутня. Крім цього, оскільки обвинувачений раніше не судимий, виключається ризик, передбачений п.5 ч.1 ст. 177 КПК України. Також виключається можливість його виїзду за кордон, так як через відкриті кордони заборонений, а через бойові дії виключається. Крім цього, обвинувачений добровільно з`являвся до правоохоронних органів з 13.09.2022р. на всі виклики.

Отже, сама по собі тяжкість покарання не може бути єдиною підставою для застосування запобіжного заходу, а показання свідків сторони захисту спростовують показання свідків сторони обвинувачення.

Водночас, обвинувачений має міцні соціальні зв`язки в місці проживає, де мешкає спільно з дружиною, сином та батьками, є працевлаштованим, має неврологічне захворювання, в умовах СІЗО мав захворювання легень та підшлункової залози та потребує лікування в спеціалізованій клініці, його мати є особою з інвалідністю 3 групи, а син має захворювання у вигляді синдрому вегетативної дисфункції.

У зв`язку з наведеним, враховуючи вимоги п.7 ч.3 ст. 183 КПК України, які не встановлюють прямої заборони застосування альтернативного запобіжного заходу за ст. 111-1 КК України, захисник просить застосувати до обвинуваченого запобіжний захід у вигляді застави в розмірі 130 000, 00 грн з покладенням обов`язків, передбачених ст. 194 КПК України.

Позиції учасників судового провадження

В судовому засіданні прокурор своє клопотання підтримав з підстав викладених у його змісті, заперечив проти клопотання сторони захисту та просив продовжити обвинуваченому запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

Обвинувачений з клопотанням прокурора не погодився, підтримав клопотання захисника та зазначив, що зобов`язується з`являтися до суду та виконувати всі покладені на нього обов`язки. Вказав, що у нього на сьогодні погіршилося здоров`я, що потребує лікування в спеціалізованих закладах.

Захисник обвинуваченого своє клопотання підтримав, проти клопотання прокурора заперечив, з підстав викладених у власному клопотанні.

Мотиви суду

Відповідно до ч.3 ст. 315 КПК України під час підготовчого судового засідання суд за клопотанням учасників судового провадження має право обрати, змінити, продовжити чи скасувати заходи забезпечення кримінального провадження, в тому числі запобіжний захід, обраний щодо обвинуваченого. При розгляді таких клопотань суд додержується правил, передбачених розділом II цього Кодексу.

Згідно ч.1 ст. 197 цього Кодексу строк дії ухвали слідчого судді, суду про тримання під вартою або продовження строку тримання під вартою не може перевищувати шістдесяти днів.

Судом установлено, що на підставі ухвали слідчого судді Глобинського районного суду Полтавської області від 08.11.2022р. ОСОБА_5 обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою до 06.01.2023р. з огляду на наявність обґрунтованої підозри у вчиненні злочину, передбаченого ч.5 ст. 111-1 КК України та існування ризиків, п.п. 1, 3, 5 ч.1 ст. 177 КПК України (а.с.61-64).

Метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні (частини перша статті 177 КПК України); вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті (частина друга статті 177 КПК України).

За змістом ч.1 ст. 178 КПК України при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, слідчий суддя, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, зокрема: вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення, тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі; вік та стан здоров`я, міцність соціальних зв`язків в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини й утриманців, наявність постійного місця роботи або навчання, репутацію, майновий стан, наявність судимостей, дотримання умов раніше застосованих запобіжних заходів, наявність повідомлення особі про підозру у вчиненні іншого кримінального правопорушення, розмір майнової шкоди, а також вагомість наявних доказів, якими обґрунтовуються відповідні обставини, ризик продовження чи повторення протиправної поведінки.

Вирішуючи питання про застосування обвинуваченому запобіжного заходу, суд бере до уваги, що йому інкриміновано обвинувачення у вчиненні злочину, передбаченого ч.5 ст. 111-1 КК України, який є тяжким, санкцією якого передбачено покарання до десяти років позбавлення волі, він зареєстрований АДРЕСА_1 , але фактично проживає АДРЕСА_2 та взятий на облік, як внутрішньо переміщена особа, де мешкає спільно з родиною: дружиною, неповнолітнім сином та батьками, які є пенсіонерами, крім цього, його мати є особою з інвалідністю 3 групи, обвинувачений раніше не судимий, до затримання мав офіційне місце роботи, має нагороди на роботі, у 2020-2021 роках лікувався у лікаря невропатолога, пульмонолога, син також має захворювання та перебуває на обліку у лікаря невролога, (а.с.94-98, 99, 103-128).

Водночас, суд вважає, що враховуючи тяжкість інкримінованого злочину, існує ймовірність того, що обвинувачений з метою уникнення покарання може вдатися до втечі, оскільки після деокупації м. Вовчанська добровільно до правоохоронних органів не звернувся, а також, враховуючи воєнний стан на території України та нестабільний рівень безпеки на території Харківської області, що вказує на продовження існування ризику, передбаченого п.1 ч.1 ст. 177 КПК України.

Разом з тим, суд визнає також слушними доводи прокурора про існування ризику, передбаченого п.3 ч.1 ст. 177 КПК України, у вигляді можливості незаконного впливу на свідків, оскільки суд має докази досліджувати безпосередньо, а свідки у справі ще не допитані, тоді як обвинувачений зареєстрований з ними в одному населеному пункті, має інформацію про їх місце проживання.

Натомість суд не погоджується з доводами прокурора про те, що існує ймовірність обвинуваченого продовжити кримінальне правопорушення чи вчинити інше, оскільки він офіційно працює в Рубіжанському цеху переробки деревини ДП «Вовчанське лісове господарство» Харківського обласного управління лісового та мисливського господарства, раніше не судимий, до адміністративної відповідальності не притягувався, а відтак ризик, передбачений п.5 ч.1 ст. 177 КПК України носить характер припущень. Той факт, що бойові дії на території східних областей України ще не завершені та військові рф за кордони України не вийшли також не свідчить про ймовірність існування цього ризику.

Відповідно до ч.ч.3, 5 ст. 199 КПК України клопотання про продовження строку тримання під вартою, крім відомостей, зазначених у статті 184 цього Кодексу, повинно містити: 1) виклад обставин, які свідчать про те, що заявлений ризик не зменшився або з`явилися нові ризики, які виправдовують тримання особи під вартою; 2) виклад обставин, які перешкоджають завершенню досудового розслідування до закінчення дії попередньої ухвали про тримання під вартою. Слідчий суддя зобов`язаний відмовити у продовженні строку тримання під вартою, якщо прокурор, слідчий не доведе, що обставини, зазначені у частині третій цієї статті, виправдовують подальше тримання підозрюваного, обвинуваченого під вартою.

Отже, з урахуванням наявності обґрунтованої підозри, виходячи з приведеної характеристики обвинуваченого, суд дійшов до переконання, що прокурором доведено, що заявлені ризики, передбачені п.п.1,3 ч.1 ст. 177 КПК України не зменшилися, а тому обвинуваченому слід продовжити запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, без визначення застави, з огляду на вимоги ч.6 ст. 176 та ч.4 ст. 183 КПК України, оскільки кримінальне провадження здійснюється щодо злочину, передбаченого ст. 111-1 КК України під час дії воєнного стану.

Доводи захисту про те, що обвинувачений характеризується позитивно, має місці соціальні зв`язки в місці проживання не переважають встановлених судом ризиків.

Інші доводи захисту про надання оцінки об`єктивній стороні правопорушення зводяться до оцінки судом доказів у справі, що суд позбавлений зробити на даній стадії судового розгляду.

За викладених обставин, суд вважає, що саме запобіжний захід у вигляді тримання під вартою в повній мірі відповідатиме меті його застосування, забезпеченню виконання обвинуваченим покладених процесуальних обов`язків та запобіганню спробам, передбаченим п.п.1,3 ч.1 ст. 177 КПК України, а тому інший більш м`який запобіжний захід не забезпечить досягнення мети кримінального провадження.

При цьому, необхідно зауважити, що вказана позиція суду ґрунтується на принципі презумпції невинуватості та не ставить ціллю передбачити можливе покарання за інкриміноване обвинуваченому діяння.

За таких обставин, суд дійшов висновку, що у задоволенні клопотання захисника слід відмовити.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 314-316 КПК України, суд

у х в а л и в :

клопотання прокурора ОСОБА_3 про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно обвинуваченого ОСОБА_5 задовольнити.

Продовжити ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 діб, без визначення застави.

Строк дії ухвали закінчується 18.02.2022р.

У задоволенні клопотання захисника ОСОБА_4 про зміну запобіжного заходу на заставу відмовити.

Ухвала підлягає негайному виконанню.

Ухвала може бути оскаржена до Полтавського апеляційного суду протягом 5 днів з дня її оголошення, шляхом подачі апеляційної скарги через Машівський районний суд, а обвинуваченим у той же строк з моменту вручення копії судового рішення.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку на її оскарження, а у випадку її оскарження, після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Повний текст ухвали оголошено о 15 год 00 хв 21 грудня 2022 року

Суддя ОСОБА_15 ОСОБА_16