Справа № 467/1062/22
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28.12.2022 року Арбузинський районний суд Миколаївської області у складі:

судді ОСОБА_1

за участю секретаря ОСОБА_2

засудженого ОСОБА_3 ,

захисника ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у дистанційному режимі відеоконференції між Арбузинським районним судом Миколаївської області, Державною установою «Арбузинська виправна колонія (№ 83)» та захисником ОСОБА_4 , з використанням власних технічних засобів, клопотання захисника ОСОБА_4 в інтересах засудженого

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який відбуває покарання в Державній установі «Арбузинська виправна колонія (№ 83)», про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання,

ВСТАНОВИВ:

До Арбузинського районного суду Миколаївської області надійшло клопотання захисника ОСОБА_4 в інтересах засудженого ОСОБА_3 про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання на підставі ст. 81 КК України.

Клопотання мотивоване тим, що засуджений вимоги режиму тримання не порушував, стягнень не має, здобу освіту, до праці ставиться сумлінно, у взаємовідносинах з іншими засудженими не конфліктний, цивільного позову не має. ОСОБА_3 має на утриманні двох малолітніх дітей, перебуває у зареєстрованому шлюбі, має матір пенсійного віку.

Захисник ОСОБА_4 підтримав клопотання та просив його задовольнити, оскільки засуджений своєю поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення. При цьому пояснив суду, о засуджений за час відбування покарання виправився, зрозумів своє значення для родини. Відбув більше 2/3 частини призначеного строку покарання. В 2022 році став на шлях виправлення, мав одне стягнення, яке на даний час погашене у встановленому законом порядку.

Засуджений в судовому засіданні підтримав клопотання та просив його задовольнити. Пояснив суду, що виправився, має неповнолітніх дітей у зоні бойових дій. Від працевлаштування не відмовлявся, та вважає що відсутні підтвердження такої відмови. Також пояснив, що йому мають надати ще одне заохочення.

Представник виправної колонії в судове засідання не з`явився.

Від прокурора до судового засідання надійшла заява про розгляд справи за його відсутності.

Заслухавши думку засудженого, захисника, дослідивши матеріали клопотання та матеріали особової справи засудженого, суд приходить до наступного.

ОСОБА_3 раніше не судимий.

Засуджений вироком Лозівського міськрайонного суду Харківської області від 14.11.2019 року за ч. 1 ст. 121 КК України до 5 років позбавлення волі.

Ухвалою Харківського апеляційного суду від 25.06.2020 року вирок Лозівського міськрайонного суду Харківської області від 14.11.2019 року змінено. Пом`якшено покарання, призначене ОСОБА_3 та призначено його за ч. 1 ст. 121 Кк України з застосуванням ст. 69 КК України у виді 4 років позбавлення волі.

Ухвалою Жовтневого районного суду м. Харкова від 18.08.2020 року на підставі ч. 5 ст. 72 КК України у строк покарання зараховано строк попереднього ув`язнення з 14.11.2019 року по 25.06.2020 року із розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.

Постановою Верховного Суду від 03.02.2021 року ухвалу Харківського апеляційного суду від 25.06.2020 року скасовано та призначено новий розгляд у суді апеляційної інстанції.

Ухвалою Харківського апеляційного суду від 02.03.2021 року, вирок Лозівського міськрайонного суду Харківської області від 14.11.2019 року залишено без змін. На підставі ч. 5 ст. 72 КК України зараховано у строк відбування покарання строк попереднього ув`язнення з 03.02.2021 року по 02.03.2021 року включно з розрахунку, що один день попереднього ув`язнення відповідає двом дням позбавлення волі.

У відповідності до характеристики на засудженого ОСОБА_3 , затвердженої в.о. начальника ДУ «Арбузинська виправна колонія (№ 83)» 22.12.2022 року, початок строку відбування покарання 14.11.2019 року, кінець строку покарання: 06.03.2024 року.

Засуджений ОСОБА_3 в місцях позбавлення волі знаходиться з 14.11.2019 року.

Під час тримання в державній установі «Харківський слідчий ізолятор» до дисциплінарної відповідальності не притягувався, стягнень та заохочень не мав.

З 30.09.2020 року відбуває покарання в державній установі «Арбузинська виправна колонія (№83)».

Згідно ч. 1 ст. 118 КВК України має право працювати в місцях і на роботах які визначаються адміністрацією установи, але своїм правом не користується. Бажання працювати не висловлює. На заходи виховного впливу з приводу працевлаштування не реагує.

До робіт з благоустрою установи почав залучатись з червня 2022 року. Під час робіт ставиться з розумною ініціативою, а саме приймає активну участь в ремонтних роботах у відділенні соціально-психологічної служби, щодо покращення житлово-побутових умов та прилеглої території та залучається до двохгодинних безоплатних робіт вказаних адміністрацією установи на виробництві та на території житлової зони згідно ч. 5 ст. 118 КВК України.

Був один раз заохочений правами начальника установи за сумлінну поведінку та ставлення до праці.

За період відбування покарання 1 раз притягувався до дисциплінарної відповідальності. Допущене порушення виражалось у зберіганні заборонених предметів. На даний час стягнення погашене у встановленому законом порядку.

З благоустрою установи за цей період відпрацював 165 годин. Тим самим подає позитивний приклад для інших засуджених установи.

У взаємовідносинах з іншими засудженими не конфліктний, на критику реагує спокійно.

Дотримається правомірних та ввічливих взаємовідносин з персоналом установи з метою пристосування. При спілкуванні не відвертий.

Спальне місце та приліжкову тумбочку утримує у чистоті і порядку, не завжди має охайний зовнішній вигляд.

Посередньо ставиться до майна установи і предметів, якими користується у побуті, догляд за ним не здійснює.

До виконання передбачених законом вимог персоналу установи ставиться не завжди відповідально через власну неорганізованість.

Намагається самостійно виконувати роботи із самообслуговування, достатніх навичок для самостійного їх виконання не має.

Участі в організації виховних заходів, які проводяться в установі та гуртках самодіяльності не приймає.

Не приймає участі у програмах диференційованого виховного впливу.

Підтримує зв`язки з родичами шляхом листування. Отримує від них посилки та передачі.

Комісією колонії засудженому ОСОБА_3 відмовлено у застосуванні ст. 82 КК України (протокол № 20 від 14.09.2021 року), як такому що не став на шлях виправлення, та у застосуванні ст. 81 КК України (протокол № 17 від 08.07.2022 року), як такому, що не довів свого виправлення.

На профілактичному обліку не перебуває.

Згідно довідки про заохочення та стягнення на засудженого ОСОБА_3 станом на 22.12.2022 року останній має 1 стягнення у виді суворої догани, накладене на нього 25.01.2022 року в зв`язку з виявленням у нього та вилученням мобільного телефону, яке на даний час погашене у встановленому законом порядку. Має 1 заохочення у виді подяки, оголошене йому 05.10.2022 року за підсумками роботи у ІІІ кварталі 2022 року.

Згідно довідки про працевлаштування № 583 від 22.12.2022 року, ОСОБА_3 з моменту прибуття в Арбузинську виправну колонію № 83 з 30.09.2020 року по теперішній час не працевлаштований.

У відповідності до довідки № 581 від 22.12.2022 року, згідно ч. ст. 118 КВК України ОСОБА_3 з червня 2022 року залучається до робіт з благоустрою колонії, прилеглої до неї території, поліпшення житлово-побутових умов або допоміжних робіт із забезпечення колонії продовольством.

Щодо сумлінної поведінки засудженого, то під сумлінною поведінкою розуміють, що засуджений за період відбування покарання сумлінно виконував вимоги режиму утримання у колонії, не допускав порушень, за час відбування покарання поводив себе як у загальній масі засуджених, так і при спілкуванні з представниками адміністрації установи відбування покарань ввічливо, тактовно, виконував законні вимоги представників адміністрації, приймав активну участь у виконанні умов розробленої для нього програми диференційованого виховного впливу, тощо.

В силу ст. 9 КВК України, засуджені зобов`язані виконувати встановлені законодавством обов`язки громадян України, неухильно додержуватися правил поведінки, які передбачені для засуджених, не посягати на права і свободи, честь і гідність інших осіб, виконувати вимоги адміністрації органів і установ виконання покарань, ввічливо ставитися до персоналу, а також до інших засуджених.

Тож, дотримання правил поведінки, які передбачені для засуджених, є обов`язком, а не правом засудженого і вирішальне значення має саме активна діяльність засудженого, який своєю поведінкою, системою вчинків доводить, що виправився і заслуговує на умовно-дострокове звільнення, а не його утримання від неправомірної поведінки.

Під сумлінним ставленням до праці слід розуміти, що засуджений працевлаштований, самостійно без додаткової мотивації виходить на роботу, належно виконує роботу, дбайливо ставиться до робочого інструменту, не порушує правил техніки безпеки.

Згідно п. 5 ст. 118 КВК України, засуджені можуть залучатися без оплати праці лише до робіт з благоустрою колоній і прилеглих до них територій, а також поліпшення житлово-побутових умов засуджених або до допоміжних робіт із забезпечення колоній продовольством. До цих робіт засуджені залучаються, як правило, в порядку черговості, в неробочий час і не більш як на дві години на день.

Згідно статті 81 КК України, умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване після фактичного відбуття засудженим не менше двох третин строку покарання, призначеного судом за умисний тяжкий злочин чи необережний особливо тяжкий злочин, а також у разі, якщо особа раніше відбувала покарання у виді позбавлення волі за умисний злочин і до погашення або зняття судимості знову вчинила умисний злочин, за який засуджена до позбавлення волі.

Відповідно до положень пункту 2 постанови Пленуму Верховного Суду України № 2 від 26 квітня 2002 року «Про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміну невідбутої частини покарання більш м`яким», умовно-дострокове звільнення від відбування покарання можливе після повного та всебічного вивчення даних про особу засудженого, при цьому головною умовою прийняття такого рішення є доведеність того, що засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення.

Критерієм сумлінної поведінки є неухильне додержання всіх вимог режиму місця відбування покарання та всіх покладених на засудженого обов`язків. Чесним ставленням до праці є постійна старанність у роботі, прагнення до кращого виконання дорученої роботи, підвищення кваліфікації, бережливе ставлення до матеріалів, обладнання. Висновок про виправлення засудженого має ґрунтуватись на аналізі даних про його поведінку за весь період відбування покарання, а не за час, що безпосередньо передує розгляду питання про можливість застосування умовно-дострокового звільнення від покарання.

Згідно до вимог статті 6 КВК України виправлення засудженого це процес позитивних змін, які відбуваються в його особистості та створюють у нього готовність до самокерованої правослухняної поведінки, свідоме відновлення засудженого в соціальному статусі повноправного члена суспільства, повернення його до самостійного загальноприйнятого соціально-нормативного життя в суспільстві.

Висновок про виправлення засудженого має ґрунтуватися на аналізі даних про його поведінку за весь період відбування покарання.

Як вбачається з характеристики, довідки про стягнення та заохочення, довідок про працевлаштування засудженого, ОСОБА_3 посередньо характеризувався адміністрацією колонії, не працює, участі в організації виховних заходів, які проводяться в установі та гуртках самодіяльності не приймає, не приймає участі у програмах диференційованого виховного впливу. Комісією колонії засудженому ОСОБА_3 було відмовлено у застосуванні ст. 82 КК України, а саме заміні невідбутої частини покарання більш м`яким покаранням - протокол № 20 від 14.09.2021 року, як такому що не став на шлях виправлення та у застосуванні ст. 81 КК України умовно достроковому звільненні, як такому що не довів свого виправлення - протокол № 17 від 08.07.2022 року. Одне заохочення, яке засуджений отримав у жовтня 2022 року, суд вважає, як таке, що передує поданому клопотанню по умовно-дострокове звільнення та розцінюється як таке, що засуджений лише почав ставати на шлях виправлення.

Досліджені матеріали особової справи засудженого позбавляють суд дійти висновку про те, що засуджений ОСОБА_3 своєю поведінкою та ставленням до праці не довів, що готовий до самокерованої, правослухняної поведінки.

Поведінка засудженого протягом всього строку відбування покарання, яка на час розгляду клопотання є посередньою, не може свідчити про його виправлення.

Враховуючи викладене суд приходить до висновку, що клопотання не підлягає задоволенню, оскільки засуджений ОСОБА_3 своїм відношенням до праці та поведінкою за весь час відбування строку покарання не довів своє виправлення.

Керуючись ст. 81 КК України та п. 2 ч. 1 ст. 537, ст. 539 КПК України, суд

УХВАЛИВ:

В задоволенні клопотання захисника ОСОБА_4 в інтересах засудженого ОСОБА_3 про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання - відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до Миколаївського апеляційного суду протягом 7 діб з моменту її проголошення.

Суддя Арбузинського

районного суду ОСОБА_1