У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

24 листопада 2022 року м. Ужгород

Слідчий суддя Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області ОСОБА_1 , за участі секретаря судових засідань ОСОБА_2 , перекладача ОСОБА_3 , прокурора ОСОБА_4 , підозрюваного ОСОБА_5 , захисника ОСОБА_6 , розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання слідчого СВ Ужгородського районного управління поліції ГУНП Закарпатській області ОСОБА_7 , погоджене прокурором Ужгородської окружної прокуратури ОСОБА_4 , про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно:
ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, уродженця с. Велика Добронь, Ужгородського району, Закарпатської області, що зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , проживає за адресою: АДРЕСА_2 , з середньою освітою, непрацюючого, неодруженого, раніше судимого вироком Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 17.05.2022 за ч. 2 ст. 15 ч. 3 ст. 185 КК України у вигляді 3 років позбавлення волі та на підставі ст. 75 КК України звільненого від відбування покарання з іспитовим строком 1 рік, підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 289 Кримінального кодексу України, -

в с т а н о в и в:
З клопотання та доданих до нього матеріалів встановлено, що слідчим відділенням Ужгородського РУП ГУНП в Закарпатській області проводиться досудове розслідування за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 289 Кримінального кодексу України, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 21.11.2022 за №0001632.
Досудовим розслідуванням встановлено, що ОСОБА_5 , будучи раніше засудженим вироком Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 17.05.2022 у справі № 308/5028/22, яким йому призначено покарання за ч. 2 ст. 15 ч. 3 ст. 185 КК України у вигляді 3 років позбавлення волі, та на підставі ст. 75 КК України звільнений від відбування покарання з іспитовим строком 1 рік, не зважаючи на що, останній на шлях виправлення не став а натомість вчинив нове кримінальне правопорушення за таких обставин:
Досудовим розслідуванням встановлено, що ОСОБА_5 21.11.2022 о 12:15 год., перебуваючи на території ринку «П`яний», який розташований за адресою: м. Ужгород, вул. Бородіна,діючи з прямим умислом, таємно, реалізуючи свій злочинний намір, направлений на незаконне заволодіння транспортним засобом і зверненням його в свою власність, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи суспільно-небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, переконавшись, що за його діями ніхто не спостерігає, користуючись незачиненими на замок дверцятами водія та відсутністю власника транспортного засобу, повторно, будучи в стані наркотичного сп`яніння, сів за кермо автомобіля марки «ВАЗ» моделі «21063», д.н.з. НОМЕР_1 , який належить ОСОБА_8 , після чого шляхом замикання дротів замку запалювання, запустив двигун вищевказаного автомобіля та поїхав в напрямку вул. Анкудінова у м. Ужгород, де в подальшому був виявлений та затриманий працівниками поліції. Своїми умисними діями ОСОБА_5 спричинив потерпілому ОСОБА_8 матеріальних збитків на суму яка встановлюється.
Кримінальне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 289 КК України є тяжким злочином, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі від 5 до 8 років.
Клопотання мотивоване тим, що підозрюваний ОСОБА_5 може переховуватися від органів досудового розслідування та суду; незаконно впливати на потерпілих, свідків, експерта, спеціаліста у кримінальному провадженні, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, вчинити інше кримінальне правопорушення або продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється.
У судовому засіданні прокурор відомості, викладені в клопотанні підтримав, просив його задовольнити.
Підозрюваний та його захисник заперечували проти поданого клопотання, оскільки вважає себе невинуватим, будь-якого впливу на учасників кримінального провадження здійснювати не буде, переховуватись від органів досудового слідства та суду не має намірів. Вказали, що подане клопотання є необґрунтованим, просили відмовити його задоволенні та обрати інший запобіжний захід.
Заслухавши пояснення сторін кримінального провадження, дослідивши подане клопотання та додані до нього матеріали, слідчий суддя приходить до наступних висновків.
Ужгородським РУП ГУНП в Закарпатській області проводиться досудове розслідування за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 289 Кримінального кодексу України, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 21.11.2022 за №0001632.
22 листопада 2022 року ОСОБА_5 вручено повідомлення про підозру у вчиненні ним кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 289 КК України незаконному заволодінні транспортним засобом, вчиненому повторно.
Відповідно до ст. 2 КПК України, завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.
Згідно з ч. 1 ст. 177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.
Згідно з ч. 2 ст. 177 КПК України, підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті. Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності для цього підстав, передбачених цим Кодексом.
Згідно з ч. 1 ст. 194 КПК України, під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.
Відповідно до ч. 5 ст. 9 КПК кримінальне процесуальне законодавство України застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини (далі - ЄСПЛ).
Відповідно до позиції Європейського суду з прав людини, відображену у пункті 175 рішення від 21 квітня 2011 року у справі «Нечипорук і Йонкало проти України», «термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення (рішення у справі «Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства» від 30 серпня 1990 року, п. 32, Series A, N 182), те що вимога розумної підозри передбачає наявність доказів, які об`єктивно зв`язують підозрюваного з певним злочином і вони не повинні бути достатніми, щоб забезпечити засудження, але мають бути достатніми, щоб виправдати подальше розслідування або висунення звинувачення (рішення у справі «Мюррей проти Об`єднаного Королівства» від 28 жовтня 1994 року, «Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства» від 30 серпня 1990 року).
При дослідженні доданих до клопотання доказів, не вирішуючи питання про доведеність вини та правильність кваліфікації дій, суд приходить до висновку про наявність обґрунтованої підозри про причетність гр. ОСОБА_5 до вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 289 КК України. Обґрунтованість підозри стверджується наявними в долучених на обґрунтування клопотання документах даними, які на даній стадії процесу є достатніми для висновку про обґрунтованість підозри.
Згідно з ч. 1 ст. 183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частиною п`ятою статті 176 цього Кодексу.
Слідчий суддя враховує, що запобіжні заходи у кримінальному провадженні обмежують права особи на свободу та особисту недоторканність, гарантовані ст. 5 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод 1950 року, а тому можуть бути застосовані тільки за наявності законної мети та підстав, визначених КПК, з урахуванням відповідної практики Європейського суду з прав людини (ЄСПЛ).
Згідно з ч. 1 ст. 178 КПК України, при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, враховуються в сукупності всі обставини, в тому числі: вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного, обвинуваченого винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється, обвинувачується; вік та стан здоров`я підозрюваного, обвинуваченого; міцність соціальних зв`язків підозрюваного, обвинуваченого в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини й утриманців; наявність у підозрюваного, обвинуваченого постійного місця роботи або навчання; репутацію підозрюваного, обвинуваченого; майновий стан підозрюваного, обвинуваченого; наявність судимостей у підозрюваного, обвинуваченого; дотримання підозрюваним, обвинуваченим умов застосованих запобіжних заходів, якщо вони застосовувалися до нього раніше; наявність повідомлення особі про підозру у вчиненні іншого кримінального правопорушення; розмір майнової шкоди, у завданні якої підозрюється, обвинувачується особа, або розмір доходу, в отриманні якого внаслідок вчинення кримінального правопорушення підозрюється, обвинувачується особа, а також вагомість наявних доказів, якими обґрунтовуються відповідні обставини.
Також при обранні виду запобіжного заходу враховуються й вимоги п. п. 3 і 4 ст. 5 Конвенції про захист прав людини основоположних свобод та практики Європейського суду з прав людини, згідно з якими обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливо лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою. При цьому, ризик переховування обвинуваченого від правосуддя не може оцінюватись виключно на підставі суворості можливого судового рішення, а це слід робити з урахуванням низки відповідних фактів, які можуть підтверджувати існування такого ризику, або свідчити про такий його незначний ступінь, який не може служити підставою для запобіжного ув`язнення.
Згідно з висновком, викладеним ЄСПЛ у справі «Ілійков проти Болгарії» від 26 липня 2001 року, не арештований, а сторона обвинувачення повинна продемонструвати дані, які свідчать з достатнім ступенем переконливості, що арештованому необхідно знаходитися під вартою.
Перевіряючи доводи клопотання слідчого, слідчий суддя приходить до висновку, що прокурором доведено наявність ризиків, зокрема, що підозрюваний може переховуватися від органів досудового розслідування та суду; незаконно впливати на потерпілих, свідків у кримінальному провадженні, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, вчинити інше кримінальне правопорушення або продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється.
Разом з тим, прокурором не доведено, що більш м`який запобіжний захід від такого виняткового запобіжного заходу, як тримання під вартою, не здатний запобігти ризикам у кримінальному провадженні.
Згідно з ч. 3 ст. 176 КПК України, слідчий суддя, суд відмовляє у застосуванні запобіжного заходу, якщо слідчий, прокурор не доведе, що встановлені під час розгляду клопотання про застосування запобіжних заходів обставини, є достатніми для переконання, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів, передбачених частиною першою цієї статті, не може запобігти доведеним під час розгляду ризику або ризикам.
За вищевказаних обставин, проаналізувавши всі надані сторонами докази, слідчий суддя не знаходить підстав для задоволення клопотання слідчого про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.
В той же час, зважаючи на необхідність дотримання цілей кримінального провадження, загальних засад кримінального провадження, слідчий суддя, з метою забезпечення виконання підозрюваним, покладених на нього процесуальних обов`язків, у зв`язку з тим що в ході розгляду клопотання доведено обґрунтованість підозри та наявність існування ризиків з урахуванням початкової стадії досудового розслідування, передбачених ст. 177 КПК України, приходить до висновку про наявність підстав для застосування до підозрюваного запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту у нічний час доби.
Відповідно до ст. 198 КПК України, висловлені в ухвалі слідчого судді, суду за результатами розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу висновки щодо будь-яких обставин, які стосуються суті підозри, обвинувачення, не мають преюдиціального значення для суду під час судового розгляду або для слідчого чи прокурора під час цього або іншого кримінального проваджень.
Керуючись ст. ст. 132, 177, 178, 193, 194, 196, 205, 309 КПК України, слідчий суддя, -

п о с т а н о в и в:
У задоволенні клопотання відмовити.
Обрати відносно підозрюваного ОСОБА_5 запобіжний захід у вигляді домашнього арешту, заборонивши йому період часу з 22 год. 00 год. до 06 год. 00 хв. залишати місце свого проживання АДРЕСА_2 , без дозволу слідчого, прокурора, або суду.
На підставі ч. 5 ст. 194 КПК України, покласти на підозрюваного ОСОБА_5 наступні обов`язки:
- прибувати до слідчого, прокурора та суду за вимогою;
- утримуватися від спілкування з потерпілим та свідками в даному кримінальному провадженні;

- не залишати місце фактичного проживання АДРЕСА_2 , в період часу з 22 год. 00 хв. до 06 год. 00 хв. без дозволу слідчого, прокурора, або суду.
Строк дії ухвали про тримання під домашнім арештом - до 19 січня 2023 року включно.
Контроль за виконанням ухвали слідчого судді доручити начальнику Ужгородського РУП ГУНП в Закарпатській області.
Ухвала може бути оскаржена до Закарпатського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення.
Повний текст ухвали оголошено 25 листопада 2022 року о 08 год. 50 хв.

Слідчий суддя ОСОБА_1