Справа № 204/8537/22
Провадження №1-кп/204/374/23
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 квітня 2023 року Красногвардійський районний суд м. Дніпропетровська у складі:

головуючого: судді ОСОБА_1 ,

секретаря судового засідання: ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні залу судових засідань Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська кримінальні провадження № 0000377 внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 09 червня 2022 року, № 0000617 внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 14 вересня 2022 року, № 0000380 внесене до Єдиного реєстру досудових 10 червня 2022 року, № 0000191 внесене до Єдиного реєстру досудових 18 лютого 2023 року за обвинуваченням ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 187, ч. 3 ст. 190, ч. 1 ст. 209, ч. 3 ст. 369, ч. 1 ст. 393 КК України,

за участю: прокурора ОСОБА_4 , захисника ОСОБА_5 , обвинуваченого ОСОБА_3 ,

В С Т А Н О В И В:

В судовому засіданні прокурор ОСОБА_4 заявив клопотання про продовження строку дії запобіжного заходу обвинуваченому ОСОБА_3 у виді тримання під вартою строком на 60 діб. В обґрунтування якого зазначив, що ОСОБА_3 обґрунтовано обвинувачується у вчиненні умисних особливо тяжкого та тяжких кримінальних правопорушень проти власності, за вчинення яких передбачено покарання у виді виключно позбавлення волі на строк до 15 років, обвинувачений ОСОБА_3 офіційно не працевлаштований, постійного джерела доходу не має, міцних соціальних зв`язків та родини не має, що дає підстави вважати, що обвинувачений, усвідомлюючи невідворотність покарання, з метою уникнення відповідальності за вчинені кримінальні правопорушення може переховуватись від суду. Окрім цього, ризик, передбачений п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України підтверджується тим, що обвинуваченому було пред`явлено обвинувачення за ст. 369, ч. 4 ст. 187 КК України, що свідчить про схильність останнього до вчинення кримінальних правопорушень проти власності. Також, ОСОБА_3 обвинувачується у вчиненні особливо тяжкого кримінального правопорушення проти власності з застосуванням насильства відносно потерпілого, який фактично ще не допитувався судом, а також безпосередньо судом не допитувались і свідки, що свідчить про наявність ризику, передбаченого п. 3 ч. 1 ст. 177 КПК України. Крім того, ОСОБА_3 перебував у розшуку, тобто ухилявся від органу досудового розслідування. Менш суворі запобіжні заходи не зможуть забезпечити виконання обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 не заперечував проти задоволення клопотання прокурора.

В судовому засіданні захисник ОСОБА_5 підтримав думку свого підзахисного.

Вирішуючи клопотання прокурора про продовження строку тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_3 , суд вважає можливим задовольнити клопотання прокурора, виходячи з наступного.

Відповідно до ч. 1 ст. 131 КПК України заходи забезпечення кримінального провадження застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження.

У відповідності до п. 9 ч. 2 ст. 131 КПК України одним із видів заходів забезпечення кримінального провадження є запобіжні заходи.

Метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання ризикам (ч. 1 ст. 177 КПК України).

Відповідно до ч. 1 ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: наявність обґрунтованої підозри у вчиненні обвинуваченим кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених ст. 177 цього Кодексу, і на які вказує прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Судом встановлено, що ухвалою Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 20 лютого 2023 року обвинуваченому ОСОБА_3 було продовжено строк дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів, тобто до 20 квітня 2023 року, без визначення розміру застави.

Так, відповідно до ч. 2 ст. 177 КПК України підставою для застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави суду вважати, що обвинувачений може здійснювати дії, передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України.

При вирішенні питання щодо продовження обвинуваченому ОСОБА_3 запобіжного заходу, суд враховує вимоги ч. 2 ст. 177 КПК України, відповідно до якої підставою для застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави суду вважати, що обвинувачений може здійснювати дії, передбачені п.п. 1, 3, 5 ч.1 ст. 177 КПК України.

Оцінюючи ризик того, що обвинувачений може переховуватися від суду, суд зазначає, що обвинувачений ОСОБА_3 обвинувачується у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 187, ч. 3 ст. 190, ч. 1 ст. 209, ч. 3 ст. 369, ч. 1 ст. 393 КК України, за які законом передбачене покарання у вигляді позбавлення волі на строк до п`ятнадцяти років, що вже саме по собі може бути підставою та мотивом для обвинуваченого переховуватись від суду.

Окрім цього, на користь існування вказаного ризику свідчить те, що обвинувачений ОСОБА_3 , перебуваючи в умовах Державної установи «Дніпровська установа виконання покарань № 4», здійснив втечу та переховувався на протязі двох днів, та в подальшому був розшуканий співробітниками правоохоронних органів.

24 лютого 2022 року у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України Указом Президента України № 64/2022 введено воєнний стан що дає підстави вважати, що, в умовах, які існують в Україні, викликаних безпрецедентною військовою та нелюдською агресією Російської Федерації проти України, у ОСОБА_3 збільшуються можливості для ухилення від суду, адже у держави наразі з об`єктивних причин відсутні можливості належним чином виконувати органами влади своїх повноважень на певних територіях та якісно погіршує криміногенну обстановку, що в свою чергу погіршує можливість здійснення контролю за поведінкою обвинувачено.

Судом враховано те, що на стадії досудового розслідування ОСОБА_3 ухилявся від органу досудового розслідування та перебував у розшуку.

Крім того, перевіряючи наявність ризику впливу ОСОБА_3 на свідків та потерпілого, суд враховує встановлену КПК процедуру отримання показань від осіб, які є свідками та експертами, у кримінальному провадженні, а саме спочатку на стадії досудового розслідування показання отримуються шляхом допиту слідчим чи прокурором, а після направлення обвинувального акта до суду на стадії судового розгляду усно шляхом допиту особи в судовому засіданні (частини 1, 2 ст. 23, ст. 224 КПК). Водночас, суд може обґрунтовувати свої висновки лише на показаннях, які він безпосередньо сприймав під час судового засідання або отриманими у порядку, передбаченому ст. 225 КПК, тобто якщо свідки допитувалися на стадії досудового розслідування слідчим суддею.

Ризик впливу на свідків та потерпілого, існує не лише під час зібрання доказів, а й на стадії судового розгляду до моменту безпосереднього отримання показань від свідків та експертів та дослідження їх судом.

Оскільки судовий розгляд по справі хоча і розпочато, однак свідки та потерпілий ще не допитані судом, а тому існує ймовірний ризик того, що внаслідок впливу обвинуваченого ОСОБА_3 на свідків та потерпілого вони можуть надавати неправдиві свідчення або ж відмовитись від їх надання, а тому існує ризик, передбачений п. 3 ч. 1 ст. 177 КПК України.

Суд бере до уваги те, що обвинувачений ОСОБА_3 обвинувачується у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачень ч. 4 ст. 187, ч. 3 ст. 190, ч. 1 ст. 209, ч. 3 ст. 369, ч. 1 ст. 393 КК України, за які законом передбачено покарання у вигляді позбавленням волі на строк до п`ятнадцяти років, не одружений, не працевлаштований та не маючий джерела доходу.

Характер та фактичні обставини інкримінованого обвинуваченому кримінальних правопорушень свідчать про підвищену суспільну небезпеку.

Суд вважає, що обраний відносно обвинуваченого запобіжний захід у виді тримання під вартою з урахуванням його тривалості не виходить за межі розумного строку і кореспондується з характером суспільного інтересу, тобто визначеними КПК України конкретними підставами і метою запобіжного заходу.

При цьому застосований до обвинуваченого запобіжний захід відповідає характеру та тяжкості інкримінованих діянь, а встановлені ризики є дійсними та триваючими, а тому на даний час виключається можливість зміни міри запобіжного заходу на більш м`який.

Будь-яких інших обставин, які б свідчили про те, що даний захід забезпечення кримінального провадження не виправдовує такий ступінь втручання у права і свободи обвинуваченого суд на даному етапі не встановив.

Застосування щодо обвинуваченого ОСОБА_3 більш м`якого запобіжного заходу буде недостатнім для забезпечення виконання обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків та для запобігання реалізації ним встановлених ризиків переховування від суду. Ця позиція суду обґрунтовується сукупністю усіх без винятку обставин, наведених раніше у цій ухвалі, з урахуванням відомостей про особу обвинуваченого.

За таких обставин суд приходить до висновку, що підстави для продовження запобіжного заходу відносно обвинуваченого у вигляді тримання під вартою не відпали, альтернативні запобіжні заходи не в змозі гарантувати його належну поведінку, а тому дію обраного запобіжного заходу слід продовжити на 60 днів.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 110, 176-178, 183, 369, 371, 372, 376 КПК України, суд,-

П О С Т А Н О В И В:

Клопотання прокурора про продовження обвинуваченому ОСОБА_3 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою - задовольнити.

Продовжити обвинуваченому ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , строк дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою строком до 12 червня 2023 року включно, без визначення розміру застави.

Копію ухвали направити до Державної установи «Дніпровська установа виконання покарань № 4» для виконання.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Суддя ОСОБА_1