Справа № 351/1636/22
Провадження № 1-кп/351/56/23
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 березня 2023 року м. Снятин

Снятинський районний суд Івано-Франківської області у складі:

головуючого-судді- ОСОБА_1 ,

з участю: секретаря - ОСОБА_2 ,

прокурора - ОСОБА_3 ,

представника потерпілої- ОСОБА_4 ,

обвинуваченого - ОСОБА_5 ,

захисника - ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Снятині кримінальне провадження про обвинувачення:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та жителя АДРЕСА_1 , громадянина України, з неповною середньою освітою, не одруженого, не працюючого, має на утриманні двох неповнолітніх дітей, згідно ст. 89 КК України не судимого,

у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч.1 ст.164 КК України,-

ВСТАНОВИВ:

Обвинувачений ОСОБА_5 вчинив злісне ухилення від сплати встановлених рішенням суду коштів на утримання дітей (аліментів) за наступних обставин.

Так, 05 червня 2009 року Снятинським районним судом Івано-Франківської області ухвалено рішення у цивільній справі №2-563 про стягнення з ОСОБА_5 в користь ОСОБА_7 аліментів на утримання дітей: ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_3 у твердій грошовій сумі 300 гривень щомісячно до досягнення ними повноліття.

17 вересня 2019 року Снятинським районним судом Івано-Франківської області ухвалено рішення у цивільній справі №351/1641/19 про збільшення розміру аліментів, які стягуються із ОСОБА_5 на користь ОСОБА_10 на утримання синів: ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , на підставі рішення Снятинського районного суду Івано-Франківської області від 23.09.2009 року із 300 гривень до 1500 гривень щомісячно, на кожну дитину, починаючи з дня набрання рішенням суду законної сили і до досягнення дітьми повноліття.

На виконання вказаного рішення 02 грудня 2019 року головним державним виконавцем Снятинського районного відділу державної виконавчої служби Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Івано-Франківськ) відкрито виконавче провадження №60758240.

Проте, ОСОБА_5 , будучи належним чином повідомленим про можливе настання кримінальної відповідальності за злісне ухилення від сплати аліментів, умисно, усвідомлюючи протиправний і суспільно-небезпечний характер своїх дій, злісно ухилявся від сплати аліментів на утримання неповнолітніх дітей. Як результат, станом на 01 жовтня 2022 року заборгованість ОСОБА_5 по сплаті аліментів в користь ОСОБА_10 на утримання неповнолітніх дітей становить 129 098,95 грн, що сукупно становить суму виплат більшу, аніж сума відповідних платежів за три місяці.

Своїми умисними діями ОСОБА_5 грубо порушує обов`язки, покладені на нього судовим рішенням та визначені нормами Конституції України і Сімейного кодексу України, та посягає на нормальний розвиток і здоров`я дітей.

У судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 свою вину визнав, зокрема зазначив, що згідно рішення суду повинен був сплачувати аліменти на утримання неповнолітніх дітей. В силу того, що втратив роботу через проблеми зі здоров`ям не сплачував аліменти. На даний час має намір подарувати потерпілій нерухоме майно в рахунок погашення заборгованості по аліментах, однак у нього відсутні кошти для здійснення реєстрації. Про свій обов`язок сплачувати аліменти на утримання дітей він знав, однак останній раз здійснював оплату рік тому. Обвинувачений у вчиненому щиро розкаявся, просив суд суворо його не карати, бажає працювати та сплатити свій борг по аліментах.

Захисник ОСОБА_13 у судовому засіданні вказав, що обвинувачений свою вину визнав, розкаюється у вчиненому, тому просив його не карати суворо.

Потерпіла ОСОБА_10 у судовому засіданні вказала, що обвинувачений ОСОБА_5 тривалий час не сплачував аліменти на утримання дітей. На її неодноразові звернення не реагував, дітьми не цікавився та не спілкувався. Карати обвинуваченого просила суворо.

Представник потерпілої ОСОБА_4 просив суд обвинуваченого карати суворо.

Крім визнання обвинуваченим своєї вини, факт вчинення ОСОБА_5 інкримінованого йому кримінального проступку підтверджується також дослідженими, згідно вимог ст. 358 КПК України, у судовому засіданні письмовими доказами:

- рішенням Снятинського раойнного суду від 05.06.2009 вирішено стягувати із ОСОБА_5 в користь ОСОБА_7 аліментів на утримання дітей: ОСОБА_14 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_15 , ІНФОРМАЦІЯ_3 в твердій грошовій сумі 300 гривень щомісячно до досягнення ними повноліття;

- рішенням Снятинського раойнного суду від 17.09.2019 вирішено збільшити розмір аліментів, які стягуються із ОСОБА_5 на користь ОСОБА_10 на утримання синів: ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , на підставі рішення Снятинського районного суду Івано-Франківської області від 23.09.2009 року із 300 гривень до 1500 гривень щомісячно, на кожну дитину, починаючи з дня набрання рішенням суду законної сили і до досягнення дітьми повноліття.

- із розрахунку із сплати аліментів згідно виконавчого листа №351/1641/19 від 06.11.2019 виданого Снятинським районим судом про стягнення з ОСОБА_5 на користь ОСОБА_10 аліментів. Сума заборгованості по сплаті аліментів станом на 01.10.2022 року становить 129 098,95 грн.

Відповідно до ст. 94 КПК України, суд за своїм внутрішнім переконанням, яке грунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінює кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення.

Згідно ст. 85 КПК України належними є докази, які прямо чи непрямо підтверджують існування чи відсутність обставин, що підлягають доказуванню у кримінальному провадженні, та інших обставин, які мають значення для кримінального провадження, а також достовірність чи недостовірність, можливість чи неможливість використання інших доказів.

Згідно з приписами ст. 86 КПК України, доказ визнається допустимим, якщо він отриманий у порядку, встановленому цим Кодексом.

Суд, оцінивши здобуті у судовому засіданні докази, визнає їх, відповідно до ст.ст. 85,86 КПК України, належними та допустимими, оскільки вони зібрані у порядку ст. 93 КПК України, тому суд покладає їх в обгрунтування вироку.

Оцінюючи зібрані по справі докази, суд приходить до висновку, що вина обвинуваченого ОСОБА_5 у вчиненому повністю доведена, а його діяння слід кваліфікувати за ч.1 ст.164 КК України, оскільки він ухилився від сплати встановлених рішенням суду коштів на утримання дітей (аліментів).

Призначаючи покарання обвинуваченому ОСОБА_5 , у відповідності до ст.65 КК України, суд призначає покарання у межах, установлених у санкції статті Особливої частини цього Кодексу, що передбачає відповідальність за вчинений кримінальний проступок, відповідно до положень Загальної частини цього Кодексу, враховуючи ступінь суспільної небезпечності вчиненого кримінального проступку, обставини вчинення даного кримінального проступку, його тяжкість, ступінь здійснення злочинних намірів, особу винного, обставин, що пом`якшують та обтяжують покарання обвинуваченого.

Статтею 50 КК України визначено, що покарання є заходом примусу, що застосовується від імені держави за вироком суду до особи, визнаної винною у вчиненні кримінального проступку, і полягає в передбаченому законом обмеженні прав і свобод засудженого. Покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових кримінальних злочинів як засудженими, так і іншими особами.

Враховуючи характер і ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, відповідно до ст.12 КК України кримінальне правопорушення, передбачене ч.1 ст.164 КК України відноситься до кримінальних проступків.

Обставиною, яка пом`якшує покарання обвинуваченому, відповідно до ст.66 КК України, суд визнає щире каяття у вчиненому.

Обставиною, яка обтяжує покарання обвинуваченому, відповідно до ст. 67 КК України, суд визнає вчинення кримінального правопорушення щодо подружжя чи колишнього подружжя або іншої особи, з якою винний перебуває (перебував) у сімейних або близьких відносинах.

Вивченням особи обвинуваченого встановлено, що він згідно ст. 89 КК України не судимий, на обліку в психіатричному та наркологічному кабінетах не перебуває, скарг та нарікань з боку сусідів, родичів за місцем проживання ОСОБА_5 до виконавчого комітету Снятинської міської ради не надходило.

В досудовій доповіді орган пробації зазначив, що вивченням особи обвинуваченого встановлено середній ризик вчинення повторного кримінального правопорушення, ризик його небезпеки для суспільства оцінюється як середній, а тому виправлення обвинуваченого ОСОБА_5 без позбавлення або обмеження волі на певний строк можливе та не становить високої небезпеки для суспільства.

Враховуючи наявність зазначених обставин, з урахуванням особи обвинуваченого, характеру вчиненого ним кримінального проступку, його спосіб життя, а також враховуючи наведені пом`якшуюча та обтяжуюча покарання обставини, думку потерпілої про обрання покарання обвинуваченому, дають підстави призначити ОСОБА_5 покарання у межах санкції ч.1 ст. 164 КК України у виді громадських робіт.

На думку суду таке покарання буде необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження нових кримінальних правопорушень, а також цілком відповідати тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особі винного та відповідатиме меті визначеній у ст. 50 КК України.

Долю речових доказів слід вирішити згідно ст. 100 КПК України.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 371, 373-374 КПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

ОСОБА_5 визнати винуватим у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 164 КК України та призначити покарання у виді 120 ( сто двадцяти) годин громадських робіт.

Речовий доказ: виконавче провадження стосовно ОСОБА_5 , яке передано на відповідальне зберігання Снятинському відділу державної виконавчої служби у Коломийському районі Івано-Франківської області Південно-Західної міжрегіональної юстиції (м. Івано-Франківськ) за адресою: площа Незалежності, 1, м. Снятин Коломийського району Івано-Франківської області залишити в Снятинському відділу державної виконавчої служби у Коломийському районі Івано-Франківської області Південно-Західної міжрегіональної юстиції (м. Івано-Франківськ) .

Вирок може бути оскаржений в апеляційному порядку до Івано-Франківського апеляційного суду через Снятинський районний суд у строк 30 днів з моменту його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не було скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Головуючий: ОСОБА_16