В И Р О К

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08.02.2023 р. м. Жмеринка

Жмеринський міськрайонний суд Вінницької області у складі:

головуючого - ОСОБА_1 ,

за участі секретаря судового засідання - ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000263 від 02 серпня 2022 року за обвинуваченням: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Вінниця, Вінницької області, та мешканця АДРЕСА_1 , з професійно технічною освітою, українця, громадянина України, працюючого на посаді асфальтобетонник-варильник IV розряду у ДП «Вінницький облавтодор» ВАТ «Державна акціонерна компанія «автомобільні дороги України», одруженого, раніше не судимого, у вчиненні кримінальних правопорушень передбачених ч.4 ст.185, ч.1 ст.361 КК України;

учасники кримінального провадження:

прокурор ОСОБА_4 ,

обвинувачений ОСОБА_3 ,

потерпілий ОСОБА_5

В С Т А Н О В И В:

16.07.2022 у період часу приблизно з 16:00 год. по 18:00 год, точного часу слідством не встановлено, ОСОБА_3 рухаючись по грунтовій дорозі в с. Лопатинці, Жмеринського району, Вінницької області, знайшов мобільний телефон торгової марки «Нuаwеі» моделі «Y5» в корпусі чорного кольору із сім- картками мобільних операторів НОМЕР_1 та НОМЕР_2 , що належить ОСОБА_5 та був втрачений останнім 14.07.2022. Оглядаючи вищевказаний знайдений мобільний телефон, 17.07.2022 ОСОБА_3 виявив збережені паролі облікових записів застосунків «Приват24» та «Екобанк», таким чином отримав безперервний доступ до рахунків ОСОБА_5 вказаних банківських установ, після чого у ОСОБА_3 виник злочинний умисел, направлений на несанкціоноване втручання в роботу автоматизованих банківських систем застосунку «Приват24» АТ КБ «ПриватБанк» та застосунку «Екобанк» ПАТ АБ «Укргазбанк».

Реалізовуючи свій намір, ОСОБА_3 , у період часу з 17.07.2022 по 26.07.2022, перебуваючи в межах території Жмеринського району, з метою отримання доступу до банківських рахунків АТ КБ «Приват Банк»: НОМЕР_3 , НОМЕР_4 , а також ПАТ АБ «Укргазбанк» НОМЕР_5 , які відкриті на ім`я ОСОБА_5 , вирішив здійснити несанкціоновані входи до облікових записів (акаунтів) останнього та з метою крадіжки грошових коштів, а саме платіжних застосунків «Приват24» та «Екобанк», які являються системою призначеною для дистанційного керування банківськими рахунками АТ КБ «ПриватБанк» та ПАТ АБ «Укргазбанк» у режимі реального часу (інтернет- банкінг), в тому числі електронними платежами, а також які згідно Закону України «Про платіжні системи та переказ коштів в Україні» є програмно - технічним комплексом, та відповідно до Закону України «Про захист інформації в інформаційно-телекомунікаційних системах» є інформаційною (автоматизованою) системою.

Так, використовуючи знайдений мобільний пристрій належний ОСОБА_5 марки «Huawei» моделі «Y5» та всесвітню мережу «Інтернет» ОСОБА_3 , в період часу з 17.07.2022 по 26.07.2022 здійснював неодноразові входи до платіжних застосунків «Приват24» та «Екобанк», та у графі «Login» вказував абонентський номер оператора мобільного зв`язку ПрАТ «Київстар» НОМЕР_6 , який являється фінансовим номером банківських рахунків АТ КБ «Приват Банк» НОМЕР_7 , НОМЕР_4 , а також ПАТ АБ «Укргазбанк» НОМЕР_8 , ОСОБА_5 , після чого, скориставшись телефоном із сім - карткою НОМЕР_6 , що на той час перебувала у його користуванні, підтвердив вхід, тим самим несанкціоновано втрутився в роботу автоматизованих банківських систем «Приват24» АТ КБ «ПриватБанк» та «Екобанк» ПАТ АБ «Укргазбанк».

Крім того, ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 у період часу приблизно з 16:00 год. по 18:00 год., точного часу слідством не встановлено, за вищевикладених обставин, знайшов мобільний телефон торгової марки «Нuаwеі» моделі «Y5» в корпусі чорного кольору із сім-картками мобільних операторів НОМЕР_1 та НОМЕР_2 , що належить ОСОБА_5 та був втрачений останнім 14.07.2022. Оглядаючи вищевказаний знайдений мобільний телефон, 17.07.2022 ОСОБА_3 виявив збережені паролі облікових записів застосунків «Приват24» та «Екобанк», таким чином отримав безперервний доступ до рахунків ОСОБА_5 вказаних банківських установ, після чого у ОСОБА_3 виник злочинний умисел, направлений на заволодіння грошовими коштами, що були на банківських рахунках АТ КБ «Приватбанк» та ПАТ АБ «Укргазбанк» ОСОБА_5 .

Реалізовуючи свій злочинний умисел на заволодіння чужим майном ОСОБА_3 , діючи умисно, таємно, з метою власного незаконного збагачення, з корисливих спонукань, розуміючи протиправність своїх дій та суспільно небезпечних наслідків, під час дії воєнного стану на території України (введеного Указом Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» від 24.02.2022 № 64/2022, який затверджено Законом України «Про затвердження Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» від 24.02.2022 № 2102-ІХ, та востаннє продовженого Указом Президента України «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні» від 07.11.2022 № 757/2022, який затверджено Законом України «Про затвердження Указу президента України «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні» № 2738-ІХ від 16.11.2022), використовуючи знайдений мобільний телефон марки «Нuаwеі» моделі «Y5», маючи вільний доступ до облікового запису (акаунта) ОСОБА_5 , платіжного застосунку «Приват24» 17.07.2022 здійснив незаконний вхід до нього, та з метою заволодіння грошовими коштами виконав наступні транзакції: 17.07.2022 о 02:51:34 год. із банківського рахунку АТ КБ «Приватбанк» НОМЕР_3 здійснив переказ грошових коштів в сумі 3002,01 грн., із яких комісія становить 102.01 грн. на банківський рахунок АТ КБ «Приватбанк» НОМЕР_9 , який відкритий на ОСОБА_5 ; 17.07.2022 о 02:59:00 год. із банківського рахунку АТ КБ «Приватбанк» НОМЕР_9 використовуючи попередньо переказані грошові кошті, здійснив оплату товарів/послуг через інтернет мережу «ОХ2РАУ» на суму 2 900 грн.

В подальшому, за для досягнення вищезазначеної мети, ОСОБА_3 маючи вільний доступ до облікового запису (акаунта) ОСОБА_5 , платіжного застосунку «Екобанк» 17.07.2022 здійснив незаконний вхід до нього, та 17.07.2022 о 07:01:30 год. із банківського рахункут ПАТ АБ «Укргазбанк» НОМЕР_10 здійснив переказ грошових коштів в сумі 12 000 грн. з комісією 485 грн. на банківський рахунок АТ КБ «Приватбанк» НОМЕР_9 ОСОБА_5 .

Таким чином зосередивши грошові кошти на одному рахунку АТ КБ «Приватбанк» НОМЕР_9 , ОСОБА_3 використовуючи платіжний застосунок «Приват24», з метою заволодіння грошовими коштами, виконав наступні платіжні операції: 17.07.2022 о 07:22:17 год. із банківського рахунку АТ КБ «Приватбанк» НОМЕР_11 здійснив поповнення абонентського номеру оператора мобільного зв`язку ПрАТ «Київстар» НОМЕР_1 на суму 1 004 грн., із яких комісія становить 4.00 грн.; 17.07.2022 о 07:25:33 год. із банківського рахунку АТ КБ «Приватбанк» НОМЕР_9 здійснив поповнення абонентського номеру оператора мобільного зв`язку ПрАТ «Київстар» НОМЕР_1 на суму 1 004 грн., із яких комісія становить 4.00 грн.; 17.07.2022 о 07:29:31 год. із банківського рахунку АТ КБ «Приватбанк» НОМЕР_4 , здійснив оплату товарів/послуг через інтернет мережу «SMARTPAY» на суму 9 900 грн.; 19.07.2022 о 07:22:11 год. здійснив оплату товарів/послуг через інтернет мережу «YOURGAME-CRYSTAL» на суму 100 грн.;

Крім того, ОСОБА_3 використовуючи платіжний застосунок «Екобанк», в період часу з 11:36:14 год. 17.07.2022 по 18:23:36 год. 24.07.2022, із банківського рахунку ПАТ АБ «Укргазбанк» НОМЕР_8 здійснив 30 безготівкових оплат товарів /послуг, а саме здійснив поповнення абонентських номерів операторів мобільного зв`язку ТОВ «лайфселл» - НОМЕР_12 , НОМЕР_13 , НОМЕР_14 та ПрАТ «ВФ Україна» - НОМЕР_15 , на загальну суму 14 105 грн.

В подальшому 26.07.2022 о 16:19:11 год. ОСОБА_3 із банківського рахунку АТ КБ «Приватбанк» НОМЕР_7 здійснив оплату невстановлених слідством товарів/послуг через інтернет мережу «GAMEHEALTHPLAN» на суму 10.41 грн.

За вказаних вище обставин ОСОБА_3 здійснив крадіжку грошових коштів на загальну суму 29702,42 грн., та розпорядився ними на власний розсуд, чим своїми діями завдав ОСОБА_5 майнової шкоди на вказану суму.

Виходячи з аналізу норм ч.1 ст.368 КПК України, ухвалюючи вирок, суд повинен вирішити такі питання, в тому числі: чи мало місце діяння, у вчиненні якого обвинувачується особа; чи містить це діяння склад кримінального правопорушення і якою статтею закону України про кримінальну відповідальність він передбачений; чи винен обвинувачений у вчиненні цього кримінального правопорушення; чи підлягає обвинувачений покаранню за вчинене ним кримінальне правопорушення; чи є обставини, що обтяжують або пом`якшують покарання обвинуваченого, і які саме; яка міра покарання має бути призначена обвинуваченому і чи повинен він її відбувати; як вчинити із заходами забезпечення кримінального провадження.

Згідно із ст.8 Конституції України, в Україні діє принцип верховенства права.

Кримінальне провадження здійснюється з додержанням принципу верховенства права, відповідно до якого людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави (ч.1 ст.8 КПК України).

Статтею 2 КПК України встановлено, що завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Виходячи з аналізу частини 2 статті 9 КПК України, прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий зобов`язані всебічно, повно і неупереджено дослідити обставини кримінального провадження, виявити як ті обставини, що викривають, так і ті, що виправдовують підозрюваного, обвинуваченого, а також обставини, що пом`якшують чи обтяжують його покарання, надати їм належну правову оцінку та забезпечити прийняття законних і неупереджених процесуальних рішень.

Крім того, відповідно до ч.ч.1, 2 ст.22 КПК України, кримінальне провадження здійснюється на основі змагальності, що передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами, передбаченими цим Кодексом. Сторони кримінального провадження мають рівні права на збирання та подання до суду речей, документів, інших доказів, клопотань, скарг, а також на реалізацію інших процесуальних прав, передбачених цим Кодексом.

Суд, зберігаючи об`єктивність та неупередженість, створює необхідні умови для реалізації сторонами їхніх процесуальних прав та виконання процесуальних обов`язків (ч.6 ст.22 КПК України).

Суд створив необхідні умови для реалізації сторонами кримінального провадження їхніх процесуальних прав та виконання процесуальних обов`язків.

Так, обвинувачений ОСОБА_3 , будучи допитаним під час судового розгляду, в повному обсязі визнав свою провину в інкримінованому йому злочинах, які передбачені ч.1 ст.361 ч.4 ст.185 КК України і викладені в обвинувальному акті від 10.01.2023 року, щиро розкаявся, просив його суворо не карати. Суду показав, що злочини вчинив за обставин, викладених вище, а саме 16.07.2022 біля 16.00-18.00 години на дорозі у с.Лопатинці Жмеринського району, Вінницької області знайшов мобільний телефон, при перегляді якого встановив що він належить ОСОБА_6 . Однак потерпілому телефон не повернув, а знайшов на ньому коди доступу до банківських рахунків вирішив заволодіти коштами, які в подальшому перерахував на інші карткові рахунку та додатки і використав у власних цілях, на власні потреби приблизно біля 30000 (тридцяти тисяч) гривень.

Обвинувачений ОСОБА_3 виявляє жаль з приводу вчинених кримінальних правопорушень, запевнив суд, що готовий нести покарання за вчинені кримінальні правопорушення і в подальшому не вчинятиме злочини. Додатково вказав, що потерпілому частково відшкодував завдані ним збитки, та в подальшому має намір повність відшкодувати завдану шкоду.

Прокурор Жмеринської окружної прокуратури ОСОБА_4 вважає за можливе не досліджувати докази щодо тих обставин, які ніким не оспорюються і здійснювати судовий розгляд на підставі ч.3 ст.349 КПК України.

Потерпілий ОСОБА_5 в судовому засіданні повідомив, що у липні 2022 року коли повертався трактором додому загубив свій телефон, однак через місяць намагався отримати із карткового рахунку заробітну плату та встановивши, що із банківських рахунків зникли кошти, одразу звернувся до правоохоронних органів та повідомив про цей інцидент.

Приблизно у листопаді 2022 працівники поліції повідомили його про те, що встановили особу, яка вчинила крадіжку коштів із його карткових рахунків, за допомогою телефону який він загубив у серпні місяці, ним виявився односельчанин ОСОБА_3 . Останній з ним частково розрахувався, тому потерпілий просив суд суворо останнього не карати, застосувати покарання не пов`язане з позбавленням волі.

Зазначене узгоджується із положеннями ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, яка, відповідно до вимог ч.1 ст.9 Конституції України, ратифікована Законом від 17.07.1997 року «Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, Першого протоколу та протоколів №2,4,7 та 11 Конвенції» і є частиною національного законодавства України, якою встановлено, що кожен (…) при встановленні обґрунтованості будь-якого кримінального обвинувачення, висунутого проти нього, має право на справедливий і відкритий розгляд упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом. Кожен, кого обвинувачено у вчиненні кримінального правопорушення, вважається невинуватим доти, доки його вину не буде доведено згідно із законом.

Враховуючи те, що обвинувачений ОСОБА_3 в повному обсязі визнав свою провину в інкримінованих йому кримінальних правопорушеннях, які передбачені ч.1 ст.361 та ч.4 ст.185 КК України і викладені в обвинувальному акті від 20.01.2023 року, та беручи до уваги думки прокурора ОСОБА_4 , показання обвинуваченого ОСОБА_3 потерпілого ОСОБА_5 , за згодою учасників судового розгляду, відповідно до вимог ч.3 ст.349 КПК України, суд прийшов до висновку про недоцільність дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються.

При цьому суд з`ясував, чи правильно обвинувачений ОСОБА_3 та потерпілий ОСОБА_5 розуміють зміст цих обставин, які не оспорюються. Сумнівів щодо добровільності та істинності їх позиції у суду немає.

Суд також роз`яснив обвинуваченому ОСОБА_3 та потерпілому ОСОБА_5 , що при таких обставинах вони позбавляються права оскаржити ці обставини справи у апеляційному порядку.

Переконавшись у добровільності позиції учасників судового розгляду, а також в тому, що вони усвідомлюють неможливість оскаржити обставини, встановлені під час досудового розслідування, в апеляційному порядку, суд прийшов до висновку про судовий розгляд кримінальної провадження за правилами ч.3 ст.349 КПК України.

За таких обставин, виходячи з аналізу обвинувального акту, допитавши обвинуваченого, вивчивши матеріали справи, що характеризують його особу, суд прийшов до висновку, що винуватість ОСОБА_3 у вчинені інкримінованих йому кримінальних правопорушеннях при обставинах, викладених в обвинувальному акті, доведена повністю.

Слід зазначити, що у своїх рішеннях «Ірландія проти Сполученого Королівства» від 18.01.1978 року, «Коробов проти України» від 21.10.2011 року Європейський суд з прав людини повторює, що при оцінці доказів суд, як правило, застосовує критерій доведення «поза розумним сумнівом», така доведеність може випливати із співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків.

Так, суд, керуючись своїм внутрішнім переконанням, на підставі всебічного, повного й неупередженого з`ясування усіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінюючи докази та надані суду відомості з точки зору належності, допустимості, достовірності, суд «поза розумним сумнівом» дійшов висновку про вчинення обвинуваченим ОСОБА_3 у несанкціонованому втручанні в роботу інформаційних (автоматизованих) систем та у таємному викраденні чужого майна (крадіжці) вчиненої в умовах воєнного стану, а тому його дії вірно кваліфіковані за ч.1 ст.361 та ч.4 ст.185 КК України.

Відповідно до ст.65 КК України та роз`яснень, що містяться в Постанові Пленуму Верховного Суду України від 24.10.2003 року №7 «Про практику призначення судами кримінального покарання» (з послідуючими змінами), суд призначає покарання з врахуванням ступеню тяжкості вчиненого злочину, даних про особу винного та обставин, що пом`якшують і обтяжують покарання, яке має бути необхідним і достатнім для виправлення засудженого та попередження вчинення ним нових злочинів.

Призначаючи обвинуваченому ОСОБА_3 покарання, суд враховує ступінь тяжкості вчинених кримінальних правопорушень, які є проступком та тяжким злочином, особу обвинуваченого.

Так, обвинувачений ОСОБА_3 щиро покаявся, на обліку в психіатра та на обліку в нарколога не значиться, за місцем проживання та роботи характеризується з позитивної сторони, раніше до кримінальної відповідальності не притягувався, добровільно частково відшкодував завдані збитки потерпілому. Ці обставини суд відносить до обставин, які пом`якшують покарання.

Обставини, що обтяжують покарання обвинуваченого ОСОБА_3 судом не встановлено.

З урахуванням обставин, що пом`якшують покарання та з урахуванням особи ОСОБА_3 , загальних засад призначення покарання: законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання, ставлення обвинуваченого до вчиненого діяння та наслідків діяння, а саме: що він щиро розкаявся у скоєному, злочин вчинив вперше, має на утриманні неповнолітню дитину, частково добровільно відшкодував завдані збитки, має постійне місце роботи, суд приходить до переконання, що виправлення обвинуваченого можливе без ізоляції від суспільства та про можливість виправлення обвинуваченого без відбування покарання й звільнення його на підставі ст.75 КК України від відбування призначеного покарання з випробуванням, але за умови контролю за його поведінкою - встановленням йому іспитового строку з покладенням на нього обов`язків, визначених ст.76 КК України.

Цивільний позов у данному кримінальному провадженні не заявлявся.

Питання про долю речових доказів слід вирішити у відповідності до ст.100 КПК України.

Крім того, відповідно до вимог ст.331 КПК України, враховуючи відсутність клопотань учасників судового розгляду про обрання обвинуваченому ОСОБА_3 запобіжного заходу, підстав для його обрання - немає.

Керуючись статтями 373, 374 КПК України, суд,

У Х В А Л И В:

ОСОБА_3 визнати винуватим у вчинені кримінальних проступку та кримінального правопорушення, передбачених ч.1 ст.361, ч.4 ст.185, КК України та призначити покарання, а саме: за ч.4 ст.185 КК України у виді позбавлення волі строком на 5 (п`ять) років, за ч.1 ст.361 КК України у виді обмеження волі строком на 2 (два) роки.

На підставі ч.1 ст.70 КК України шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим покаранням призначити ОСОБА_3 остаточне покарання 5 (п`ять) років позбавлення волі.

Відповідно до ст.75 КК України звільнити ОСОБА_3 від відбування призначеного основного покарання з випробуванням, якщо він протягом 3 (трьох) років іспитового строку не вчинить нового злочину.

Початок іспитового строку обчислювати з моменту проголошення вироку.

Відповідно до п.п.1, 2 ч.1, п.2 ч.3 ст.76 КК України покласти на засудженого ОСОБА_3 такі обов`язки: 1) періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; 2) повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання; 3) не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Запобіжний захід ОСОБА_3 до набрання вироком законної сили не застосовувати.

Питання про долю речових доказів слід вирішити у відповідності до ст.100 КПК України, а саме: мобільний телефон марки «Хіаоmі» моделі «Redmi 9Т», із корпусом синього кольору ІМЕІ 1: НОМЕР_16 , ІМЕІ 2: НОМЕР_17 , на підставі ст.96-1, п. 4 ч. 1 ст.96-2 КК України підлягає спеціальній конфіскації; банківську картку емітовану AT КБ «ПриватБанк» № НОМЕР_18 та стартовий пакет оператора мобільного зв`язку «Vodafone» із мобільним номером НОМЕР_19 , який зберігається у кімнаті зберігання речових доказів Жмеринського РВП ГУНП у Вінницькій області знищити, попереднього знявши з них арешт, накладений ухвалою слідчого судді Жмеринського міськрайонного суду Вінницької області від 07.11.2022 року.

Згідно зі ст.ст.376,392, 393, 395, 532 КПК України вирок може бути оскаржений до Вінницького апеляційного суду через Жмеринський міськрайонний суд Вінницької області протягом тридцяти днів з моменту його проголошення.

Вирок суду першої інстанції, набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого цим Кодексом, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції. Якщо строк апеляційного оскарження буде поновлено, вважається, що вирок не набрав законної сили.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку суду. Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору. Копія вироку не пізніше наступного дня після ухвалення надсилається учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні.

Суддя Жмеринського

міськрайонного суду ОСОБА_1