Справа № 712/1169/23
Провадження № 1-кс/712/658/23
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

09 лютого 2023 року Слідчий суддя Соснівського районного суду м. Черкаси ОСОБА_1 , за участю секретаря судових засідань ОСОБА_2 за участі прокурора ОСОБА_3 , адвокатів ОСОБА_4 , ОСОБА_5 розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Черкаси клопотання прокурора відділу процесуального керівництва у кримінальних провадженнях слідчих територіального управління Державного бюро розслідувань Черкаської обласної прокуратури ОСОБА_3 про накладення арешту на майно у кримінальному провадженні внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000045 від 05.02.2023 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1ст. 286 КК України ,-

В С Т А Н О В И В:

Прокурор відділу процесуального керівництва у кримінальних провадженнях слідчих територіального управління Державного бюро розслідувань Черкаської обласної прокуратури ОСОБА_3 звернулася до суду з клопотанням про накладення арешту на майно.

Клопотання мотивує тим, що Четвертим слідчим відділом (з дислокацією у м. Черкасах) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Києві здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000045 від 05.02.2023за ч. 1 ст. 286 КК України.

Процесуальне керівництво у вказаному кримінальному провадженні здійснюється прокурорами Черкаської обласної прокуратури.

Досудовим розслідуванням встановлено, що близько 15 год. 50 хв. 05.02.2023 в м. Черкаси, на перехресті вулиць Гуржіївська - Благовісна між автомобілями «Hyundai Sonata»,р.н. НОМЕР_1 під керуванням ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (працівник прикордонної служби) і Nissan Pathfinder р.н. НОМЕР_2 , під керуванням водія ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 сталася дорожньо-транспортна пригода, внаслідок ДТП тілесні ушкодження отримала пасажир автомобіля «Hyundai Sonata» - ОСОБА_8 ІНФОРМАЦІЯ_3 , попередній діагноз перелом руки.

05.02.2023 слідчим оглянуті транспортні засоби, автомобіль «Hyundai Sonata» р.н. НОМЕР_1 і Nissan Pathfinderр.н. НОМЕР_2 , котрі після проведення огляду передано на відповідальне зберігання користувачам.

Власником автомобіля «Hyundai Sonata» р.н. НОМЕР_1 , 1998 року випуску, номер шасі НОМЕР_3 є ОСОБА_9 , що проживає за адресою: АДРЕСА_1 .

Власником автомобіля Nissan Pathfinder НОМЕР_2 , 2005року випуску, номер НОМЕР_4 є ОСОБА_10 .

В ході проведення досудового розслідування виникла необхідність в збереженні даних транспортних засобів до проведення судової експертизи технічного стану транспортного засобу

Так як транспортні засоби зберегли на собі сліди наїзду, можуть бути знаряддям вчинення кримінального правопорушення та містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, тобто підпадає від вимоги ст. 98 КПК України, постановою слідчого було визнано речовим доказом та приєднано до матеріалів кримінального провадження.Для встановлення істини у кримінальному провадженні є необхідність у збереженні речового доказу.

Прокурор в судовому засіданні клопотання підтримала та просила його задовольнити.

Представник ОСОБА_6 адвокат ОСОБА_4 не заперечував щодо накладення арешту на автомобілі для проведення відповідних експертиз з забороною його ремонту та користування.

Представник ОСОБА_10 адвокат ОСОБА_5 в судовому засіданні не заперечував щодо накладення арешту на автомобілі та після проведення відповідних експертиз просив повернути їх власникам.

Слідчий суддя, заслухавши учасників процесу, дослідивши матеріали справи, встановив наступні факти та відповідні їм правовідносини які регулюються нормами кримінально-процесуального законодавства.

Статтею 131 КПК України одним із заходів забезпечення кримінального провадження визначено арешт майна.

Відповідно до ч. 1 ст.170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб.

Згідно з вимогами ст.173 КПК України, слідчий суддя, суд відмовляють у задоволенні клопотання про арешт майна, якщо особа, що його подала, не доведе необхідність такого арешту, а також наявність ризиків, передбачених абзацом другим частини першої статті 170 цього Кодексу.

Відповідно до ч.2 ст.170 КПК України, арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Згідно з ч. 5 ст. 170 КПК України, у випадку, передбаченому пунктом 3 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно підозрюваного, обвинуваченого, засудженого або юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, за наявності достатніх підстав вважати, що суд у випадках, передбачених Кримінальним кодексом України, може призначити покарання у виді конфіскації майна або застосувати до юридичної особи захід кримінально-правового характеру у виді конфіскації майна.

Виходячи з положень ч.10 ст. 170 КПК України, арешт може буди накладений у встановленому цим Кодексом порядку на рухоме чи нерухоме майно, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковій формі, в тому числі кошти та цінності, що знаходяться на банківських рахунках чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах, видаткові операції, цінні папери, майнові, корпоративні права, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна.

Четвертим слідчим відділом (з дислокацією у м. Черкасах) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Києві здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000045 від 05.02.2023за ч. 1 ст. 286 КК України.

Постановою старшого слідчого Четвертого слідчого відділу (з дислокацією у м. Черкасах) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Києві ОСОБА_11 від 06.02.2023 року транспортні засоби, автомобіль «Hyundai Sonata» НОМЕР_1 і Nissan Pathfinder НОМЕР_2 визнано речовим доказом по кримінальному провадженню.

Європейський суд з прав людини через призму своїх рішень неодноразово акцентував увагу на тому, що володіння майном повинно бути законним (рішення у справі «Іатрідіс проти Греції» [ВП], заява № 31107/96, п. 58, ECHR 1999-II). Вимога щодо законності у розумінні Конвенції вимагає дотримання відповідних положень національного законодавства та відповідальності принципові верховенства права, що включає свободу від свавілля (див. рішення у справі «АНтріш проти Франції», від 22 вересня 1994 року, Series A N 296-A, п. 42, та «Кушоглу проти Болгарії», заява № 48191/99, п.п. 49-62, від 10 травня 2007 року). Будь-яке втручання державного органу у право на мирне володіння майном повинно забезпечити «справедливий баланс» між загальним інтересом суспільства та вимогам захисту основоположних прав конкретної особи. Необхідність досягнення такого балансу відображена в цілому в структурі статті 1 Першого протоколу. Необхідного балансу не вдасться досягти, якщо на відповідну особу буде покладено індивідуальний та надмірний тягар (див., серед інших джерел, рішення від 23 вересня 1982 року у справі «Спорронг та Льонрот проти Швеції», п.п. 69 і 73, Series A N 52). Іншими словами, має існувати обґрунтоване пропорційне співвідношення між засобами, які застосовуються, та з метою яку прагнуть досягти (див., наприклад, рішення від 21 лютого 1986 року у справ «Джеймс та інші проти Сполученого королівства», п. 50, Series A N 98).

Прокурор в клопотанні вказує, що транспортні засоби зберегли на собі сліди наїзду, можуть бути знаряддям вчинення кримінального правопорушення та містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження.Для встановлення істини у кримінальному провадженні є необхідність у збереженні речового доказу.

Відтак, враховуючи викладені вимоги практики Європейського суду з прав людини вважаю, що без накладення арешту на вказане майно, орган досудового розслідування буде позбавлений можливості досягти мети у встановлені істини у цьому кримінальному провадженні.

Також, вважаю, що матеріали кримінального провадження свідчать, що на цьому етапі кримінального провадження потреби досудового розслідування виправдовують таке втручання у права та інтереси власника майна, з метою збереження речового доказу, що може перешкодити кримінальному провадженню.

Оцінюючи встановлені в судовому засіданні обставини, завдання арешту майна, як виду заходу забезпечення кримінального провадження, наслідки, які матиме накладення арешту на майно, зважаючи на те, що автомобілі відповідають ознакам речового доказу, оскільки містять на собі сліди кримінального правопорушення, слідчий суддя вважає за необхідне з метою забезпечення збереження речових доказів, клопотання слідчого задовольнити та накласти арешт на дані автомобілі.

Після проведення всіх необхідних експертиз автомобіль повернути власникам майна на відповідальне зберігання.

Керуючись ст. ст. 98, 100, 131, 132, 167, 170, 171 КПК України,слідчий суддя

У Х В А Л И В:

Клопотання задовольнити.

Накласти арешт на автомобіль марки «Hyundai Sonata», НОМЕР_1 , 1998 року випуску, номер шасі НОМЕР_3 , що належить ОСОБА_9 , проживає за адресою: АДРЕСА_1 та на автомобіль марки «Nissan Pathfinder», НОМЕР_2 , 2005року випуску, номер шасі НОМЕР_5 , власником якого є ОСОБА_10 .

Заборонити користування, відновлення, відчуження та будь-яку зміну права власності арештованого майна до розслідування кримінального провадження.

Після проведення всіх необхідних експертиз автомобілі повернути власникам майна на відповідальне зберігання.

Ухвала слідчого судді може бути оскаржена до Черкаського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1

Повний текст ухвали складений 09.02.2023