Справа № 357/8540/20
У Х В А Л А

16.03.2023 Білоцерківський міськрайонний суд Київської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

при секретарі ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду клопотання ОСОБА_5 про зміну запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту на особисте зобов`язання та клопотання прокурора Білоцерківської окружної прокуратури Київської області про продовження дії запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту щодо обвинуваченого ОСОБА_6 в кримінальному провадженні, яке внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000052 від 14.06.2019 року, за обвинуваченням

ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 189, ч. 3 ст. 28 ч. 1 ст. 263 КК України; ОСОБА_9 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 189 КК України; ОСОБА_10 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 28 ч. 1 ст. 263 КК України,

сторони кримінального провадження та інші учасники судового провадження:

прокурор ОСОБА_11 ,

захисники ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 ,

обвинувачені ОСОБА_6 , ОСОБА_10 ,

У С Т А Н О В И В:

В провадженні Білоцерківського міськрайонного суду Київської області перебуває кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 189, ч. 3 ст. 28 ч. 1 ст. 263 КК України; ОСОБА_9 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 189 КК України; ОСОБА_10 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 28 ч .1 ст. 263 КК України.

До початку розгляду кримінального провадження, через канцелярію суду надійшло клопотання про продовження запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту обвинуваченому ОСОБА_6 подане прокурором Білоцерківської окружної прокуратури Київської області.

Клопотання вмотивоване тим, що ОСОБА_6 спільно та по взаємній згоді з ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , та ОСОБА_10 , зорганізувались у організовану групу, визначивши необхідну для досягнення загальної злочинної мети кількість учасників групи, а також злочинну спеціалізацію вказаної групи, об`єднану єдиним планом з розподілом функцій учасників, при цьому, керуючись бажанням спільного здійснення злочинів на території міста Біла Церква та Білоцерківського району Київської області, корисливою метою яких було протиправне особисте збагачення, шляхом вчинення вимагання в осіб, що здійснювали незареєстровану підприємницьку діяльність та наркозалежних осіб, що проживають на території міста Біла Церква та Білоцерківського району Київської області, а також вчинення збуту вогнепальної зброї та бойових припасів до неї.

Оскільки, ОСОБА_6 обвинувачується, в тому числі, і у вчиненні організованою групою особливо тяжких кримінальних правопорушень, ризики, які були враховані судом при обранні, продовженні та зміні обвинуваченому ОСОБА_6 запобіжного заходу, відповідно до вимог ст. 177 КПК України не зменшилися.

Посилаючись на вказане, прокурор вважає, що інші запобіжні заходи не здатні забезпечити належну процесуальну поведінку обвинуваченого ОСОБА_6 .

Тому, просить продовжити запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту обвинуваченому ОСОБА_6 .

Крім того, через канцелярію суду надійшло клопотання обвинуваченого ОСОБА_6 про зміну запобіжного заходу у виді домашнього арешту на запобіжний захід у виді особистого зобов`язання.

В обгрунтування свого клопотання обвинувачений зазначає, що сумлінно виконує обов`язки, визначені запобіжним заходом, не порушує їх. На даний час проходить службу в ДФТГ №3 м. Біла Церква, однак не може в повній мірі реалізувати свої можливості, у тому числі виїжджати в зону бойових дій, оскільки має обов`язок не залишати місце проживання в нічний час. Тому, просить змінити йому запобіжний захід.

Прокурор в судовому засіданні підтримав клопотання та просив продовжити запобіжний захід у виді домашнього арешту ОСОБА_6 . Заперечував щодо задоволення клопотання обвинуваченого ОСОБА_6 .

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_6 заперечував щодо клопотання прокурора та просив застосувати до нього запобіжний захід у виді особистого зобов`язання. Зазначив, що він хоче захищати Україну, для цього уклав контракт добровольця територіальної оборони. Обов`язки не порушував, а тому йому необхідно змінити запобіжний захід.

Захисник ОСОБА_12 підтримав клопотання обвинуваченого ОСОБА_6 , просив змінити обвинуваченому запобіжний захід на особисте зобов`язання. Щодо задоволення клопотання прокурора про продовження запобіжного заходу заперечував.

Захисники ОСОБА_14 , та ОСОБА_13 , підтримали позицію захисника ОСОБА_12 , захисник ОСОБА_15 покладався на розсуд суду.

Обвинувачений ОСОБА_10 підтримав думку свого захисника.

Заслухавши учасників судового засідання, дослідивши надані матеріали, колегія суддів дійшла наступного висновку.

В судовому засіданні, встановлено, що ухвалою Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 18.01.2023 року обвинуваченому ОСОБА_6 змінено запобіжний захід у виді цілодобового домашнього арешту на запобіжний захід у виді домашнього арешту у певний час доби строком на 2 місяці.

Враховуючи, що строк дії запобіжного заходу щодо ОСОБА_6 закінчується 18 березня 2023 року, беручи до уваги, що до закінчення строків запобіжного заходу обвинуваченому неможливо розглянути кримінальне провадження, тому враховуючи подані клопотання та вимоги ст. 331 КПК України, суд зобов`язаний розглянути подані клопотання.

Вирішення питання зміни запобіжного заходу на більш м`який, який необхідно застосовувати до обвинуваченого ОСОБА_6 , слід робити з урахуванням низки відповідних обставин, які можуть підтверджувати існування ризиків, або свідчити про такий його незначний ступінь, який може слугувати підставою для зміни запобіжного заходу.

Метою застосування запобіжного заходу є не карна функція, а забезпечувальна, тобто до обвинуваченого має бути застосований такий вид запобіжного заходу, який би в повній мірі забезпечив запобіганню ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, а також відповідав засадам гарантування основоположних прав людини на свободу та особисту недоторканність, що передбачає недопущення ув`язнення особи до засудження її компетентним судом, (пп. «а» п. 1 ст. 5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод).

В ухвалі Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 18.01.2023 року зазначені ризики, які стали підставами для зміни запобіжного заходу у виді домашнього арешту в нічний час доби.

Клопотання, заявлене обвинуваченим ОСОБА_6 про зміну запобіжного заходу на особисте зобов`язання не містить будь-яких даних про зменшення чи відсутність раніше встановлених ризиків, що могло б слугувати підставою для зміни та застосування обвинуваченому більш м`яких запобіжних заходів, ніж домашній арешт в нічний час доби, та в судовому засіданні таких не встановлено. Посилання обвинуваченого на бажання допомагати державі в скрутний час, не є підставою для зміни запобіжного заходу в даному конкретному випадку.

Крім того, слід зазначити, що обвинувачений ОСОБА_6 , перебуваючи під домашнім арештом, не позбавлений можливості проходити службу у складі Добровільного формування територіальної громади. Більше того, запобіжний захід у виді домашнього арешту в певний час доби було обрано, в тому числі із урахуванням показань командира добровольчого формування ОСОБА_16 .

Враховуючи викладене, клопотання про зміну запобіжного заходу ОСОБА_6 не підлягає задоволенню.

Згідно ст. 181 КПК України домашній арешт полягає в забороні підозрюваному залишати житло цілодобово або у певний період доби. Домашній арешт може бути застосовано до особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за вчинення якого законом передбачено покарання у виді позбавлення волі.

У відповідності до ч. 5 ст. 194 КПК України, якщо під час розгляду клопотання про обрання запобіжного заходу, не пов`язаного з триманням під вартою, прокурор доведе наявність всіх обставин, передбачених частиною першою цієї статті, слідчий суддя, суд застосовує відповідний запобіжний захід, зобов`язує підозрюваного, обвинуваченого прибувати за кожною вимогою до суду або до іншого визначеного органу державної влади, а також виконувати один або кілька обов`язків, необхідність покладення яких була доведена прокурором, а саме: 1) прибувати до визначеної службової особи із встановленою періодичністю; 2) не відлучатися із населеного пункту, в якому він зареєстрований, проживає чи перебуває, без дозволу слідчого, прокурора або суду; 3) повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та/або місця роботи; 4) утримуватися від спілкування з будь-якою особою, визначеною слідчим суддею, судом, або спілкуватися з нею із дотриманням умов, визначених слідчим суддею, судом; 5) не відвідувати місця, визначені слідчим суддею або судом; 6) пройти курс лікування від наркотичної або алкогольної залежності; 7) докласти зусиль до пошуку роботи або до навчання; 8) здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну; 9) носити електронний засіб контролю.

Перевіряючи законність та обґрунтованість клопотання прокурора про продовження запобіжного заходу у виді домашнього арешту відносно ОСОБА_6 , суд має дотримуватися не тільки загальних засад кримінального провадження, визначених у національному кримінальному процесуальному праві, зокрема презумпції невинуватості та забезпечення доведеності вини, а й враховувати практику Європейського суду з прав людини, тобто принцип поваги, як до потерпілого, так і до особистої свободи обвинуваченого.

ОСОБА_6 обвинувачується у вчиненні, в тому числі, особливо тяжкого злочину, за який передбачена кримінальна відповідальність у виді позбавлення волі строком понад 7 років, що відповідно до ч. 2 ст. 181 КПК України, однак тяжкість покарання не може слугувати підставою для продовження обраного запобіжного заходу у виді домашнього арешту.

У відповідності до ч. 1 ст. 178 КПК України, при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, необхідно також врахувати наявність вагомих доказів винуватості ОСОБА_6 у вчиненні злочинів, тяжкість покарання що загрожує останньому у випадку засудження.

Беручи до уваги вищевикладене, зважаючи на обґрунтованість клопотання прокурора, застосування більш м`якого запобіжного заходу щодо ОСОБА_6 , окрім як домашнього арешту в нічний час доби, не зможе забезпечити дієвості кримінального провадження.

У рішенні по справі «W проти Швейцарії» від 26.01.1993 року Європейський суд з прав людини зазначив, що врахування тяжкості злочину має свій раціональний зміст, оскільки вона свідчить про ступінь суспільної небезпечності цієї особи та дозволяє спрогнозувати з достатньо високим ступенем імовірності її поведінку, беручи до уваги, що майбутнє покарання за тяжкий злочин підвищує ризик того, що підозрюваний може ухилятись від слідства.

Враховуючи характер інкримінованих обвинуваченому кримінальних правопорушень, дані про його особу, те, що відповідно до ч. 3 ст. 95 КПК України, суд може обґрунтовувати свої висновки лише на показах, які він безпосередньо отримав під час судового засідання, суд дійшов висновку, що ризики та обставини, які враховував суд при обранні, продовженні та зміні запобіжного заходу відносно ОСОБА_6 на сьогодні не зменшилися та продовжують існувати.

Приймаючи рішення про продовження строку запобіжного заходу у виді домашнього арешту в нічний час доби суд виходить з того, що судове рішення повинно забезпечити не тільки права обвинуваченого, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів. Визначення таких прав, як підкреслює Європейський суд з прав людини, вимагає від суду більшої суворості в оцінці цінностей суспільства.

Зважаючи на суспільний інтерес, який, з урахуванням презумпції невинуватості, виправдовує відступ від принципу поваги до особистої свободи та не суперечить практиці Європейського суду з прав людини і вимогам Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, зокрема, правовим позиціям, викладеним в п. 35 рішення ЄСПЛ «Летельє проти Франції», суд вважає необхідним продовжити щодо обвинуваченого ОСОБА_6 запобіжний захід у виді домашнього арешту в певний час доби, оскільки застосування більш м`яких запобіжних заходів не буде достатнім для забезпечення відсутності визначених вище ризиків.

За таких обставин клопотання прокурора про продовження запобіжного заходу у виді домашнього арешту обвинуваченому ОСОБА_6 підлягає задоволенню.

Керуючись ст. 131-132, 176-178, 181, 194, 195, 318, 331 КПК України, колегія суддів

П О С Т А Н О В И В :

Судовий розгляд кримінального провадження за обвинуваченням ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 189, ч. 3 ст. 28 ч. 1 ст. 263 КК України; ОСОБА_9 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 189 КК України; ОСОБА_10 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 28 ч. 1 ст. 263 КК України, відкласти на 10 год. 00 хв. 2 травня 2023 року.

Клопотання обвинуваченого ОСОБА_6 про зміну запобіжного заходу з домашнього арешту на особисте зобов`язання залишити без задоволення.

Клопотання прокурора Білоцерківської окружної прокуратури Київської області ОСОБА_11 про продовження запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту відносно обвинуваченого ОСОБА_6 задовольнити.

Продовжити обвинуваченому ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді домашнього арешту в нічний час доби.

Заборонити обвинуваченому ОСОБА_6 залишати місце свого проживання за адресою: АДРЕСА_1 в період часу з 19. 00 год. до 07. 00 год. наступного дня; прибувати за викликом до суду; повідомляти суд про зміну свого місця проживання; здати на зберігання уповноваженому процесуальному прокурору у даному кримінальному провадженні свій паспорт для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну; утримуватися від спілкування з обвинуваченими, потерпілими, свідками у даному кримінальному провадженні; носити електронний засіб контролю, строком до 16.05.2023 року включно.

Роз`яснити обвинуваченому ОСОБА_6 , що в разі не виконання покладених на нього обов`язків, до нього може бути застосований більш суворий запобіжний захід.

Роз`яснити обвинуваченому ОСОБА_6 , що відповідно до ч. 5 ст. 181 КПК України, працівники Білоцерківського РУП ГУ НП в Київській області з метою контролю за його поведінкою, мають право з`являтися в житло, під арештом в якому він перебуває, вимагати надання усних чи письмових пояснень з питань, пов`язаних із виконанням покладених на нього зобов`язань.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя ОСОБА_17

Суддя ОСОБА_18 ШОВКОПЛЯС

Суддя ОСОБА_19