Справа № 588/781/16-к
№ провадження 1-кп/588/3/22
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

19.12.2022 року Тростянецький районний суд Сумської області у складі:

головуючої судді ОСОБА_1 ,

за участю секретарів судового засідання ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Тростянці кримінальне провадження № 0000156 від 29.03.2016 відносно

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Тростянець Сумської області, громадянина України, фактично проживає за адресою: АДРЕСА_1 , з повною вищою освітою, одружений, має на утриманні малолітню дитину, раніше не судимий

обвинувачений у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною 2 статті 289 КК України,

за участю учасників судового провадження:

прокурорів ОСОБА_6 , ОСОБА_7 ,

обвинуваченого ОСОБА_8 ,

захисника ОСОБА_9 ,

У С Т А Н О В И В:

Формулювання обвинувачення, яке пред`явлене особі і визнане судом недоведеним

Органом досудового розслідування ОСОБА_8 обвинувачується в тому, що він 09.05.2016 року після 02 години ночі за попередньою змовою з ОСОБА_10 , матеріали стосовно якого у зв`язку із укладенням угоди про визнання винуватості судом були виділені в окреме кримінальне провадження, з метою незаконного заволодіння транспортним засобом скутером марки «HONDA DIO SR. SK.50 mm-YD code NН237» помаранчевого кольору, без державного номерного знаку, прийшли до господарства по АДРЕСА_2 , де через незамкнену хвіртку проникли до двору зазначеного господарства та продовжуючи свої протиправні дії через відчинені ворота гаража потрапили всередину, де перебував вказаний скутер, який ОСОБА_8 та ОСОБА_10 викотили на вул.Борисенка. Після цього вони відкотили даний скутер до підвалу будинку ОСОБА_8 за адресою: АДРЕСА_3 , а через три дні продали його ОСОБА_11 в с.Рябина Великописарівського району Сумської області за 2500 грн.

Таким чином, своїми умисними спільними протиправними діями ОСОБА_12 та ОСОБА_10 завдали потерпілому ОСОБА_13 майнової шкоди в розмірі 6960 грн.

Також ОСОБА_8 обвинувачується в тому, що 14.05.2016 року в період з 01 години до 02 години, за попередньою змовою з ОСОБА_10 , матеріали відносно якого судом якого виділені в окреме кримінальне провадження, повторно, діючи з прямим умислом, спрямованим на заволодіння транспортним засобом скутером марки «HONDA DIO», чорного кольору, державний номерний знак НОМЕР_1 , прийшли до господарства по АДРЕСА_4 та через незамкнену хвіртку проникли до двору зазначеного домоволодіння, де перебував вказаний скутер, який ОСОБА_8 спільно з ОСОБА_10 викотили скутер на вулицю, після цього за допомогою з`єднання дротів запалення завели мотор скутера марки «HONDA DIO», державний номерний знак НОМЕР_2 , та попрямували на ньому в напрямку м.Охтирка Сумської області, з метою продажу вказаного транспортного засобу.

Оскільки скутер в дорозі зламався, його було залишено на узбіччі дороги в лісосмузі, а в післяобідній час ОСОБА_10 разом зі своїм товаришем ОСОБА_14 , якому він про незаконне заволодіння вказаним транспортним засобом нічого не повідомив, відвіз скутер мapки «HONDA DIO», державний номерний знак НОМЕР_2 , до м. Охтирка, де продав його незнайомому чоловіку за 1500 грн.

Таким чином, своїми умисними протиправними діями ОСОБА_8 та ОСОБА_10 завдали потерпілій ОСОБА_15 , майнової шкоди в розмірі 5 970 грн.

Позиція сторони захисту

Обвинувачений ОСОБА_8 відмовився давати показання, просив виправдавати, зазначивши, що вину не визнає, оскільки не брав участі у вчиненні злочинів, які ставляться йому у вину.

Захисник ОСОБА_9 просив виправдати обвинуваченого у зв`язку із недоведеністю вчинення ОСОБА_8 інкримінованих епізодів кримінального правопорушення, оскільки стороною обвинувачення не надано жодного прямого доказу винуватості підзахисного. Також захисник ОСОБА_9 посилався на недопустимість доказів сторони обвинувачення з підстав, які будуть наведені нижче у мотивувальній частині вироку суду.

Підстави для виправдання обвинуваченого та мотиви, з яких суд відкидає докази обвинувачення

Ухвалою Апеляційного суду Сумської області від 14.12.2017 року був скасований попередній вирок Тростянецького районного суду Сумської області від 20.04.2017 року у цьому кримінальному провадженні, у зв`язку з неповнотою судового розгляду, невідповідністю висновків суду, викладених у судовому рішенні, фактичним обставинам кримінального провадження, істотними порушеннями вимог кримінального процесуального закону, та призначено новий судовий розгляд кримінального провадження у суді першої інстанції.

Вирок Тростянецького районного суду Сумської області від 20.04.2017 року був ухвалений стосовно трьох обвинувачених ОСОБА_10 , ОСОБА_16 та ОСОБА_8 . Проте матеріали щодо обвинувачених ОСОБА_10 та ОСОБА_16 у зв`язку з укладенням ними угод про визнання винуватості на підставі частини 8 статті 469 КПК України ухвалою Тростянецького районного суду Сумської області від 16.07.2021 року були виділені в окреме кримінальне провадження, а судовий розгляд стосовно обвинуваченого ОСОБА_8 у межах цього кримінального провадження було продовжено.

Вироком Тростянецького районного суду Сумської області від 20.04.2017 року ОСОБА_8 був виправданий за недоведеністю того, що кримінальне правопорушення вчинене обвинуваченим.

Під час нового розгляду кримінального провадження суд на виконання вимог частини 3 статті 415, частини 2 статті 416 КПК України враховує висновки викладені в ухвалі Апеляційного суду Сумської області від 14.12.2017 року в частині підстав скасування вироку, що стосувався ОСОБА_8 : суд першої інстанції допустив суперечність зі змістом резолютивної частини вироку, де взагалі відсутні посилання на процесуальний закон щодо підстав виправдання; у вироку жодний доказ по справі не піддано конкретному та категоричному аналізу і оцінці з порівнянням із іншими доказами на суперечливість чи узгодженість, а встановлені колегією суддів протиріччя, судом не усунуто; взагалі не дано оцінки протоколу проведення слідчого експерименту від 28.06.2016 року, судом не враховано показання обвинуваченого ОСОБА_10 надані в судовому засіданні, який не заперечував викрадення ним двох скутерів разом з товаришем, та не навів мотиви, якими відкидає такі твердження обвинуваченого.

Апеляційний суд вказав, що при новому розгляді справи суду необхідно усунути зазначену вище неповноту судового розгляду, невідповідність висновків суду першої інстанції фактичним обставинам кримінального провадження та порушення кримінального процесуального закону, всебічно, повно та об`єктивно дослідити всі обставини справи, перевірити доводи учасників провадження, прийняти законне і обґрунтоване рішення.

Прокурор з метою доведення пред`явленого ОСОБА_8 обвинувачення під час нового судового розгляду посилався на показання потерпілих ОСОБА_13 , ОСОБА_15 , свідка ОСОБА_11 , свідків процесуальної дії ОСОБА_17 , ОСОБА_18 , ОСОБА_19 , протоколи слідчого експеримента за участі підозрюваного ОСОБА_10 , протоколи огляду місця події, висновки судового експерта-автотоварознавця.

Так, допитаний потерпілий ОСОБА_13 суду показав, що знав ОСОБА_10 як сусіда, який жив з батьками напроти, потерпілому відомо, що ОСОБА_20 з ОСОБА_21 товаришували, він їх бачив у двох неодноразово. Напередодні крадіжки скутера ОСОБА_13 ліг спати приблизно о 02 годині. Зранку 09 травня 2016 року потерпілий зібрався на роботу, зайшов до гаража домогосподарства, де він проживає по АДРЕСА_2 і виявив відсутність одного з двох скутерів, моделі HONDA DIO помаранчевого кольору без державних номерів. На момент викрадення скутера він був у неробочому стані, не заводився, потребував ремонту, об`єм двигуна 49 чи 50 куб см. Його потерпілий не використовував, стояв скутер близько року, кермо блокується, але чи було на момент викрадення заблоковано не пам`ятає. Гараж не був замкнутий на ключ. ОСОБА_13 повідомив, що скутер придбав дід двоюрідного брата його дружини ОСОБА_22 , після смерті якого брат дружини потерпілого ОСОБА_23 забрав його собі, але виїхавши на проживання у м.Сургут рф, він залишив скутер потерпілому на зберігання, перед ним ОСОБА_13 відповідав за його збереження.

В день викрадення скутера, ОСОБА_13 повідомив про це працівникам поліції, які через місяць зателефонували, щоб він прийшов до райвідділу забрати скутер, що був знайдений і який до цього часу зберігається в його господарстві. ОСОБА_13 під час допиту зазначив, що на початку кримінального провадження мав претензії до обвинувачених з приводу крадіжки скутера, але на цей час вже ніяких претензій ні до кого немає, більше не бажає брати участь у засіданнях, у цьому провадженні покладається на розсуд суду і хоче забути про всю цю ситуацію.

Допитана потерпіла ОСОБА_15 суду показала, що з обвинуваченим ОСОБА_8 не знайома. Належний їй скутер HONDA DIO чорного кольору вона залишала на подвір`ї біля багатоквартирного будинку по АДРЕСА_4 , де вона проживала. Двір огороджений частково, біля будинку є забор, хвіртка, ворота, але є ділянки через які у двір можна зайти. Залишивши скутер увечері близько 20 год. у травні 2016 року, точної дати не пам`ятає, біля літньої кухні сусідів напроти вікна квартири, ОСОБА_15 наступного дня близько 09 год. виявила відсутність скутера та одразу викликала працівників поліції. На момент крадіжки скутер був у робочому стані, коли залишався скутер на ніч на подвір`ї застосовувалась фіксація керма. Потерпіла ОСОБА_15 не висловила претензій до обвинуваченого ОСОБА_8 , зазначила про те, що їй невідомо нічого про його причетність до заволодіння належним їй скутером.

Допитаний як свідок сторони обвинувачення ОСОБА_11 суду показав, що у 2016 році він працював майстром у навчальному закладі, в його групі навчався ОСОБА_10 , який у нього вдома у с.Рябина Великописарівського району під час навчання приїжджав і проживав у вихідні дні, товаришував з його сином. Іноді ОСОБА_10 приїжджав до свідка на мопеді. Наприкінці весни 2016 року дружина ОСОБА_11 виявила бажання придбати скутер, вони зібрали гроші і мали намір поїхати у м.Охтирка його придбати, але ОСОБА_10 повідомив, що його товариш має намір продати скутер, тому запропонував ОСОБА_11 з`ясувати все у товариша з приводу цього. Оскільки ОСОБА_11 не було принципово у кого придбати скутер, він погодився на пропозицію ОСОБА_24 . Через декілька днів (максимум 2-3 дня, точно не згадає). ОСОБА_20 привіз додому до ОСОБА_11 скутер помаранчевого кольору невеличкий, точної моделі не пам`ятає, при цьому він був з хлопцем, якого ОСОБА_11 бачив перший раз і не знав його. ОСОБА_10 ні прізвища, ні ім`я товариша свідку не повідомляв. Перевіривши скутер, ОСОБА_11 спитав у ОСОБА_25 чи є документи на нього, на що останній повідомив, що є документи, але привезуть пізніше. Гроші в сумі 3000 грн. ОСОБА_11 за придбаний скутер передав одразу ОСОБА_26 , останній розписку за гроші не писав. ОСОБА_11 саме з ОСОБА_27 про все домовлявся і саме йому кошти свідок передав, інший хлопець не брав участь в обговоренні, стояв поряд, був присутнім при розмові і мовчав. На думку ОСОБА_11 це був той товариш, про якого ОСОБА_20 попередньо повідомив, що він бажає продати скутер. ОСОБА_11 зазначив, що сказати не може чи був обвинувачений ОСОБА_8 тим хлопцем, з яким ОСОБА_20 приїхав до нього для продажу скутера, оскільки на той час і ОСОБА_20 , і інший хлопець для свідка виглядали дітьми, а на цей час обвинувачений виглядає дорослим чоловіком. Документи на скутер ОСОБА_20 так і не привіз, хоча ОСОБА_11 звертався до нього з цього питання після придбання. Потім через деякий час до ОСОБА_11 додому у с.Рябина приїхали працівники поліції, повідомили, що проданий ОСОБА_27 скутер є викраденим, вилучили його, а ОСОБА_20 написав розписку, що поверне кошти, але до цього часу не повернув.

Показання потерпілих ОСОБА_13 , ОСОБА_15 та свідка ОСОБА_11 не містять фактичних даних, які б прямо підтверджували співучасть обвинуваченого ОСОБА_8 у формі складної співучасті (співвиконавство за попередньою змовою) у вчиненні незаконного заволодіння 09.05.2016 та 14.05.2016 скутерами за обставин викладених в обвинувальному акті. Указані особи не були очевидцями події указаного кримінального правопорушення. Свідок ОСОБА_11 під час допиту в суді не підтвердив приїзд саме ОСОБА_8 разом з ОСОБА_10 до с.Рябина для продажу ОСОБА_11 скутера належного ОСОБА_13 за 2500 грн., як указаного у пред`явленому обвинуваченні.

Стороною обвинувачення не надано доказів проведення під час досудового розслідування відповідно до вимог статті 228 КПК пред`явлення для впізнання за участі свідка ОСОБА_11 особи молодого чоловіка, який за змістом його показань, приїжджав разом з ОСОБА_10 до нього додому для продажу скутера.

З протоколу огляду місця події від 09 травня 2016 року та ілюстративних фототаблиць до нього судом установлено, що слідчим у присутності понятих було оглянуто у присутності потерпілого ОСОБА_13 домогосподарство по АДРЕСА_2 , яке огороджене цегляним забором. В ході слідчої дії було оглянуто цегляне приміщення гаража, що розташований між будинком і огорожею, на вхідних дверях якого видимих пошкоджень не виявлено. В ході огляду слідчим були виявлені на ґрунтовому покритті підлоги напроти правої створки воріт об`ємні вдавлені сліди доріжки колес транспортного засобу та фрагмент сліду взуття, утворений підметковою частиною, структуру якого утворюють виступи та поглиблення, який був вилучений з місця події на гіпсовому виливку (том 1, а.с.92-98).

Вилучений в ході указаного огляду місця події фрагмент сліду взуття не був предметом дослідження в ході відповідної судової експертизи, факт залишення його взуттям обвинуваченого ОСОБА_8 чи іншою особою стороною обвинувачення не установлено і відповідних доказів суду не надано.

Відповідно до протоколу огляду місця події від 14.05.2016 року та ілюстративних таблиць до нього, слідчим ОСОБА_28 у присутності понятих, спеціаліста та потерпілої ОСОБА_15 було оглянуто територію подвір`я домогосподарства по АДРЕСА_4 , яке огороджене шиферним парканом, вхід до якого здійснюється через металеві ворота з хвірткою. Слідчим установлено, що на відстані 5 м від вхідних дверей квартири АДРЕСА_5 житлового будинку розташована цегляна господарська будівля, біля якої зі слів потерпілої ОСОБА_15 остання 13.05.2016 року залишила належний їй скутер. З місця події нічого не вилучалось (том 1, а.с.100-106).

Протоколи огляду місця події від 09.05.2016 та від 14.05.2016 самі по собі є неналежними доказами, оскільки не містять доказової інформації щодо співучасті ОСОБА_8 у незаконному заволодінні скутерів з домогосподарства ОСОБА_13 та ОСОБА_15 за обставин викладених в обвинувальному акті.

Посилання захисника ОСОБА_9 на проведення в цьому провадженні всіх слідчих дій неуповноваженими слідчими у контексті оцінки протоколів огляду місця події від 09.05.2016 та від 14.05.2016 суд відхиляє як необґрунтовані, оскільки огляд місця події відповідно до приписів частини 3 статті 214 КПК України було поведено до внесення відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР, однак це не виключає наявність у слідчого повноважень на вчинення цієї процесуальної дії, що узгоджується з позицією Касаційного кримінального суду у складі Верховного Суду, яка викладена у постанові від 18 лютого 2020 року у справі № 199/8582/18.

За змістом пред`явленого обвинувачення ОСОБА_8 та ОСОБА_10 за версією органу досудового розслідування відкотили скутер належний ОСОБА_13 до підвалу будинку ОСОБА_8 за адресою: АДРЕСА_3 .

Доказів указаних фактичних обставин стороною обвинувачення до суду не надано. Підвал будинку ОСОБА_8 за адресою: вул.Заводська, 2-А у м.Тростянець слідчими не оглядався, факт наявності взагалі такого підвалу та слідів зберігання транспортного засобу стороною обвинувачення не установлено. Указані обставини під час слідчого експерименту за участі підозрюваного ОСОБА_10 не перевірялись на указаному місці.

Виходячи із досліджених судом доказів, у тому числі показань допитаних під час нового судового розгляду осіб, джерело указаних фактичних даних, які викладено слідчим ОСОБА_29 в обвинувальному актів щодо ОСОБА_8 є незрозумілим.

Слідчий експеримент за участі ОСОБА_8 не проводився, оскільки він відмовився від участі у ньому.

Відповідно до протоколу слідчого експерименту від 28.06.2016 року, який проводився по епізоду кримінального правопорушення щодо потерпілого ОСОБА_13 за участі підозрюваного ОСОБА_10 , під час указаної слідчої дії брали участь потерпілий ОСОБА_13 , а також поняті ОСОБА_17 та ОСОБА_30 .

За змістом протоколу указана слідча дія була проведена по вул.Борисенка (попередня назва 50 років ВЛКСМ), 6 у м.Тростянець В ході слідчого експерименту підозрюваний ОСОБА_10 спочатку розповів обставини вчинення 09.05.2016 незаконного заволодіння скутером марки «HONDA DIO SR SK.50mm-YD code NH237», що знаходився у гаражі розташованому у домогосподарстві по АДРЕСА_2 . При цьому, згідно з указаним протоколом, у ході проведення слідчого експерименту підозрюваний ОСОБА_10 зазначив, що заволодіння транспортним засобом він здійснював разом із ОСОБА_21 . Після розповіді про обставини вчиненого діяння, ОСОБА_10 продемонстрував присутнім домогосподарство, в якому мешкає потерпілий ОСОБА_13 , вказав на вхід до приміщення гаража, де знаходився скутер, вказав на місце де скутер знаходився на момент заволодіння ним, а потім показав на напрямок руху з викраденим скутером (т.1, а.с. 157 161).

Під час допиту потерпілий ОСОБА_13 підтвердив, що брав участь у слідчому експерименті за участі підозрюваного ОСОБА_10 , який говорив, що вчиняв крадіжку скутера разом з товаришем ОСОБА_31 . Тиску на ОСОБА_24 не було, він вільно себе поводив. Понятими були запрошені сусіди потерпілого, з протоколом він ознайомився і підписав його.

Допитана як свідок процесуальної дії ОСОБА_17 суду показала, що ОСОБА_32 знає як сусіда, його родина проживала в одному з нею будинку. ОСОБА_33 вона знає в обличчя як товариша ОСОБА_32 , яких вона бачила разом, коли вони ремонтували якусь техніку. Потерпілий ОСОБА_13 також є сусідом ОСОБА_17 . В ході слідчого експерименту, який відбувався 09.05.2016, за участі ОСОБА_32 , ОСОБА_17 залучили як поняту. Панаєт ОСОБА_34 розповідав, що мопед стояв у гаражі, показував як виводив скутер з гаражу за двір, повідомляв, що вчиняв крадіжку не сам, чи когось називав точно вже не пам`ятає. Тиску на ОСОБА_32 не було, він був розкутий, все розповідав добровільно. Протокол слідчого експерименту ОСОБА_17 читала, поставила в ньому свій підпис, відеозапис не застосовувався, здійснювалось фотографування ОСОБА_25 під час слідчої дії. Чи роз`яснювали ОСОБА_26 його права ОСОБА_17 не пам`ятає.

За клопотанням прокурора допит як свідка процесуальної дії ОСОБА_30 на підставі пункту 4 частини 3 статті 97 КПК України судом визнано неможливим, оскільки як установлено за даними Головного центру обробки спеціальної інформації Державної прикордонної служби України за період з 01.01.2019 по 21.11.2022 ОСОБА_35 виїхав 19.09.2019 за межі державного кордону України через пункт пропуску Велика Писарівка. Інформації про в`їзд до України немає.

Крім того, за участі підозрюваного ОСОБА_10 28.06.2016 був також проведений слідчий експеримент по епізоду кримінального правопорушення щодо потерпілої ОСОБА_15 за адресою її проживання по АДРЕСА_4 (том 1 а.с.162-170).

Відповідно до указаного протоколу слідчого експерименту від 28.06.2016 року, проведеного за участі потерпілої ОСОБА_15 , понятих ОСОБА_18 , ОСОБА_19 , підозрюваний ОСОБА_10 , аналогічно як і по епізоду ОСОБА_13 , спочатку розповів про обставини незаконного заволодіння на території господарства по АДРЕСА_4 скутером. Також, під час указаної розповіді згідно з указаним протоколом, у ході проведення слідчого експерименту підозрюваний ОСОБА_10 зазначив, що заволодіння транспортним засобом він здійснював разом із ОСОБА_21 . Потім підозрюваний ОСОБА_10 продемонстрував учасникам звідки було здійснено проникнення на територію домогосподарства, вказав місцезнаходження скутера належного ОСОБА_15 на момент заволодіння ним та зазначив напрямок руху з викраденим скутером.

Під час допиту потерпіла ОСОБА_15 зазначила, що була присутня під час слідчого експерименту за участі підозрюваного ОСОБА_10 , який розказував, що викрав скутер, показував і розповідав як все відбувалось, як виводив скутер, але точно що розказував Панаєт не може згадати, оскільки це було давно, протокол підписала без зауважень, ознайомилась з його змістом, все було в ньому указано правильно, тиску на Панаєта не було, він добровільно все розказував.

Допитана як свідок процесуальної дії ОСОБА_18 суду повідомила, що є сусідкою потерпілої ОСОБА_15 , обвинуваченого ОСОБА_8 та ОСОБА_10 вона не знає. Приблизно весною 2016 року, точної дати не пам`ятає, вона була запрошена для участі у слідчій дії, в ході якої невідомий їй молодий чоловік показував на подвір`ї будинку вул.Сосновий бір, де він брав скутер сусідки, в якому напрямку тягнув його. Під час слідчої дії він посміхався, ОСОБА_18 не помічала тиску на нього. Він показав, що скутер стояв біля гаражу напроти житлового будинку. Точно ОСОБА_18 не може стверджувати чи казав цей молодий чоловік про те, що сам викрадав скутер чи з кимось, тому що пройшло багато часу. Також не пам`ятає свідок чи читав слідчий протокол слідчого експерименту, вона ймовірно розписувалась у ньому, в ході слідчої дії проводилась фотозйомка.

Допитаний як свідок процесуальної дії ОСОБА_19 , повідомив, що проживає по АДРЕСА_6 , з потерпілими, ОСОБА_36 та обвинуваченим ОСОБА_8 він не знайомий. Влітку дуже давно працівники поліції, попросили бути присутнім під час слідчої дії, він вийшов на подвір`я, де він побачив невідомого хлопця та сусідів. Хлопець щось розповідав про транспортний засіб і щось показував, а що саме ОСОБА_19 не пам`ятає, оскільки пройшло багато років, ця подія не стосувалась особисто свідка і в пам`яті нічого не залишилось. Потім йому дали підписати якийсь документ, який він підписав, зауважень не було з його боку. Тиску на присутніх з боку працівників поліції свідок не помічав, всі були чемними.

Судом за клопотанням прокурора був допитаний у процесуальному статусі свідка ОСОБА_10 , матеріали кримінального провадження відносно якого були виділені судом в окреме кримінальне провадження і який був викликаний у зв`язку зі призовом на військову службу за мобілізацію через штаб Сухопутних військ ЗСУ і допитаний в режимі відеоконференції з Мар`їнським районним судом Донецької області.

Як повідомив прокурор ОСОБА_6 на підставі укладеної угоди про визнання винуватості ОСОБА_10 судом визнаний винним у пред`явленому за частиною 2 статті 289 КК України обвинуваченні, яке є аналогічним пред`явленому ОСОБА_8 обвинуваченню.

Доводи захисника ОСОБА_9 про неможливість допиту ОСОБА_10 як свідка у цьому провадженні, про недопустимість його показань у такому статусі та необхідність на його думку його допиту як обвинуваченого чи засудженого з роз`ясненням права відмовитись давати показання суд вважає необґрунтованими зважаючи на такі мотиви.

КПК України прямо не врегульовує питання правового статусу засудженого та обсягу його прав та обов`язків у ситуації, коли він бере участь у кримінальному провадженні відносно іншої особи, яка обвинувачується у спільному вчиненні із вже засудженим кримінального правопорушення.

Відповідно до КПК України учасником кримінального провадження, який не попереджається про кримінальну відповідальність за відмову від дачі показань або за дачу завідомо неправдивих показань є обвинувачений (пункт 5 частини 3 статті 42 КПК України).

Здійснення допиту співучасника кримінального правопорушення за правилами допиту обвинуваченого, який не є обвинуваченим у провадженні щодо іншого особи, яка обвинувачується у спільному вчиненні з ним злочину, і не наділений всім комплексом прав обвинуваченого, передбачених кримінальним процесуальним законом, є порушенням положень статті 337 КПК України, якою передбачено, що судовий розгляд проводиться лише стосовно особи, якій висунуте обвинувачення, і лише в межах висунутого обвинувачення відповідно до обвинувального акта.

Окрім того, право не свідчити про себе тісно пов`язане з презумпцією невинуватості, яка передбачена частиною 2 статті 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, статті 63 Конституції України, пунктом 4 частини 3 статті 42, пунктом 3 частини 1 статті 66 КПК України.

Проте захист за частиною 2 статті 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод припиняється, коли особа вже була належним чином визнана винною у вчиненні злочину (рішення Європейського суду з прав людини від 20 листопада 2018 року у справі «Ваннер проти Німеччини» (заява №26892/12)).

Ураховуючи викладені норми КПК України та рішення Європейського суду з прав людини від 20 листопада 2018 року у справі «Ваннер проти Німеччини», у кримінальному провадженні, яке розглядається виключно відносно ОСОБА_8 , обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених частиною 2 статті 289 КК за попередньою змовою з ОСОБА_10 , останнього після його засудження вироком суду на підставі угоди про визнання винуватості неможливо вважати обвинуваченим у кримінальному правопорушенні у значенні статті 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, у тому числі зважаючи на встановлену пунктом 12 частини 1 статті 7 КПК України заборону двічі притягувати особу до кримінальної відповідальності за одне і те саме правопорушення, за яким вона була засуджена чи виправдана на підставі вироку суду.

Допитаний як свідок ОСОБА_10 повідомив, що ОСОБА_37 є його однокласником, навесні 2016 року і до цього часу він перебуває у товариських відносинах з ОСОБА_8 , останній раз вони спілкувались у 2018 році, з того часу не підтримували відносин, оскільки він перебуває на військовій службі. ОСОБА_10 стверджував, що не пам`ятає нічого з приводу незаконного заволодіння скутерами належними ОСОБА_13 та ОСОБА_15 . Також ОСОБА_10 зазначив, що йому нічого невідомо про участь ОСОБА_8 у незаконному заволодінні скутерами, які належать потерпілим у цьому кримінальному провадженні. ОСОБА_10 визнав, що з ним проводився слідчий експеримент по викраденню скутера помаранчевого кольору ОСОБА_13 , зокрема, його привезли працівники поліції на цю слідчу дію, він постояв, потім його увезли назад у районний відділ поліції. З приводу незаконного заволодіння скутером потерпілої ОСОБА_15 ОСОБА_10 стверджував, що з ним слідчий експеримент не проводився. Також ОСОБА_10 повідомив, що таку особу як ОСОБА_11 він не пам`ятає, якби побачив його в обличчя може б і впізнав.

Оцінюючи протоколи слідчих експериментів від 28.06.2016 за участі підозрюваного ОСОБА_10 та показання останнього наданого суду під час допиту як свідка у цьому кримінальному провадженні, суд виходить з такого.

Відповідно до висновку Об`єднаної палати Касаційного кримінального суду Верховного Суду, який викладено у постанові від 14 вересня 2020 року у справі 740/3597/17: «Метою слідчого експерименту відповідно до частини 1 статті 240 КПК є перевірка й уточнення відомостей, які мають значення для встановлення обставин кримінального правопорушення.

При проведенні слідчого експерименту участь підозрюваного, обвинуваченого

не може виявлятися виключно в формі повідомлення відомостей про фактичні дані, які мають значення для кримінального провадження (адже це є предметом допиту). Слідчий експеримент, здійснений у такій формі, що не містить ознак відтворення дій, обстановки, обставин події, проведення необхідних дослідів чи випробувань,а посвідчує виключно проголошення підозрюваним зізнання у вчиненні кримінального правопорушення з метою його процесуального закріплення, має розцінюватися як повторний допит, що не може мати в суді доказового значення з огляду на ч. 4 ст. 95 КПК, згідно з якою суд може обґрунтовувати свої висновки лише на показаннях, які він безпосередньо сприймав під час судового засідання або які отримано

в порядку, передбаченому ст. 225 КПК.

За встановленим кримінальним процесуальним законом порядком належна правова процедура проведення слідчого експерименту за участю підозрюваного містить низку процесуальних гарантій, дотримання яких виключає обґрунтовані сумніви щодо правомірного отримання відомостей від суб`єкта за відсутності протиправного тиску на підозрюваного, обвинуваченого, за його волею та вільним волевиявленням, за умов усвідомлення ним права мовчати і не свідчити проти себе, забезпечення права на захист і правову допомогу, справедливості кримінального провадження в цілому.До системи таких гарантій належить також участь понятих, здійснення безперервного відеозапису слідчої (розшукової) дії як складові судового контролю за дотриманням засад кримінального провадження, детальне і ґрунтовне роз`яснення прав та процесуальних наслідків участі особи в проведенні слідчого експерименту тощо».

Зміст протоколів слідчих експериментів від 28.06.2016 за участі ОСОБА_10 як підозрюваного свідчить про те, що останній поставив власноручний підпис під тим, що йому були роз`яснені права, визначені статтею 42 КПК України, слідча дія була проведена за участі понятих, потерпілих, а протокол був підписаний ними та ОСОБА_10 без зауважень і відповідає вимогам статей 104, 105 КПК України. Допитані в судовому засіданні поняті ОСОБА_17 , ОСОБА_18 , ОСОБА_19 та потерпілі підтвердили відсутність протиправного тиску на підозрюваного ОСОБА_10 .

Виходячи з описання ходу слідчих експериментів за участі підозрюваного ОСОБА_10 , на початку слідчої дії на пропозицію слідчого ОСОБА_29 останній у присутності всіх учасників слідчої дії виклав всі фактичні обставини вчинених епізодів незаконного заволодіння скутерами, які складають об`єктивну сторону інкримінованого кримінального правопорушення (дату, час, місце, спосіб тощо). Після розповіді указаних обставин та твердження про вчинення незаконного заволодіння спільно з ОСОБА_21 , підозрюваний ОСОБА_10 на місці події в ході слідчого експерименту продемонстрував спосіб проникнення на території домогосподарств потерпілих, вказав на місце розташування скутерів та напрямок їх переміщення.

Отже, викладене дає підстави для висновку про те, що слідчі експерименти за участі підозрюваного ОСОБА_10 здійснені в цілому у формі, що містять ознаки відтворення ним відповідних дій на місці події, проведені з дотриманням установлених КПК процесуальних гарантій стосовно ОСОБА_10 , тому відсутні підстави для визнання його недопустимим як доказу в цілому. Посилання захисника ОСОБА_9 на проведення в цьому провадженні всіх слідчих дій неуповноваженими слідчими у контексті оцінки протоколів слідчих експериментів від 28.06.2016 суд відхиляє як необґрунтовані, оскільки слідчий ОСОБА_29 постановою начальника СВ Тростянецького відділення поліції ГУНП в Сумській області ОСОБА_38 від 07.06.2016 року була включена як старший слідчий до групи слідчих в об`єднаному кримінального провадженні №0000156 від 29.03.2016 (том 8, а.с.29-30).

Разом з тим, протоколи слідчих експериментів від 28.06.2016 за участі ОСОБА_10 як підозрюваного, які можуть бути доказами причетності останнього до вчинення кримінальних правопорушень, водночас не можуть бути взяті судом як вирішальний і єдиний доказ, який поза розумним сумнівом доводить вину обвинуваченого ОСОБА_8 у пред`явленому обвинуваченні.

Підозрюваний ОСОБА_10 не відтворював в ході слідчого експеримент окремо дій ОСОБА_8 , які характеризували його роль у вчиненому діянні. Інших доказів, які б давали б суду можливість перевірити фактичні обставини, отримані в ході слідчого експерименту з підозрюваним ОСОБА_10 стосовно співучасті ОСОБА_8 , стороною обвинувачення суду не надано.

По суті твердження підозрюваного ОСОБА_10 на слідчому експерименті про ОСОБА_8 з точки зору їх кримінального процесуального значення за своїм змістом є показаннями, які надаються в ході допиту одним підозрюваним про інших співучасників. Метою слідчого експерименту не може бути отримання слідчим відомостей про прізвище та ім`я співучасника з метою процесуального закріплення таких відомостей.

Указані слідчі дії були проведені з ОСОБА_10 як з підозрюваним, що не передбачало попередження його про відповідальність за дачу завідомо неправдивих показань стосовно інших осіб.

У ході допиту як свідка в судовому засіданні ОСОБА_10 , який судом був попереджений про відповідальність за дачу завідомо неправдивих показань, не підтвердив викладених у протоколах слідчий експериментів пояснень. Зокрема, на пряме питання чи брав участь ОСОБА_8 у викраденні скутерів потерпілих ОСОБА_13 та ОСОБА_15 , свідок ОСОБА_10 відповів, що нічого не знає про вчинення таких дій ОСОБА_8 .

Сам факт товариських відносин ОСОБА_8 з ОСОБА_10 станом на травень 2016 року, на що посилався прокурор, не може поза розумним сумнівом свідчити про їх співучасть у вчиненні незаконного заволодіння скутерами потерпілих.

Суд, ураховуючи доводи прокурора, оцінює критично показання свідка ОСОБА_10 щодо його тверджень про те, що він не пам`ятає нічого з приводу вчинення ним незаконного заволодіння скутерами належними ОСОБА_13 та ОСОБА_15 , з огляду на укладення ним у лютому 2021 року угоди про визнання винуватості у вчиненні ним за попередньою змовою групою осіб незаконного заволодіння скутерами належними ОСОБА_13 та ОСОБА_15 .

Разом з тим, вирок суду на підставі указаної угоди про визнання винуватості, яким засуджено ОСОБА_10 , не має преюдиційного значення у цьому кримінальному провадженні відносно ОСОБА_8 , зважаючи на таке.

Для того, щоб набути значення преюдиційних, відповідні обставини мають бути встановлені на підставі доказів, які досліджені у встановленому кримінальним процесуальним законом порядку та оцінені судом за критеріями, визначеними цим законом.

У національному законодавстві презумпцію невинуватості як один з основних конституційних принципів судочинства відображено в частині 1 статті 62 Конституції України та частині 1 статті 17 КПК України. Згідно із цими правовими нормами особа вважається невинуватою у вчиненні кримінального правопорушення, доки її вину не буде доведено у порядку, передбаченому цим Кодексом, і встановлено обвинувальним вироком суду, що набрав законної сили.

Чинний КПК України не звільняє сторону обвинувачення від доказування відповідних обставин у кримінальному провадженні щодо однієї особи в разі наявності судового рішення стосовно іншої особи. У постанові від 19 листопада 2019 року у справі №759/10575/16-к Верховний Суд зробив висновок про те, що вирок суду на підставі угоди не має преюдиційного значення в кримінальному провадженні стосовно інших осіб.

Європейський суд з прав людини у рішенні від 23 лютого 2016 року у справі «Навальний і Офіцеров проти Росії» (Navalnyy and Ofitserov v Russia, заяви № 46632/13 і № 28671/14) підкреслив, що обставини, встановлені у провадженні, в якому не беруть участь інші обвинувачені, не повинні мати преюдиціальне значення для їх справ. Статус доказів, використаних в одній справі, повинен залишатися суто відносним, а їх сила обмежуватися даними конкретного провадження. Особливо це стосується вироків, ухвалених на підставі угоди.

Посилання прокурора на показання потерпілого ОСОБА_13 в частині того, що він в ході допиту в суді підтвердив, що ОСОБА_10 під час слідчого експерименту зазначав, що вчиняв викрадення його скутера разом з ОСОБА_21 не можуть бути взяті як доказ вини ОСОБА_8 у пред`явленому обвинуваченні. Такі пояснення потерпілого ОСОБА_13 не є в розумінні частини 1 статті 97 КПК України показаннями з чужих слів, тобто не є висловлюванням щодо певного факту, яким у цьому випадку є факт співучасті у вчиненні незаконного заволодіння транспортним засобом.

Указані показання потерпілого є повідомленням про факт висловлювання ОСОБА_10 стосовно ОСОБА_8 в ході слідчої дії, яке потерпілий безпосередньо спостерігав, але такі висловлювання ОСОБА_10 в статусі підозрюваного, як уже зазначено судом в контексті оцінки протоколів слідчих експериментів від 28.06.2016, судом не можуть бути взяті до уваги як вирішальний доказ вини ОСОБА_8 .

Стороною обвинувачення як доказ пред`явленого ОСОБА_8 обвинувачення, зокрема, факту вилучення скутера належного ОСОБА_13 за місцем проживання свідка ОСОБА_11 у с.Рябина Великописарівського району, якому за версією органу досудового розслідування ОСОБА_10 та обвинувачений ОСОБА_8 продали викрадений скутер, наданий протокол огляду місця події від 06 червня 2016 року з ілюстративними таблицями, який проведено слідчим ОСОБА_39 (том 1, а.с.137-142).

За змістом указаного протоколу місцем огляду є ділянка дороги по вул.Бондаренка у с.Рябина Великописарівського району поряд із стовпом лінії електропередач № 39/77, ліворуч від якого є домогосподарство, номер на якому відсутній. Поряд з парканом указаного домогосподарства по АДРЕСА_6 без номера розташовані скутер HONDA DIO помаранчевого кольору з наліпкою SR. SK.50 mm-YD code NН237 і з металевою табличкою з написом АF 28-1071593, та на відстані 5 метрів розташований мопед DINO ERISKAY чорного кольору, які були вилучені слідчим ОСОБА_39 .

На фототаблицях доданих до протоколу слідчий ОСОБА_39 вказує про належність вилученого скутера HONDA DIO помаранчевого кольору з наліпкою SR. SK.50 mm-YD code NН237 ОСОБА_13 , що не слідує зі змісту протоколу.

Постановою слідчої ОСОБА_29 від 06.06.2016 року указаний скутер HONDA DIO належний ОСОБА_13 , що був вилучений слідчим ОСОБА_39 , був визнаний речовим доказом і переданий на зберігання власнику (а.с.125, том 1).

Захисник ОСОБА_9 вважав, що указаний протокол, як і інші протоколи слідчих дій, процесуальні рішення є недопустимими доказами, оскільки складені неуповноваженими на здійснення досудового розслідування у цьому кримінальному провадженні слідчими.

Надаючи оцінку протоколу огляду місця події від 06 червня 2016 року з ілюстративними таблицями та постанові слідчої ОСОБА_29 від 06.06.2016 року про приєднання до провадження речових доказів з урахуванням доводів сторони захисту, суд виходить з таких мотивів.

Критеріями допустимості доказів є, зокрема, належне джерело, суб`єкт, процесуальна форма, фіксація та належні процедура й вид способу формування доказової основи. При цьому в аспекті належного суб`єкта необхідно розглядати, у том числі, й слідчого та прокурора.

У постанові об`єднаної палати Касаційного кримінального суду Верховного Суду у справі від 04.10.2021 року № 724/86/20 викладено такий висновок: «За приписами статей 39, 110, частини 1 статті 214 КПК рішення про призначення (визначення) групи слідчих, які здійснюватимуть досудове розслідування, визначення старшого слідчої групи, який керуватиме діями інших слідчих, обов`язково приймається у формі, яка повинна відповідати визначеним кримінальним процесуальним законом вимогам до процесуального рішення у формі постанови. Відсутність такого процесуального рішення в матеріалах кримінального провадження обумовлює недопустимість доказів, зібраних під час досудового розслідування, як таких, що зібрані неуповноваженою на те особою».

З метою спростування доводів сторони захисту стороною обвинувачення у цьому кримінальному провадженні до суду були надані матеріали досудового розслідування на підтвердження повноважень слідчих та прокурорів (том 8, а.с.25-33).

Постанови керівника органу досудового розслідування, тобто начальника СВ Тростянецького відділення поліції ГУНП в Сумській області про призначення групи слідчих у кримінальному провадженні № 0000215 від 09.05.2016, яке розпочато за фактом незаконного заволодіння скутером з домогосподарства ОСОБА_13 стороною обвинувачення суду не надано. В матеріалах кримінального провадження є витяг з Єдиного реєстру досудових розслідувань, який не є процесуальним рішенням щодо визначення групи слідчих, і який сформовано станом на 07.06.2016 року, а не дату початку досудового розслідування та не на дату проведення 06.06.2016 року слідчим ОСОБА_39 огляду місця події у с.Рябина Великописарівського району та прийняття слідчим ОСОБА_29 постанови від 06.06.2016 про приєднання скутера ОСОБА_13 як речового доказу (том 1, а.с.91).

Після об`єднання постановою начальника Тростянецького відділу Охтирської місцевої прокуратури ОСОБА_40 від 07.06.2016 року кримінального провадження №0000215 від 09.05.2016 з ще трьома провадженнями з присвоєнням єдиного номера №0000156 від 29.03.2016 року постановою начальника СВ Тростянецького відділення поліції ГУНП в Сумській області ОСОБА_38 від 07.06.2016 була призначена група слідчих у складі ОСОБА_38 , ОСОБА_41 , ОСОБА_28 , ОСОБА_42 та ОСОБА_29 (том 8, а.с.29-30).

Отже, викладене вказує на відсутність процесуальних рішень про призначення слідчих ОСОБА_39 та ОСОБА_29 до групи слідчих для здійснення досудового розслідування у кримінальному провадженні №0000215 від 09.05.2016, яке стосується потерпілого ОСОБА_13 , до його об`єднання 07.06.2016 за рішенням прокурора з кримінальним провадження №0000156 від 29.03.2016.

Слідчий ОСОБА_29 за постановою начальника СВ Тростянецького відділення поліції ГУНП в Сумській області ОСОБА_38 від 07.06.2016, лише з 07.06.2016 року отримала право на здійснення досудового розслідування кримінального провадження, в межах якого здійснювалось досудове розслідування за фактом незаконного заволодіння скутером з домогосподарства ОСОБА_13 .

Проте слідчий ОСОБА_29 до призначення її до групи слідчих постановою начальника СВ ОСОБА_38 від 07.06.2016 року винесла 06.06.2016 постанову про приєднання до провадження як речового доказу року скутера HONDA DIO помаранчевого кольору з наліпкою SR. SK.50 mm-YD code NН237 належний ОСОБА_13 . При цьому у вступній частині постанови слідчий ОСОБА_29 послалась на те, що указана постанова прийнята у кримінальному провадженні №0000156 від 29.03.2016 року, хоча кримінальне провадження №0000215 від 09.05.2016, яке стосується потерпілого ОСОБА_13 , було об`єднане з провадженням №0000156 за постановою прокурора 07.06.2016, а не 07.05.2016 року як зазначає слідчий ОСОБА_29 у своїй постанові.

Процесуального рішення про призначення ОСОБА_39 одноособово або до складу групи слідчих, які здійснюватимуть досудове розслідування у кримінальному провадженні, яке стосується потерпілого ОСОБА_13 стороною обвинувачення до суду в ході судового розгляду не надано.

Підставою для проведення огляду місця події слугує інформація про вчинення

кримінального правопорушення, зафіксована у певній процесуальній формі (як правило реєстрація повідомлення в Інформаційному порталі Національної поліції України або ЄО). Без наявності такої інформації проведення огляду місця події не допускається.

У протоколі огляду місця події від 06 червня 2016 року слідчим ОСОБА_39 не вказаний номер кримінального провадження, в межах якого проводиться такий огляд, або номеру повідомлення зареєстрованого в ІП НПУ або в ЄО, яке стало приводом для виїзду на відповідну подію. Протокол від 06.06.2016 не містить даних про те яка подія відбулась на ділянці місцевості по вул.Бондаренка у с.Рябина Великописарівського району біля ЛЕП, не вказано відомостей на підставі яких виявлені саме в цьому місці скутер та мопед слідчим ОСОБА_39 , особу володільця цих транспортних засобів на момент виявлення та вилучення, а також підстави для ідентифікації вилученого скутера як такого, що належить потерпілому ОСОБА_13 .

Місцем події, тобто кримінального правопорушення, вчиненого відносно ОСОБА_13 , є домогосподарство по АДРЕСА_2 , яке вже було оглянуто 09.05.2016 слідчим ОСОБА_41 , про що складено відповідний протокол, тому огляд слідчим ОСОБА_39 ділянки місцевості по вул.Бондаренка у с.Рябина Великописарівського району біля ЛЕП як місця події суперечить нормам КПК України та суті такої слідчої дії.

Крім того, під час допиту свідок ОСОБА_11 , який проживає по АДРЕСА_7 і підтвердив факт придбання у ОСОБА_10 для користування дружиною скутера HONDA DIO помаранчевого кольору, суду показав, що через деякий час після придбання скутера, до свідка ОСОБА_11 додому у с.Рябина приїхали працівники поліції, повідомили, що проданий ОСОБА_27 скутер є викраденим і вилучили його у нього.

Відтак указані показання свідка ОСОБА_11 , відсутність у протоколі огляду місця події від 06 червня 2016 року відомостей про факт добровольчої видачі ОСОБА_11 скутера HONDA DIO помаранчевого кольору, який очевидно до приїзду слідчого ОСОБА_39 не міг ним зберігатись за межами домогосподарства на відкритій ділянці дороги біля ЛЕП, дає підстави для висновку суду про те, що слідчим ОСОБА_39 06.06.2016 року фактично проведено обшук домоволодіння свідка ОСОБА_11 під виглядом огляду місця події поза місцем, де було вчинено кримінальне правопорушення, що є підставою для визнання указаного протоколу та інших доказів отриманих за його результатами недопустимими на підставі пункту 1 частини 2 статті 87 КПК України.

Крім того, відсутність процесуальних рішень на підтвердження повноважень слідчих ОСОБА_39 та ОСОБА_29 на здійснення досудового розслідування у кримінальному провадженні №0000215 від 09.05.2016 обумовлюють недопустимість як доказів протоколу огляду місця події від 06 червня 2016 року та вилученого скутера HONDA DIO помаранчевого кольору з номером AF 28-1071593.

На підставі постанови слідчого ОСОБА_29 від 13.06.2016 про призначення судової автотоварознавчої експертизи, яка винесена нею після включення 07.06.2016 її до складу групи слідчих, судовим експертом-автотоварознавцем ОСОБА_43 (свідоцтво Міністерства Юстиції України від 27.10.2011 № 572) складений висновок № 090 від 16.06.2016, відповідно до якого орієнтовна (середньо ринкова) вартість скутера моделі HONDA DIO SR. SK.50 mm-YD code NН237 станом на 09.05.2016 року становить 6960 грн. (а.с.149 том 1). В указаному висновку судовий експерт ОСОБА_43 зазначив, що оскільки скутер на огляд не наданий, за матеріалами справи на момент злочину він перебував у робочому стані, пошкоджень не мав, то визначається його орієнтовна вартість.

На момент призначення слідчим ОСОБА_29 судової автотоварознавчої експертизи 13.06.2016 скутер моделі HONDA DIO SR. SK.50 mm- НОМЕР_3 вже був вилучений, та переданий 07.06.2016 під розписку ОСОБА_13 . Проте скутер на огляд судовому експерту ОСОБА_43 не надавався. Крім того, під час допиту потерпілий ОСОБА_13 повідомив, що скутер до моменту незаконного заволодіння ним 09.05.2016 протягом близько року ним не використовувався, оскільки не заводився, що вказує на те, що він перебував у неробочому стані.

Судовий експерт ОСОБА_43 за змістом висновку від 16.06.2016 № 090 при оцінці його орієнтованої вартості виходив з того, що скутер перебував у робочому стані.

Отже, оскільки зі змісту висновку експерта вбачається, що скутер моделі HONDA DIO SR. SK.50 mm-YD code NН237 слідчим на дослідження експерту наданий не був, хоча міг і повинен був наданий, що позбавило експерта провести дослідження на підставі реальних вихідних даних про технічний стан транспортного засобу, його пробіг, в ході експертного дослідження встановлено лише орієнтовну його вартість, тому висновок судового експерта автотоварознавця від 16.06.2016 № 090 є неналежним доказом розміру заподіяних ОСОБА_13 матеріальних збитків, що узгоджується з позицією, яка викладена у постанові Верховного Суду від 28 листопада 2019 року у справі № 661/273/18.

Відповідно до висновку експерта-автотоварознавця ОСОБА_43 № 089 від 16 червня 2016 року орієнтовна (середня ринкова) вартість скутера «HONDA DIO», державний номерний знак НОМЕР_1 , 1995 року випуску, належного потерпілій ОСОБА_15 станом на 14 травня 2016 року становить 5970 грн. (том 1, а.с.150).

За змістом указаного висновку судовий експерт ОСОБА_43 при оцінці орієнтованої вартості скутера належного потерпілій ОСОБА_15 виходив з того, що скутер перебував у робочому стані, пошкоджень не мав.

Під час допиту в суді потерпіла ОСОБА_15 зазначила, що скутер було їй повернуто до проведення слідчого експерименту з ОСОБА_44 , зокрема, вона прокинулась і побачила, що скутер стоїть у дворі. Про те яка особа повернула скутер потерпілій невідомо. Крім того, у матеріалах кримінального провадження є заява ОСОБА_15 від 01.06.2016, в якій вона на стадії досудового розслідування просила закрити кримінальне провадження по факту крадіжки належного їй скутера ОСОБА_45 , оскільки скутер знайшовся у справному стані, без пошкоджень, претензій ні до кого не має. (том 1, а.с.136).

Слідчим після подання указаної заяви ОСОБА_15 від 01.06.2016 скутер «HONDA DIO» з державним номером НОМЕР_1 не оглядався за місцем його виявлення потерпілою, процесуального статусу речового доказу за наданими суду матеріалами, а також за змістом обвинувального акту, він не отримав.

Судова автотоварознавча експертиза стосовного скутера належного ОСОБА_15 слідчим ОСОБА_29 призначена 13.06.2016, тобто після повідомлення потерпілою органу досудового розслідування про те, що її скутер знайшовся. Разом з тим, слідчий не забезпечив огляд судовим експертом ОСОБА_43 скутера «HONDA DIO» з державним номером НОМЕР_1 .

Оскільки зі змісту висновку експерта вбачається, що скутер належний ОСОБА_15 слідчим на дослідження експерту наданий не був, хоча міг і повинен був наданий, що позбавило експерта провести дослідження на підставі реальних вихідних даних про технічний стан транспортного засобу, його пробіг, в ході експертного дослідження встановлено лише орієнтовну його вартість, тому висновок судового експерта автотоварознавця від 16.06.2016 № 089 є неналежним доказом розміру заподіяних ОСОБА_15 матеріальних збитків

Кримінальне правопорушення, яке передбачене статтею 289 КК України, є злочином з формальним складом і вважається закінченим з моменту протиправного переміщення транспортного засобу з місця первинного знаходження в інше будь-яке місце будь-яким способом.

Отже, у цьому провадженні виходячи з обставин викладених в обвинувальному акті, кримінальне правопорушення, співучасть у вчиненні якого ставиться у вину ОСОБА_8 , вважається закінченим з моменту переміщення скутерів за межі місця їх зберігання ОСОБА_13 та ОСОБА_15 .

Хоч для висновку про наявність об`єктивної сторони кримінального правопорушення, яке передбачене статтею 289 КК України, не впливає недоведеність частини фактичних даних, які викладені в обвинувальному акті, проте суд вважає необхідним відмітити, що стороною обвинувачення не надано до суду жодного доказу на підтвердження викладених в обвинувальному акті фактичних обставин по епізоду незаконного заволодіння скутером належного потерпілій ОСОБА_15 про те, що: « ОСОБА_8 спільно з ОСОБА_10 після того як викотили скутер на вулицю, за допомогою з`єднання дротів запалення завели мотор скутера марки HONDA DIO з державним номером НОМЕР_1 та попрямували на ньому в напрямку м.Охтирка Сумської області, з метою продажу вказаного транспортного засобу. Оскільки скутер в дорозі зламався, його було залишено на узбіччі дороги в лісосмузі, а в післяобідній час ОСОБА_10 разом зі своїм товаришем ОСОБА_14 , якому він про незаконне заволодіння вказаним транспортним засобом нічого не повідомив, відвіз скутер мapки «HONDA DIO», державний номерний знак НОМЕР_2 , до м. Охтирка, де продав його незнайомому чоловіку за 1500 грн.».

Ні свідок ОСОБА_10 , ні обвинувачений ОСОБА_8 не підтвердили, що заводили мотор скутера за допомогою з`єднання дротів запалення і що прямували вночі у м.Охтирка. для його продажу, але під час руху він зламався.

Станом на момент проведення 28.06.2016 слідчого експеримента з підозрюваним ОСОБА_10 по епізоду незаконного заволодіння скутером ОСОБА_15 , указаний скутер вже був повернутий останній, але обставини, щодо заведення за допомогою дротів запалення за участі підозрюваного ОСОБА_10 під час слідчої дії не перевірялись.

Іншими доказами ці обставини також не доведено. Згаданий вище ОСОБА_14 не допитувався під час досудового розслідування та судового провадження. Ураховуючи показання потерпілої ОСОБА_15 про те, що належний їй скутер був повернутий невідомою особою, а не був вилучений працівниками поліції в ході слідчих дій, викликає обґрунтовані сумніви фактичні твердження про продаж ОСОБА_10 указаного скутера в м.Охтирка незнайомому чоловіку за 1500 грн.

Обвинувальний вирок може бути постановлено судом лише в тому випадку, коли винуватість обвинуваченої особи доведено поза розумним сумнівом.

Доказуванню у кримінальному провадженні відповідно до статті 91 КПК України підлягають, зокрема, подія кримінального правопорушення (час, місце, спосіб та інші обставини вчинення кримінального правопорушення), а також винуватість обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення.

Обов`язок доказування зазначених обставин покладається на слідчого, прокурора та в установлених КПК випадках на потерпілого.

Дотримуючись засади змагальності та виконуючи свій професійний обов`язок, передбачений статті 92 КПК, обвинувачення має довести перед судом за допомогою належних, допустимих і достовірних доказів, що існує єдина версія, якою розумна та безстороння людина може пояснити факти, встановлені в суді, а саме винуватість особи у вчиненні кримінального правопорушення, щодо якого їй пред`явлено обвинувачення.

Стандарт доведення поза розумним сумнівом означає, що сукупність обставин справи, встановлена під час судового розгляду, виключає будь-яке інше розумне пояснення події, що є предметом судового розгляду, крім того, що інкриміноване кримінальне правопорушення було вчинено і обвинувачений є винуватим у вчиненні цього кримінального правопорушення.

Відповідно до статті 94 КПК оцінка доказів у вироку є компетенцією суду, який постановив вирок.

Згідно з пунктом 2 частини 1 статті 373 КПК виправдувальний вирок ухвалюється у разі, якщо не доведено, що кримінальне правопорушення вчинено обвинуваченим.

За змістом частини 3 статті 62 Конституції України обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях.

Положеннями статті 17 КПК визначено, що особа вважається невинуватою у вчиненні кримінального правопорушення і не може бути піддана кримінальному покаранню, доки її винуватість не буде доведено у порядку, передбаченому цим Кодексом, і встановлено обвинувальним вироком суду, що набрав законної сили. Ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні кримінального правопорушення і має бути виправданим, якщо сторона обвинувачення не доведе винуватості особи поза розумним сумнівом.

Отже, здійснивши у порядку нового судового розгляду кримінального провадження стосовно ОСОБА_8 , детальний аналіз та оцінку досліджених доказів сторони обвинувачення із точки зору допустимості, належності, достовірності й достатності, з урахуванням висновків і мотивів, з яких був скасований апеляційним судом попередній вирок, суд дійшов висновку, що сторона обвинувачення поза розумним не довела об`єктивними і достовірними доказами, що кримінальне правопорушення, передбачене частиною 2 статті 289 КПК України за обставин викладених в обвинувальному акті було вчинено обвинуваченим ОСОБА_8 .

Викладене дає підстави для виправдання ОСОБА_8 на підставі пункту 2 частини 1 статті 373 КПК України у зв`язку із недоведеністю, що кримінальні правопорушення вчинені обвинуваченим.

Мотиви ухвалення інших рішень щодо питань, які вирішуються при ухваленні вироку, та положення закону, якими керувався суд

Долю речових доказів необхідно вирішити відповідно до статті 100 КПК України, зокрема, скутер марки «HONDA DIO SR SK50mm-YD code NH237», переданий на зберігання ОСОБА_13 вважати повернутим володільцю. Процесуальні витрати по епізодам обвинувачення, яке висунуто ОСОБА_8 процесуальні витрати відсутні.

Цивільний позов потерпілого ОСОБА_13 в частині його позовних вимог до ОСОБА_8 на підставі частини 3 статті 129 ЦПК України слід залишити без розгляду.

Запобіжний захід у виді особистого зобов`язання був застосований до ОСОБА_8 на етапі досудового розслідування ухвалою слідчого судді від 14.06.2016 року. На стадії судового провадження запобіжний захід обвинуваченому не обирався. Інші заходи забезпечення кримінального провадження не застосовувались.

Керуючись статтями 100, 129, 373, 374 КПК України, суд

У Х В А Л И В:

ОСОБА_5 визнати невинуватим та виправдати у пред`явленому обвинуваченні за частиною 2 статті 289 КК України на підставі пункту 2 частини 1 статті 373 КПК України у зв`язку із недоведеністю, що кримінальні правопорушення вчинені обвинуваченим.

Цивільний позов ОСОБА_46 до ОСОБА_5 про стягнення матеріальної та моральної шкоди - залишити без розгляду.

Речовий доказ: скутер марки HONDA DIO SR SK50mm-YD code NH237, переданий на зберігання ОСОБА_47 - вважати повернутим володільцю.

Вирок може бути оскаржений в апеляційному порядку до Сумського апеляційного суду через Тростянецький районний суд Сумської області шляхом подання апеляційної скарги протягом 30 днів з моменту його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого КПК України, якщо таку скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції. Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку суду. Копію вироку негайно після його проголошення вручити прокурору, обвинуваченому, захиснику, потерпілим.

Суддя ОСОБА_48 ОСОБА_49