Ярмолинецький районний суд Хмельницької області
Справа № 689/2410/22
Провадження № 1-кп/689/26/23
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 січня 2023 року смт. Ярмолинці

Ярмолинецький районний суд Хмельницької області у складі:

головуючого - судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

за участю прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

розглянув у відкритому судовому засіданні в залі Ярмолинецького районного суду матеріали обвинувального акту у кримінальному провадженні №0000258 від 27.09.2022 р.

за обвинуваченням:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, уродженця м. Новоград-Волинський Житомирської області, зареєстрований та фактично проживаючий АДРЕСА_1 , освіта загальна середня, неодруженого, солдата резерву запасної роти військової частини НОМЕР_1 , у відповідності до ст. 89 КК України раніше не судимого,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 407 КК України,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_4 , проходячи військову службу у військовій частині НОМЕР_1 на посаді солдата резерву запасної роти, в умовах воєнного стану, умисно, близько 12:00 год. 12.09.2022 р. самовільно залишив військову частину НОМЕР_1 , розташовану за адресою: АДРЕСА_2 , та вибув до місця свого фактичного проживання за адресою: АДРЕСА_1 де проводив службовий час на власний розсуд, не пов`язаний з проходженням військової служби, до 17.11.2022 р..

Своїми умисними діями, які виразились в самовільному залишенні військової частини, в умовах воєнного стану, ОСОБА_4 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 5 ст. 407 КК України.

В судовому засіданні обвинувачений свою вину визнав. Показав, що військову службу він проходить з 07.03.2022 р.. У в/ч НОМЕР_1 він був переведений приблизно за тиждень до самовільного залишення військової частини. Вважаючи, що отримати відпустку буде складно, він, нікому не повідомляючи, близько 12:00 год. 12.09.2022 р. самовільно залишив військову частину для того, щоб з`їздити до батьків, а згодом повернутись для продовження військової служби. 17.11.2022 р. він самостійно повернувся до в/ч НОМЕР_1 . Свій вчинок пояснив тим, що прийшовши на військову службу добровольцем, він вважав, що у такий же спосіб може самовільно залишити військову частину. У вчиненому розкаюється, згоден нести відповідальність за вчинене кримінальне правопорушення відповідно до закону.

Сторони фактичні обставини визнали, не оспорювали, сумнівів у добровільності їх позиції не вбачається. Наслідки вчинюваної процесуальної дії позбавлення права оскаржувати ці обставини в апеляційному порядку обвинуваченому роз`яснені. Враховуючи наведене, на підставі ч. 3 ст. 349 КПК України визнано недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються.

Обираючи міру покарання, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, який належить до тяжких злочинів, особу обвинуваченого, який вину визнав, в силу ст. 89 КК України раніше не судимий, за місцем проходження військової служби характеризується негативно (а.к.п. 44), але за місцем проживання характеризується позитивно (а.к.п. 88), не перебуває на обліку у лікарів нарколога та психіатра (а.к.п. 92, 93), має міцні соціальні зв`язки (а.к.п. 89).

Пом`якшуючою обставиною є щире каяття. Обставин, які обтяжують покарання обвинуваченого ОСОБА_4 , що передбачені ст. 67 КК України не виявлено.

Враховуючи наведене, виходячи з санкції, передбаченої у ч. 5 ст. 407 КК України, суд визнає за необхідне призначити покарання у виді позбавлення волі.

При цьому, враховуючи особу обвинуваченого, який є особою молодого віку, добровольцем з`явився для проходження військової служби з 07.03.2022 р., а також інші обставини справи, зокрема те, що обвинувачений від правоохоронних органів не переховувався, під час самовільного залишення військової частини свого місця перебування не приховував, постійно перебував за зареєстрованим місцем свого проживання, добровільно повернувся по місцю проходження військової служби, морально мотивований продовжувати службу у ЗСУ, суд вважає, що виправлення і перевиховання обвинуваченого можливе без відбування покарання та вважає можливим застосування до нього ст. 75 КК України із покладенням обов`язків, передбачених ст. 76 КК України.

Керуючись ст. ст. 368, 370, 373, 374, КПК України, суд

УХВАЛИВ:

ОСОБА_4 визнати винуватим у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 407 КК України, призначивши покарання у виді позбавлення волі на строк 5 років.

На підставі ч. 1 ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування покарання із іспитовим строком 3 роки.

Покласти на ОСОБА_4 обов`язки, передбачені ст. 76 КК України, а саме:

1) періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

2) повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання;

3) не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Запобіжний захід ОСОБА_4 не обирався. Судові витрати у справі відсутні.

Вирок суду першої інстанції набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого КПК України, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

На вирок може бути подано апеляційну скаргу в Хмельницький апеляційний суд через Ярмолинецький районний суд протягом тридцяти днів з моменту його проголошення.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку суду.

Суддя ОСОБА_1