Справа № 621/2106/22
Пр. № 1-кс/621/502/22
Ухвала
Іменем України

23 листопада 2022 року м. Зміїв

Слідчий суддя Зміївського районного суду Харківської області ОСОБА_1 ,
за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,
прокурора ОСОБА_3 ,
підозрюваного ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду клопотання слідчого СВ ВП № 2 Чугуївського РУП ГУНП в Харківській області лейтенанта поліції ОСОБА_5 , погоджене прокурором Зміївського відділу Чугуївської окружної прокуратури в Харківській області ОСОБА_3 про застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту відносно:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 уродженця м. Зміїв Харківської області, громадянина України, із середньою освітою, не одруженого, не працюючого, який фактично проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого:

1) вироком Зміївського районного суду Харківської області від 26.06.2001 за сукупністю кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 140, ч. 2 ст. 141 КК України до позбавлення волі на строк 1 рік 6 місяців;

2) вироком Зміївського районного суду Харківської області від 15.07.2003, зміненим ухвалою апеляційного суду Харківської області від 24.09.2003, за ч. 3 ст. 185 КК України до позбавлення волі на строк 2 роки;

3) вироком Червонозаводського районного суду м. Харкова від 12.11.2008 за ч. 1 ст. 309 КК України до арешту на строк 6 місяців;

4) вироком Зміївського районного суду Харківської області від 04.09.2009 за ч. 2 ст. 289 КК України, із застосуванням ст. 69 КК України до позбавлення волі на строк 3 роки;

5) вироком Зміївського районного суду Харківської області від 27.08.2014 за сукупністю кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 185, ч. 3 ст. 185, ч. 1 ст. 317, ч. 2 ст. 307 КК України до позбавлення волі на строк 6 років з конфіскацією майна;

6) вироком Зміївського районного суду Харківської області від 31.05.2018 за ч. 2 ст. 185 КК України до позбавлення волі на строк 3 роки, від відбування покарання звільнений з випробуванням на строк 2 роки;

7) вироком Зміївського районного суду Харківської області від 02.07.2018 за ч. 2 ст. 185 КК України, із застосуванням ч. 4 ст. 70 КК України, до позбавлення волі на строк 3 роки 10 місяців,

8) вироком Зміївського районного суду Харківської області від 26.09.2022 за ч. 1 ст. 309 КК України до обмеження волі на строк 2 роки (вирок суду не набрав законної сили)
який підозрюється у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 190, ч. 4 ст. 185 КК України,
в с т а н о в и в:
Слідчий СВ ВП № 2 Чугуївського РУП ГУНП в Харківській області лейтенант поліції ОСОБА_5 , у провадженні якої перебувають матеріали досудового розслідування, внесеного до ЄРДР за № 0000302 від 16.06.2022 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 190, ч. 4 ст. 185 КК України, звернулась до суду з клопотанням про застосування відносно підозрюваного ОСОБА_4 запобіжного заходу цілодобового домашнього арешту та просить покласти на підозрюваного наступні обов`язки: 1) заборонити ОСОБА_4 цілодобово залишати місце проживання за адресою - АДРЕСА_1 ; 2) прибувати до слідчого СВ ВП № 2 Чугуївського РУП ГУНП в Харківській області, прокурора Зміївського відділу Чугуївської окружної прокуратури, слідчого судді чи суду за першою вимогою або повідомляти про неможливість прибуття; 3) повідомляти слідчого, прокурора або суд про зміну місця проживання.
В обґрунтування клопотання зазначено, що 09.10.2022, близько 12-00 год., більш точного часу в ході досудового розслідування встановити не представилось можливим, ОСОБА_4 , перебуваючи на території домоволодіння свого знайомого ОСОБА_6 , розташованого за адресою АДРЕСА_2 , перебуваючи у дружніх відносинах з останнім, діючи протиправно, повторно, з корисливих мотивів, з метою наживи, шляхом зловживання довірою останнього, під приводом надання у тимчасове користування для ведення ремонтних робіт, попрохав дати йому кутову шліфувальну машину ТМ «Workraft», модель «WAG11-125», вартістю згідно до висновку судово-товарознавчої експертизи № 2947/22 від 19.10.2022 - 1170 грн., на що ОСОБА_6 не передбачаючи протиправних намірів ОСОБА_7 , добровільно передав останньому вказану кутову шліфувальну машину. Заволодівши вищевказаним майном, ОСОБА_4 , не маючи наміру його повертати власнику, покинув місце вчинення злочину та розпорядився вказаним майном на власний розсуд шляхом реалізації третій особі, чим спричинив ОСОБА_6 матеріальну шкоду на суму 1170 грн.
Крім того, 12.10.2022 близько 12-00 хв., більш точного часу та дати встановити не виявилось за можливе, у ОСОБА_4 , який знаходився поруч з домоволодінням АДРЕСА_3 , виник злочинний умисел на таємне викрадення чужого майна.
З метою реалізації свого кримінального противоправного умислу ОСОБА_4 , у той же день, приблизно о 12-00 год., більш точного часу встановити не виявилось за можливе, переконавшись, що його дії ніким не будуть помічені, діючи повторно, протиправно, таємно, з корисливих мотивів, з метою наживи, в умовах дії воєнного стану на території України, який введено із 05-30 год. 24.02.2022 Указом Президента України від 24.02.2022 № 64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні», затвердженого Законом України від 24.02.2022 № 2102-ІХ (зі змінами), дія якого продовжена, усвідомлюючи протиправність своїх дій та свідомо бажаючи настання суспільно-небезпечних наслідків, шляхом відкриття хвіртки проник на територію домоволодіння, розташованого за адресою: АДРЕСА_3 , де через незачинені двері проник до приміщення гаражу, звідки викрав електричний водяний насос ТМ «Харків» з маркуванням на кришці «АК10СУ; 313017», бувшого у використанні, вартістю згідно до висновку судово-товарознавчої експертизи № 3047/22 від 26.10.2022 - 785 гривень, який належить ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .
Після чого, ОСОБА_4 покинув місце вчинення кримінального правопорушення, розпорядившись викраденим майном на власний розсуд, чим спричинив ОСОБА_8 матеріальну шкоду на суму 785 грн.
ОСОБА_4 обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 190, ч. 4 ст. 185 КК України. Наявні ризики, які дають достатні підстави вважати, що ОСОБА_4 може вчинити інше кримінальне правопорушення, переховуватись від органів досудового розслідування та суду.
Запобіжний захід стосовно ОСОБА_4 необхідно обрати у виді цілодобового домашнього арешту з урахуванням вимог ст. 178 КПК України, а саме: вагомих доказів про вчинення підозрюваним кримінального правопорушення; тяжкість покарання, що загрожує ОСОБА_4 у разі визнання винуватим у кримінальних правопорушеннях, у вчиненні яких він підозрюється.
Під час розгляду клопотання прокурор ОСОБА_3 наполягав на його задоволенні, посилаючись на наявність обґрунтованої підозри ОСОБА_4 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 190, ч. 4 ст. 185 КК України та наявність ризиків, визначених статтею 177 Кримінального процесуального кодексу України.
Підозрюваний ОСОБА_4 не заперечував своєї причетності до вчинення вказаних кримінальних правопорушень. З приводу застосування до нього запобіжного заходу у виді цілодобового домашнього арешту за місцем проживання не заперечував.
Вислухавши прокурора, підозрюваного, дослідивши надані письмові докази, дійшов наступного:
Відповідно до частини 1 статті 12 Кримінального процесуального кодексу України, під час кримінального провадження ніхто не може триматися під вартою, бути затриманим або обмеженим у здійсненні права на вільне пересування в інший спосіб через підозру або обвинувачення у вчиненні кримінального правопорушення інакше як на підставах та в порядку, передбачених цим Кодексом.
Згідно до частин 1-4, 6 статтею 176 Кримінального процесуального кодексу України запобіжними заходами є: 1) особисте зобов`язання; 2) особиста порука; 3) застава; 4) домашній арешт; 5) тримання під вартою.
Тимчасовим запобіжним заходом є затримання особи, яке застосовується з підстав та в порядку, визначеному цим Кодексом.
Слідчий суддя, суд відмовляє у застосуванні запобіжного заходу, якщо слідчий, прокурор не доведе, що встановлені під час розгляду клопотання про застосування запобіжних заходів обставини, є достатніми для переконання, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів, передбачених частиною першою цієї статті, не може запобігти доведеним під час розгляду ризику або ризикам. При цьому найбільш м`яким запобіжним заходом є особисте зобов`язання, а найбільш суворим - тримання під вартою.
Запобіжні заходи застосовуються: під час досудового розслідування - слідчим суддею за клопотанням слідчого, погодженим з прокурором, або за клопотанням прокурора, а під час судового провадження - судом за клопотанням прокурора.
Під час дії воєнного стану до осіб, які підозрюються або обвинувачуються у вчиненні злочинів, передбачених статтями 109-114-1, 258-258-5, 260, 261, 437-442 Кримінального кодексу України, за наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, застосовується запобіжний захід, визначений пунктом 5 частини першої цієї статті.
У відповідності до частини 1 статті 177 Кримінального процесуального кодексу України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.
Статтею 178 Кримінального процесуального кодексу України передбачено, що при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього кодексу, слідчий суддя, на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів, зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі: 1) вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного, обвинуваченого винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється, обвинувачується; 3) вік та стан здоров`я підозрюваного, обвинуваченого; 4) міцність соціальних зв`язків підозрюваного, обвинуваченого в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини й утриманців; 5) наявність у підозрюваного, обвинуваченого постійного місця роботи або навчання; 6) репутацію підозрюваного, обвинуваченого; 7) майновий стан підозрюваного, обвинуваченого; 8) наявність судимостей у підозрюваного, обвинуваченого; 9) дотримання підозрюваним, обвинуваченим умов застосування запобіжних заходів, якщо вони застосовувалися до нього раніше; 10) наявність повідомлення особі про підозру у вчиненні іншого кримінального правопорушення; 11) розмір майнової шкоди, у завданні якої підозрюється, обвинувачується особа, або розмір доходу, в отриманні якого внаслідок вчинення кримінального правопорушення підозрюється, обвинувачується особа, а також вагомість наявних доказів, якими обґрунтовуються відповідні обставини.
Відповідно до частин 1, 2 статті 181 Кримінального процесуального кодексу України домашній арешт полягає в забороні підозрюваному, обвинуваченому залишати житло цілодобово або у певний період доби.
Домашній арешт може бути застосовано до особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за вчинення якого законом передбачено покарання у виді позбавлення волі.
Відповідно до частин 1-5, 7 статті 194 Кримінального процесуального кодексу України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.
Слідчий суддя, суд зобов`язаний постановити ухвалу про відмову в застосуванні запобіжного заходу, якщо під час розгляду клопотання прокурор не доведе наявність всіх обставин, передбачених частиною першою цієї статті.
Слідчий суддя, суд має право зобов`язати підозрюваного, обвинуваченого прибувати за кожною вимогою до суду або до іншого органу державної влади, визначеного слідчим суддею, судом, якщо прокурор доведе обставини, передбачені пунктом 1 частини першої цієї статті, але не доведе обставини, передбачені пунктами 2 та 3 частини першої цієї статті.
Якщо при розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу прокурор доведе обставини, передбачені пунктами 1 та 2 частини першої цієї статті, але не доведе обставини, передбачені пунктом 3 частини першої цієї статті, слідчий суддя, суд має право застосувати більш м`який запобіжний захід, ніж той, який зазначений у клопотанні, а також покласти на підозрюваного, обвинуваченого обов`язки, передбачені частинами п`ятою та шостою цієї статті, необхідність покладення яких встановлена з наведеного прокурором обґрунтування клопотання.
Якщо під час розгляду клопотання про обрання запобіжного заходу, не пов`язаного з триманням під вартою, прокурор доведе наявність всіх обставин, передбачених частиною першою цієї статті, слідчий суддя, суд застосовує відповідний запобіжний захід, зобов`язує підозрюваного, обвинуваченого прибувати за кожною вимогою до суду або до іншого визначеного органу державної влади, а також виконувати один або кілька обов`язків, необхідність покладення яких була доведена прокурором, а саме: 1) прибувати до визначеної службової особи із встановленою періодичністю; 2) не відлучатися із населеного пункту, в якому він зареєстрований, проживає чи перебуває, без дозволу слідчого, прокурора або суду; 3) повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та/або місця роботи; 4) утримуватися від спілкування з будь-якою особою, визначеною слідчим суддею, судом, або спілкуватися з нею із дотриманням умов, визначених слідчим суддею, судом; 5) не відвідувати місця, визначені слідчим суддею або судом; 6) пройти курс лікування від наркотичної або алкогольної залежності; 7) докласти зусиль до пошуку роботи або до навчання; 8) здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну; 9) носити електронний засіб контролю.
Обов`язки, передбачені частинами п`ятою та шостою цієї статті, можуть бути покладені на підозрюваного, обвинуваченого на строк не більше двох місяців. У разі необхідності цей строк може бути продовжений за клопотанням прокурора в порядку, передбаченому статтею 199 цього Кодексу. Після закінчення строку, в тому числі продовженого, на який на підозрюваного, обвинуваченого були покладені відповідні обов`язки, ухвала про застосування запобіжного заходу в цій частині припиняє свою дію і обов`язки скасовуються.
Сторонами кримінального провадження надані докази того, що ОСОБА_4 обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінальних правопорушень, відповідальність за вчинення яких передбачена ч. 2 ст. 190, ч. 4 ст. 185 КК України, відповідно з якою йому загрожує покарання у виді штрафу від трьох тисяч до чотирьох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або виправними роботами на строк від одного до двох років, або обмеженням волі на строк до п`яти років, або позбавленням волі на строк до трьох років (ч. 2 ст. 190 КК України) та відповідно у виді позбавлення волі на строк від п`яти до восьми років (ч. 4 ст. 185 КК України).
Також, досліджені відомості щодо відсутності постійної роботи, відсутності міцних соціальних зв`язків.
Наявність перелічених обставин свідчить про існування ризиків переховування від органів досудового розслідування або перешкоджати кримінальному провадженню, тобто ризиків, передбачених пунктами 1, 4 частини 1 статті 177 Кримінального процесуального кодексу України.
На підставі викладеного, керуючись статтями 12, 131, 132, 176-179, 181, 193, 194, 196, 309 Кримінального процесуального кодексу України,
п о с т а н о в и в:
1. Клопотання слідчого СВ ВП № 2 Чугуївського РУП ГУНП в Харківській області лейтенанта поліції ОСОБА_5 , погоджене прокурором Зміївського відділу Чугуївської окружної прокуратури в Харківській області ОСОБА_3 про застосування запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту відносно ОСОБА_4 задовольнити.
2. Обрати підозрюваному ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у виді цілодобового домашнього арешту.
3. Заборонити ОСОБА_4 , цілодобово залишати своє житло за адресою: АДРЕСА_1 .
4. Покласти на підозрюваного ОСОБА_4 обов`язок прибувати до СВ ВП № 2 Чугуївського РУП ГУНП в Харківській області, прокурора Зміївського відділу Чугуївської окружної прокуратури Харківської області або до суду за кожною вимогою. Повідомляти слідчого, прокурора або суд про зміну місця проживання.
5. Виконання ухвали покласти на Відділ поліції № 2 Чугуївського РУП ГУНП в Харківській області.
6. Строк дії ухвали - до 23.01.2023.
7. Ухвала може бути оскаржена до Харківського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення.
Слідчий суддя: