КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
------------------------------------------------------------------------------------------------
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

23 березня 2023 року колегія суддів Судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду в складі:

суддів ОСОБА_1 ,

ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

за участю:

секретаря ОСОБА_4 ,

прокурора ОСОБА_5 ,

захисника ОСОБА_6 ,

потерпілого ОСОБА_7 ,

представника потерпілого ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м. Києві кримінальне провадження за апеляційними скаргами захисника ОСОБА_6 , представника цивільного відповідача ТДВ СК «Альфа-Гарант» ОСОБА_9 на вирок Оболонського районного суду міста Києва від 12.09.2022, яким

ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Київ, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 ; проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 ,

визнано винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.286 КК України, та призначено йому покарання у виді двох років обмеження волі з позбавленням права керувати транспортними засобами на строк 2 роки.

На підставі ст. 75, 76 КК України ОСОБА_10 звільнено від відбування основного покарання з випробуванням, з іспитовим строком 2 роки з покладенням на нього обов`язків: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання; не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Цивільний позов потерпілого ОСОБА_7 задоволено частково.

Стягнуто з Товариства з додатковою відповідальністю Страхова компанія "Альфа-Гарант" на користь ОСОБА_7 225 875 гривень 50 копійок, де відшкодування шкоди майну складає 118 147 гривень 79 копійок, а відшкодування шкоди здоров`ю становить 108 727 грн. 50 коп.

Прийнято часткове визнання позову ОСОБА_10 та стягнуто з ОСОБА_10 на користь потерпілого ОСОБА_7 8 400 грн. в порядку відшкодування майнової шкоди, 30 000 грн. - на відшкодування процесуальних витрат на професійну правничу допомогу адвоката, 100 000 гривень - на відшкодування моральної шкоди, спричиненої кримінальним правопорушення, а всього стягнути суму - 138 400 гривень 00 копійок.

В решті вимог цивільний позов ОСОБА_7 - залишено без задоволення,

В С Т А Н О В И Л А:

Вказаним вироком 27.03.2020 близько 16 год. 00 хв. ОСОБА_10 , керуючи автомобілем «Lexus» моделі «LX570», д.н.з. НОМЕР_1 , рухаючись крайньою правою смугою проїжджої частини вул. Набережно-Рибальська з боку Гаванського мосту в напрямку Північного мосту у м. Києві, здійснив маневр перестроювання в середню смугу руху, попередньо не переконавшись, що вказана зміна напрямку руху буде безпечною та не створить перешкоди або небезпеки іншим учасникам дорожнього руху, чим порушив вимоги п. 10.1 ПДР України, а також під час здійснення маневру перестроювання не дав дорогу транспортному засобу, що рухався у попутному напрямку по тій смузі, на яку він мав намір перестроїтися, чим порушив вимоги п. 10.3 ПДР України, внаслідок чого здійснив зіткнення з автомобілем марки «ГАЗ» моделі «33021-212», д.н.з. НОМЕР_2 , під керуванням водія ОСОБА_11 , який рухався в середній смузі. Одразу ж після цього водій автомобіля марки «Lexus» моделі «LX570», д.н.з. НОМЕР_1 , ОСОБА_10 здійснив зіткнення з автомобілем марки «Citroen» моделі «Jumper», д.н.з. НОМЕР_3 , під керуванням водія ОСОБА_7 , який рухався крайньою лівою смугою у попутному напрямку. В результаті даної ДТП водію автомобіля «Citroen» моделі «Jumper», д.н.з. НОМЕР_3 ОСОБА_7 спричинено середньої тяжкості тілесне ушкодження.

Захисник ОСОБА_6 подав апеляційну скаргу, в якій просить вирок суду скасувати та ухвалити новий вирок, яким призначити ОСОБА_10 більш м`яке покарання, а саме у виді обмеження волі на строк до одного року з позбавленням права керування транспортними засобами на строк до трьох місяців, а також скасувати арешт у виді заборони відчуження автомобіля марки «Lexus» моделі «LX570», д.н.з. НОМЕР_1 .

В обґрунтування поданої апеляційної скарги, захисник зазначає, що вирок в частині призначеного покарання є необ`єктвним і необґрунтованим. Також вказує, що ОСОБА_10 не самоусувався від добровільного відшкодування потерпілому матеріальної і моральної шкоди, а не мав можливості на той час це зробити, оскільки в його матері була важка хвороба, на лікування якої витрачалися значні суми коштів, що підтверджується фіскальними чеками, рахунками. Звертає увагу, що наразі обвинувачений вирішує питання про відшкодування шкоди потерпілому.

Представник цивільного відповідача ТДВ СК «Альфа-Гарант» ОСОБА_9 подала апеляційну скаргу, в якій просить скасувати вирок суду першої інстанції в частині задоволення вимог до ТДВ СК «Альфа-Гарант», ухвалити в цій частині нове рішення, яким відмовити у задоволенні позовних вимог до ТДВ СК «Альфа-Гарант».

В обґрунтування поданої апеляційної скарги посилається на незаконність та необґрунтованість прийнятого судом рішення, ухваленого з порушенням норм матеріального і процесуального права та невідповідність висновків суду обставинам справи. Зазначає, що в порушення ЗУ «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», судом стягнуто повну ринкову вартість автомобіля «Citroen» моделі «Jumper» д.н.з. НОМЕР_3 без визначення та віднімання вартості залишків автомобіля. Вказує, що у вироку не зазначено з яких підстав суд дійшов висновку, що всі надані цивільним позивачем чеки та виписки стосуються саме лікування від наслідків ДТП, що мала місце 27.03.2020, а в матеріалах провадження відсутні докази щодо 6 місяців втрати працездатності. Звертає увагу, що в матеріалах справи відсутні докази чи поніс позивач витрати на своє лікування, чи медична допомога була надана безоплатно.

Представник цивільного відповідача ТДВ СК «Альфа-Гарант» ОСОБА_9 про дату, час та місце судових засідань повідомлялася належним чином, однак до апеляційного суду не прибула, про причини неявки суд не повідомила, клопотань про бажання брати участь в апеляційному розгляді та наявність причин для його відкладення не подавала.

Обвинувачений ОСОБА_10 про дату, час та місце судових засідань повідомлявся належним чином, однак до апеляційного суду не прибув, про причини неявки суд не повідомив, клопотань про бажання брати участь в апеляційному розгляді та наявність причин для його відкладення не подав.

Відповідно до ч.4 ст.405 КПК України неприбуття сторін або інших учасників кримінального провадження не перешкоджає проведенню розгляду, якщо такі особи були належним чином повідомлені про дату, час і місце апеляційного розгляду та не повідомили суд про поважні причини свого неприбуття.

Відповідно до ч.4 ст.401 КПК України обвинувачений підлягає обов`язковому виклику в судове засідання для участі в апеляційному розгляді, якщо в апеляційній скарзі порушується питання про погіршення його становища або якщо суд визнає обов`язковою його участь, а обвинувачений, який утримується під вартою, - також у разі, якщо про це надійшло його клопотання.

З огляду на те, що апеляційним судом було вжито заходів до забезпечення явки обвинуваченого в судові засідання апеляційного суду, а його участь у апеляційному розгляді цього кримінального провадження не є обов`язковою, а також враховуючи позицію захисника ОСОБА_6 , який не заперечував щодо апеляційного розгляду без участі ОСОБА_10 , колегія суддів визнала за можливе проведення апеляційного розгляду без його участі.

Заслухавши доповідь судді, доводи учасників апеляційного розгляду, провівши судові дебати, вивчивши матеріали справи, обговоривши і перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до таких висновків.

Відповідно до ст. 50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженими, так і іншими особами.

Відповідно до ст. 65 КК України особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, яке є необхідним й достатнім для її виправлення та попередження вчинення нею нових злочинів. Суд призначає покарання з урахуванням ступеню тяжкості вчиненого злочину, особи винного та обставин, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Призначаючи ОСОБА_10 покарання, суд першої інстанції відповідно до вимог ст. 65 КК України врахував ступінь тяжкості вчиненого злочину, дані про особу обвинуваченого, а також наявність обставин, які пом`якшують покарання, та відсутність обставин, які обтяжують покарання.

З урахуванням характеру і тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, даних про особу обвинуваченого, який раніше не судимий та вперше вчинив необережний злочин невеликої тяжкості, відсутності обставин, які пом`якшують та обтяжують покарання, суд першої інстанції правильно визначив йому вид і розмір покарання та обґрунтовано дійшов висновку про можливість виправлення обвинуваченого без ізоляції від суспільства шляхом звільнення від відбування покарання з випробуванням.

Висновки суду першої інстанції про можливість виправлення ОСОБА_10 без ізоляції від суспільства шляхом звільнення від відбування покарання з випробуванням є обґрунтованими та узгоджуються з вимогами ст.75 КК України.

Отже, судом першої інстанції при винесенні вироку дотримано вимог ст.ст. 50, 65 КК України, призначено покарання, що відповідає особі обвинуваченого та ступеню тяжкості вчиненого ним правопорушення, є необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого та запобігання вчинення нових кримінальних правопорушень, як обвинуваченим, так і іншими особами.

Підстав для пом`якшення ОСОБА_10 покарання колегія суддів не вбачає.

Щодо вимог апеляційної скарги захисника про скасування арешту у виді заборони відчуження щодо автомобіля марки «Lexus» моделі «LX570», д.н.з. НОМЕР_1 , то колегія суддів вважає їх необґрунтованими, оскільки підстави такого скасування відсутні.

Також колегія суддів визнає необґрунтованими доводи апеляційної скарги представника цивільного відповідача ТДВ СК «Альфа-Гарант» про відсутність підстав для стягнення з товариства на користь потерпілого ОСОБА_7 матеріальної шкоди та шкоди здоров`ю.

Відповідно до ч.1 ст.128 КПК України особа, якій кримінальним правопорушенням або іншим суспільно небезпечним діянням завдано майнової та/або моральної шкоди, має право під час кримінального провадження до початку судового розгляду пред`явити цивільний позов до підозрюваного, обвинуваченого або до фізичної чи юридичної особи, яка за законом несе цивільну відповідальність за шкоду, завдану діяннями підозрюваного, обвинуваченого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння.

Згідно з ч.1 ст.129 КПК України, ухвалюючи обвинувальний вирок, постановляючи ухвалу про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру, суд залежно від доведеності підстав і розміру позову задовольняє цивільний позов повністю або частково чи відмовляє в ньому.

На думку колегії суддів, суд першої інстанції дійшов правильного висновку, приймаючи рішення про стягнення з ТДВ СК «Альфа-Гарант» на користь ОСОБА_7 відшкодування матеріальної шкоди та шкоди здоров`ю, оскільки позовні вимоги в цій частині є обґрунтованими та не суперечать тим доказам, які містяться в матеріалах судового провадження та на які суд послався у своєму вироку.

Доводи апеляційної скарги представника цивільного відповідача ТДВ СК «Альфа-Гарант» про те, що в даному випадку страховик відшкодовує різницю між вартістю автомобіля до та після ДТП є безпідставними.

Відповідно до постанови Касаційного цивільного суду Верховного суду № 205/1314/16-ц від 20.10.2021, якщо пошкоджений транспортний засіб не може бути відновлено або вартість його відновлювального ремонту з урахуванням зношеності та втрати товарної вартості перевищує його ринкову вартість на момент пошкодження, розмір шкоди визначається за ринковою вартістю транспортного засобу на момент пошкодження.

Як вбачається зі звіту №4367 від 27.03.2020 про визначення вартості матеріального збитку, завданого власнику колісного транспортного засобу «Citroen» моделі «Jumper», д.н.з. НОМЕР_3 , вартість відновлювального ремонту становить 505 556, 38 грн., а вартість транспортного засобу на момент пошкодження - 115 547, 79 грн.

Таким чином, суд першої інстанції, враховуючи, що вартість відновлювального ремонту вказаного транспортного засобу з урахуванням зношеності та втрати товарної вартості перевищує його ринкову вартість на момент пошкодження, дійшов правильного висновку про стягнення з ТДВ СК «Альфа-Гарант» матеріальної шкоди в розмірі ринкової вартості транспортного засобу на момент пошкодження.

Також колегія суддів погоджується з висновками суду в частині розміру відшкодування шкоди здоров`ю потерпілого, яка відповідає матеріалам провадження.

Разом з тим, суд першої інстанції при вирішенні цивільного позову не врахував наступне.

Як вбачається з вищевказаної постанови Касаційного цивільного суду Верховного суду, у разі стягнення із страховика ринкової вартості автомобіля на момент пошкодження, право на залишки транспортного засобу отримує страховик чи моторне транспортне страхове бюро.

Однак, суд першої інстанції не повернув залишки транспортного засобу «Citroen» моделі «Jumper», д.н.з. НОМЕР_3 ТДВ СК «Альфа-Гарант», а залишив вказаний автомобіль у користуванні власника ОСОБА_7 .

За таких обставин, апеляційна скарга представника цивільного відповідача ТДВ СК «Альфа-Гарант» ОСОБА_9 підлягає частковому задоволенню, а вирок суду першої інстанції зміні в частині вирішення цивільного позову.

Керуючись ст.ст. 404, 405, 407 КПК України, колегія суддів

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_6 залишити без задоволення.

Апеляційну скаргу представника цивільного відповідача ТДВ СК «Альфа-Гарант» ОСОБА_9 задовольнити частково.

Вирок Оболонського районного суду міста Києва від 12.09.2022 щодо ОСОБА_10 змінити в частині вирішення цивільного позову.

Залишки транспортного засобу «Citroen» моделі «Jumper», д.н.з. НОМЕР_3 передати ТДВ СК «Альфа-Гарант».

В іншій частині вирок Оболонського районного суду міста Києва від 12.09.2022 щодо ОСОБА_10 залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду може бути оскаржена в касаційному порядку до суду касаційної інстанції протягом трьох місяців з дня проголошення судового рішення судом апеляційної інстанції.

СУДДІ:

_________________ _________________ _________________

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3