Справа № 697/223/23
Провадження № 1-кс/697/37/2023
У Х В А Л А

Іменем України

02 лютого 2023 року м. Канів

Слідчий суддя Канівського міськрайонного суду Черкаської області ОСОБА_1 за участю секретаря судових засідань ОСОБА_2 , старшого слідчого відділу поліції №1 Черкаського районного управління поліції ГУНП в Черкаській області майора поліції ОСОБА_3 , розглянувши винесене в кримінальному провадженні № 0000039 від 28.01.2023, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 246 КК України клопотання про накладення арешту,

В С Т А Н О В И В:

31.01.2023 старший слідчий СВ ВП № 1 Черкаського РУП ГУНП в Черкаській області майор поліції ОСОБА_3 звернулася до слідчого судді з клопотанням про накладення арешту. Як обґрунтування даного клопотання зазначено, що 28.01.2023 до ВП №1 Черкаського РУП ГУ НП в Черкаській області надійшло повідомлення від керуючого справами Бобрицької сільської ради ОСОБА_4 , про те, що близько 11 год. на околиці с.Студенець, Черкаського району, Черкаської області, на землях Бобрицької сільської ради було виявлено незаконну вирубку дерев.

28.01.2023 за даним фактом розпочато досудове розслідування за №0000039 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 246 КК України.

28.01.2023 в ході огляду місця події на околиці с.Студенець Черкаського району, Черкаської області, було виявлено два пеньки від дерев породи «акація» діаметром близько 25 см. та 32 см.

В подальшому було встановлено, що незаконну порубку вчинив житель с.Студенець Черкаського району Черкаської області ОСОБА_5 та 28.01.2023 він добровільно видав працівникам поліції ручну пилку, за допомогою якої він пиляв дерева та дев`ять колод деревини породи «акація».

Зазначені вище речі визнані речовими доказами у кримінальному провадженні та ручну пилку поміщено на зберігання до кімнати речових доказів відділу поліції №1 Черкаського районного управління поліції ГУ НП в Черкаській області, а дев`ять колод деревини породи «акація» зберігаються на території відділу поліції № 1 Черкаського районного управління поліції ГУ НП в Черкаській області. Крім того, вони відповідають критеріям, зазначеним у п. 1 ч.2 ст. 167 КПК України.

Просить поновити строк на звернення до слідчого судді із клопотанням про арешт майна та наклати арешт на майно, виявлене та вилучене під час огляду місця події 28.01.2023.

У судовому засіданні старший слідчий відділу поліції №1 Черкаського районного управління поліції ГУНП в Черкаській області ОСОБА_3 , клопотання підтримала в повному обсязі.

Власники майна ОСОБА_5 та представник Бобрицької сільської ради ОСОБА_6 у судове засідання не з`явилися, направили до суду заяву про розгляд клопотання за їх відсутності. Не заперечують щодо накладення арешту на майно.

Вислухавши доводи слідчого, дослідивши документи клопотання, якими слідчий його обґрунтовує, проаналізувавши підстави, з яких слідчий ставить питання про накладення арешту, а також з`ясувавши інші обставини, які мають значення для вирішення питання про арешт, слідчий суддя приходить до наступного.

Слідчим суддею встановлено, що СВ ВП №1 Черкаського РУП ГУ НП в Черкаській області проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000039 від 28.01.2023 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст.246 КК України (а.с.4).

Згідно протоколу огляду місця події від 28.01.2023 вбачається, що на околиці с.Студенець Черкаського району, Черкаської області, було виявлено два пеньки від дерев породи «акація» діаметром близько 25 см. та 32 см.

В подальшому було встановлено, що незаконну порубку вчинив житель с.Студенець Черкаського району Черкаської області ОСОБА_5 та 28.01.2023 він добровільно видав працівникам поліції ручну пилку, за допомогою якої він пиляв дерева та дев`ять колод деревини породи «акація».

Вилучена ручна пилка належить ОСОБА_5 . Вилучені дев`ять колод деревини породи «акація» належать Бобрицькій сільській раді Черкаської області, оскільки згідно листа №140 від 30.01.2023 факт незаконної порубки двох дерев породи «акація» було виявлено на землях комунальної власності Бобрицької сільської ради (земельна ділянка не сформована).

Постановою слідчого СВ відділу поліції № 1 Черкаського РУП ГУНП в Черкаські області від 28.01.2023 вказані виявлені і вилучені речі- визнані речовими доказами у кримінальному провадженні.

Відповідно до ст. 41 Конституції України, кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю.

За змістом ст. 26 КПК, слідчий суддя у кримінальному провадженні вирішує лише ті питання, що винесені на його розгляд сторонами та віднесені до його повноважень КПК, при цьому сторони кримінального провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та у спосіб, передбачених КПК.

Відповідно до ст. 237 КПК України, з метою виявлення та фіксації відомостей щодо обставин вчинення кримінального правопорушення слідчий, прокурор проводять огляд місцевості, приміщення, речей та документів. При проведенні огляду дозволяється вилучення лише речей і документів, які мають значення для кримінального провадження, та речей, вилучених з обігу. Усі вилучені речі і документи підлягають негайному огляду і опечатуванню із завіренням підписами осіб, які брали участь у проведенні огляду. У разі якщо огляд речей і документів на місці здійснити неможливо або їх огляд пов`язаний з ускладненнями, вони тимчасово опечатуються і зберігаються у такому вигляді доти, доки не буде здійснено їх остаточні огляд і опечатування.

Предмети, які вилучені законом з обігу, підлягають вилученню незалежно від їх відношення до кримінального провадження. Вилучені речі та документи, що не відносяться до предметів, які вилучені законом з обігу, вважаються тимчасово вилученим майном.

В статті 167 КПК України зазначається, що тимчасовим вилученням майна є фактичне позбавлення підозрюваного можливості володіти, користуватися та розпоряджатися певним його майном до вирішення питання про арешт майна або його повернення. Тимчасово вилученим може бути майно у вигляді речей, документів, грошей тощо, щодо яких є достатні підстави вважати, що вони: 1) підшукані, виготовлені, пристосовані чи використані як засоби чи знаряддя вчинення кримінального правопорушення та (або) зберегли на собі його сліди; 2) надані особі з метою схилити її до вчинення кримінального правопорушення, фінансування та (або) матеріального забезпечення кримінального правопорушення чи як винагорода за його вчинення; 3) є предметом кримінального правопорушення, пов`язаного з їх незаконним обігом; 4) набуті в результаті вчинення кримінального правопорушення, доходи від них, або на які було спрямоване кримінальне правопорушення.

Статтею 168 КПК України передбачений порядок тимчасового вилучення майна. Тобто, тимчасово вилучити майно може кожен, хто законно затримав особу в порядку, передбаченому ст.ст. 207, 208 КПК. Кожна особа, яка здійснила законне затримання, зобов`язана одночасно із доставленням затриманої особи до слідчого, прокурора, іншої уповноваженої службової особи передати їй тимчасово вилучене майно. Факт передання тимчасово вилученого майна засвідчується протоколом. Тимчасове вилучення майна може здійснюватися також під час обшуку, огляду. Слідчий, прокурор, інша уповноважена службова особа під час затримання або обшуку і тимчасового вилучення майна або негайно після їх здійснення зобов`язана скласти відповідний протокол.

Згідно ст. 169 КПК, тимчасово вилучене майно повертається особі, у якої воно було вилучено: за постановою прокурора, якщо він визнає таке вилучення майна безпідставним; за ухвалою слідчого судді чи суду, у разі відмови у задоволенні клопотання прокурора про арешт цього майна; у випадках, передбачених ч. 5 ст. 171, ч. 6 ст. 173 КПК.

Статтею 131 КПК України одним із заходів забезпечення кримінального провадження визначено арешт майна.

Відповідно до ч. 1 ст.170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.

Відповідно до ч. 2 ст. 170 КПК України, арешт майна допускається з метою забезпечення: зокрема, збереження речових доказів.

Згідно з ч. 3 ст. 170 КПК України, у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Відповідно до ст. 98 КПК України, речовими доказами є матеріальні об`єкти, які зокрема:

- були знаряддям вчинення кримінального правопорушення;

- зберегли на собі сліди правопорушення;

- містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження.

Згідно із п. 4 ч. 1 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Як зазначено у ч. 10 ст. 170 КПК України арешт може бути накладений у встановленому цим Кодексом порядку на рухоме чи нерухоме майно, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковій формі, в тому числі кошти та цінності, що знаходяться на банківських рахунках чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах, видаткові операції, цінні папери, майнові, корпоративні права, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна.

Згідно ч. 11 ст. 170 КПК України заборона або обмеження користування, розпорядження майном можуть бути застосовані лише у разі, коли існують обставини, які підтверджують, що їх незастосування призведе до приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі майна.

Відповідно ч. 1 ст. 171 КПК України, з клопотанням про арешт майна до слідчого судді, суду має право звернутися прокурор, слідчий за погодженням з прокурором, а з метою забезпечення цивільного позову також цивільний позивач.

Відповідно до ч. 5 ст. 171 КПК клопотання про арешт тимчасово вилученого майна повинно бути подано не пізніше наступного робочого дня після вилучення майна, інакше майно має бути негайно повернуто особі, у якої його було вилучено.

Так, при вирішенні питання про арешт майна, які відповідають критеріям речових доказів, слідчий суддя, суд повинен враховувати: 1) правову підставу для арешту майна; 2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини 2 статті 170 КПК); 3) розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; 4) наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб (частина 2 статті 173 КПК).

Таким чином, такої підстави для повернення клопотання про арешт майна чи відмови в арешті майна як пропущення строку звернення з клопотанням КПК України не передбачено ні серед умов, які враховуються при вирішенні питання про арешт майна як речових доказів, ні серед підстав для відмови в задоволенні клопотання про арешт. Отже, сам по собі факт порушення строку звернення до слідчого судді для вирішення питання про арешт не може бути підставою для нерозгляду клопотання про арешт або відмови в арешті майна, яке відповідає критеріям речових доказів у кримінальному провадженні. Вказане обумовлюється тим, що порушення строку на звернення з клопотанням про арешт майна, яке має ознаки речового доказу, не позбавляє таке майно доказової сили в кримінальному провадженні, тому потребує забезпечення його збереження, зокрема, шляхом накладення арешту, а сплив процесуального строку виконання обов`язку вжити заходи до збереження речових доказів не припиняє необхідності виконати цей обов`язок і не тягне за собою припинення повноважень службової особи на здійснення обов`язкової дії.

Зазначені у клопотанні речі, на які слідчий просить накласти арешт, у відповідності до вимог Кримінального процесуального кодексу України, визнано речовими доказами у кримінальному провадженні, тобто вони відповідають критеріям зазначеним у ч. 2 ст. 167 КПК України, тому старший слідчий СВ ВП № 1 Черкаського РУП ГУНП в Черкаській області ОСОБА_3 обґрунтовано просить накласти арешт на вказане майно.

Таким чином, слідчий суддя вважає, що клопотання пропоновлення строку звернення до слідчого судді з клопотанням про накладення арешту та необхідність накладення арешту на вказане майно, враховуючи наведені вище обставини, підлягає до задоволення.

Керуючись ст.ст. 100, 117, 170-173, 369, 372 КПК України, слідчий суддя, -

УХВАЛИВ:

Клопотання старшого слідчого СВ ВП № 1 Черкаського РУП ГУНП в Черкаській області майора поліції ОСОБА_3 у кримінальному провадженні № 0000039 від 28.01.2023 про накладення арешту на майно задовольнити.

Поновити строк на звернення до слідчого судді із клопотанням про арешт майна.

Накласти арешт на ручну пилку та дев`ять колод деревини породи «акація», які 28.01.2023 добровільно видав ОСОБА_5 .

Дозволити зберігати ручну пилку- в кімнаті зберігання речових доказів відділу поліції №1 Черкаського районного управління поліції ГУНП в Черкаській області та дев`ять колод деревини породи «акація» - на території відділу поліції №1 Черкаського районного управління поліції ГУНП в Черкаській області.

Апеляційна скарга, на ухвалу слідчого судді, може бути подана протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Подання апеляційної скарги на ухвалу слідчого судді зупиняє набрання нею законної сили, але не зупиняє її виконання.

Слідчий суддя ОСОБА_1