У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

10 січня 2023 року м. Ужгород

Слідчий суддя Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні, в приміщені Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області клопотання ОСОБА_3 про скасування арешту майна у кримінальному провадженні №0000292, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_3 звернулася до слідчого судді Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області з клопотанням про скасування арешту майна, накладеного ухвалою слідчого судді Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 02.09.2022 року в рамках кримінального провадження №0000292.

В обґрунтування клопотання посилається на те, що вона є власником автомобіля RENAULT MEGANE, 2011 року випуску, реєстраційний номер НОМЕР_1 . Вказує, що влітку ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , взяв в неї автомобіль з метою подальшого укладення договору купівлі-продажу, з яким вони погодили вартість автомобіля і інші умови відчуження авто.

Однак, згодом ОСОБА_4 відкладав зустріч з укладенням договору купівлі-продажу автомобіля та повернення за нього коштів, перестав виходити на зв`язок. Зазначає, що їй стало відомо, що належний їй автомобіль перебуває на арешт майданчику у межах кримінального провадження у Закарпатській області.

Заявник вказує, що при розгляді Ужгородським міськрайонним судом Закарпатської області клопотання про накладення арешту її не було залучено до справи та її позицію не взято до уваги при накладені арешту на автомобіль RENAULT MEGANE, реєстраційний номер НОМЕР_1 .

Наголошує, що на даний час експертні дослідження з вказаним автомобілем не проводяться, що свідчить про те, що на даний час потреба у подальшому його утриманні під арештом відсутня. У автомобілі відсутні сліди чи інші дані, які підтверджують вчинення правопорушення ОСОБА_4 . Натомість, вказаний автомобіль необхідний їй та членам сім`ї для задоволення власних потреб у пересуванні, а накладення арешту на автомобіль позбавляє її можливості вільно розпоряджатися своєю власністю.

У зв`язку з наведеним, просить суд скасувати арешт, накладений на автомобіль RENAULT MEGANE, 2011 року випуску, реєстраційний номер НОМЕР_1 та свідоцтво про реєстрацію до нього.

Заявник не скористалася правом на участь у судовому засіданні та подала заяву, згідно з якою просила розглянути справу її його участі та задоволити клопотання.

Прокурор у судове засідання також не з`явився та подав заяву, відповідно до якої просив розглянути клопотання без його участі. Додатково зазначив, що не заперечує проти надання заявнику права користування автомобілем.

Дослідивши матеріали клопотання та додані до нього документи, слідчий суддя приходить до наступного висновку.

Слідчим суддею встановлено, що ухвалою слідчого судді Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 02.09.2022 року накладено арешт, з поміж іншого, на свідоцтво про реєстрацію ТЗ серії № НОМЕР_2 на ТЗ «Renault Мegane», номерний знак НОМЕР_1 , яке упаковано до паперового конверту з підписами учасників; транспортний засіб марки «Renault Мegane», сірого кольору, номер шасі НОМЕР_3 , номерний знак НОМЕР_1 , який поміщено на спец. майданчик відділу поліції №1, належний на праві власності ОСОБА_3 , мешканці АДРЕСА_1 , та перебуває в користуванні гр. ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Згідно зі ст. 41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю. Право приватної власності є непорушним.

За приписами ч.1 ст.319 ЦК України, власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд.

Відповідно до ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном.

Згідно зі ст. 170 КПК України, арешт майна допускається з метою забезпечення, 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої в наслідок кримінального правопорушення (цивільний позов) чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Відповідно до ч. 1 ст. 174 КПК України, підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження - судом.

Арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

Відповідно до рішення Європейського суду з прав людини у справі «Ісмаїлов проти Росії» від 06.11.2008 року, де вказувалися порушення ст.1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, в якому зазначено, що кожна фізична та юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше, як в інтересах суспільства на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права».

Згідно постанови Європейського Суду від 09.06.2005 року по справі «Бакланов проти Російської Федерації», постанови Європейського Суду від 24 березня 2005 року по справі «Фрізен проти Російської Федерації», судом наголошується на тому, що перша та найбільш важлива вимога статті 1 Протоколу №1 до Конвенції полягає у тому, що будь-яке втручання публічної влади у право на повагу до власності має бути законним, держави уповноважені здійснювати контроль за використанням власності шляхом виконання законів. Більше того, верховенство права, одна з засад демократичної держави, втілюється у статтях Конвенції. Питання у тому, чи було досягнуто справедливої рівноваги між вимогами загального інтересу та захисту фундаментальних прав особи, має значення для справи лише за умови, що спірне втручання відповідало вимогам законності і не було свавільним.

У відповідності до ч. 1 ст. 9 КПК України слідчий під час кримінального провадження та інші службові особи органів державної влади зобов`язані неухильно додержуватися вимог Конституції України, цього Кодексу, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною радою України, вимог інших актів законодавства.

Так, арешт майна, накладений ухвалою слідчого судді Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 02.09.2022 року передбачає заборону розпоряджатися та користуватися транспортним засобом марки «Renault Мegane», сірого кольору, номер шасі НОМЕР_3 , номерний знак НОМЕР_1 .

Слідчим суддею встановлено, що власником вищевказаного транспортного засобу є ОСОБА_3 , повідомлення про підозру у вчиненні злочину якій у межах даного кримінального провадження не вручалось.

Також, при розгляді клопотання про накладення арешту на транспортний засіб, як на підставу накладення арешту на такий слідчий суддя послалася на ту обставину, що автомобіль необхідний для збереження в якості речового доказу, оскільки він є знаряддям злочину.

Беручи до уваги встановлені слідчим суддею фактичні обставини справи, за яких на даний час кінцеве рішення по кримінальному провадженні №0000292 від 06.06.2022 року не прийнято, ОСОБА_3 є законним власником даного транспортного засобу, якій не було повідомлено про підозру у вчиненні злочину, прокурором не надано додаткових доказів на підтвердження відсутності підстав для скасування арешту, а тому слідчий суддя приходить до висновку про можливість повернення автомобіля власнику для користування.

Слідчий суддя вважає, що заборона розпорядження вказаним транспортним засобом забезпечить збереження його як речового доказу та не призведе до приховування чи відчуження такого. Також слідчий суддя не вбачає правових підстав для подальшого накладення арешту на свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу.

Таким чином, накладений арешт підлягає частковому скасуванню в частині заборони користування транспортним засобом.

Керуючись ст. ст. 167, 174, 309 КПК України, -

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання задовольнити частково.

Скасувати арешт в частині заборони користування транспортним засобом, накладений ухвалою слідчого судді Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 02.09.2022 року на автомобіль марки «Renault Мegane», сірого кольору, номер шасі НОМЕР_3 , номерний знак НОМЕР_1 , передавши на відповідальне зберігання власнику ОСОБА_3 .

Скасувати арешт майна, накладений ухвалою слідчого судді Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 02.09.2022 року на свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_2 .

Ухвала окремому оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1