Справа № 464/4172/22
пр.№ 1-кс/464/1252/22
У Х В А Л А

09 листопада 2022 року м.Львів

Слідчий суддя Сихівського районного суду м.Львова ОСОБА_1 , секретар судового засідання ОСОБА_2 , з участю слідчого ОСОБА_3 , розглянувши клопотання про тимчасовий доступ до речей і документів,

у с т а н о в и в :

Старший слідчий СВ ВП № 2 ЛРУП № 2 ГУНП у Львівській області ОСОБА_3 у зв`язку із досудовим розслідуванням кримінального провадження звернувся до слідчого судді з клопотанням, погодженим із прокурором у кримінальному провадженні - прокурором Франківської окружної прокуратури міста Львова ОСОБА_4 , про надання тимчасового доступу до документів по банківському рахунку ТзОВ « ІНФОРМАЦІЯ_1 » за № НОМЕР_1 , які перебувають у володінні ЗАХІДНОГО ГРУ АТ КБ « ІНФОРМАЦІЯ_2 », шляхом вилучення.

При розгляді справи у суді слідчий клопотання підтримав та просить задоволити.

На підставі ч.4 ст.163 КПК України суддя розглядає клопотання у відсутності представника особи, у володінні якої знаходяться документи.

Заслухавши слідчого та дослідивши матеріали клопотання, слідчий суддя прийшов наступного висновку.

Виходячи з положень ст.ст.131, 159 КПК України, тимчасовий доступ до речей і документів є одним із видів заходів забезпечення кримінального провадження і полягає у наданні стороні кримінального провадження особою, у володіння якої знаходяться такі речі і документи, можливості ознайомитися з ними, зробити їх копії та вилучити їх (здійснити їх виїмку).

Для оцінки потреб досудового розслідування слідчий суддя або суд зобов`язаний врахувати можливість без застосованого заходу забезпечення кримінального провадження отримати речі і документи, які можуть бути використані під час судового розгляду для встановлення обставин у кримінальному провадженні. Під час розгляду питання про застосування заходів забезпечення кримінального провадження сторони кримінального провадження повинні подати слідчому судді або суду докази обставин, на які вони посилаються (ч.ч.4, 5 ст.132 КПК України).

Відділом поліції № 2 ЛРУП № 2 ГУНП у Львівській області проводиться досудове розслідування кримінального провадження, внесеного 02 липня 2022 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000564, за ознаками кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч.2 ст.191 КК України.

За даними витягу з Єдиного реєстру досудових розслідувань 01 липня 2002 року до чергової частини ВП № 2 ЛРУП № 2 ГУ НП у Львівській області надійшла заява ОСОБА_5 про те, що директор ТзОВ « ІНФОРМАЦІЯ_1 » в ході виконання своїх посадових обов`язків за трудовим договором у своїй діяльності 03 березня 2020 року здійснив розтрату майна підприємства, що було йому ввірене, ти самим заподіяв матеріальну шкоду ТзОВ « ІНФОРМАЦІЯ_1 ».

За вимогами ч.2 ст.93 КПК України сторона обвинувачення здійснює збирання доказів шляхом проведення слідчих (розшукових дій), витребування та отримання від органів державної влади, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, службових та фізичних осіб речей, документів, відомостей, висновків експертів, висновків ревізій та актів перевірок, проведення інших процесуальних дій, передбачених цим Кодексом.

Отже, чинним законодавством надано слідчому/прокурору право одержувати безперешкодно і безоплатно від осіб на запит необхідні у справі відомості.

Статтею 62 Закону України «Про банки і банківську діяльність» визначено порядок розкриття банківської таємниці.

Частиною 1 цієї ж статті передбачено, що органам прокуратури України, Служби безпеки України, Державному бюро розслідувань, органам Національної поліції України, Національному антикорупційному бюро України, Бюро економічної безпеки України, Антимонопольному комітету України, Національному агентству з питань запобігання корупції, Національному агентству України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, - на їхні запити щодо банківських рахунків клієнтів та операцій, проведених на користь чи за дорученням клієнта, у тому числі операцій без відкриття рахунків, а саме відомості на конкретно визначену дату або за конкретний проміжок часу та стосовно конкретної юридичної або фізичної особи, фізичної особи - підприємця про: наявність рахунків, номери рахунків, залишок коштів на рахунках, операції списання з рахунків та/або зарахування на рахунки, призначення платежу, ідентифікаційні дані контрагента (для фізичних осіб - прізвище, ім`я та по батькові, ідентифікаційний номер платника податку; для юридичних осіб - повне найменування, ідентифікаційний код у Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб -підприємців та громадських формувань), номер рахунку контрагента та код банку контрагента.
Таким чином, державні органи, визначені в ч.1 ст.62 Закону України "Про банки і банківську діяльність", можуть отримати на письмовий запит без рішення суду доступ до інформації про операції за рахунками осіб.

Підстави, зазначені у клопотанні слідчого, погодженому прокурором, є формальними та недостатньо обґрунтованими, без врахування фактичних підстав, передбачених КПК України, зокрема не зазначено чи звертався слідчий або прокурор до банку із запитом для отримання доступу до документів, що перебувають у володінні банку без ухвали слідчого судді та яка була надана відповідь. Водночас у суді слідчий запевнив, що жодних заходів у порядку Закону України «Про банки і банківську діяльність» органом досудового розслідування та прокурором не здійснювалось, пояснити причини такої процесуальної бездіяльності не зміг.

Слідчий суддя не повинен в даному конкретному випадку компенсувати недоліки роботи слідчого та прокурора, перебираючи на себе функцію органу досудового розслідування.

Наведене позбавляє слідчого суддю можливості встановити необхідність застосування такого заходу кримінального провадження як тимчасовий доступ, а тому подане клопотання є передчасним.

Окремо слід звернути увагу, що клопотання подано з ігноруванням ч.1 ст.159 КПК України: тимчасовий доступ до електронних інформаційних систем, комп`ютерних систем або їх частин, мобільних терміналів систем зв`язку здійснюється шляхом зняття копії інформації, що міститься в таких електронних інформаційних системах, комп`ютерних системах або їх частинах, мобільних терміналах систем зв`язку, без їх вилучення.

Стороною кримінального провадження не доведено, що потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи особи, не встановлено доцільності застосування такого заходу забезпечення кримінального провадження як тимчасовий доступ. Відтак у задоволенні клопотання слід відмовити. Відомості, які б спростовували даний висновок, відсутні.

Керуючись ст.ст.131, 132, 159, 160, 163-166, 309, 369-372 КПК України, слідчий суддя

п о с т а н о в и в:

Відмовити у клопотанні.

Ухвала набирає законної сили з моменту оголошення та оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_6