02.12.2022
Справа № 642/1518/22
Провадження № 1-кс/642/817/22
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

30 листопада 2022 року м. Харків

Слідчий суддя Ленінського районного суду м. Харкова ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , адвоката ОСОБА_4 , розглянувши клопотання захисника власника майна ОСОБА_5 адвоката ОСОБА_4 про часткове скасування арешту майна у кримінальному провадженні № 0000719 від 20.09.2022 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України

В С Т А Н О В И В:
Ухвалою слідчого судді Київського районного суду міста Полтава від 29.09.2022 року (справа № 552/6691/22 ) за клопотанням прокурора другого відділу процесуального керівництва управління процесуального керівництва у кримінальних провадженнях слідчих територіального управління Державного бюро розслідувань Харківської обласної прокуратури ОСОБА_3 в рамках кримінального провадження № 0000719 від 20.09.2022 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України, накладено арешт на майно виявлене та вилучене в ході огляду місця події 19.09.2022 року, в тому числі на транспортний засіб Audi, модель А6, д.н.з. НОМЕР_1 з ключами; свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_2 на автомобіль Audi, модель А6, д.н.з. НОМЕР_1 , який перебуває у власності ОСОБА_5 ; та посвідчення водія НОМЕР_3 на ім`я ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ..

25.11.2022 року представник ОСОБА_5 адвокат ОСОБА_4 звернувся до Ленінського районного суду м. Харкова із клопотанням про часткове скасування накладеного арешту, а саме на свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_2 на автомобіль Audi, модель А6, д.н.з. НОМЕР_1 , який перебуває у власності ОСОБА_5 ; та посвідчення водія НОМЕР_3 на ім`я ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ..

На момент розгляду клопотання прокурора ОСОБА_3 про накладення арешту на майно водія ОСОБА_5 , особа, на майно якої розглядалося клопотання про накладення арешту, не був присутнім при розгляді питання про арешт майна, оскільки про проведення судового засідання останній не був повідомлений.

В обгрунтування клопотання посилається на те, що накладення арешту на посвідчення водія ОСОБА_5 є необгрунтованим і суперечить діючому законодавству.

Відповідно до ст. 84 КПК України - «доказами в кримінальному провадженні є фактичні дані, отримані у передбаченому цим Кодексом порядку, на підставі яких слідчий, прокурор, слідчий суддя і суд встановлюють наявність чи відсутність фактів та обставин, що мають значення для кримінального провадження та підлягають доказуванню».

ОСОБА_5 знаходився на місці ДТП до приїзду працівників поліції та ДБР. Сам добровільно передав посвідчення водія НОМЕР_3 та свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_2 слідчому на його вимогу та приймав участь у проведенні огляду.

Під час огляду слідчим була встановлена особа ОСОБА_5 як власника транспортного засобу, а зазначена інформація міститься в сервісному центрі МВС при реєстрації транспортного засобу (у тому числі і обмеження у разі їх наявності), а тому зазначені документи не містять в собі будь-якої інформації, або ознак злочину для проведення судових експертиз саме з цими документами які має значення для проведення досудового розслідування;

20.09.2022 р. слідчим ТУ ДБР внесені відомості до ЄРДР у кримінальному проваджені № 0000719 за ознаками складу кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України, тобто порушення правил безпеки дорожнього руху експлуатації транспорту особами, які керують транспортним засобом, що спричинило смерть потерпілого. Тобто предметом злочину в даному провадженні є дослідження і з`ясування всіх обставин пов`язаних з безпекою дорожнього руху або експлуатації транспорту особами, які керують транспортним засобом, а не дослідження документації на право власності на майно. Для встановлення права власності на майно достатньо зробити копію посвідчення та свідоцтва про реєстрацію ТЗ та перевірити справжність цих документів довідкою з сервісного центру МВС шляхом направлення слідчим запиту на підставі ст. 93 КПК України у разі необхідності. Тому перебування зазначених оригіналів документів в матеріалах кримінального провадження є недоцільним та таким, що порушують права власника транспортного засобу і водія;

Крім того, в розслідуванні злочинів в сфері безпеки транспорту не існує низок експертиз, в яких для дослідження предмету злочину були б необхідні документи, які можуть підтвердити лише право власності та право на керування транспортним засобом. Тому перебування оригіналів вказаних документів є також недоцільним теж є недоцільним і неправомірним.

При наявності на зберіганні у власника ОСОБА_5 посвідчення водія НОМЕР_3 та свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_2 . відсутні будь- які ризики, щодо знищення або переоформлення транспортного засобу Audi, модель А6. д.н.з. НОМЕР_1 , оскільки транспортний засіб і надалі буде перебувати в арешті, знаходиться на зберіганні на арешт майданчику ГУНП в Харківській області, за адресою: м. Харків, вул. Пушкінська, б. 106-107, а тому знищити, продати або іншим чином переоформити транспортний засіб, неможливо.

Крім того, сторона власника майна ОСОБА_5 вважає, що арешт посвідчення водія НОМЕР_3 є виходом суду за межі розгляду поданого прокурором клопотання. оскільки накладення арешту на посвідчення водія позбавляє ОСОБА_5 права керувати будь-яким транспортним засобом в межах своєї категорії, хоча позбавлення права керувань судом є мірою адміністративного або кримінального покарань, різновидом запобіжного заходу в кримінальному провадженні. Вказане до ОСОБА_5 не застосовувалось. Сторона власника майна вказує, що арешт посвідчення водія НОМЕР_3 та свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_2 є порушенням конституційних прав ОСОБА_5 на володіння майном та право керування транспортним засобом.

Крім того, на запит адвоката слідчий Другого СВ (з дислокацією у м. Харків) ТУ ДБР розташованого у м. Полтава повідомив, що він не заперечує проти скасування арешту на документи свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу та посвідчення водія.

У судовому засіданні заявник адвокат ОСОБА_4 клопотання підтримав та просив його задовольнити за викладених в ньому підставах.

Прокурор у судовому засіданні заперечував проти задоволення клопотання про часткове скасування арешту на майно, так як на теперішній час досудове розслідування триває, проводиться експертиза, на теперішній час ще існують потреби у арешті вказаних речей.

Вивчивши клопотання та матеріали справи, вислухавши думку прокурора та заявника, слідчий суддя приходить до наступного висновку.

Відповідно до ч.1 ст.172 КПК України, арештом майна є тимчасове позбавлення підозрюваного, обвинуваченого або осіб, які в силу закону несуть цивільну відповідальність за шкоду, завдану діяннями підозрюваного, обвинуваченого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння, можливості відчужувати певне його майно за ухвалою слідчого судді або суду до скасування арешту майна у встановленому цим Кодексом порядку. Відповідно до вимог цього Кодексу арешт майна може також передбачати заборону для особи, на майно якої накладено арешт, іншої особи, у володінні якої перебуває майно, розпоряджатися будь-яким чином таким майном та використовувати його.

Арешт може бути накладено на майно підозрюваного, обвинуваченого, осіб, які в силу закону несуть цивільну відповідальність за шкоду, завдану діяннями підозрюваного, обвинуваченого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння.

При розгляді клопотання про арешт майна особа, яка є власником вказаного майна не була присутня.

Відповідно до ч.1 ст.174 КПК України, власник майна, який не був присутнім при розгляді питання про арешт майна, має право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею.

Арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

Відповідно до ч. 11 ст. 170 КПК України заборона або обмеження користування, розпорядження майном можуть бути застосовані лише у разі, коли існують обставини, які підтверджують, що їх незастосування призведе до приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування передачі майна.

Прокурором зазначено, що на теперішній час підстави для скасування арешту в частині заявленого відсутні. Посилався на те, що вилучені в ході огляду місця події від 19.09.2022 речі та документи є доказом злочину, можуть зберігати на собі сліди злочину та бути використаними як доказ у кримінальному провадженні, з метою забезпечення збереження речових доказів.

З матеріалів клопотання вбачається, що транспортний засіб Audi, модель А6, д.н.з. НОМЕР_1 , який перебуває у власності ОСОБА_5 , як речовий доказ необхідний експертній установі для проведення низки авто-технічних експертиз з метою встановлення механізму дорожньо-транспортної події та дій її учасників, у зв`язку із чим ухвалою слідчого судді було накладено арешт на вказаний автомобіль, в тому числі на свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_2 на автомобіль Audi, модель А6, д.н.з. НОМЕР_1 .

На теперішній час експертиза триває.

Згідно ч. 1 ст. 98 КПК України, речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Відповідно ч.2 ст.173 КПК України, при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: 1) правову підставу для арешту майна; 2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу).

Транспортний засіб Audi, модель А6, д.н.з. НОМЕР_1 , який перебуває у власності ОСОБА_5 та свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_2 на автомобіль Audi, модель А6, д.н.з. НОМЕР_1 були вилучені під час огляду місця події 19.09.2022 року та постановою від 20.09.2022 року вилучені речі були визнані речовими доказами.

Прокурором доведено, що транспортний засіб разом з технічним паспортом на цей автомобіль, має значення для забезпечення даного кримінального провадження, за існування розумних підозр вважати, що це майно є доказом злочину, за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 КПК України.

Слідчий суддя зазначає, що під час розгляду клопотання про часткове скасування арешту майна матеріали кримінального провадження для дослідження не надавались, а відтак слідчий суддя позбавлений можливості вирішити питання про наявність правових підстав для скасування арешту майна саме на свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_2 на автомобіль Audi, модель А6, д.н.з. НОМЕР_1 .

Заходи забезпечення у вигляді арешту майна мають бути пропорційними щодо мети їх застосування, повинен бути встановлений справедливий баланс між завданнями кримінального провадження та вимогою захисту основних прав особи.

При цьому слідчий суддя враховує наслідки арешту майна, розумність та співрозмірність обмеження завданням кримінального провадження, а також те, що на теперішній час питання щодо скасування арешту саме на транспортний засіб власником майна не порушується. Наявність або відсутність у власника лише самого документа - свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_2 , та скасування арешту на свідоцтво, не позбавляє та не відновлює його право володіння своїм майном, на яке накладено арешт.

Відповідно до ч. 1 ст. 100 КПК України речовий доказ, який був наданий стороні кримінального провадження або нею вилучений, повинен бути як найшвидше повернутий володільцю, крім випадків, передбачених статтями 160-166, 170-174 цього Кодексу.

Враховуючи викладене, слідчий суддя приходить до висновку, що потреби досудового розслідування у даному кримінальному провадженні на теперішній час виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи особи, відповідає належній правовій процедурі та завданням кримінального провадження.

На підставі викладеного, слідчий суддя приходить до переконання, що клопотання в частині скасування арешту на свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_2 на автомобіль Audi, модель А6, д.н.з. НОМЕР_1 задоволенню не підлягає.

Разом з тим, слідчий суддя зазначає, що відмова в задоволенні клопотання про скасування арешту майна не позбавляє особу права повторно звернутись до суду з відповідним клопотанням.

Що стосується клопотання в частині скасування арешту на посвідчення водія НОМЕР_3 на ім`я ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , то слідчий суддя зазначає наступне.

Накладення арешту на посвідчення водія як документа, що посвідчує спеціальне право особи, є неналежний захід забезпечення кримінального провадження.

Якщо слідчий, прокурор уважає за доцільне позбавити особу (підозрюваного) права на керування транспортним засобом, то застосуванню підлягає інший захід забезпечення, а саме тимчасове обмеження в користуванні спеціальним правом (глава 13; п. 1 ч. 1 ст. 148 КПК України) без паралельного ініціювання арешту посвідчення водія.

Підстава для арешту майна (посвідчення водія), як належного та допустимого доказу у кримінальному провадженні, не відповідає розумності та співрозмірності обмеження права користування документом. Вирішення питання про тимчасове обмеження у користуванні спеціальним правом передбачено ст. 152 КПК.

Таким чином, слідчий суддя погоджується з доводами заявника щодо необгрунтованого накладення арешту на водійське посвідчення та вважає, оскільки вказаний спосіб забезпечення кримінального провадження є неналежним, та в значній мірі обмежує законні права та інтереси власника майна, тому, в цій частині клопотання підлягає задоволенню.

Таким чином, слідчий суддя вважає, що клопотання про часткове скасування арешту майна в порядку ст. 174 КПК України підлягає частковому задоволенню.

Керуючись ст. 132, 167, 168, 170, 172, 173, 174,175, 372, 376, 395 КПК України, слідчий суддя, -

У Х В А Л И В:
Клопотання задовольнити частково.

Арешт накладений ухвалою слідчого судді Київського районного суду м. Полтави від 29.09.2022 у справі № 552/6691/22 (1-кс/552/2679/22) на майно скасувати частково у частині накладення арешту на посвідчення водія НОМЕР_3 на ім`я ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Зобов`язати повноважного слідчого Другого слідчого відділу (з дислокацією у м. Харкові) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Полтаві повернути ОСОБА_5 посвідчення водія НОМЕР_3 на ім`я ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

В іншій частині у задоволенні клопотання відмовити.

Копію ухвали надати прокурору та заявнику.

Апеляційна скарга, на ухвалу слідчого судді, може бути подана протягом пяти днів з дня її оголошення.

Ухвала слідчого судді набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

Слідчий суддя ОСОБА_1