Справа № 146/356/23
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"31" березня 2023 р. Томашпільський районний суд Вінницької області

в складі головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участі секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

захисника ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в смт. Томашпіль в режимі відеоконференції кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000034 від 04 лютого 2023 року на підставі обвинувального акту по обвинуваченню ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця смт. Вапнярка Томашпільського району Вінницької області українця, громадянина України, освіта середня-спеціальна, одруженого, на утриманні має неповнолітніх дітей, працюючого військовослужбовцем, є учасником АТО, особою з інвалідністю, депутатом та потерпілим внаслідок Чорнобильської катастрофи не є, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України

В С Т А Н О В И В :

Сержант ОСОБА_4 будучи військовослужбовцем, згідно до ст.ст.11, 16,49,127-128 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, окрім іншого, зобов`язаний свято та непорушно додержуватись Конституції України та законів України, Військової присяги, віддано служити Українському народові, сумлінно й чесно виконувати військовий обов`язок, бути хоробрим, ініцативним, сумлінно й чесно виконувати військовий обов`язок, бути хоробрим, ініціативним і дисциплінованим, постійно підвищувати рівень військових професійних знань, удосконалювати свою виучку та майстерність, знати та виконувати свої обов`язки й додержуватись вимог Статутів Збройних Сил України, виконувати службові обов`язки, що визначають обсяг виконання завдань, доручених йому за посадою, постійно бути зразком високої культури, скромності й витримки, берегти військову честь, завжди пам`ятати, що за його поведінкою судять не лише про нього, а й про Збройні Сили України в цілому, точно та вчасно виконувати покладені на нього обов`язки та поставлені йому завдання, додержуватись військової дисципліни, не допускати негідних учинків, точно, вчасно та сумлінно виконувати накази командирів (начальників).

Статтями 3-4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України передбачено, окрім іншого, що військова диисципліна досягається шляхом особистої відповідальності кожного військовослужбовця за дотримання Конституції та законів України, Військової присяги, виконання своїх обов`язків, вимог Статутів Збройних Сил України, а також зобов`язує кожного військоовслужбовця додержуватись Конституції та законів України, Військової присяги, неухильно виконувати вимоги Статутів Збройних Сил України, накази командирів.

Відповідно до вимог п.21 ч.1 ст. 23 Закону України «Про національну поліції», окрім іншого, поліція відповідно до покладених на неї завдань здійснює контроль за дотримання фізичними особами спеціальних правил та порядку зберіганння й використання боєприпасів.

Згідно до п.1 додатку №1 до потсанови Верховної Ради України «Про право власності на окремі види майна» № 2471-ХІІ від 17.06.1992, окрім іншого, до видів майна, що не може перебувати у власності громадян належать боєприпаси.

Пунктом 1 Положення про дозвільну систему, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 576 від 12.10.1992, (далі Положення) передбачено, що дозвільна система- це особливий порядок виготовлення, придбання, зберігання, перевезення, обліку й використання спеціально визначених предметів, матеріалів і речовин, а також відкриття та функціонування окремих підприємств, майстерень і лабораторій із метою охорони інтересів держави та безпеки громадян.

Відповідно до вимог п.2 Положення, окрім іншого, передбачено, що до предметів, матеріалів і речовин, на які поширюється дозвільна система, належать, окрім іншого, вогнепальна зброя (нарізна воєнних зразків, несучасна стрілецька, спортивна, навчальна, охолощена, мисливська нарізна й гладкоствольна), бойові припаси до неї.

Згідно до п. 9 Положення, окрім іншого, видача дозволів на виготовлення, придбання, зберігання, облік, охорону, перевезення й використання предметів, матеріалів і речовин здійснюється на вогнепальну зброю ( нарізну воєнних зразків, несучасну стрілецьку, спортивну, навчальну, охолощену, мисливську нарізну й гладкоствольну), бойові припаси до неї у порядку, визначеному Міністерстовм внутрішніх справ.

Пунктом 2.1 Інструкції про порядок виготовлення, придбаня, зберігання, обліку, перевезення та використання вогнпальної, пневматичної і холодної зброї, пристроїв вітчизняного виробництва для відстрілу патронів, споряджених гумовими чи аналогічними за своїми властивостями метальними снарядами несмертельної дії, та патронів до них, а також боєприпасів до зброї, основних частин зброї та вибухових матеріалів, затвердженої наказом Міністерства внутрішнії справ України № 622 від 21.08.1998 року, передбачено, окрім іншого, що здійснюючи дозвільну систему, органи поліції відповідно до законодавства України видають громадянам дозволи на придбання, зберігання та носіння вогнепальної мисливської зброї, холодної, охолощеної, пневматичної зброї, пристроїв.

Водночас, у порушення зазначених вище норм законодавства України військовослужбовець військової служби за мобілізацією військової частини НОМЕР_1 топогеодезист взводу звукометричної розвідки батареї управління та артилерійської розвідки сержант ОСОБА_4 учинив кримінальне правопорушення за наступних обставин.

Так, у невстановлені у ході проведення досудового розслідування час, день та місці, але не пізніше грудня 2022 року сержант ОСОБА_4 , будучи військовослужбовцем військової служби за мобілізацією військової частини НОМЕР_1 , обіймаючи посаду топогеодезиста взводу звукометричної розвідки батареї управління та артилерійської розвідки, діючи з прямим умислом, із особистих мотивів та метою, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, достовірно знаючи про відсутність у нього передбаченого законом дозволу, перебуваючи у м. Авдіївка Донецької області придбав у невстановлений у ході проведення досудового розслідування спосіб бойові припаси, а саме дві бойові гранати, одну оборону осколкову ручну гранату «Ф-1» та іншу наступальну ручну гранату типу « GHO-1» іноземного виробництва (Болгарія).

Придбавши вказані гранати сержант ОСОБА_4 перевіз їх до місця свого проживання за адресою : АДРЕСА_1 та продовжив їх та зберігати.

Надалі, наприкінці грудня 2022 року (більш точні час та день у ході проведення досудового розслідування не установлені) сержант ОСОБА_4 , діючи з прямим умислом, із особистих мотивів та метою, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, перебуваючи у будинку за місцем свого проживання безоплатно передав своєму сину ( цивільній особі) ОСОБА_6 , матеріали досудового розслідування щодо якої містяться у іншому кримінальному провадженні, одну із зазначених бойових гранат , а саме «GHO-1».

Іншу бойову оборону осколкову ручну гранату «Ф-1» сержант ОСОБА_4 продовжив зберігати за шафою у житловій кімнаті власного будинку до тих пір поки її не було виявлено його донькою ОСОБА_7 та в подальшому 04 лютого 2023 року не вилучено працівниками поліції в ході обшуку.

Відповідно до ч.3 ст. 349 КПК України, суд має право, якщо проти цього не заперечують учасники судового провадження, визнати недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються. При цьому суд з`ясовує, чи правильно розуміють зазначені особи зміст цих обставин, чи немає сумнівів у добровільності їх позиції, а також роз`яснює їм, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.

В судовому засіданні ОСОБА_4 вину в пред`явленому обвинуваченні визнав повністю, щиро розкаявся у вчиненому і вважає, як і інші учасники судового розгляду за можливе при дослідженні доказів по справі обмежитись його допитом та характеризуючими матеріалами. З`ясувавши розуміння обвинуваченим змісту обставин, які не будуть досліджуватись, роз`яснивши, що у такому випадку він буде позбавлений права оспорювати ці фактичні обставини у апеляційному порядку, впевнившись у добровільності та істинності його позиції, суд вважає обсяг доказів, що підлягають дослідженню визначити допитом обвинуваченого та характеризуючими даними.

Обвинувачений ОСОБА_4 суду пояснив, що він проходив службу в Авдіївці Донецької області і знайшов там гранати. Оскільки ніхто в нього їх не вилучав, він забрав їх додому. Дані гранати мав відвезти в частину. Старшому синові дав гранату, щоб він її сховав, щоб не побачила неповнолітня дитина. На меті, щоб збути гранату в нього не було.

Дії ОСОБА_4 державним обвинуваченням вірно кваліфіковано за ч. 1 ст. 263 КК України, тобто у зберіганні, придбанні та передачі бойових припасів без передбаченого законом дозволу.

Обставинами, які пом`якшують покарання обвинуваченого ОСОБА_4 суд вважає, щире каяття та активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення.

Обставини, які обтяжують покарання обвинуваченого, судом не встановленні.

При вирішенні питання про призначення обвинуваченому покарання суд керується вимогами ст. ст. 65-67 КК України та Постановою Пленуму Верховного Суду України від 24.10.2003 року «Про практику призначення судами кримінального покарання» з послідуючими змінами та доповненнями та виходить із принципів законності, справедливості, обгрунтованності та індивідуалізації покарання.

При цьому суд також враховує, що відповідно до ст. 50 КК України покарання є заходом примусу та полягає в передбаченому законом обмеженні прав та свобод засудженого та у відповідності до ч. 2 ст. 50 КК України має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженими, так і іншими особами.

Враховуючи вищевикладене, суд враховує характер та ступінь суспільної небезпеки вчиненого злочину, обставини, що пом`якшують покарання обвинуваченого, відсутність обставин, які обтяжують покарання, особу обвинуваченого, який раніше не притягувався до кримінальної відповідальності, на обліку в лікаря психіатра та лікаря нарколога не перебуває, компроментуючі матеріали відсутні, вину визнав, суд дійшов висновку, що ОСОБА_4 , необхідно призначити покарання в межах санкції ч. 1 ст.263 КК України, у виді позбавлення волі та одночасно звільнити його від покарання з випробовуванням на підставі ст.ст. 75, 76 КК України, що на переконання суду відповідатиме меті покарання, гуманності, справедливості і не потягне за собою порушення засад виваженості, що включає наявність розумного балансу між захищуваними інтересами суспільства та правами особи, яка притягується до кримінальної відповідальності, і захистом інтересів суспільства.

Відповідно до довідки про витрати на проведення експертизи в кримінальному провадженні № 0000034 до висновку експерта №СЕ-19/102-23/2947-ВТХ від 17.02.2023 року вартість проведення дослідження вибухових пристроїв, слідів та обставин вибуху становить 3020,48 грн які підлягають стягненню з ОСОБА_4 на користь держави.

Питання про речові докази вирішити відповідно до ст. 100 КПК України.

Цивільний позов не заявлявся.

На підставі викладеного і керуючись ст. ст. 368, 370-374 КПК України, суд,

УХВАЛИВ:

Визнати винним ОСОБА_4 у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України та призначити йому покарання у виді 3 (три) роки позбавлення волі.

Відповідно до ст. 75 КК України звільнити засудженого ОСОБА_4 від відбування призначеного покарання з випробуванням, якщо він протягом іспитового строку терміном 1 (один) рік не вчинить нового злочину і виконає покладені на нього обов`язки.

Відповідно до п. п. 1, 2 ч. 1 ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_4 обов`язки: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Початок іспитового строку рахувати з моменту проголошення вироку.

Згідно з ч. 5 ст. 72 КК України зарахувати попереднє ув`язнення ОСОБА_4 (його тримання під вартою з 04 лютого 2023 року по 31 березня 2023) у строк покарання.

Запобіжний захід у виді тримання під вартою ОСОБА_4 до набрання вироком законої сили скасувати.

Звільнити ОСОБА_4 з-під варти в залі судового засідання.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь держави витрати, пов`язані з проведенням дослідження вибухових пристроїв, слідів та обставин вибуху в кримінальному провадженні в сумі 3020,48 грн (три тисячі двадцять гривень 48 копійок).

Зняти арешт, який було накладено ухвалою слідчого судді Томашпільського районного суду Вінницької області від 07 лютого 2023 року, а саме на предмет ззовні схожий на гранату типу «Ф-1» з маркуванням «УЗРГМ-2».

Речові докази у справі, а саме: граната типу «Ф-1» з маркуванням «УЗРГМ-2», яка поміщена до кімнати зберігання речових доказів відділу вибухотехнічної служби ГУНП у Вінницькій області за адресою м. Вінниця вул. Мечнікова, 7, - знищити.

Вирок може бути оскаржений з підстав, передбачених ст. 394 КПК України до Вінницького апеляційного суду через Томашпільський районний суд Вінницької області шляхом подачі апеляції протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Обвинуваченому та прокурору копія вироку вручається негайно після його проголошення.

Учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні, копія судового рішення надсилається не пізніше наступного дня після ухвалення.

Суддя ОСОБА_1