Центральний районний суд м. Миколаєва
_____________________________________________________________________________________
Справа № 490/3980/22
Провадження № 1-кп/490/516/2022
У Х В А Л А

11 листопада 2022 року

Центральний районний суд міста Миколаєва

У складі : головуючого - судді ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2

за участі прокурора ОСОБА_3

обвинуваченого ОСОБА_4

його захисника ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Миколаєві кримінальну справу за обвинуваченням

ОСОБА_6 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 у с. Торосово Волосовського району Ленінградської області Російської Федерації, є українцем, громадянином України, здобув загальну середню освіту, не є одруженим, має доньку ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , виконує роботу за кордоном, мешкає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не вчиняв злочинів та не судився

у вчиненні злочину, передбаченого частиною 2 статті 309 Кримінального Кодексу України, -

В С Т А Н О В И В :

І……Під час судового розгляду кримінального провадження прокурор просив про оголошення перерви для надання йому часу на вчинення дій щодо уточнення обвинувачення.

ІІ……Прокурор також просив вирішити питання про застосування відносно обвинуваченого запобіжного заходу.

1. В зв`язку із таким просив продовжити строк тримання обвинуваченого під вартою на 60 діб, спираючись про те, що ризики, які були враховані під час обрання цього запобіжного заходу, наразі не зникли та не зменшились.

2. Захисник під час судового розгляду проти задоволення клопотання прокурора заперечував та просив змінити обраний відносно обвинуваченого запобіжний захід на більш м`який.

3. Обвинувачений під час судового розгляду кримінального провадження позицію свого захисника підтримав..

Встановлені судом обставини

1. В провадженні Центрального районного суду міста Миколаєва знаходиться кримінальне провадження про обвинувачення ОСОБА_4 у вчиненні злочину, що передбачений частиною 2 статті 307 Кримінального Кодексу України.

2. В межах цього кримінального провадження ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні злочину за таких обставин.

У невстановлений в ході досудового розслідування час [він], керуючись корисливим мотивом і переслідуючи мету незаконного збагачення, обрав в якості джерела отримання прибутку діяльність, пов`язану з незаконним придбанням, зберіганням, а також незаконним збутом, на території м. Миколаєва Миколаївської області, особливо небезпечного наркотичного засобу, обіг якого заборонено - канбісу.
Так, реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на незаконне придбання з метою збуту вказаного особливо небезпечного наркотичного засобу, ОСОБА_4 05.04.2021 приблизно о 07.00 годині, більш точного часу в ході досудового розслідування не встановлено, придбав через невстановлений Telegram канал, у невстановленої особи, особливо небезпечний наркотичний засіб - канабіс. Отримавши через невстановлений Telegram канал інформацію про місце знаходження особливо небезпечного наркотичного засобу - канатбісу, ОСОБА_4 попрямував до вул. Прохолодна, яка розташована в мікрорайоні Ракетне Урочище в м. Миколаєві, де біля смітника, підібрав пакунок, всередині якого знаходився особливо небезпечний наркотичний засіб - канабіс, який був заздалегідь розфасований в полімерні згортки, загальною кількістю 71 згорток, вагою не менше ніж 63,644 г. Таким чином, ОСОБА_4 незаконно придбав з метою збуту особливо небезпечний наркотичний засіб - канабіс у вказаному розмірі.
Після чого, реалізуючи свій умисел, направлений на незаконне зберігання з метою збуту особливо небезпечного наркотичного засобу - канабісу, ОСОБА_4 поклав до кишень свого одягу та рюкзаку 71 полімерний згорток з вказаним особливо небезпечним наркотичним засобом, вагою не менше ніж 63,644 г. та відправився по вул. Набережної в м. Миколаєві, з метою його подальшого збуту за допомогою попередньо заготовлених схованок "закладок" іншим особам на території м. Миколаєва. Таким чином, ОСОБА_4 незаконно зберігав з метою збуту особливо небезпечний наркотичний засіб - канабіс.
Того ж дня, приблизно о 08.00 годині, більш точного часу в ході проведення досудового розслідування не встановлено, ОСОБА_4 , знаходячись на вул. Набережній в м. Миколаєві, реалізуючи свій злочинний умисел направлений на незаконний збут особливо небезпечного наркотичного засобу - канабісу, сховав в землю поруч з кам`яним парканом 2 полімерних згортка з вказаним особливо небезпечним наркотичним засобом, загальною вагою 1,795 г. неподалік колишнього кафе "Лануж" на відстані приблизно 50 м. один від одного, таким чином незаконно його збув за допомогою схованок "закладок" у вказаному розмірі.
Решту раніше придбаного особливо небезпечного наркотичного засобу - канабісу, ОСОБА_4 залишив у полімерних пакетах різного кольору та ємності у кількості 69 пакунків, загальною вагою 61,849 г. та зберігав при собі для подальшого незаконного збуту.
Вказані дії ОСОБА_8 кваліфіковані за частиною 2 статті 307 Кримінального Кодексу України - як незаконні придбання, зберігання з метою збуту та незаконний збут особливо небезпечних наркотичних засобів.

3. 05 квітня 2021 року в межах цього кримінального провадження ОСОБА_4 був затриманим.

3.1. Ухвалою слідчого судді Центрального районного суду міста Миколаєва ОСОБА_9 від 07 лютого 2021 року відносно нього був обраний запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком до 03 червня 2021 року включно. Одночасно судом була визначена застава у сумі 150.000 грн., за умови внесення якої ОСОБА_4 підлягав звільненню з-під варти.

3.2. В подальшому ухвалами Центрального районного суду міста Миколаєва строк тримання ОСОБА_4 під вартою продовжувався неодноразово, востаннє - ухвалою від 13 жовтня 2022 року до 13 листопада 2022 року включно.

3.3. Під час обрання відносно ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та продовження строку його тримання під вартою слідчі судді та суд виходили з того, що існують ризики того, що обвинувачений може переховуватись від суду, незаконно впливати на свідків та продовжити займатись злочинною діяльністю.

4. Розгляд цієї справи у Центральному районному суді міста Миколаєва відбувався таким чином.

3.1. Протягом періоду з 31 травня 2021 року до 26 квітня 2022 року справа перебувала в провадженні судді ОСОБА_10 .

Протягом цього періоду суд дослідив документи, наявні в розпорядженні сторін, та допитав низку доказів.

3.2. Відповідно до розпорядження Голови Верховного Суду № 14/0/149-22 від 26 квітня 2022 року суддя ОСОБА_10 була відрядженою до Печерського районного суду міста Києва.

В зв`язку із таким розпорядженням в.о. керівника апарату Центрального районного суду міста Миколаєва № 213 від 29 квітня 2022 року було ухвалено про повторний автоматизований розподіл цієї справи.

Внаслідок повторного автоматизованого розподілу справи, проведеного відповідно до вказаного розпорядження 29 квітня 2022 року автоматизованою системою діловодства суду для розгляду цього кримінального провадження був визначений головуючий суддя - ОСОБА_11 .

3.3. Протягом періоду з 29 квітня 2022 року до 08 серпня 2022 року судом, з огляду на оперативну обстановку у місті Миколаєві, лише вирішувалось питання про доцільність подальшого перебування обвинуваченого під вартою.

3.4. Розпорядженням Голови Верховного Суду № 345/0/149-22 від 08 серпня 2022 року суддя ОСОБА_11 була відрядженою до Приморського районного суду м. Одеси.

За такого розпорядженням в.о. керівника апарату Центрального районного суду міста Миколаєва № 749 від 11 серпня 2022 року було ухвалено про здійснення повторного автоматизованого розподілу цього кримінального провадження.

3.5. На виконання цього розпорядження 11 серпня 2022 року був здійснений повторний автоматизований розподіл цього кримінального провадження, внаслідок чого для розгляду цього кримінального провадження був визначений головуючий суддя - ОСОБА_1 .

3.6. Наразі судом, з огляду на те, що головуючий у справі не є згодним з частиною ухвалених у попередньому складі суду рішень, судовий розгляд цього кримінального провадження розпочатий з початку.

4. Хід нового судового розгляду відбувається таким чином.

4.1. Під час нового судового розгляду прокурор оголосив обвинувальний акт.

4.2. Далі, обвинувачений заявив, що визнає свою вину у повному обсязі.

4.3. З огляду на позицію обвинуваченого суд, з урахуванням думки сторін про можливість такого, визнав за недоцільне дослідження доказів із приводу обставин, які ніким не оспорюються, зокрема - із приводу часу, місця та способу, що характеризують поведінку обвинуваченого.

4.4. В той же час, з огляду на категоричні настанови судової практики щодо порядку підтвердження виду, назви і властивостей наркотичного засобу, а також - його кількості - суд дослідив залучені до матеріалів кримінального провадження висновки експертів.

Окрім того, з метою дослідження позиції обвинуваченого під час досудового розслідування, суд дослідив відомості, що містяться у документі під назвою "Протокол огляду місця події" від 05 квітня 2021 року.

До того ж, суд дослідив документи, що характеризують особу обвинуваченого.

4.5. Після цього суд, з урахуванням думки сторін про можливість такого, ухвалив про закінчення судового розгляду, провів судові дебати, надав обвинуваченому останнє слово та вийшов до нарадчої кімнати для ухвалення вироку.

4.6. Під час ухвалення вироку в нарадчій кімнаті з`ясувалось, що загальна кількість наркотичної речовини, про яку йдеться у залучених до матеріалів кримінального провадження висновків експертів та та, що відповідає вказаній в обвинувальному акті, різняться.

За такого суд змушений був ухвалою від 08 листопада 2022 року поновити дослідження обставин справи та перевірку їх доказами.

4.7. На теперішній час прокурор просить про оголошення перерви у судовому засіданні.

5. Матеріали справи доводять, що обвинувачений раніше не вчиняв злочинів та не судився, на обліках в лікарів психіатра та нарколога не перебуває, має дружину та малолітню доньку, а також - утримує батьків пенсійного віку, яких утримує.

6. Відповідно до статті 1 Указу Президента України № 64/2022 від 24 лютого 2022 року (затвердженого Законом України № 2102- ІХ від 24 лютого 2022 року) /із змінами, внесеними Указами: від 14 березня 2022 року № 133/2022 (затвердженим Законом України від 15 березня 2022 року № 2119-ІХ); від 18 квітня 2022 року № 259/2022 (затвердженим Законом України від 21 квітня 2022 року № 2212-ІХ), від 17 травня 2022 року № 341/2022 (затвердженим Законом України від 23 травня 2022 року № 2263-ІХ) з 24 лютого 2022 року й до теперішнього часу на Україні безперервно діє військовий стан.

7. Наразі територія міста Миколаєва є наближеною до тимчасово окупованих територій, в зв`язку із чим піддається обстрілам артилерією та засобами повітряної атаки.

Положення закону, якими керувався суд при постановленні ухвали.

Що регулюють подальший розгляд кримінального провадження.

1. Відповідно до частини 1 статті 341 Кримінального Процесуального Кодексу України

Суд за клопотанням прокурора відкладає судове засідання та надає прокурору час для складення та погодження відповідних процесуальних документів.

Що регулюють порядок застосування запобіжного заходу.

1. Відповідно до статті 331 Кримінального Процесуального Кодексу України:
Під час судового розгляду суд за клопотанням сторони обвинувачення або захисту має право своєю ухвалою змінити, скасувати або обрати запобіжний захід щодо обвинуваченого /частина 1/
…
Незалежно від наявності клопотань суд зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою до спливу двомісячного строку з дня надходження до суду обвинувального акта, клопотання про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру чи з дня застосування судом до обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. За наслідками розгляду питання суд своєю вмотивованою ухвалою скасовує, змінює запобіжний захід у вигляді тримання під вартою або продовжує його дію на строк, що не може перевищувати двох місяців. Копія ухвали вручається обвинуваченому, прокурору та направляється уповноваженій службовій особі місця ув`язнення.
До спливу продовженого строку суд зобов`язаний повторно розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою, якщо судове провадження не було завершене до його спливу.
/частина 3/

2. Відповідно до частини 1 статті 177 Кримінального Процесуального Кодексу України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам:

1)переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду;

2)знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення;

3)незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні;

4)перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином;

5)вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Відповідно ж до частини 2 цієї статті підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.

3. Відповідно до частини 1 статті 176 Кримінального Процесуального Кодексу України запобіжними заходами є:

1)особисте зобов`язання;

2)особиста порука;

3)застава;

4)домашній арешт;

5)тримання під вартою.

Відповідно до статті 179 цього Кодексу особисте зобов`язання полягає у покладенні на підозрюваного, обвинуваченого зобов`язання виконувати покладені на нього слідчим суддею, судом обов`язки, передбачені статтею 194 цього Кодексу.

Відповідно до статті 180 Кримінального Процесуального Кодексу України особиста порука полягає у наданні особами, яких слідчий суддя, суд вважає такими, що заслуговують на довіру, письмового зобов`язання про те, що вони поручаються за виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього обов`язків відповідно до статті 194 цього Кодексу і зобов`язуються за необхідності доставити його до органу досудового розслідування чи в суд на першу про те вимогу.

Відповідно до частини 1 статті 182 Кримінального Процесуального Кодексу України застава полягає у внесенні коштів у грошовій одиниці України на спеціальний рахунок, визначений в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України, з метою забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього обов`язків, під умовою звернення внесених коштів у доход держави в разі невиконання цих обов`язків.

При цьому відповідно до частини 5 цієї статті розмір застави щодо особи, обвинуваченої у вчиненні особливо тяжкого злочину, визначається у межах від вісімдесяти до трьохсот розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Відповідно до частини 1 статті 181 Кримінального Процесуального Кодексу України домашній арешт полягає в забороні підозрюваному, обвинуваченому залишати житло цілодобово або у певний період доби.

4. Відповідно до статті 183 Кримінального Процесуального Кодексу України

Тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частиною п`ятою статті 176 цього Кодексу.
/частина 1/

Зі змісту статті 7 Закону України "Про попереднє ув`язнення" сутність цього запобіжного заходу полягає у триманні осіб у встановлених для цього місцях, які забезпечують їх ізоляцію, постійний нагляд за ними і роздільне тримання їх у порядку, передбаченому статтею 8 цього Закону.

5. Зі змісту статті 199 Кримінального Процесуального Кодексу України вбачається, що суд може ухвалити про продовження строку тримання обвинуваченого під вартою у разі, якщо буде доведено, що:
1)неможливе закінчення судового розгляду до закінчення дії попередньої ухвали про тримання під вартою;
2)встановлений раніше ризик не зменшився або з`явилися нові ризики, які виправдовують тримання особи під вартою.

6. Відповідно до статті 8 Кримінального Процесуального Кодексу України кримінальне провадження здійснюється з додержанням принципу верховенства права, відповідно до якого людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави; принцип верховенства права у кримінальному провадженні застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини.
Окрім того, відповідно до статті 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» від 23 лютого 2006 року Конвенція про захист прав та основоположних свобод /далі - Конвенція/ та практика Європейського суду з прав людини визнаються в Україні джерелом права

6.1. Відповідно до визначеного Європейським судом з прав людини поняттям під час вирішення питання щодо запобіжного заходу під обґрунтованою підозрою слід розуміти добросовісне припущення про вчинення особою певного діяння, яке ґрунтується на об`єктивних відомостях, які:

-можна перевірити у судовому розгляді;

-спонукали б неупереджену та розумну людину вдатися до практичних дій, щоб з`ясувати, чи є така підозра обґрунтованою.

Добросовісним можна вважати припущення, яке висунуте компетентним органом у встановленому законом порядку та ґрунтується на підході до справи, що характеризується правдивістю, сумлінністю та ретельністю.

6.2. У пункті 48 рішення у справі "Чеботарь проти Молдови" Європейський Суд з Прав Людини зазначив таке.
"Суд повторює, що для того, щоб арешт по обґрунтованій підозрі був виправданий у відповідності з статтею 5 & 1 (с), поліція не зобов`язана мати докази, достатні для пред`явлення обвинувачення, ні в момент арешту ні під час перебування заявника під вартою. Також не обов`язково, щоб затриманій особі були, по кінцевому рахунку, пред`явлені обвинувачення, або щоб ця особа була піддана суду. Метою попереднього тримання під вартою є подальше розслідування кримінальної справи, яке повинно підтвердити або розвіяти підозру, яка є підставою для затримання
При цьому у тому ж пункті Суд, посилаючись на свою прецедентну практику зазначає, що самого факту, що підозра є добросовісною, недостатньо. Словосполучення "обґрунтована підозра" означає наявність фактів або інформації, що здатні переконати об`єктивного спостерігача, що особо, можливо, вчинила злочин.

6.3. У своєму рішенні від 10 лютого 2011 року у справі «Харченко проти України» Європейський Суд з прав людини зазначив, що питання про те, чи є тривалість тримання під вартою обґрунтованою, не можна вирішувати абстрактно. Воно має вирішуватися в кожній справі з урахуванням конкретних обставин, підстав, якими національні органи мотивували свої рішення, та належно задокументованих фактів, на які посилався заявнику своїх клопотаннях про звільнення з-під варти. Таке, що продовжується, тримання під вартою може бути виправданим у тій чи іншій справі лише за наявності специфічних ознак того, що цього вимагають істинні вимоги публічного інтересу, які, незважаючи на існування презумпції невинуватості, переважують правило поваги до особистої свободи /пункт 79/.
Розширюючи цю тезу, у своєму рішенні у справі «Лабіта проти Італії» Європейський Суд з прав людини зазначив, що передусім національні судові органи мають забезпечити, щоб у будь-якому конкретному випадку досудове тримання обвинуваченої особи під вартою не перевищувало розумного строку. З цією метою вони повинні вивчити всі факти «за» і «проти» наявності справжньої вимоги громадських інтересів, яка, попри належну повагу до принципу презумпції невинуватості, виправдовувала б відступ від правила поваги до особистої свободи, та викласти їх у своєму рішенні щодо відхилення клопотання про звільнення.

При цьому існування розумної підозри, що заарештована особа вчинила правопорушення, є умовою sine qua non для тривалого тримання під вартою, але через деякий час ця умова перестає бути достатньою. У таких випадках суд повинен встановити наявність інших підстав, що виправдовують подальше позбавлення свободи. /пункти 152 - 153/.

7. Відповідно до частини 5 статті 194 Кримінального Процесуального Кодексу України:

Якщо під час розгляду клопотання про обрання запобіжного заходу, не пов`язаного з триманням під вартою, прокурор доведе наявність всіх обставин, передбачених частиною першою цієї статті, слідчий суддя, суд застосовує відповідний запобіжний захід, зобов`язує підозрюваного, обвинуваченого прибувати за кожною вимогою до суду або до іншого визначеного органу державної влади, а також виконувати один або кілька обов`язків, необхідність покладення яких була доведена прокурором, а саме:
1)прибувати до визначеної службової особи із встановленою періодичністю;
2)не відлучатися із населеного пункту, в якому він зареєстрований, проживає чи перебуває, без дозволу слідчого, прокурора або суду;
3)повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та/або місця роботи;
4)утримуватися від спілкування з будь-якою особою, визначеною слідчим суддею, судом, або спілкуватися з нею із дотриманням умов, визначених слідчим суддею, судом;
5)не відвідувати місця, визначені слідчим суддею або судом;
6)пройти курс лікування від наркотичної або алкогольної залежності;
7)докласти зусиль до пошуку роботи або до навчання;
8)здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну;
9)носити електронний засіб контролю.

Мотиви, з яких виходив суд при постановленні ухвали.

Стосовно подальшого руху кримінального провадження.

1. Зі змісту процитованих вище приписів статті 341 Кримінального Процесуального Кодексу України вбачається, що наразі суд зобов`язаний оголосити перерву у судовому засіданні.

2. Далі, суд має визначити дату та час наступного судового засідання.

З урахуванням навантаження суду та сторін у справі, а також - оперативної обстановки у місці Миколаєві, суд вважає за необхідне оголосити перерву до 05 грудня 2022 року до 14:00 години.

Стосовно наявності обґрунтованої підозри у вчиненні злочину обвинуваченим.

1. Оскільки по справі лише триває судовий розгляду, наявність обґрунтованої підозри відносно ОСОБА_4 у вчиненні злочину, що йому інкримінується, на даній стадії судового розгляду не перевіряється, а встановлення його вини/невинуватості можливо лише під час ухвалення вироку по суті пред`явленого обвинувачення.

Метою ж застосування запобіжного заходу відносно нього наразі є забезпечення можливості подальшого розслідування кримінальної справи, яке /подальше розслідування/ повинно підтвердити або розвіяти підозру, яка є підставою для затримання.

2. Разом з таким, стосовно обставин цього кримінального провадження, суд відзначає таке.

2.1. Наразі обґрунтованість припущення органів досудового розслідування із приводу часу, місця та способу, що характеризують поведінку обвинуваченого, самим обвинуваченим не оспорюються.

2.2. В той же час, стан досліджених судом доказів доводить, що висунуте ОСОБА_4 обвинувачення значною мірою ґрунтується на доказах, отриманих від нього внаслідок його /обвинуваченого/ позиції у справі, яка ґрунтується на визнання своєї винуватості та сприянні слідству у встановленні обставин справи.

2.3. В той же час, органи досудового розслідування та публічне обвинувачення під час висунення обвинувачення ОСОБА_4 діяли без належної ретельності та дбайливості, що має наслідком неможливість розгляду кримінального провадження незважаючи на повне визнання обвинуваченим своєї винуватості.

За такого суд вважає, що для мети вирішення питання про застосування запобіжного заходу відносно ОСОБА_4 висунуту йому підозру слід вважати "обґрунтованою", але - лише завдяки його ж діям.

Стосовно наявності передбачених законом ризиків.

1. Попередніми ухвалами суду встановлена наявність ризику того, що обвинувачений, перебуваючи на волі, може переховуватись від суду.

1.1. Наявність цього ризику узгоджується із тим, що він обґрунтовано підозрюється у вчиненні злочину, у разі підтвердження вини у якому до нього може бути застосоване безальтернативне покарання у вигляді позбавлення волі на строк від 6 до 10 років, що цілком здатне спонукати його до вчинення дій щодо втечі.

1.2. Разом із цим, як доведено вище, висунута йому підозра набуває характеру "обґрунтованої" лише завдяки його ж свідомим діям, що спрямовані на співпрацю зі слідством та судом, а також - готовністю нести покарання.

Таке:

-з одного боку - доводить, що підґрунтя для твердження про наявність цього ризику існує лише через позицію самого обвинуваченого, яка полягає у співпраці із слідством та судом;

-з іншого - доводить, що намір ухилитись від слідства та суду в обвинуваченого в дійсності є відсутнім

Наведене у сукупності доводить, що ризик втечі з його боку наразі якщо й не зник повною мірою, то є мінімальним.

2. Попередніми ухвалами суду встановлена наявність ризику того, що ОСОБА_4 може продовжити свою злочинну поведінку.

Наявність такого ризику узгоджується зі змістом висунутої йому підозри, яка по суті зводиться ні до чого іншого, як до того, що він займається отриманням та збутом наркотичних засобів; інших джерел доходу він не має
Та з цього приводу суд відзначає, що наразі обставини, що доводять наявність цього ризику, не змінились.

Отже, наявність ризику вчинення ОСОБА_4 нового злочину суд вважає доведеною.

3. Попередніми ухвалами суду встановлена наявність ризику того, що ОСОБА_4 може здійснити вплив на свідків.

Наявність цього ризику узгоджувалась із доведеністю ризику того, що ОСОБА_4 може вдатись до дій щодо ухилення від суду, адже також є проявом спонуки уникнути кримінальної відповідальності.

Проте, як доведено вище, наразі ризик втечі з боку обвинуваченого є мінімальним.

До того ж, обвинувачений у суді погодився визнати свою вину незважаючи на позицію свідків.
Таке, сукупно із неодноразово згаданою вище позицією обвинуваченого, доводить, що наразі ризик впливу на свідків з боку обвинуваченого є повністю відсутнім.

Стосовно можливості запобігти цим ризикам шляхом обрання запобіжного заходу, не пов`язаного із триманням під вартою.

1. Насамперед суд відзначає, що попри істотне зниження ризику втечі та зникнення ризику впливу на свідків, ризик вчинення обвинуваченим нових злочинів наразі не зменшився.

2. В той же час, тривалість перебування обвинуваченого під вартою, його ставлення до скоєного, відомості про його сімейний стан та доведене вище істотне зниження раніше встановлених ризиків та зникнення частини з них у своїй сукупності доводять, що режим його утримання наразі може бути послабленим, а його належна процесуальна поведінка може бути забезпеченою шляхом його тримання під домашнім арештом.

Отже, відносно обвинуваченого слід обрати запобіжний захід у вигляді домашнього арешту.

Стосовно виду домашнього арешту, який має бути застосованим відносно обвинуваченої.

Вирішуючи питання про вид домашнього арешту, який має бути застосованим відносно обвинуваченого /із забороною залишати житло цілодобово або ж лише у певний період доби/ суд враховує таке.

1. Обвинувачений має право проживати у квартирі АДРЕСА_2 .

2. При цьому підстав для заборони йому вчиняти дії щодо свого самозабезпечення в суду відсутні.

В той же час, оскільки перелік таких дій наразі неможливо передбачити, суд вважає за доцільне визначити певний проміжок часу, протягом якого обвинувачений зможе вживати такі дії.

Отже, відносно нього слід обрати запобіжний захід у вигляді домашнього арешту із забороною залишати житло протягом певного часу доби.

Стосовно умов застосування цього запобіжного заходу до обвинуваченої.

1. Зміст цього запобіжного заходу становить обов`язок не залишати житло протягом певного періоду доби.

В той же час, оперативна обстановка на території міста Миколаєва час від часу вимагає вжиття негайних заходів щодо самозбереження, які не можуть бути вжитими у цьому приміщенні /зокрема у разі оповіщення про загрозу виникнення або виникнення надзвичайних ситуацій (повітряної тривоги, обстрілів в районі житлового будинку тощо)/

Отже, обвинуваченого слід зобов`язати у визначений проміжок часу не залишати житло, окрім випадків необхідності вжиття вказаних заходів.

За такого в зв`язку із застосуванням відносно ОСОБА_4 запобіжного заходу на нього слід покласти обов`язок не залишати житло протягом визначеного періоду, окрім випадків оповіщення про загрозу виникнення або виникнення надзвичайних ситуацій (повітряної тривоги, обстрілів в районі житлового будинку тощо).

2. До того ж, на обвинуваченого слід покласти обов`язок прибувати за всіма викликами суду, адже цей обов`язок є загальним та покладається на обвинуваченого на весь період застосування до нього відповідного запобіжного заходу.

З метою виконання ж цього обов`язку обвинуваченому слід дозволити залишати житло з метою явки за викликами суду.

3. Окрім того з метою забезпечення можливості повідомлення її про час та місце судового розгляду суд вважає за необхідне покласти на обвинуваченого також обов`язок повідомляти суд про актуальні засоби зв`язку та їх зміну.

4. Додатково суд вважає за доцільне покласти на ОСОБА_4 обов`язок утримуватись від спілкування у будь-яких спосіб особисто або через третіх осіб з особами, вказаними, як свідки, в реєстрі матеріалів досудового розслідування

Отже, клопотання захисту щодо застосування відносно ОСОБА_12 запобіжного заходу слід задовольнити, а клопотання прокурора з цього приводу підлягає частковому задоволенню.

Керуючись ст. ст. 369-372; 376 Кримінального Процесуального Кодексу України, суд, -

У Х В А Л И В :

1.У судовому засіданні про обвинувачення ОСОБА_6 у вчиненні злочину, передбаченого частиною 2 статті 309 Кримінального Кодексу України - оголосити перерву до 05 грудня 2022 року до 14:00 години.

2.Клопотання прокурора - задовольнити частково, клопотання захисту - задовольнити.
Змінити обраний відносно ОСОБА_6 запобіжний захід з тримання під вартою на домашній арешт із забороною залишати житло у період з 13:00 години до 07:00 години наступного дня.

Визначити місцем перебування ОСОБА_4 під домашнім арештом на виконання цієї ухвали квартиру АДРЕСА_2 .

Покласти на ОСОБА_4 такі обов`язки:

-не залишати квартиру АДРЕСА_2 протягом періоду з 13:00 години до 07:00 години наступного дня, окрім випадків явки до суду та оповіщення про загрозу виникнення або виникнення надзвичайних ситуацій (повітряної тривоги, обстрілів в районі житлового будинку тощо);

-прибувати до суду за першою вимогою;

-повідомляти суд про актуальні засоби зв`язку та їх зміну;

-утримуватись від спілкування у будь-яких спосіб особисто або через третіх осіб з особами, вказаними, як свідки, в реєстрі матеріалів досудового розслідування.

Строк дії ухвали встановити в 2 місяці - до 11 січня 2023 року.

Зобов`язати начальника Державної Установи "Миколаївський слідчий ізолятор" звільнити ОСОБА_6 з-під варти.

СУДДЯ = ОСОБА_13 =