Справа № 591/4481/22
Провадження № 1-кп/591/541/22
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
29 листопада 2022 року Зарічний районний суд м. Суми в складі головуючого - судді ОСОБА_1 , з участю секретаря ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , обвинуваченого ОСОБА_4 , захисника ОСОБА_5 , потерпілих ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Суми кримінальне провадження №0001336 від 22.07.2022, за обвинуваченням

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Суми, українець, громадянин України, середня спеціальна освіта, зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , не одружений, утриманців не має, раніше судимий:

- 04.05.2012 Ковпаківським районним судом м. Суми за ч. 2 ст.185 КК України до покарання у вигляді позбавлення волі строком на 2 роки.;

- 30.08.2018 Ковпаківським районним судом м. Суми за ч. 2 ст.185, ч.1 ст. 185 КК України до покарання у вигляді обмеження волі строком на 1 рік.;

- 11.07.2019 Зарічним районним судом м. Суми за ч.2 ст. 15 ч. 2 ст.185, КК України до покарання у вигляді позбавлення волі на строк 1 рік.;

- 11.12.2020 Ковпаківським районним судом м. Суми за ч. 2 ст.185, ч.1 ст. 185КК України до покарання у вигляді арешту строком на 3 місяці.;

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст. 185 КК України
ВСТАНОВИВ:
У період дії на території України воєнного стану, а саме 22.07.2022 близько 02 год. 00 хв., ОСОБА_4 перебував біля під`їзду № 2 будинку АДРЕСА_2 . У цей час у нього виник умисел, направлений на таємне викрадення будь-якого майна, що знаходиться у приміщенні під`їзду. Реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на таємне викрадення будь-якого чужого майна, ОСОБА_4 , діючи повторно, умисно, протиправно, з корисливих мотивів, в умовах воєнного стану, з метою особистого збагачення, передбачаючи можливість настання суспільно-небезпечних наслідків у вигляді спричинення матеріальної шкоди потерпілій стороні та бажаючи настання таких наслідків, впевнившись в тому, що його дії залишаються непомітними для оточуючих, шляхом вільного доступу, увійшовши через відчинені двері, опинився у приміщенні під`їзду № 2, де потерпілі ОСОБА_7 та ОСОБА_8 на першому поверсі під сходинками залишили на тимчасове зберігання свої велосипеди торгівельної марки «Velox» та «Stels».

Виявивши залишене майно, скориставшись тим, що його ніхто не бачить, ОСОБА_4 , взяв велосипед торгівельної марки «Velox» вартістю, відповідно до висновку судової товарознавчої експертизи від 27.07.2022 №СЕ19/119-22/8363-ТВ, 883, 00 грн., а також велосипед торгівельної марки «Stels» вартістю, відповідно до висновку судової товарознавчої експертизи від 27.07.2022 №СЕ19/119-22/8363-ТВ, 883, 00 грн., з вказаними велосипедами покинув приміщення та з місця вчинення кримінального правопорушення зник, розпорядившись в подальшому викраденим майном на власний розсуд.

Таким чином, ОСОБА_4 , обвинувачується в умисному, протиправному, таємному з корисливих мотивів викраденні майна, що належить ОСОБА_7 та ОСОБА_8 , загальною вартістю 1766 грн., тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України, кваліфікуючими ознаками якої є «вчинена повторно» та «вчинена в умовах воєнного стану».

У судовому засіданні ОСОБА_4 свою вину у вчиненні кримінального правопорушення визнав повністю, пояснив, що дійсно у вказані в обвинувальному акті дату та час зайшов до під`їзду будинку по АДРЕСА_3 , побачив дитячі велосипеди та вирішив їх вкрасти, щоб в подальшому продати задля збагачення. Його дії були викриті співробітниками блокпосту, де він був зупинений. В подальшому майно потерпілим повернув. Зазначив, що вину визнає в повному обсязі, кається, усвідомив неправильність свого вчинку, активно сприяв досудовому розслідуванню, просив суворо не карати.

Оскільки пояснення обвинуваченого відповідають фактичним обставинам справи, то суд на підставі ч.3 ст.349 КПК України за клопотанням прокурора визнав недоцільним дослідження доказів щодо усіх фактичних обставин, які ніким не оспорюються, роз`яснивши наслідки такого порядку розгляду та впевнившись у добровільності позицій і правильному розумінні фактичних обставин усіма учасниками процесу.

Суд вважає, що вина обвинуваченого ОСОБА_4 доведена в повному обсязі та його дії слід кваліфікувати за ч.4 ст.185 КК України, оскільки він своїми умисними протиправними діями вчинив таємне викрадення майна, що належить потерпілим ОСОБА_7 та ОСОБА_8 , загальною вартістю 1766 грн., повторно та вчинена в умовах воєнного стану.

Статтею 50 КК України встановлено, що покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженими, так і іншими особами.

Відповідно до ч. 1 ст. 69 КК України, за наявності кількох обставин, що пом`якшують покарання та істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, з урахуванням особи винного суд, умотивувавши своє рішення, може, крім випадків засудження за корупційне кримінальне правопорушення, кримінальне правопорушення, пов`язане з корупцією, призначити основне покарання, нижче від найнижчої межі, встановленої в санкції статті (санкції частини статті) Особливої частини цього Кодексу, або перейти до іншого, більш м`якого виду основного покарання, не зазначеного в санкції статті (санкції частини статті) Особливої частини цього Кодексу за це кримінальне правопорушення. У цьому випадку суд не має права призначити покарання, нижче від найнижчої межі, встановленої для такого виду покарання в Загальній частині цього Кодексу. За вчинення кримінального правопорушення, за яке передбачене основне покарання у виді штрафу в розмірі понад три тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, суд з підстав, передбачених цією частиною, може призначити основне покарання у виді штрафу, розмір якого не більше ніж на чверть нижчий від найнижчої межі, встановленої в санкції статті (санкції частини статті) Особливої частини цього Кодексу.

Вирішуючи питання про призначення покарання, суд враховує характер і ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, яке є тяжким злочином, розмір заподіяної шкоди, особу винного, його поведінку одразу після вчинення злочину та в подальшому, а також обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання.

До пом`якшуючих обставин слід віднести повне визнання вини обвинуваченим, щире каяття, активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення, відсутність негативних наслідків від вчиненого, оскільки викрадене майно потерпілим повернуто, незначний розмір викраденого майна та недбале ставлення потерпілих до його зберігання, відсутність матеріальних вимог до обвинуваченого з боку потерпілих.

Обтяжуючих покарання обставин судом не встановлено.

Характеризуючи особу обвинуваченого слід зазначити, що ОСОБА_4 на обліку у лікаря психіатра не перебуває, знаходиться під медичним наглядом у лікаря нарколога з 2018 року, раніше судимий за проступки та злочини невеликої тяжкості проти власності, негативно оцінює вчинене діяння, засуджує свою поведінку, висловлює щирий жаль з приводу вчиненого.

Враховуючи, що судом встановлено кілька обставин, які пом`якшують покарання обвинуваченого, які в свою чергу істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, а також з урахуванням характеризуючих особу винного даних, суд приходить до висновку про можливість застосування положення ст.69 КК України при призначенні покарання.

Із врахуванням всіх обставин справи, враховуючи особу обвинуваченого, характер та ступінь суспільної небезпечності скоєного ним правопорушення, пом`якшуючі та відсутність обтяжуючих покарання обставин, суд вважає можливим призначити покарання у виді позбавлення волі із застосуванням ст. 69 КК України, а саме призначити покарання нижче від найнижчої межі, встановленої санкцією ч. 4 ст. 185 КК України.

Обраний обвинуваченому такий вид покарання, на переконання суду, відповідає не тільки тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, але й особі обвинуваченого, є обґрунтованим та буде відповідати цілям покарання.

Крім того, слід зарахувати у строк відбування покарання строк тримання ОСОБА_4 під вартою за правилами ч.5 ст.72 КК України з 06.09.2022.

Цивільний позов не заявлявся.

Долю речових доказів слід вирішити у відповідності з вимогами ст.100 КПК України.

Згідно ст.ст. 118, 124 КПК України з ОСОБА_4 на користь держави необхідно стягнути витрати, пов`язані з проведенням експертизи.

Запобіжний захід до вступу вироку у законну силу залишити без змін.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 100, 118, 124, 349, 368-376, 395 КПК України, суд

УХВАЛИВ:
ОСОБА_4 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого за ч.4 ст. 185 КК України, призначивши йому покарання за цим законом із застосуванням ст. 69 КК України у виді позбавлення волі на строк 3 (три) роки.
Початок строку відбуття покарання ОСОБА_4 слід рахувати з 06.09.2022, зарахувавши відповідно до ч.5 ст.72 КК України у строк покарання строк тримання під вартою у період з 06.09.2022 по день набрання цим вироком законної сили, з розрахунку, що один день попереднього ув`язнення дорівнює одному дню позбавлення волі.

Запобіжний захід у виді тримання під вартою ОСОБА_4 до набрання вироком законної сили залишити без змін, але не більше ніж до 26.01.2023.

Скасувати арешт майна, а долю речових доказів вирішити наступним чином: велосипед дитячий рожево-білого кольору марки «Velox» Innovation Lashar 20, Velox, переданий на зберігання ОСОБА_6 , та велосипед дитячий чорно-жовтого кольору марки «Stels» на рамі наявне маркування « ОСОБА_9 », переданий на зберігання ОСОБА_7 , після набрання вироком законної сили залишити в розпорядженні власників.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь держави процесуальні витрати за проведення судової експертизи в розмірі 715 (сімсот п`ятнадцять) гривень 12 копійок.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення апеляційним судом.

Вирок суду може бути оскаржений протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Сумського апеляційного суду через Зарічний районний суд м.Суми.

Суддя ОСОБА_1