Провадження №11-кп/824/3955/2022 Доповідач у суді 2-ї інстанції ОСОБА_2
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

10 листопада 2022 року м. Київ

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду у складі:
головуючого судді - ОСОБА_2
суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
при секретарі - ОСОБА_5 ,

за участю:
обвинувачених ОСОБА_6 , ОСОБА_7 ,
захисника ОСОБА_8 ,
перекладача - ОСОБА_9 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві матеріали провадження за апеляційними скаргами обвинувачених ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , захисника ОСОБА_8 на ухвалу Шевченківського районного суду м. Києва від 12 жовтня 2022 року, якою продовжено строк тримання під вартою обвинувачених ОСОБА_10 , ОСОБА_7 на 60 днів, тобто до 10 грудня 2022 року, з визначенням кожному обвинуваченому застави в розмірі 250 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 620 250 гривень, -

В С Т А Н О В И Л А:

На розгляді Шевченківського районного суду м. Києва перебуває кримінальне провадження №0002387 від 19.06.2021 року по обвинуваченню ОСОБА_11 та ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 15, ч. 4 ст. 185 КК України
Ухвалою Шевченківського районного суду м. Києва від 12 жовтня 2022 року, продовжено строк тримання під вартою обвинувачених ОСОБА_12 , ОСОБА_7 на 60 днів, тобто до 10 грудня 2022 року, з визначенням кожному обвинуваченому застави в розмірі 250 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 620 250 гривень.
Захисник обвинувачених ОСОБА_6 , ОСОБА_7 адвокат ОСОБА_8 подав апеляційну скаргу, в якій він просить ухвалу суду скасувати та ухвалити нову, якою застосувати щодо обвинувачених запобіжний захід у вигляді домашнього арешту, або визначити заставу в розмірі 80 прожиткових мінімумів доходів громадян.
В обґрунтування апеляційних вимог зазначає, що обвинувачені частково визнають свою вину, є раніше не судимими особами, цивільна дружина ОСОБА_13 є фізичною особою підприємцем та може забезпечити всім необхідним у разі зміни запобіжного заходу на цілодобовий домашній арешт, ОСОБА_13 має на утриманні неповнолітню дитину, ОСОБА_7 є одруженою особою, шкода завданим кримінальним правопорушенням не завдана, мають місце проживання в м. Києві, а визначена судом застава не відповідає тяжкості інкримінованого правопорушення.
Звертає увагу, що матеріалами кримінального провадження жодним чином не доведено те, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів, не зможе забезпечити належної процесуальної поведінки обвинувачених.

Крім того вказує, що за період кримінального провадження обвинувачені не намагалися переховуватися від органів досудового розслідування або суду; не намагалися знищувати, сховати або спотворити будь-які речі чи документів; незаконно впливати на потерпілого, свідків; чинити перешкоди кримінальному провадженню іншим чином, а тому ризики, передбачені ст. 177 КПК України є необгрунтованими.
В апеляційній скарзі обвинувачений ОСОБА_7 , посилаючись на істотне порушення вимог кримінального процесуального закону, просить ухвалу суду першої інстанції скасувати та постановити нову ухвалу, якою застосувати щодо нього запобіжний захід у вигляді застави в розмірі 80 прожиткових мінімумів доходів громадян.

В апеляційній скарзі обвинувачений ОСОБА_14 ухвалу суду першої інстанції просить скасувати та постановити нову ухвалу, якою визначити йому заставу в розмірі 80 прожиткових мінімумів доходів громадян.

Заслухавши доповідь судді, пояснення обвинувачених та їх захисника, на підтримку вимог та доводів апеляційної скарги, дослідивши матеріали провадження, доводи апеляційних скарг, колегія суддів вважає, що апеляційні скарги задоволенню не підлягають, з наступних підстав.
Відповідно до ст. 370 КПК України, судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим.
Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження.
Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до статті 94 КПК України.
Вмотивованим є рішення, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.
Відповідно до положень ч. 1 ст. 183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених ч. 5 ст. 176 цього Кодексу.

При цьому, Європейський суд з прав людини неодноразово підкреслював, що наявність підстав для тримання особи під вартою має оцінюватися в кожному кримінальному провадженні з урахуванням конкретних обставин. Тримання особи під вартою може бути виправдано, за наявності ознак того, що цього вимагають справжні інтереси суспільства, які незважаючи на існування презумпції невинуватості переважають інтереси забезпечення поваги до особистої свободи. При розгляді питання про доцільність тримання особи під вартою судовий орган повинен брати до уваги фактори, які можуть мати відношення до справи: характер (обставини) і тяжкість передбачуваного злочину; підвищена суспільна небезпечність інкримінованого обвинуваченому злочину; обґрунтованість доказів того, що саме ця особа вчинила злочин; покарання, яке можливо буде призначено в результаті засудження; ризик переховування від суду; можливість вчинення іншого правопорушення особою; характер, минуле, особисті та соціальні обставини життя особи, його зв`язки з суспільством (п. 79 рішення ЄСПЛ у справі «Харченко проти України» від 10 лютого 2011 року, рішення «Лабіта проти Італії» від 06.04.2000 р., рішення «Летельє проти Франції» від 26.06.1991 р.).
Як вважає колегія суддів, судом першої інстанції були дотримані зазначені вимоги кримінального процесуального закону при вирішенні питання про продовження строку тримання під вартою обвинувачених ОСОБА_7 , ОСОБА_6 , повно та об`єктивно досліджені всі обставини, з якими закон пов`язує можливість продовження такого запобіжного заходу, при цьому в ухвалі докладно наведені мотиви, з яких було прийнято відповідне рішення.
Обґрунтовуючи свій висновок щодо доцільності продовження кожному обвинуваченому строку тримання під вартою, суд першої інстанції врахував характер і тяжкість висунутого їм обвинувачення та покарання, яке загрожує у разі визнання винуватими у вчиненні тяжкого кримінального правопорушення, дані про особу кожного обвинуваченого, які є громадянами іншої держави, не мають постійного місця проживання в Україні та стабільного матеріального доходу, а їх соціальні зв`язки в Україні не є достатніми стримуючими факторами.

За таких обставин, колегія суддів вважає, що суд дійшов вірних висновків, що обвинувачені можуть переховуватися від суду, вчинити інше кримінальне правопорушення і ймовірність реалізації таких дій не зменшилася.
З огляду на те, що свідки у цьому кримінальному провадженні, показання яких суд має сприймати безпосередньо, ще не допитувалися, з великою ймовірністю також існує ризик незаконного впливу на них.
За таких обставин є обґрунтованим висновок суду про те, що застосування менш суворішого запобіжного заходу не забезпечити виконання кожним обвинуваченим покладених процесуальних обов`язків та не запобігатиме спробам вчинити зазначені дії.
Доводи поданих апеляційних скарг про необгрунтованість ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України не знайшли свого підтвердження в суді апеляційної інстанції.
Всупереч доводам апеляційних скарг обвинувачених та їх захисника, розмір застави судом визначено з урахуванням існуючих у цьому кримінальному провадженні ризиків, з огляду на характер висунутого обвинувачення та сукупності даних про особу кожного обвинуваченого, та підстав для зміни розміру застави колегією суддів не встановлено.
Враховуючи вищевикладене, суд першої інстанції обґрунтовано продовжив раніше обраний ОСОБА_13 та ОСОБА_7 запобіжний захід у виді тримання під вартою, з продовженням дії визначеного розміру застави, оскільки відсутні підстави вважати, що інші (менш суворі) запобіжні заходи, передбачені ст.176 КПК України, можуть на даному етапі забезпечити належну процесуальну поведінку кожного обвинуваченого.
За таких обставин, перевіривши доводи апеляційних скарг, колегія суддів, за наслідками їх розгляду, вважає необхідним вказані скарги залишити без задоволення, а ухвалу суду першої інстанції без змін.
Керуючись ст.ст. 177-178, 199, 331,376, 404, 407, 419 КПК України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційні скарги обвинувачених ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , захисника ОСОБА_8 залишити без задоволення, а ухвалу Шевченківського районного суду м. Києва від 12 жовтня 2022 року, якою продовжено строк тримання під вартою обвинувачених ОСОБА_10 , ОСОБА_7 на 60 днів, тобто до 10 грудня 2022 року, з визначенням кожному обвинуваченому застави в розмірі 250 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 620 250 гривень - без змін.
Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий:

Судді: