У Х В А Л А

20.02.2023 Білоцерківський міськрайонний суд Київської області у складі:головуючого - судді ОСОБА_1 , при секретарі судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , захисника особи, щодо якої вирішується питання про застування примусових заходів медичного характеру - адвоката ОСОБА_4 , законного представника особи, щодо якої вирішується питання про застосування примусових заходів медичного характеру ОСОБА_5 , особи, щодо якої вирішується питання про застування примусових заходів медичного характеру ОСОБА_6 ,

розглянувши в залі судового засідання № 2 Білоцерківського міськрайонного суду Київської області у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження з розгляду клопотання про застосування примусових заходів медичного характеру в кримінальному провадженні № 0002832 відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 16.11.2021 відносно ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Біла Церква Київської області, громадянина України, не працюючого, не одруженого, з середньою освітою, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

за вчинення суспільно-небезпечних діянь, що містять ознаки кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 345, ч. 1 ст. 259, ст. 348 КК України,-

У С Т А Н О В И В :

Так, 16.11.2021 дільничний офіцер поліції Білоцерківського РУП ГУНП в Київській області старший лейтенант поліції ОСОБА_7 та поліцейський взводу №2 роти №1 батальйону патрульної поліції Управління патрульної поліції (БПП УПП) в Київській області Департаменту патрульної поліції сержант поліції ОСОБА_8 будучи згідно з положеннями ст. 17 Закону України «Про Національну поліцію» поліцейськими та відповідно до ч. 1 ст. 2 Закону України «Про державний захист працівників суду і правоохоронних органів» працівниками правоохоронного органу, будучи у форменому одязі із знаками розрізнення, отримавши табельну вогнепальну зброю та спеціальні засоби, заступили на добову зміну патрулювання в м. Біла Церква у складі екіпажу «ПОЛІНА», відповідно до розстановки сил та засобів Білоцерківського РУП ГУНП в Київській області, затвердженої начальником Білоцерківського РУП ГУНП в Київській області, та несли службу на службовому автомобілі SkodaRapid спеціальні номерні знаки НОМЕР_1 , здійснюючи виїзди на повідомлення щодо домашнього насильства, згідно книги розстановки нарядів Білоцерківського РУП.

16.11.2021 близько 16 год. 14 хв. на лінію 102 до Білоцерківського РУП ГУНП в Київській області надійшло повідомлення від ОСОБА_5 про те, що за адресою: АДРЕСА_1 його дядько ОСОБА_6 агресивно поводиться та кидається в бійку, просить наряд поліції.

16.11.2021 близько 16.30 год., старший лейтенант поліції ОСОБА_7 та сержант поліції ОСОБА_8 прибули за адресою: АДРЕСА_2 , де перед під`їздом зустріли заявника ОСОБА_5 , який повідомив, що його дядько ОСОБА_6 , за місцем їх спільного проживання за вказаною адресою вчинив домашнє насильство.

В подальшому з метою опитування ОСОБА_6 , відповідно до ст. 33 Закону України «Про Національну поліцію», спільно із ОСОБА_5 працівники поліції піднялися на 8 поверх вказаного будинку, де розташована квартира АДРЕСА_3 . З дозволу ОСОБА_5 , працівники поліції зайшли до вказаної квартири, де в кінці коридору перебував ОСОБА_6 , який тримав в правій руці предмет схожий на ніж, а в лівій руці, над своєю головою, тримав предмет схожий на сокиру, при цьому останній, рухаючись в напрямку працівників поліції та висловлюючи в їх бік погрози про застосування щодо них насильства та вбивства.

В цей момент старший лейтенант поліції ОСОБА_7 та сержант поліції ОСОБА_8 сприймали реальну загрозу своєму життю та здоров`ю, з метою попередження наслідків протиправних дій ОСОБА_6 , ОСОБА_7 зачинили вхідні двері вказаної квартири, та залишилися на східцевому майданчику очікувати прибуття додаткових сил та засобів, для припинення протиправних дій ОСОБА_6 .

Таким чином, ОСОБА_6 своїми діями, що виразились в погрозі вбивства, насильства щодо працівника правоохоронного органу, у зв`язку з виконанням цим працівником службових обов`язків, перебуваючи в стані неосудності, вчинив суспільно небезпечне діяння, передбаченого ч. 1 ст. 345 КК України.

Крім цього, 16.11.2021 дільничний офіцер поліції Білоцерківського РУП ГУНП в Київській області старший лейтенант поліції ОСОБА_7 та поліцейський взводу №2 роти №1 батальйону патрульної поліції Управління патрульної поліції (БПП УПП) в Київській області Департаменту патрульної поліції сержант поліції ОСОБА_8 будучи згідно з положеннями ст. 17 Закону України «Про Національну поліцію» поліцейськими та відповідно до ч. 1 ст. 2 Закону України «Про державний захист працівників суду і правоохоронних органів» працівниками правоохоронного органу, будучи у форменому одязі із знаками розрізнення, отримавши табельну вогнепальну зброю та спеціальні засоби, заступили на добову зміну патрулювання в м. Біла Церква у складі екіпажу «ПОЛІНА», відповідно до розстановки сил та засобів Білоцерківського РУП ГУНП в Київській області, затвердженої начальником Білоцерківського РУП ГУНП в Київській області, та несли службу на службовому автомобілі SkodaRapid спеціальні номерні знаки НОМЕР_1 , здійснюючи виїзди на повідомлення щодо домашнього насильства, згідно книги розстановки нарядів Білоцерківського РУП.

16.11.2021 близько 16 год. 14 хв. на лінію 102 до Білоцерківського РУП ГУ НП в Київській області надійшло повідомлення від ОСОБА_5 про те, що за адресою: АДРЕСА_1 його дядько ОСОБА_6 агресивно поводиться та кидається в бійку, просить наряд поліції.

16.11.2021 близько 16.30 год., старший лейтенант поліції ОСОБА_7 та сержант поліції ОСОБА_8 прибули за адресою: АДРЕСА_2 , де перед під`їздом зустріли заявника ОСОБА_5 , який повідомив, що його дядько ОСОБА_6 , за місцем їх спільного проживання за вказаною адресою вчинив домашнє насильство.

В подальшому з метою опитування ОСОБА_6 , відповідно до ст. 33 Закону України «Про Національну поліцію», спільно із ОСОБА_5 працівники поліції піднялися на 8 поверх вказаного будинку, де розташована квартира АДРЕСА_3 . З дозволу ОСОБА_5 , працівники поліції зайшли до вказаної квартири, де в кінці коридору перебував ОСОБА_6 , який тримав в правій руці предмет схожий на ніж, а в лівій руці, над своєю головою, тримав предмет схожий на сокиру, при цьому останній, рухаючись в напрямку працівників поліції та висловлюючи в їх бік погрози про застосування щодо них насильства та вбивства.

В цей момент старший лейтенант поліції ОСОБА_7 та сержант поліції ОСОБА_8 сприймали реальну загрозу своєму життю та здоров`ю, з метою попередження наслідків протиправних дій ОСОБА_6 , ОСОБА_7 зачинили вхідні двері вказаної квартири, та залишилися на східцевому майданчику очікувати прибуття додаткових сил та засобів, для припинення протиправних дій ОСОБА_6

16.11.2021 інспектор взводу №2 роти №1 батальйону патрульної поліції Управління патрульної поліції (БПП УПП) в Київській області Департаменту патрульної поліції лейтенант поліції ОСОБА_9 та поліцейський «ТОР» БПП УПП в Київській області ДПП капрал поліції ОСОБА_10 будучи згідно з положеннями ст. 17 Закону України «Про Національну поліцію» поліцейськими та відповідно до ч. 1 ст. 2 Закону України «Про державний захист працівників суду і правоохоронних органів» працівниками правоохоронного органу, будучи у форменому одязі із знаками розрізнення, отримавши табельну вогнепальну зброю та спеціальні засоби, заступили на денну зміну патрулювання в м. Біла Церква у складі екіпажів «КОМЕТА 0501» та «КОМЕТА 0404», відповідно до розстановки сил та засобів БПП УПП в Київській області ДПП, затвердженої тимчасово виконуючим обов`язки начальника БПП УПП в Київській області ДПП, та несли службу, здійснюючи виїзди на повідомлення.

16.11.2021 близько 17.00 год., отримавши по радіозв`язку інформацію про необхідність допомоги екіпажу «Поліна», лейтенант поліції ОСОБА_9 та капрал поліції ОСОБА_10 прибули за адресою: АДРЕСА_4 , там їх зустріли старший лейтенант поліції ОСОБА_7 та сержант поліції ОСОБА_8 , які повідомили про протиправні дії ОСОБА_6 , який знаходився в середині квартири.

З метою припинення протиправних дій та затримання ОСОБА_6 , лейтенант поліції ОСОБА_9 та капрал поліції ОСОБА_10 через відчинені двері зайшли до вказаної квартири, де вербально намагались заспокоїти ОСОБА_6 та припинити його протиправні дії.

ОСОБА_6 , усвідомлюючи, що поруч з ним знаходяться працівники правоохоронного органу, передбачаючи суспільно небезпечні наслідки, діючи з метою заподіяння вбивства, працівників поліції при виконанні ним службових обов`язків, проігнорував законні вимоги працівників поліції, щодо припинення правопорушення, взяв у руки скляні пляшки з невідомою речовиною та кидав їх в напрямку працівників поліції. В цей час працівники поліції, реально сприймаючи дії ОСОБА_6 , як загрозу для свого життя та здоров`я, стали відходити назад. Тим часом ОСОБА_6 наблизився до капрала поліції ОСОБА_10 , який знаходився ближче до нього, та тримаючи в праві руці сокиру з метою вбивства ОСОБА_10 , кинув її в напрямку останнього, про те ОСОБА_10 з метою уникнення тілесного ушкодження встиг зачинити вхідні двері, внаслідок чого сокира влучила у вхідні двері, пошкодивши їх.

З метою припинення протиправних дій та затримання ОСОБА_6 лейтенант поліції ОСОБА_9 та капрал поліції ОСОБА_10 перебуваючи на східцевому майданчику, взявши щит «ФОРТ» УПП повернулися до вказаної квартири.

В цей час, ОСОБА_6 , усвідомлюючи, що поруч з ним знаходяться працівники правоохоронного органу, передбачаючи суспільно небезпечні наслідки, діючи з метою заподіяння вбивства працівників поліції при виконанні ними службових обов`язків, ігноруючи їх законні вимоги, щодо припинення правопорушення, наблизився до ОСОБА_10 та сокирою, яку тримав у правій руці наніс чотири удари, від яких ОСОБА_10 захистився щитом «ФОРТ» УПП, і в такий спосіб відбив удари ОСОБА_6 , спрямовані на позбавлення життя працівника поліції при виконанні ним службових обов`язків.

Таким чином, ОСОБА_6 , своїми діями, що виразились в замаху на вбивство працівника правоохоронного органу, у зв`язку з виконанням цим працівником службових обов`язків, перебуваючи в стані неосудності, вчинив суспільно небезпечне діяння, передбаченого ст.348 Кримінального кодексу України.

Крім цього, 16.11.2021 близько 17:00 год ОСОБА_6 знаходячись за місцем проживання за адресою: АДРЕСА_1 діючи умисно, достовірно знаючи та усвідомлюючи, що поширена ним інформація є неправдивою та розуміючи, що таке повідомлення створить обстановку страху у населення, а також порушить громадську безпеку, повідомив працівникам поліції, які на той час знаходились за вище вказаною адресою, завідомо неправдиву інформацію про загрозу вибуху через витік природного газу .

В подальшому завідомо неправдиве повідомлення ОСОБА_6 про загрозу вибуху через витік природного газу призвело до породження паніки серед мешканців вказаного будинку та порушило нормальний ритм життя населення, а також внесло дезорганізацію у функціонуванні державних установ та до безпідставного відволікання сил і засобів спеціальних служб для перевірки вказаного повідомлення.

Таким чином, ОСОБА_6 своїми діями, що виразились в завідомо неправдивому повідомленні про підготовку вибуху, перебуваючи в стані неосудності, вчинив суспільно небезпечне діяння, передбаченого ч. 1 ст. 259 КК України.

Слідчий звернувся з клопотанням, погодженим з прокурором про застосування до ОСОБА_6 примусових заходів медичного характеру у вигляді надання психіатричної допомоги у примусовому порядку, посилаючись на те, що в період інкримінованого діяння він мав та на теперішній час має хронічне психічне захворювання у формі - шизофренії, параноїдної форми, безперервно-прогредієнтний перебіг, F 20.00 за МКХ 10. Він не може усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними.

В судовому засіданні прокурор підтримав клопотання та пояснив, що досудовим слідством зібрано достатньо доказів на підтвердження того, що ОСОБА_6 вчинив суспільно-небезпечних діянь, передбачених ч. 1 ст. 345, ч. 1 ст. 259, ст. 348 КК України, але ж під час досудового розслідування кримінального провадження було встановлено, що він не осудний, а тому просив клопотання задовольнити та застосувати до нього примусові заходи медичного характеру у вигляді госпіталізації до психіатричного закладу з посиленим наглядом.

Захисник особи, щодо якої вирішується питання про застування примусових заходів медичного характеру - адвоката ОСОБА_4 вважає необхідним клопотання слідчого задовольнити і застосувати до ОСОБА_6 примусові заходи медичного характеру у вигляді надання психіатричної допомоги у примусовому порядку.

Законний представник особи, щодо якої вирішується питання про застосування примусових заходів медичного характеру ОСОБА_5 , також вважає необхідним клопотання слідчого задовольнити і застосувати до ОСОБА_6 примусові заходи медичного характеру у вигляді надання психіатричної допомоги у примусовому порядку.

Особа, щодо якої вирішується питання про застосування примусових заходів медичного характеруОСОБА_6 в судовому засіданні не зміг відповісти на запитання, висловити свою думку щодо відношення до скоєння суспільно небезпечного діяння.

Розглядаючи вказане клопотання, суд виходить із положень ст. ст. 93, 94 КК України, ст. ст. 512, 513 КПК України, роз`яснень Пленуму Верховного Суду України, що викладені упостанові № 7 від 03 червня 2005 року «Про практику застосування судами примусових заходів медичного характеру та примусовоголікування».

Статтею 513 КПК України імперативно передбачено, що під час постановлення ухвали щодо застосування примусових заходів медичного характеру суд з`ясовує, чи мало місце суспільно небезпечне діяння, кримінальне правопорушення, чи вчинено це діянн япевною особою; чи вчинила ця особа суспільно небезпечне діяння, кримінальне правопорушення в стані неосудності; чи не захворіла ця особа після вчинення кримінального правопорушення на психічну хворобу, яка виключає застосування покарання; чи слід застосовувати до цієї особи примусові заходи медичного характеру і якщо слід, то які саме.

Обставини вчинення ОСОБА_6 суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 345, ч. 1 ст. 259, ст. 348 КК України, знайшли своє об`єктивне підтвердження в ході судового розгляду справи на підставі наданих суду доказів, що містяться в матеріалах кримінального провадження, допитами потерпілих ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , свідка ОСОБА_11 .

Між тим, у відповідності до висновку судово-психіатричної експертизи № 683 від 01.12.2021 року ОСОБА_6 в період інкримінованих йому суспільно небезпечних діянь страждав на - шизофренію, параноїдної форми, безперервно-прогредієнтний перебіг, F 20.00 за МКХ 10. За своїм психічним станом ОСОБА_6 на момент скоєння інкримінованих йому дій, а саме 16.11.2021 не міг усвідомлювати свої дії та керувати ними. ОСОБА_6 на даний час страждає на - шизофренію, параноїдної форми, безперервно-прогредієнтний перебіг, F 20.00 за МКХ 10. За своїм психічним станом на даний час ОСОБА_6 не може усвідомлювати свої дії та керувати ними. Потребує застосування до нього примусових заходів медичного характеру у вигляді надання психіатричної допомоги у примусовому порядку.

Таким чином, встановлена неосудність ОСОБА_6 на момент розгляду кримінального провадження, так як він в даний час не може усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними і потребує застосування примусових заходів медичного характеру у вигляді надання психіатричної допомоги у примусовому порядку.

У відповідності до вимог ст. ст. 19, 94 КК України до осіб, визнаних судом неосудними, залежно від характеру і тяжкості захворювання, тяжкості вчиненого діяння та ступеня небезпечності психічно хворого для себе або інших осіб може бути застосована госпіталізація до психіатричних закладів зі звичайним, посиленим чи суворим наглядом абоїм може бути надана у примусовому порядку амбулаторна психіатрична допомога за місцем проживання.

Згідно п.3 наказу МОЗ України № 397 від 08.10.2001 року «Про затвердження нормативно-правових документів з окремих питань щодо застосування примусових заходів медичного характеру до осіб, які страждають на психічні розлади» вид примусового заходу медичного характеру залежить від характеру та тяжкості психічного захворювання в особи, тяжкості вчинення нею діяння з урахуванням її ступеня суспільної небезпечності.

Відповідно до ч. 2 ст. 513 КПК України визнавши доведеним, що особа вчинила суспільно небезпечне діяння у стані неосудності, суд постановляяє ухвалу про застосування примусових заходів медичного характеру.

Враховуючи вищенаведене, суд приходить до висновку, що суспільно небезпечне діяння, яке підпадає під ознаки кримінального првопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 345, ч. 1 ст. 259, ст. 348 КК України, мало місце і вчинене ОСОБА_6 в стані неосудності, який за своїм психічним станом і характером суспільно небезпечного діяння потребує застосування примусових заходів медичного характеру, в зв`язку з чим, з метою обов`язкового лікування та запобігання вчинення ОСОБА_6 суспільно небезпечних діянь, слід застосувати до ОСОБА_6 примусові заходи медичного характеру у вигляді надання психіатричної допомоги у примусовому порядку з посиленним наглядом.

Виходячи із роз`яснень Пленуму Верховного Суду України, що викладені у постанові № 7 від 03 червня 2005 року «Про практик у застосування судами примусових заходів медичного характеру та примусового лікування»,суд не визначає лікувальну установу, в якій до особи будуть застосовані примусові заходи медичного характеру та не визначає строк, на який ці заходи призначені.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст.19,93,94 КК України, ст.ст.512,513 КПК України, суд, -

П О С Т А НО В И В:

Клопотання про застосування примусових заходів медичного характеру в кримінальному провадженні № 0002832 відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 16.11.2021 відносно ОСОБА_6 у виді госпіталізації до закладу з надання психіатричної допомоги із посиленим наглядом - задовольнити.

Застосувати до ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 примусові заходи медичного характеру у виді госпіталізації до психіатричного закладу з посиленим наглядом.

Речові докази: щит сірого кольору з пошкодженнями структури матеріалу вважати повернутим БПП в м. Біла Церква УПП в Київській області ДПП, сокиру з написом «Світязь», чотири гільзи з маркуванням НОМЕР_2 , два ножі, змиви речовини бурого кольору та порошкоподібної речовини темно сірого кольору знищити.

Процесуальні витрати по справі за проведення експертиз віднести на рахунок держави.

Цивільний позов у справі не заявлено.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом тридцяти днів з дня її проголошення.

Ухвала суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не буде подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не буде скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

СуддяОлександр ШОВКОПЛЯС