Справа № 455/1741/22
Провадження № 1-кс/455/444/2022
У Х В А Л А

13 грудня 2022 року м. Старий Самбір

Слідчий суддя Старосамбірського районного суду Львівської області ОСОБА_1 , секретар судового засідання ОСОБА_2 , за участю прокурора Самбірської окружної прокуратури Львівської області ОСОБА_3 , підозрюваного ОСОБА_4 , розглянувши клопотання слідчого слідчого відділення відділення поліції №1 Самбірського районного відділу поліції ГУ НП у Львівській області ОСОБА_5 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, уродженця та зареєстрованого в АДРЕСА_1 , жителя АДРЕСА_2 , з неповною середньою освітою, одруженого, має на утриманні одну неповнолітню дитину, військовозобов`язаного, непрацюючого, раніше згідно ст.89 КК України не судимому, - підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.185 КК України, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань 06.12.2022 року за №0000584,

В С Т А Н О В И В:

Слідчий слідчого відділення відділення поліції №1 Самбірського районного відділу поліції ГУ НП у Львівській області ОСОБА_5 за погодженням з прокурором Самбірської окружної прокуратури Львівської області ОСОБА_3 звернулася до суду з клопотанням про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_4 в межах кримінального провадження №20000584, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань 06.12.2022 року.

Мотивуючи клопотання, слідчий посилається на те, що у провадженні Відділення поліції №1 Самбірського районного відділу поліції ГУ НП у Львівській області перебуває кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000584, 06.12.2022 року за підозрою ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , жителя АДРЕСА_2 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.185 КК України.

Так, ОСОБА_4 , достовірно знаючи, що в країні діє воєнний стан, який оголошено згідно Указу Президента №64/2022 від 24.02.2022 року, продовжений згідно Указу Президента №341/2022 від 17.05.2022 року та Указу №573/2022 від 12.08.2022 року, свідомо ігноруючи особливий стан в Україні, о 20:46 годині 05.12.2022 року, перебуваючи в м.Хирів, по вул.В.Стуса Самбірського району Львівської області, маючи умисел на таємне викрадення чужого майна, з корисливих спонукань, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер свого діяння, шляхом розбиття віконної шиби складського приміщення, відчинив вікно, через яке проник всередину магазину «Крамниця», що розташований за адресою: АДРЕСА_3 , та належить приватному підприємцю ОСОБА_6 , звідки таємно викрав товарно-матеріальні цінності - продукти харчування, цигарки, алкогольні напої, та зі скриньки касового апарату викрав кошти в сумі 128,20 гривень, чим спричинив потерпілій ОСОБА_6 матеріальну шкоду на загальну суму 27071,06 гривню.

Таким чином, встановлено достатність доказів для підозри ОСОБА_4 у таємному викраденні чужого майна (крадіжці), в умовах воєнного стану, тобто у кримінальному правопорушенні, передбаченому ч.4 ст.185 КК України.

08.12.2022 року, слідчим СВ Відділення поліції №1 Самбірського районного відділу поліції ГУ Національної поліції у Львівській області ОСОБА_5 , за погодженням з прокурором Старосамбірського відділу Самбірської окружної прокуратури Львівської області ОСОБА_3 , повідомлено про підозру ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Добромиль, Старосамбірського району Львівської області, громадянина України, який зареєстрований та фактично проживає в АДРЕСА_2 з середньою освітою, непрацюючому, одруженому, раніше згідно ст.89 КК України не судимому.

Наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_4 кримінальному правопорушенні, передбаченого ч.4 ст.185 КК України, повністю підтверджуються зібраними у кримінальному провадженні доказами, зокрема: протоколом огляду місця події від 06.12.2022 року, постановою про визнання речовими доказами від 06.12.2022 року, протоколом допиту потерпілої ОСОБА_6 , протоколом допиту свідка ОСОБА_7 , протоколом допиту підозрюваного ОСОБА_4 , протоколом слідчого експерименту та іншими матеріалами кримінального провадження в їх сукупності.

ОСОБА_4 обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, яке відносяться до категорії тяжкого, та за яке передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від п`яти до восьми років.

При оцінці обставин, передбачених ст.178 КПК України, орган досудового розслідування приходить до висновку, що: наявні докази, які дають підстави обґрунтовано підозрювати ОСОБА_4 у вчиненні тяжкого злочину є вагомими, належними, допустимими та отриманими у встановленому КПК України порядку; тяжкість покарання, що загрожує ОСОБА_4 у разі визнання його винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, в якому він підозрюється; вік та стан здоров`я підозрюваного дозволяють застосування до нього запобіжний захід пов`язаний з позбавленням волі; відсутність у підозрюваного постійного місця роботи, а отже законного джерела доходу, що у випадку не обрання підозрюваному запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, останній може переховуватись від органу досудового розслідування та суду.

Під час досудового розслідування здобуто відомості про наявність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, а саме: ОСОБА_4 обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення з корисливих мотивів, яке відносяться до категорії тяжкого, та за яке передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від п`яти до восьми років, не працевлаштований, відсутні міцні соціальні зв`язки, може перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, зокрема чинити тиск на свідків та потерпілу кримінального правопорушення, з метою зміни наданих органу досудового розслідування показань, перебуваючи на волі може вчинити інше кримінальне правопорушення, в тому числі продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, оскільки схильний вчиняти кримінальні правопорушення проти власності, за що був раніше засуджений та відбував покарання, може переховуватись від органів досудового розслідування, а тому вважаю за необхідне, застосувати до підозрюваного ОСОБА_4 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

Враховуючи те, що інші запобіжні заходи не пов`язані з триманням під вартою не здатні запобігти вищенаведеним ризикам, які передбачені ст.177 КПК України та забезпечать виконання підозрюваним ОСОБА_4 покладених на нього процесуальних обов`язків, просить винести ухвалу про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою до підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, уродженця м.Добромиль Старосамбірського району Львівської області, зареєстрованого та проживаючого в АДРЕСА_2 , раніше згідно ст.89 КК України не судимому, запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, терміном на 60 (шістдесят) діб, з визначенням застави в розмірі 50 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 134200,00 гривень. У випадку внесення ОСОБА_4 визначеної судом застави, покласти на нього наступні обов`язки: не відлучатися із населеного пункту, в якому він зареєстрований, проживає чи перебуває, без дозволу слідчого, прокурора або суду; повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання; здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.

Правова кваліфікація ч.4 ст.185 КК України.

У судовому засіданні прокурор підтримала вимоги клопотання та просила його задовольнити.

У судовому засіданні підозрюваний ОСОБА_4 , проти застосування щодо нього запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою заперечив, просив обрати йому більш м`який запобіжний захід, оскільки в нього є сім`я, зокрема малолітня дитина син ОСОБА_8 . Наміру переховувати від слідства і суду в нього немає.

Вивчивши матеріали клопотання, додані до нього документи, якими слідчий слідчого відділення обгрунтовує доводи клопотання, заслухавши прокурора ОСОБА_3 , яка підтримала клопотання, просила його задовольнити, підозрюваного, який заперечив щодо задоволення клопотання та просив обрати більш м`який запобіжний захід, слідчий суддя приходить до наступних висновків.

Згідно ст.2 КПК України завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Згідно ст.8 КПК України кримінальне провадження здійснюється з додержанням принципу верховенства права, відповідно до якого людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави. Принцип верховенства права у кримінальному провадженні застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини.

Згідно ст.176 КПК України запобіжними заходами є: 1) особисте зобов`язання; 2) особиста порука; 3) застава; 4) домашній арешт; 5) тримання під вартою. Тимчасовим запобіжним заходом є затримання особи, яке застосовується з підстав та в порядку, визначеному цим Кодексом. Слідчий суддя, суд відмовляє у застосуванні запобіжного заходу, якщо слідчий, прокурор не доведе, що встановлені під час розгляду клопотання про застосування запобіжних заходів обставини, є достатніми для переконання, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів, передбачених частиною першою цієї статті, не може запобігти доведеним під час розгляду ризику або ризикам. При цьому найбільш м`яким запобіжним заходом є особисте зобов`язання, а найбільш суворим - тримання під вартою.

Відповідно до вимог ч.3 ст.176 КПК України слідчий суддя, суд відмовляє у застосуванні запобіжного заходу, якщо слідчий, прокурор не доведе, що встановлені під час розгляду клопотання про застосування запобіжних заходів обставини, є достатніми для переконання, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів, передбачених частиною першою цієї статті, не може запобігти доведеним під час розгляду ризику або ризикам. При цьому, найбільш м`яким запобіжним заходом є особисте зобов`язання, а найбільш суворим - тримання під вартою.

Згідно ст.177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується. Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті. Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності для цього підстав, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до ст. 29 Конституції України, ніхто не може бути заарештований або триматися під вартою інакше, як за вмотивованим рішенням суду і тільки на підставах та в порядку, встановлених законом.

Частиною 1 ст.183 КПК України передбачено, що тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частиною п`ятою статті 176 цього Кодексу.

Згідно ч.1 ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Згідно ст. 178 КПК України при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, слідчий суддя, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі: 1) вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного, обвинуваченого винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється, обвинувачується; 3) вік та стан здоров`я підозрюваного, обвинуваченого; 4) міцність соціальних зв`язків підозрюваного, обвинуваченого в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини й утриманців; 5) наявність у підозрюваного, обвинуваченого постійного місця роботи або навчання; 6) репутацію підозрюваного, обвинуваченого; 7) майновий стан підозрюваного, обвинуваченого; 8) наявність судимостей у підозрюваного, обвинуваченого; 9) дотримання підозрюваним, обвинуваченим умов застосованих запобіжних заходів, якщо вони застосовувалися до нього раніше; 10) наявність повідомлення особі про підозру у вчиненні іншого кримінального правопорушення; 11) розмір майнової шкоди, у завданні якої підозрюється, обвинувачується особа, або розмір доходу, в отриманні якого внаслідок вчинення кримінального правопорушення підозрюється, обвинувачується особа, а також вагомість наявних доказів, якими обґрунтовуються відповідні обставини; 12) ризик продовження чи повторення протиправної поведінки, зокрема ризик летальності, що його створює підозрюваний, обвинувачений, у тому числі у зв`язку з його доступом до зброї.

Підозрюваний ОСОБА_4 клопотання та долучених до нього документів отримав 13.12.2022 року о 07 годині 00 хвилин.

Положення кримінального процесуального законодавства не розкривають поняття «обґрунтованості підозри». В оцінці цього питання слідчий суддя користується практикою Європейського суду з прав людини, яка відповідно до ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» є джерелом права. У п. 32 рішення «Фокс, Кемпбел і Гартлі проти Сполученого Королівства» від 30 серпня 1990 року (заяви № 12244/86, 12245/86, 12383/86), п. 175 рішення «Нечипорук та Йонкало проти України» від 21 квітня 2011 року (заява № 42310/04) Європейський суд з прав людини наголошує, що «обґрунтована підозра» передбачає наявність фактів або інформації, які б могли переконати об`єктивного спостерігача у тому, що відповідна особа могла вчинити злочин.

У п. 184 рішенні у справі «Мерабішвілі проти Грузії» від 28.11.2017 року (заява № 72508/13) Європейський суд з прав людини вказав, що обґрунтованість залежить від усіх обставин, проте факти, що в сукупності дають підстави для підозри, не мають бути такого ж рівня як ті, що необхідні для обвинувачення, або навіть винесення вироку.

З огляду на зазначене необхідно встановити чи наявні (або відсутні) факти чи інформація, що в сукупності може переконати слідчого суддю в тому, що особа могла вчинити кримінальне правопорушення.

Слідчим суддею встановлено, що відділенням поліції №1 Самбірського районного відділу поліції ГУ НП у Львівській області проводиться досудове розслідування в рамках кримінального провадження №0000584, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань 06.12.2022 року.

08.12.2022 року у даному кримінальному провадженні ОСОБА_4 повідомлено про підозру таємному викраденні чужого майна (крадіжці), вчиненому в умовах воєнного стану, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.185 КК України.

Вищезазначені обставини обумовлюють наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_4 інкримінованого кримінального правопорушення, на думку сторони обвинувачення, з чим слідчий суддя погоджується, не вирішуючи питання про доведеність вини та правильність кваліфікації дій ОСОБА_4 , виходячи лише з фактичних обставин, які містяться у поданих слідчому судді матеріалах, вислухавши пояснення самого підозрюваного.

Згідно з доводами, викладеними у клопотанні та документами наданими на підтвердження цих доводів, обґрунтованість підозри щодо вчинення вищевказаного кримінального правопорушення ОСОБА_4 підтверджується сукупністю зібраних доказів, зокрема, копіями: витягу з ЄРДР від 06.12.2022 року, заявою ОСОБА_6 від 06.12.2022 року, протоколом огляду місця події від 06.12.2022 року, протоколу допиту потерпілого від 06.12.2022 року, повідомлення про підозру від 08.12.2022 року, протоколу допиту підозрюваного від 08.12.2022 року, протоколу проведення слідчого експеременту від 09.12.2022 року, постанови про визнання речовим доказом від 06.12.2022 року.

Водночас, за змістом ч. 2 ст. 177 КПК України підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті. Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності для цього підстав, передбачених цим Кодексом.

В контексті ст. 5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, Європейський суд з прав людини неодноразово зазначав, що серйозність обвинувачення або суворість санкції інкримінованого злочину не може бути єдиною підставою для тримання особи під вартою. Як зазначено в рішенні №7064/05 від 01.06.2006 «Мамедова протии Росії - «потребу позбавлення когось волі не можна оцінювати з винятково абстрактного погляду, беручи до уваги тільки тяжкість злочину».

Тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 КПК України, крім випадків, передбачених частини п`ятою статті 176 КПК України.

ОСОБА_4 не є особою, до якої може бути застосовано ч. 5 ст. 176 КПК України, так як кримінальне правопорушення, у вчиненні якого він підозрюється не зазначено в переліку статей, визначених у наведеній нормі.

Розмір санкцій, визначений у інкримінованому ОСОБА_4 кримінальному правопорушенні не передбачають безальтернативного застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою чи застави в силу положень ч.8 ст. 194 КПК України.

Ураховуючи, що у кримінальному провадженні зібрані докази, які у своїй сукупності вказують на обґрунтованість підозри про вчинення ОСОБА_4 інкримінованого йому кримінального правопорушення, беручи до уваги тяжкість та специфіку кримінального правопорушення, соціальні зв`язки підозрюваного, наявність постійного місця проживання, наявність обґрунтованих та встановлених в судовому засіданні ризиків, слідчий суддя вважає, що прокурором не доведено наявності обставин, передбачених п. 3 ч. 1 ст. 194 КПК України, - недостатності застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризикам, зазначеним у клопотанні. Також слідчий суддя враховує те, що слідчий помилково покликається в клопотанні на неодноразове вчинення ОСОБА_4 кримінальних правопорушень, адже останній згідно ст. 89 КК України є таким, що не має судимостей.

Якщо при розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу прокурор доведе обставини, передбачені пунктами 1 та 2 частини першої цієї статті, але не доведе обставини, передбачені пунктом 3 частини першої цієї статті, слідчий суддя, суд має право застосувати більш м`який запобіжний захід, ніж той, який зазначений у клопотанні, а також покласти на підозрюваного, обвинуваченого обов`язки, передбачені частинами п`ятою та шостою цієї статті, необхідність покладення яких встановлена з наведеного прокурором обґрунтування клопотання, відповідно до ч. 4 ст. 194 КПК України.

Більш м`якими запобіжними заходами у порівнянні із триманням під вартою є: домашній арешт, застава, особиста порука та особисте зобов`язання.

Виходячи із наведених обставин, слідчий суддя дійшов висновку, що ОСОБА_4 не є особою, яка без застосування додаткових обмежувальних заходів у вигляді ізоляції від суспільства буде виконувати покладені судом на нього обов`язки, тому до нього не може бути застосовано такий запобіжний захід як особисте зобов`язання (ст. 179 КК України) чи застава. Відсутність поручителів унеможливлює застосування до підозрюваного запобіжного заходу у вигляді особистої поруки (ст. 180 КПК України).

З огляду на викладене, а також наведених вище характеристик кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_4 , наявності встановлених в судовому засіданні ризиків, передбачених статтею 177 КПК України, майнового стану підозрюваного ОСОБА_4 , пояснень підозрюваного в судовому засіданні, слідчий суддя дійшов висновку про те, що на даному етапі кримінального провадження запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту буде достатнім для забезпечення належної процесуальної поведінки підозрюваного та зможе запобігти встановленим ризикам.

Зазначений висновок слідчого судді узгоджується із позицією Європейського суду з прав людини у справі «Боротюк проти України» (заява № 33579/04, рішення від 16.12.2010, п. 62), в якому зазначено, що у всіх випадках, коли ризику ухилення обвинуваченого від слідства можна запобігти за допомогою застави чи інших запобіжних заходів, обвинуваченого має бути звільнено і в таких випадках національні органи завжди мають належним чином досліджувати можливість застосування таких альтернативних запобіжних заходів.

Отже, слідчий суддя дійшов висновку, що цілодобовий домашній арешт не створить перешкоди для доступу підозрюваного до необхідних медичних послуг у разі необхідності шляхом виклику карети швидкої допомоги, не порушить його право на охорону здоров`я та медичну допомогу, гарантовану Конституцією України.

Згідно ч. 4 ст. 194 КПК України, якщо при розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу прокурор доведе обставини, передбачені пунктами 1 та 2 частини першої цієї статті, але не доведе обставини, передбачені пунктом 3 частини першої цієї статті (недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризикам, зазначених у клопотанні), слідчий суддя, суд має право застосувати більш м`який запобіжний захід, ніж той, який зазначений у клопотанні, а також покласти на підозрюваного, обвинуваченого обов`язки, передбачені частинами п`ятою та шостою цієї статті, необхідність покладення яких встановлена з наведеного прокурором обґрунтування клопотання.

Обов`язки можуть бути покладені на підозрюваного на строк не більше двох місяців. У разі необхідності цей строк може бути продовжений за клопотанням прокурора в порядку, передбаченому статтею 199 цього Кодексу. Після закінчення строку, в тому числі продовженого, на який на підозрюваного були покладені відповідні обов`язки, а також у разі закінчення строку досудового розслідування, ухвала про застосування запобіжного заходу в цій частині припиняє свою дію і обов`язки скасовуються (ч. 7 ст. 194 КПК України).

З огляду на ст. 2 КПК України завданням кримінального провадження є, в тому числі, забезпечення балансу між правами і інтересами окремої особи (підозрюваного) та суспільними інтересами (захист особи суспільства і держави), а також застосування належної правової процедури. Слідчий суддя вважає, що на даному етапі кримінального провадження застосування до ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту є співмірним особі підозрюваного, обставинам кримінального правопорушення.

Метою домашнього арешту має бути забезпечення процесуальних обов`язків і попередження ризиків, а не штрафну чи каральну функцію, що вплине не тільки на підозрюваного, але і на життя членів його родини.

Строк дії ухвали слідчого судді про тримання особи під домашнім арештом не може перевищувати двох місяців. У разі необхідності строк тримання особи під домашнім арештом, може бути продовжений за клопотанням прокурора в порядку, передбаченому статтею 199 цього Кодексу. Після закінчення строку дії ухвали про тримання особи під домашнім арештом, в тому числі продовженого, а також у разі закінчення строку досудового розслідування, ухвала про застосування запобіжного заходу припиняє свою дію і запобіжний захід вважається скасованим (ч. 6 ст. 181 КПК України).

На підставі наведеного вище, слідчий суддя дійшов висновку, що клопотання слідчого про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою задоволенню не підлягає, оскільки до підозрюваного ОСОБА_4 слід застосувати більш м`який запобіжний захід у виді цілодобового домашнього арешту із покладенням кола відповідних обов`язків та в межах строку досудового розслідування.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 176, 177, 181, 183, 193-194, 196 372, 376 КПК України, слідчий суддя,-

П О С Т А Н О В И В:

У задоволенні клопотання слідчого слідчого відділення відділення поліції №1 Самбірського районного відділу поліції ГУ НП у Львівській області ОСОБА_5 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_4 - відмовити.

Застосувати відносно підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, уродженця та зареєстрованого в АДРЕСА_1 , жителя АДРЕСА_2 , запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту строком на два місяці, тобто до 10 лютого 2023 року включно.

Покласти на підозрюваного ОСОБА_4 наступні обов`язки:

- прибувати на виклики до слідчого, прокурора та слідчого судді чи суду;

- цілодобово не залишати без дозволу слідчого, прокурора або слідчого судді чи суду місце проживання АДРЕСА_2 ;

- повідомляти слідчого, прокурора слідчого суддю чи суд про зміну свого місця проживання;

- здати на зберігання через слідчого до відповідних органів державної влади паспорт для виїзду за кордон чи інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну;

Ухвалу про застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту відносно ОСОБА_4 передати для виконання органу поліції за місцем його фактичного проживання АДРЕСА_2 .

Термін дії обов`язків, покладених слідчим суддею, визначити до 10.02.2023 року включно, але в межах строку досудового розслідування.

Продовження цього строку можливе у порядку, передбаченому ст. 199 КПК України.

Роз`яснити ОСОБА_4 , що у разі невиконання цих обов`язків до нього може бути застосовано більш жорсткий запобіжний захід і накладено грошове стягнення.

Контроль за виконанням ухвали покласти на слідчого (слідчих), який (які) здійснює (здійснюють) досудове розслідування та прокурора (прокурорів), який (які) здійснює (здійснюють) процесуальне керівництво у кримінальному провадженні.

Про застосування до підозрюваного ОСОБА_4 запобіжного заходу повідомити Хирівську міську раду Самбірського району Львівської області (за місцем фактичного проживання).

Ухвалу скерувати в Відділення поліції №1 Самбірського районного відділу поліції Головного управління Національної поліції у Львівській області.

Роз`яснити підозрюваному ОСОБА_4 , що відповідно до ч.5 ст.181 КПК України працівники органу Національної поліції, з метою контролю за його поведінкою, мають право з`являтися в житло цієї особи, вимагати надати усні чи письмові пояснення з питань, пов`язаних із виконанням покладених на нього зобов`язань.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Львівського апеляційного суду протягом п`яти днів з моменту її проголошення.

Повний текст ухвали складено та проголошено о 14 годині 30 хвилин 16.12.2022 року.

Слідчий суддя ОСОБА_1 ОСОБА_9