Справа № 216/5487/22
Провадження № 1-кп/216/799/22
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 грудня 2022 року місто Кривий Ріг

Дніпропетровської області
Центрально-Міський районний суд міста Кривого Рогу Дніпропетровської області у складі:

головуючого - судді ОСОБА_1

за участі секретаря ОСОБА_2

розглянувши в спрощеному провадженні без проведення судового розгляду в судовому засіданні та без виклику учасників кримінального провадження обвинувальний акт у кримінальному провадженні внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000400 від 04.11.2022 року за обвинуваченням:

ОСОБА_3 - ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Кривий Ріг, Дніпропетровської області, громадянина України, маючого середню освіту, не працюючого, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого: останній раз 02.06.2021 року Саксаганським районним судом м. Кривого Рогу Дніпропетровської області за ч.1 ст. 309 КК України до 4 років позбавлення волі

у вчиненні кримінальних проступків, передбачених ч.1 ст. 358; ч.4 ст.358 КК України,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_3 наприкінці жовтня 2022 року, знаходячись біля водойми, що знаходиться поблизу вул. Нікопольське шосе в Металургійному районі м. Кривого Рогу, на землі знайшов паспорт громадянина України серії НОМЕР_1 , заповненого на ім`я ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , виданого 30.06.2016 року Дзержинським РВ у м. Кривому Розі ГУДМС України в Дніпропетровській області, який привласнив з метою використання його для особистих потреб. Після цього, ОСОБА_3 , знаходячись за місцем свого мешкання за адресою: АДРЕСА_1 , шляхом виривання видалив первинну фотокартку на першій сторінці паспорту та на її місце наклеїв свою фотокартку, таким чином шляхом наклеювання, замінив її на фотографію із власним зображенням, тим самим вніс зміни до вказаного паспорту громадянина України, який є документом, що посвідчує особу власника, якому він виданий, тобто підробив посвідчення, з метою його подальшого особистого використання.
Крім того, 03.11.2022 року приблизно о 16:50 год., ОСОБА_3 , діючи умисно, маючи намір на використання завідомо підробленого документа, достовірно знаючи, що паспорт громадянина України на ім`я ОСОБА_4 , виданого 30.06.2016 року Дзержинським РВ у м. Кривому Розі ГУДМС України в Дніпропетровській області, є підробленим, а саме на 1-й сторінці паспорта замінена фотокартка власника шляхом виривання видалена первинна фотокартка та на її місце наклеєна нова фотокартка ОСОБА_3 , знаходячись поблизу будівлі АДРЕСА_2 , видаючи себе та представляючись як ОСОБА_4 , пред`явив працівникам поліції для встановлення своєї особистості завідомо підроблений документ, а саме паспорт громадянина України серії НОМЕР_1 , виданого 30.06.2016 року Дзержинським РВ у м. Кривому Розі ГУДМС України в Дніпропетровській області, тобто використав завідомо підроблений документ.
Обвинувальний акт по даному кримінальному провадженню надійшов до суду із заявою обвинуваченого ОСОБА_3 щодо визнання своєї винуватості, згоди із встановленими досудовим розслідуванням обставинами, ознайомлення з обмеженням права на апеляційне оскарження та згоди на розгляд обвинувального акта у спрощеному порядку відповідно до положень ч. 1,2 ст.302 КПК України, оскільки ОСОБА_3 беззаперечно визнає свою винуватість у вчиненні кримінальних проступків, передбачених ч.1 ст. 358, ч.4 ст. 358 КК України, не оспорює встановлені досудовим розслідуванням обставини і згодний з розглядом обвинувального акта за його відсутності, відповідно до правил, передбачених ст.ст. 381-382 КПК України.

Відповідно до ч. 2 ст. 381 КПК України, суд розглядає обвинувальний акт щодо вчинення кримінального проступку без проведення судового розгляду в судовому засіданні за відсутності учасників судового провадження, якщо обвинувачений не оспорює встановлені під час дізнання обставини і згоден з розглядом обвинувального акта.

Обвинувачений ОСОБА_3 , який був представлений захисником ОСОБА_5 надав письмову заяву, в якій зазначає, що свою винуватість у вчиненні кримінальних проступків, передбачених ч. 1 ст. 358, ч.4 ст. 358 КК України беззаперечно визнає в повному обсязі, вважає, що досудовим розслідуванням обставини вчинення кримінального проступку встановлені в повному обсязі та не оспорює їх.

Також, у вказаній заяві зазначив, що його згода на розгляд обвинувального акту у спрощеному провадженні без його участі є добровільною, без будь-якого незаконного примусу чи обіцянки, а також про його обізнаність у тому, що у разі надання згоди на розгляд обвинувального акта у спрощеному порядку він буде позбавлений права оскаржувати вирок в апеляційному порядку з підстав розгляду провадження за відсутності учасників судового провадження, не дослідження доказів у судовому засіданні або з метою оспорити встановлені досудовим розслідуванням обставини.

Враховуючи те, що ОСОБА_3 обвинувачується у вчиненні кримінальних проступків, приймаючи до уваги заяву останнього, в якій він зазначає, що не оспорює встановлені під час досудового розслідування обставини і згодний на розгляд обвинувального акта у спрощеному порядку без його участі, відсутність сумнівів в добровільності такої позиції обвинуваченого, суд доходить висновку, що обвинувальний акт має бути розглянутий в порядку, визначеному статтями 381-382 КПК України.

При цьому, у відповідності до ч. 4 ст. 107 КПК України в разі, якщо відповідно до положень цього Кодексу судове провадження здійснюється судом за відсутності осіб, фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження в суді не здійснюється.

З урахуванням наведеного, вивчивши матеріали обвинувального акту та матеріали кримінального провадження, суд дійшов висновку, що подія кримінального проступку мала місце, вина обвинуваченого ОСОБА_3 у скоєнні кримінальних проступків, передбачених ч. 1 ст. 358, ч.4 ст. 358 КК України знайшла своє підтвердження і доведена повністю поза розумним сумнівом, та кваліфікує його дії за ч. 1 ст. 358 КК України, як підроблення посвідчення з метою використання його підроблювачем; а за другим епізодом кваліфікує його дії за ч. 4 ст. 358 КК України, як використання завідомо підробленого документа.

Відповідно до змісту ст.ст. 50, 65 КК України, покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженими, так і іншими особами. Суд, при призначенні покарання, враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання. Особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для його виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень.

Відповідно до ст.66 КК України обставиною, яка пом`якшує покарання обвинуваченого ОСОБА_3 , суд визнає щире каяття.

Відповідно до ст.67 КК України обставин, які б обтяжували покарання обвинуваченого ОСОБА_3 , судом не встановлено.

При призначенні обвинуваченому ОСОБА_3 покарання суд, згідно з вимогами ст.65 КК України, враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, яке згідно ст.12 КК України є кримінальним проступком; наявність пом`якшуючих та відсутність обтяжуючих обставин; дані про особу обвинуваченого.

Відповідно до рішення Конституційного Суду України від 02.11.2004 року у справі №1-33/2004 покарання має перебувати у справедливому співвідношенні із тяжкістю та обставинами скоєного і особою винного; покарання за злочин повинно бути домірним злочину. Правова держава, вважаючи покарання передусім виправним та превентивним засобом, має використовувати не надмірні, а лише необхідні і зумовлені метою заходи. Обмеження конституційних прав обвинуваченого повинно відповідати принципу пропорційності: інтереси забезпечення охорони прав і свобод людини і громадянина, власності, громадського порядку та безпеки тощо можуть виправдати правові обмеження прав і свобод тільки в разі адекватності соціально обумовленим цілям.

Водночас, суд звертає увагу на те, що мета покарання, зокрема, виправлення засуджених та запобігання вчиненню ними нових кримінальних правопорушень, може бути досягнута лише тоді, коли кримінальне покарання буде для засудженого важким, але у той же час реальним щодо його виконання.

Враховуючи вищевикладене, керуючись принципом гуманізму та індивідуалізації покарання, суд вважає за необхідне призначити обвинуваченому ОСОБА_3 покарання у виді обмеження волі у межах санкції частини та статті, за якою кваліфіковано його дії, буде необхідним та достатнім і досягне мети не лише кари за вчинене, а й буде слугувати для його виправлення та попередження вчинення нових злочинів засудженим.

Підстав для застосування ст.69 КК України суд не вбачає, оскільки для застосування даної норми необхідною умовою є наявність кількох обставин, що пом`якшують покарання.

Цивільний позов не заявлено.

Питання про речові докази, суд вирішує виходячи з положень ст.100 КПК України.

Відносно обвинуваченого ОСОБА_3 під час досудового розслідування по кримінальному провадженню запобіжний захід не застосовувався. Підстав для його обрання та застосування суд не вбачає.

Керуючись ст.ст. 368, 370, 371, 373-376, 381-382 КПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Визнати ОСОБА_3 винним у вчиненні кримінальних проступків, передбачених ч.1 ст. 358; ч.4 ст. 358 КК України, та призначити йому покарання за ч.1 ст. 358 КК України один рік обмеження волі, за ч.4 ст.358 КК України два роки обмеження волі.
На підставі ч. 1 ст. 70 КК України, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, остаточно призначити ОСОБА_3 покарання два роки обмеження волі.
Строк відбування покарання обчислювати з дня затримання на виконання вироку суду.
Стягнути з ОСОБА_3 на користь Державного бюджету України витрати за проведення судової експертизи (висновок № СЕ-19/104-22/34964-ДД від 08.11.2022 року) 1132 гривень 68 копійок (код бюджетної класифікації: 24060300).
Речовий доказ: паспорт громадянина України серії НОМЕР_1 , заповненого на ім`я ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який зберігається у спеціальному пакеті експертної служби МВС України № 2623738 залишити в матеріалах кримінального провадження № 0000400.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Вирок суду може бути оскаржений до Дніпровського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення шляхом подачі апеляційної скарги через Центрально-Міський районний суд міста Кривого Рогу Дніпропетровської області.

У відповідності до ч.1 ст. 394 КПК України вирок суду першої інстанції, ухвалений за результатами спрощеного провадження в порядку, передбаченому ст.ст. 381 та 382 цього Кодексу, не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав розгляду провадження за відсутності учасників судового провадження, недослідження доказів у судовому засіданні або з метою оспорити встановлені досудовим розслідуванням обставини.

Копія вироку за результатами розгляду обвинувального акта щодо вчинення кримінального проступку не пізніше дня, наступного за днем його ухвалення, надсилається учасникам судового провадження.

Суддя ОСОБА_1