Справа № 308/2696/23
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

07 квітня 2023 року м. Ужгород

Слідчий суддя Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області ОСОБА_1 , за участі секретаря судових засідань ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду скаргу ОСОБА_3 на постанову слідчого про відмову у визнанні потерпілим у кримінальному провадженні №0000253, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_3 звернувся до слідчого судді зі скаргою на постанову слідчого про відмову у визнанні потерпілим у кримінальному провадженні №0000253, посилаючись на те, що кримінальним правопорушенням, вчиненим службовими особами правоохоронних органів щодо нього у даному кримінальному провадженні, йому завдано моральну шкоду, яка полягає у душевних стражданнях, яких він зазнав у зв`язку з протиправною поведінкою у зв`язку з вчиненням службовими особами правоохоронних органів провокації підкупу щодо скаржника з метою залякування останнього та його клієнтів, незаконного перешкоджання йому у здійсненні адвокатською діяльності, незаконного позбавлення його можливості здійснювати адвокатську діяльність, незаконного затримання і ув`язнення його та незаконного притягнення його до кримінальної відповідальності. З огляду на це, вважає себе потерпілим у даному кримінальному провадженні з моменту подання ним заяви про вчинення щодо нього кримінального правопорушення.

Заявник не скористався правом на участь у судовому засіданні та згідно поданої заяви просив розглянути таку без його участі.

Слідчий у судове засідання не з`явився, про час та місце проведення судового засідання повідомлявся належним чином.

Враховуючи норми ст. 306 КПК України щодо строку розгляду скарги та щодо можливості розгляду скарги за відсутності слідчого чи прокурора, а також за наявного клопотання особи, що подала скаргу про можливий розгляд такої без його участі, слідчий суддя вважає за можливе розглянути скаргу за відсутності учасників та без здійснення фіксування за допомогою технічних засобів на підставі ч. 4 ст.107 КПК України.

Дослідивши матеріали скарги та кримінального провадження, слідчий суддя приходить до наступного.

Вичерпний перелік рішень, дій чи бездіяльності слідчого або прокурора, які можуть бути оскаржені під час досудового розслідування, визначений ч. 1 ст. 303 КПК України. Рішення слідчого, прокурора приймається у формі постанови. Постанова виноситься у випадках, передбачених КПК України, а також коли слідчий, прокурор визнає це за необхідне (ч. 3 ст. 110 КПК).

Необхідно визначити, у яких випадках особа може набувати статусу потерпілого відповідно до норм кримінального процесуального закону. Так, потерпілим у кримінальному провадженні може бути фізична особа, якій кримінальним правопорушенням завдано моральної, фізичної або майнової шкоди, а також юридична особа, якій кримінальним правопорушенням завдано майнової шкоди (ч. 1 ст. 55 КПК України). Права і обов`язки потерпілого виникають в особи з моменту подання заяви про вчинення щодо неї кримінального правопорушення або заяви про залучення її до провадження як потерпілого (ч. 2 ст. 55 КПК України). Потерпілим є також особа, яка не є заявником, але якій кримінальним правопорушенням завдана шкода і у зв`язку з цим вона після початку кримінального провадження подала заяву про залучення її до провадження як потерпілого (ч. 3 ст. 55 КПК України).

З урахуванням цих положень, потерпілим може бути 1) особа, якій завдано шкоди (моральної, фізичної або майнової), яка 2) подала заяву про вчинення щодо неї кримінального правопорушення або 3) яка не є заявником, але якій кримінальним правопорушенням завдана шкода, і тому вона після початку кримінального провадження подала заяву про залучення її до провадження як потерпілого.

Слід враховувати, що слідчий має право відмовити особі у визнанні її потерпілим. Зокрема, така відмова (у формі постанови) є обґрунтованою за наявності очевидних та достатніх підстав вважати, що заява, повідомлення про кримінальне правопорушення або заява про залучення до провадження як потерпілого подана особою, якій не завдано шкоди (ч.5 ст.55 КПК України). Це єдиний випадок, коли можна відмовити особі у визнанні її потерпілим. Так, процесуальною підставою прийняття рішення про відмову у визнанні потерпілим відповідно до ст. 55 КПК України є наявність очевидних та достатніх підстав вважати, що заява подана особою, якій не завдано шкоди. При цьому відповідні підстави згідно із зазначеною статтею мають бути належним чином мотивовані.

Слідчим суддею встановлено, що Шостим слідчим відділом (з дислокацією у м. Ужгороді) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Львові, здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000253 від 18 листопада 2022 року за фактом вчинення службовими особами правоохоронних органів кримінального правопорушення, передбаченого частиною другою статті 370 КК України.

Постановою слідчого Шостого слідчого відділу (з дислокацією у м. Ужгороді) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Львові від 06.02.2023 року, відмовлено у задоволенні клопотання ОСОБА_3 від 02.02.2023 про визнання його потерпілим у кримінальному провадженні № 0000253 від 18 листопада 2022 року.

Постанова мотивована тим, що відповідно до матеріалів кримінального провадження на даний час відсутні підстави вважати, що ОСОБА_3 завдано матеріальної, фізичної чи моральної шкоди. Крім того, з огляду на матеріали досудового розслідування у даному кримінальному провадженні ОСОБА_3 04.01.2023 року допитаний як свідок.

Разом з тим, скаржник у заяві (клопотанні) зазначає, що йому внаслідок кримінального правопорушення, яке розслідується, завдано моральну шкоду, яка полягає в душевних стражданнях, однак, не обґрунтовує належним чином ці доводи, не надає доказів на підтвердження.

Згідно з ч. 3 ст. 370 КПК України обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до правил оцінки доказів.

Відповідно до усталеної практики Європейського суду з прав людини, суд повинен виносити вмотивовані рішення (Рішення Великої Палати у справі Moreira Ferreira проти Португалії (no. 2) від 11 липня 2007 року, Заява № 19867/12, параграф 84). Вмотивованість вимагає від суду чітко вказати на підстави тієї чи іншої аргументації. При вирішенні питання про встановлення процесуального статусу осіб, таким чином, необхідно чітко вказати, на підставі яких доказів в осіб виникає такий процесуальний статус.

Окрім цього, слідчий суддя звертає увагу на те, що процесуальний статус потерпілого виникає саме з моменту, коли встановлено, що цій особі було завдано шкоди. Разом з тим скаржник не надає будь якого підтвердження завдання йому будь-якої шкоди кримінальним правопорушенням.

За таких обставин, слідчий суддя не знаходить підстав для висновків, що ОСОБА_3 в порядку ст. 55 КПК України може бути визнаний потерпілим у кримінальному провадженні №0000253 від 18.11.2022 р., а тому постанова від 06.02.2023 р. про відмову у визнанні потерпілим є обґрунтованою.

Керуючись вимогами ст.ст.55, 303, 306, 307, 372 КПК України, -

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні скарги ОСОБА_3 на постанову слідчого про відмову у визнанні потерпілим у кримінальному провадженні №0000253, - відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя Ужгородського

міськрайонного суду

Закарпатської області ОСОБА_1