ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
Справа: № 639/379/23 Головуючий І інстанції: ОСОБА_1
Провадження: № 11-сс/818/428/23 Головуючий апеляційної інстанції: ОСОБА_2
Категорія: обрання запобіжного заходу
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 березня 2023 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Харківського апеляційного суду у складі: головуючого судді ОСОБА_2 , суддів ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , при секретареві ОСОБА_5 , з участю прокурора - ОСОБА_6 , з участю підозрюваного ОСОБА_7 та його захисника - ОСОБА_8 , без участі всіх інших учасників по даній справі, а саме потерпілих, належним чином повідомлених про розгляд справи, за умови, що заяв про відкладення розгляду справи ні від кого не надходило, розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Харкові справу за апеляційною скаргою прокурора на ухвалу Жовтневого районного суду м. Харкова від 13 03 2023 року, -

В С Т А Н О В И Л А:

Короткий зміст рішення суду першої інстанції

Вказаною ухвалою у задоволенні клопотання слідчого СВ ВП №1 ХРП №3 ГУНП в Харківській області ОСОБА_9 про застосування до підозрюваного ОСОБА_7 запобіжного заходу у виді тримання під вартою - відмовлено.

Застосовано до підозрюваного ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 запобіжний захід у виді цілодобового домашнього арешту за місцем фактичного проживання в межах строків досудового розслідування, тобто до 13 05 2023 року включно, з покладенням обов`язків:

-заборонено цілодобово залишати житло за адресою: АДРЕСА_1 , без дозволу слідчого, прокурора, слідчого судді або суду;

-прибувати до слідчого, прокурора, слідчого судді за першою вимогою;

-утримуватися від спілкування зі свідками та потерпілими у кримінальному провадженні;

-здати на зберігання до органів ДМС України свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну (за їх наявності).

Підозрюваного ОСОБА_7 зобов`язано прибути до місця свого проживання до 18-00 години 13 березня 2023 року.

Вимоги апеляційної скарги, з узагальненими доводами особи, яка їх подала.

На вищевказану ухвалу слідчого судді прокурором подано апеляційну скаргу, яка містить прохання про її скасування та про постановлення нової, про задоволення клопотання слідчого та про обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою підозрюваному ОСОБА_7 строком на 60 діб до 13 05 2023 року.

Обґрунтуовуючи свої апеляційні вимоги вказує, що слідчим суддею не взято до уваги, що відносно підозрюваного ОСОБА_7 до Московського районного суду м. Харкова направлено обвинувальний акт у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 289 КК України, а 15 02 2023 року до Київського районного суду м. Харкова - у вичненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.4 ст.185, ч.2 ст. 190, ч. 2 ст. 289 КК України, у зв`язку з чим, вважає, що є достатні підстави вважати, що підозрюваний схильний до вчинення злочинів проти безпеки руху та експлуатації транспорту.

Вказує, що у слідства є достатні підстави вважати про об`єктивну наявність ризиків, передбачених п.п. 1,3,5 ч.1 ст. 177 КПК України, у зв`язку з чим застосування щодо підозрюваного запобіжного заходу у виді тримання під вартою є необхідним та таким, що забезпечить посилений контроль за підозрюваним, виконання ним процесуальних обов`язків та попередить вчинення останнім незаконного впливу на потерпілих, свідків та вчинення інших кримінальних правопорушень.

Позиції учасників апеляційного провадження.

В судовому засіданні апеляційного суду прокурор підтримав доводи апеляційної скарги, просив про її задоволення.

Підозрюваний ОСОБА_7 та його захисник ОСОБА_8 , не вбачали підстав для задоволення апеляційної скарги прокурора, вважаючи рішення суду законним і обґрунтованим.

Потерпілі по справі в судове засідання не з`явилися. Про дату та час розгляду апеляційної скарги були повідомлені належним чином. Жодних заяв або клопотань, які б перешкоджали розгляду справи, від останніх не надходило.

Мотиви прийняття рішення судом апеляційної інстанції.

Заслухавши суддю - доповідача, доводи прокурора, думку підозрюваного та його захисника, дослідивши представлені матеріали кримінального провадження, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга прокурора задоволенню не підлягає, виходячи із наступного.

Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України.

Відповідно до п.4 ч. 1 ст. 176 КПК України до підозрюваного може бути застосовано запобіжний захід у виді домашнього арешту під час досудового розслідування слідчим суддею за клопотанням слідчого, прокурора.

Згідно ч. 4 ст. 194 КПК України, якщо при розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу прокурор доведе обставини, передбачені пунктами 1 та 2 частини першої цієї статті, але не доведе обставини, передбачені пунктом 3 частини першої цієї статті, слідчий суддя, суд має право застосувати більш м`який запобіжний захід, ніж той, який зазначений у клопотанні, а також покласти на підозрюваного, обвинуваченого обов`язки, передбачені частинами п`ятою та шостою цієї статті, необхідність покладення яких встановлена з наведеного прокурором обґрунтування клопотання.

Вирішуючи питання про обрання виду запобіжного заходу відносно ОСОБА_7 , слідчий суддя вважав обґрунтованою підозру, у вчиненні останнім кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.289 КК України та наявність ризику, передбаченого п. 5 ч. 1 ст. 17 КПК України, оскільки підозрюваний обґрунтовано підозрюється у вчиненні тяжкого кримінального правопорушення, санкцією якого передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від п`яти до восьми років, а тому є підстави вважати, що він може вчинити інші кримінальні правопорушення.

В той же час, ризики, передбачені п.п.1, 3 ч. 1 ст. 177 КПК України, слідчий суддя вважав не доведеними та такими, що ґрунтуються на припущеннях. Враховуючи відсутність судимостей у підозрюваного, наявності місця реєстрації та постійного місця проживання, а також факту того, що підозрюваний особисто прибував, як до органу досудового розслідування на виклик, а також у судове засідання при розгляді даного клопотання, суд прийшов до висновку про обрання відносно ОСОБА_7 запобіжного заходу у виді цілодобового домашнього арешту.

Колегія суддів погоджується з таким висновком слідчого судді, оскільки він ґрунтується на нормах чинного та міжнародного законодавства, виходячи з наступного.

Відповідно до положень ст. 177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь - яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України.

Відповідно до п.4 ч. 1 ст. 176 КПК України до підозрюваного може бути застосовано запобіжний захід у виді домашнього арешту під час досудового розслідування слідчим суддею за клопотанням слідчого, прокурора.

Згідно із ч. 1 ст. 194 КПК України, під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризикам, зазначеним у клопотанні.

Згідно положень ст. 178 КПК України, при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у ст. 177 цього Кодексу, слідчий суддя, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язані оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі: вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного, обвинуваченого винуватим у кримінальному правопорушенні; вік та стан здоров`я підозрюваного, обвинуваченого; міцність соціальних зв`язків підозрюваного, обвинуваченого в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини й утриманців, постійного місця роботи або навчання; репутацію підозрюваного, обвинуваченого, його майновий стан, наявність у нього судимостей та інше.

Вирішуючи питання про обрання запобіжного заходу, суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів, що вимагає від суду більшої суворості в оцінці порушень цінностей суспільства. Європейський суд з прав людини неодноразово підкреслював, що наявність підстав для тримання особи під вартою має оцінюватися в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин. Тримання під вартою може бути виправдано за наявності того, що цього вимагають справжні інтереси суспільства, які не зважаючи на презумпцію невинуватості, переважають над принципом поваги до особистої свободи.

Тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо слідчий доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України. Відповідно до правової позиції, викладеної у п.80 рішення Європейського суду з прав людини від 10 лютого 2011 року у справі "Харченко проти України", при розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обов`язково має бути розглянута можливість застосування інших (альтернативних) запобіжних заходів. Під час обрання запобіжного заходу слідчий суддя зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини. Сама по собі наявність ризиків та обґрунтованої підозри особи у вчиненні кримінального правопорушення не свідчить про необхідність застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та неможливість застосування інших запобіжних заходів.

Відповідно до вимог пунктів 3 і 4 статті 5 Конвенції про захист прав людини основоположних свобод та практики Європейського суду з прав людини, обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливо лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою. При цьому, ризик переховування підозрюваного, обвинуваченого від правосуддя не може оцінюватись виключно на підставі суворості можливого судового рішення, а це слід робити з урахуванням низки відповідних фактів, які можуть підтверджувати існування такого ризику.

Відповідно до ч. 4 ст. 194 КПК України якщо при розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу прокурор доведе обставини, передбачені пунктами 1 та 2 частини першої цієї статті, але не доведе обставини, передбачені пунктом 3 частини першої цієї статті, слідчий суддя, суд має право застосувати більш м`який запобіжний захід, ніж той, який зазначений у клопотанні, а також покласти на підозрюваного, обвинуваченого обов`язки, передбачені частинами п`ятою та шостою цієї статті, необхідність покладення яких встановлена з наведеного прокурором обґрунтування клопотання.

Під час апеляційного розгляду, колегією суддів встановлено, що рішення суду першої інстанції є обґрунтованим та постановлено з дотриманням зазначених вимог чинного та міжнародного законодавства.

Колегія суддів погоджується висновками суду першої інстанції, щодо можливості застосування до ОСОБА_7 запобіжного заходу у виді цілодобового домашнього арешту, строком до 13 05 2023 рокута покладенням на нього обов`язків, передбачених ст. 194 КПК України.Такий запобіжний захід в повній мірі відповідає меті його застосування - забезпеченню виконання підозрюваним покладних на нього процесуальних обов`язків та запобіганню спробам вчинити дії, передбачені ч.1 ст.177 КПК України.

Надані слідчим та прокурором докази доводять обставини, що свідчать про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_7 злочину, передбаченого ч. 2 ст. 289 КК України, яка підтверджена зібраними в ході досудового розслідування доказами, наданими до клопотання. Колегія суддів погоджується з висновком слідчого судді, щодо існування ризику, передбаченого п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, враховуючи тяжкість покарання, що загрожує підозрюваному, та того факту, що матеріали кримінального провадження містять відомості щодо наявності відносно ОСОБА_7 обвинувальних актів у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст. 289, ч.4 ст. 185, ч.2 ст. 190, ч.2 ст. 289 КК України, направлених на час розгляду клопотання до Московського та Київського районних судів м. Харкова.

В той же час, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що ризики переховування від органу досудового розслідування та незаконного впливу на свідків та потерпілих цьому провадженні прокурором не доведені.

Враховуючи дані про особу підозрюваного, який є студентом, відсутність у нього попередніх судимостей, наявність місця реєстрації та постійного місця проживання, а також враховуючи, що останній підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, яке не пов`язане з насиллям чи погрозою його застосування, за відсутності відомостей щодо ігнорування підозрюваним викликів до слідчого чи суду, колегія суддів дійшла висновку, що саме запобіжний захід у виді цілодобового домашнього арешту, з покладенням на підозрюваного передбачених законом обов`язків в повній мірі відповідає меті його застосування, а саме - забезпеченню виконання підозрюваним покладних на нього процесуальних обов`язків та запобіганню спробам вчинити дії, передбачені ч.1 ст.177 КПК України.

Доводи прокурора щодо неможливості застосування більш м`яких запобіжних заходів з огляду на тяжкість кримінального правопорушення, яке інкримінується підозрюваному та обумовлення наявністю ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України не спростовують висновків слідчого судді, яким наведені обґрунтовані мотиви застосування саме такого запобіжного заходу. Колегія суддів зазначає, що сам по собі факт вчинення інкримінованого підозрюваному кримінального правопорушення та ймовірність призначення йому суворого покарання, за відсутності конкретних фактів ухилення його від слідства та суду, переховування, перешкоджання досудовому розслідуванню у будь-який спосіб та можливості незаконно впливати на свідків, на що посилався прокурор в апеляційній скарзі, не свідчить про недостатність запобіжного заходу у виді цілодобового домашнього арешту.

Крім того, прокурор не надав і апеляційному суду будь-яких даних про те, що підозрюваний, після застосування запобіжного заходу у виді цілодобового домашнього арешту, порушував умови і не дотримувався покладених на нього обов`язків.

Таким чином, доводи апеляційної скарги не спростовують висновків слідчого судді, в той час, як обраний судом запобіжний захід щодо підозрюваного відповідає вимогам ст. ст. 177, 178, 181 КПК України.

На підставі викладеного колегія суддів вважає, що ухвала слідчого судді постановлена з дотриманням норм матеріального і процесуального права, а підстави для її зміни чи скасування на даний час відсутні.

Керуючись ч.6 ст.9, ст.7, ст.ст.176-206, 392, 393, 404, 405, ч.1 ст.407, 418, 419, 423, 424-426 КПК України, колегія суддів, -

ПОСТАНОВИЛА:

Ухвалу Жовтневого районного суду м. Харкова від 13 03 2023 року про відмову у застосуванні до підозрюваного ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 запобіжного заходу у виді тримання під та застосування до нього цілодобового домашнього арешту , - залишити без змін.

Апеляційну скаргу прокурора, - залишити без задоволення.

Ухвала набирає чинності з моменту її проголошення.

Оскарження даної ухвали, у відповідності до ч.2 ст.424 КПК України, в касаційному порядку не передбачено, оскільки така ухвала не перешкоджає подальшому кримінальному провадженню.

Судді:

____________ ______________ ____________

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4