Справа № 481/400/23
Провадж.№ 1-кс/481/391/2023
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19.04.2023 року слідчий суддя Новобузького районного суду Миколаївської області ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , заявника ОСОБА_3 , його представника ОСОБА_4 , прокурора Казанківського відділу Баштанської окружної прокуратури Миколаївської області ОСОБА_5 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Новий Буг клопотання володільця майна ОСОБА_3 про скасування арешту майна,

ВСТАНОВИВ:

18.04.2023 року до Новобузького районного суду Миколаївської області надійшло клопотання ОСОБА_3 про скасування арешту майна, накладеного на підставі ухвали слідчого судді Новобузького районного суду Миколаївської області від 22.02.2023 року у кримінальному провадженні №0000089 від 17.02.2023 року, яке здійснюється за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.246 КК України про арешт майна.

В обґрунтування доводів клопотання зазначено, що в арешті майна відповідно до ухвали слідчого судді Новобузького районного суду Миколаївської області (справа 481/400/23) про накладення арешту на автомобіль марки «FORD TRANSIT» легковий загальний пасажирський, білий, р/н НОМЕР_1 , який відповідно виписки з бази ГЦС АМТ належить ОСОБА_6 , мешканцю АДРЕСА_1 , та який перебував під керуванням ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , мешканця АДРЕСА_2 , на даний час відпала потреба. Наразі, в ході проведення досудового розслідування виконані всі першочергові і необхідні слідчі дії за вказаним кримінальним провадженням, а саме, проведено огляд вилученого майна, встановлені його ідентифікуючі ознаки. Крім того, станом на 10.04.2023 року підозру у даному кримінальному провадженні нікому не пред`явлено, а тому він підлягає скасуванню, відповідно до абзацу 2 частини 1 статті 174 КПК України.

Заявник та його представник в судовому засіданні підтримали клопотання, просили його задовольнити, посилаючись на обставини зазначенні у ньому.

Прокурор ОСОБА_7 в судовому засіданні проти задоволення клопотання заперечувала, мотивуючи відсутністю підстав вважати, що необхідність у накладенні арешту на майно на даний час не відпала. Також прокурор наголосила, що слідчі дії по даному кримінальному провадженню на даний час ще тривають.

Слідчий суддя, заслухавши пояснення заявника ОСОБА_3 , його представника ОСОБА_4 , прокурора ОСОБА_8 , вивчивши клопотання та матеріали, якими воно обґрунтовується, матеріали кримінального провадження №0000089 від 17.02.2023 року, приходить до наступного.

Судовим розглядом встановлено, що 17.02.2023 року слідчим відділенням ВП № 1 Баштанського РВП ГУНП в Миколаївській області зареєстроване кримінальне провадження № №0000089, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.246 КК України.

Ухвалою слідчого судді Новобузького районного суду Миколаївської області від 22.02.2023 року було накладено арешт у вигляді заборони користування, розпорядження майном, вилученим 16.02.2023 року, що перебувало у володінні і користуванні ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , під час огляду місця події, а саме на узбіччі автодороги Р-55 на в`їзді в м. Новий Буг, Баштанського району, Миколаївської області з боку смт. Казанка, Баштанського району, Миколаївської області, в рамках кримінального провадження №0000089 від 17.02.2023 року, а саме, на автомобіль марки «FORD TRANSIT» легковий загальний пасажирський, білий, р/н НОМЕР_1 , який відповідно виписки з бази ГЦС АМТ належить ОСОБА_6 , мешканцю АДРЕСА_1 , та який перебував під керуванням ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , мешканця АДРЕСА_2 , з подальшим зберіганням на території ВП №1 Баштанського РВП ГУНП в Миколаївській області.

Відповідно до ст.174 КПК України, підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження - судом.

Арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

Доказами в кримінальному провадженні є фактичні дані, отримані у передбаченому цим Кодексом порядку, на підставі яких слідчий, прокурор, слідчий суддя і суд встановлюють наявність чи відсутність фактів та обставин, що мають значення для кримінального провадження та підлягають доказуванню.

Так, статями 7, 16, КПК України встановлено, що загальною засадою кримінального провадження є недоторканість права власності. Позбавлення або обмеження права власності під час кримінального провадження здійснюється лише на підставі вмотивованого судового рішення, ухваленого в порядку, передбаченому цим Кодексом.

Згідно ст.2 КПК України, завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Відповідно до рішення Європейського суду з прав людини у справі «Ісмаїлов проти Росії» від 06.11.2008 року, де вказувалися порушення ст. 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, зазначено, що кожна фізична та юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше, як в інтересах суспільства на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права».

Як вбачається з матеріалів справи, арешт на тимчасово вилучене майно за ухвалою слідчого судді від 22.02.2023 року був накладений обґрунтовано.

Між тим, статтею 28 КПК України передбачено, що під час кримінального провадження кожна процесуальна дія або процесуальне рішення повинні бути виконані або прийняті в розумні строки. Критерії для визначення розумності строків кримінального провадження визначені ч. 3 ст.28 КПК України, однак він має бути об`єктивно необхідним для прийняття процесуальних дій та прийняття процесуальних рішень.

Відповідно до усталеної практики Європейського суду з прав людини, продовження заходів забезпечення кримінального провадження, як упродовж досудового розслідування так і судового розгляду, ґрунтується на презумпції, що з перебігом ефективного розслідування справи та її судового розгляду зменшуються ризики, які стали підставою для застосування заходу забезпечення кримінального провадження, відповідно зі спливом певного часу орган досудового розслідування має навести додаткові доводи в обґрунтування наявних ризиків, що залишаються та їх аналіз, як підстави для подальшого втручання у права особи в тому числі щодо позбавлення або обмеження права власності.

Окрім того, Європейський суд з прав людини через призму своїх рішень неодноразово акцентував увагу на тому, що володіння майном повинно бути законним (див. рішення у справі "Іатрідіс проти Греції" [ВП], заява N 31107/96, п. 58, ECHR 1999-II). Вимога щодо законності у розумінні Конвенції вимагає дотримання відповідних положень національного законодавства та відповідності принципові верховенства права, що включає свободу від свавілля (див. рішення у справі "Антріш проти Франції", від 22 вересня 1994 року, Series А N 296-А, п. 42, та "Кушоглу проти Болгарії", заява N 48191/99, пп. 49 - 62, від 10 травня 2007 року). Будь-яке втручання державного органу у право на мирне володіння майном повинно забезпечити "справедливий баланс" між загальним інтересом суспільства та вимогами захисту основоположних прав конкретної особи. Необхідність досягнення такого балансу відображена в цілому в структурі статті 1 Першого протоколу. Необхідного балансу не вдасться досягти, якщо на відповідну особу буде покладено індивідуальний та надмірний тягар (див., серед інших джерел, рішення від 23 вересня 1982 року у справі "Спорронг та Льонрот проти Швеції", пп. 69 і 73, Series A N 52). Іншими словами, має існувати обґрунтоване пропорційне співвідношення між засобами, які застосовуються, та метою, яку прагнуть досягти (див., наприклад, рішення від 21 лютого 1986 року у справі "Джеймс та інші проти Сполученого Королівства", n. 50, Series A N 98).

Протягом досудового розслідування не встановлено істотної шкоди для встановлення складу кримінального правопорушення передбаченого ч.1 ст.246 КК України.

Незважаючи на те, що досудове розслідування в кримінальному провадженні триває протягом тривалого часу, жодній особі в тому числі і фактичному постійному володільцю автомобіля ОСОБА_3 про підозру у вчиненні злочину не оголошено.

Крім того, як вбачається з матеріалів на підставі ухвали слідчого судді Новобузького районного суду Миколаївської області слідчим було проведено обшук даного автомобіля та вилучено залишки дерев, які у ньому знаходились, що, на думку слідчого судді, не перешкоджає вільному користуванню вказаним транспортним засобом його володільцем.

Отже, правових підстав для подальшого арешту автомобіля у вигляді заборони користуватись ним у кримінальному провадженні №0000089 від 17.02.2023 року, досудове розслідування у якому здійснюється за ч. 1 ст. 246 КК України, на думку слідчого судді, відсутні.

При застосуванні заходів забезпечення кримінального провадження слідчий суддя повинен діяти відповідно до вимог КПК України та судовою процедурою гарантувати дотримання прав, свобод та законних інтересів осіб, а також умов, за яких жодна особа не була б піддана необґрунтованому процесуальному обмеженню.

За таких обставин слідчий суддя дійшов висновку про часткове задоволення клопотання та скасування арешту, накладеного на автомобіль марки «FORD TRANSIT» легковий загальний пасажирський, білий, р/н НОМЕР_1 , що належать ОСОБА_6 та яким фактично користується ОСОБА_3 , у вигляді заборони користуватись ним, залишивши накладення арешту у вигляді заборони відчуження цього майна.

Керуючись ст.ст.174, 309, 369-372 КПК України, слідчий суддя

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання володільця майна ОСОБА_3 про скасування арешту майна, задовольнити частково.

Скасувати арешт, накладений ухвалою слідчого судді Новобузького районного суду Миколаївської області від 22.02.2023 року, у вигляді заборони користування майном, вилученим 16.02.2023 року, під час огляду місця події, в рамках кримінального провадження №0000089 від 17.02.2023 року, а саме: автомобіль марки «FORD TRANSIT» легковий загальний пасажирський, білий, р/н НОМЕР_1 , який належить ОСОБА_6 , мешканцю АДРЕСА_1 , та який перебуває у володінні ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , мешканця АДРЕСА_2 .

Ухвала оскарженню не підлягає та набирає законної сили з моменту її проголошення.

Відповідно до вимог ч.2 ст.376 КПК України повний текст ухвали проголошений о 15:20 год. 21.04.2023 р. в залі судових засідань в приміщенні Новобузького районного суду Миколаївської області.

Слідчий суддя ОСОБА_1