Справа № 458/270/23
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21.03.2023 м. Турка

Турківський районний суд Львівської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1

секретар судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши в спрощеному провадженні без проведення судового розгляду в судовому засіданні за відсутності учасників судового провадження обвинувальний акт у кримінальному провадженні, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000098 від 28.12.2022 за обвинуваченням

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, уродженця с. Грудцини Куменського району Кіровської області РФ, громадянина України, який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , який проживає за адресою: АДРЕСА_2 , одруженого, з професійно-технічною освітою, проходить військову службу за призовом під час мобілізації в Збройних Силах України на посаді номера обслуги 3 гранатометного відділення взводу вогневої підтримки 3 десантно-штурмової роти 1 десантно-штурмового батальйону військової частини НОМЕР_1 , має на утриманні одну неповнолітню дитину, раніше не судимого,

у вчиненні кримінальних проступків, передбачених ч. 5 ст. 27, ч. 1 ст. 358, ч. 4 ст. 358 КК України,

встановив:

Військовослужбовець за призовом під час мобілізації військової частини НОМЕР_1 солдат ОСОБА_3 , в липні 2022 року, перебуваючи поблизу м. Краматорськ Донецької області, де виконував обов`язки з військової служби, більш точний час та місце судом не встановлено, діючи умисно, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно-небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, в порушення вимог ст. 11, 49 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, ст. 1, 4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, п. 16 Постанови Кабінету Міністрів України № 340 від 08.05.1993 «Про затвердження Положення про порядок видачі посвідчення водія та допуску громадян до керування транспортними засобами», з корисливих мотивів, з метою уникнення необхідності дотримання порядку отримання посвідчення, яке надає спеціальне право керувати транспортними засобами, та уникнення відповідальності за керування транспортним засобом особою, яка не має права керування таким транспортним засобом, вступивши в злочинну змову із невстановленою особою щодо виготовлення нею на його ім`я підробленого посвідчення водія за грошову винагороду в сумі 8000 гривень, виступивши пособником неправомірних дій даної невстановленої судом особи, усвідомлюючи та достовірно знаючи, що його дані, фотокартка та зразок його підпису будуть використані для виготовлення підробленого офіційного документа - посвідчення на право керування транспортними особами, надав вказаній особі свої персональні дані, зокрема, фотозображення свого паспорта громадянина України та реєстраційного номеру облікової картки платника податків, тобто надав засоби та сприяв підробленню офіційного документа, після чого вказана невстановлена судом особа при невстановлених судом обставинах, місці та часі, виготовила посвідчення водія серії НОМЕР_2 , видане нібито 05.07.2022 на ім`я ОСОБА_3 Територіальним сервісним центром Міністерства внутрішніх справ №2341, яке не відповідає аналогічним документам, що знаходяться в офіційному обігу на території України, та яке ОСОБА_3 отримав в липні 2022 року в м. Краматорськ Донецької області поштовим зв`язком та використовував в подальшому під час керування транспортними засобами.

Таким чином, ОСОБА_3 вчинив кримінальний проступок, передбачений ч. 5 ст. 27, ч. 1 ст. 358 КК України - пособництво у підробленні посвідчення з метою використання його іншою особою.

Також, ОСОБА_3 28.12.2022 близько 10.30 год, керуючи автомобілем марки «Opel» моделі «Vectra», державний номерний знак НОМЕР_3 , здійснивши зупинку у невстановленому місці, а саме поблизу буд. АДРЕСА_3 , діючи умисно, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно-небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, придбавши в липні 2022 року у невстановленої досудовим розслідуванням особи посвідчення водія серії НОМЕР_2 на своє ім`я, достеменно знаючи про те, що воно підроблене, з корисливих мотивів, з метою уникнення відповідальності за керування транспортним засобом без відповідних документів на право керування таким транспортним засобом, на законну вимогу поліцейського сектору реагування патрульної поліції відділення поліції № 2 Самбірського районного відділу поліції Головного Управління Національної поліції у Львівській області старшого сержанта поліції ОСОБА_4 , пред`явив йому бланк посвідчення водія серії НОМЕР_2 , видане 05.07.2022 на ім`я ОСОБА_3 Територіальним сервісним центром Міністерства внутрішніх справ №2341, яке не відповідає аналогічним документам, що знаходяться в офіційному обігу на території України.

Таким чином, ОСОБА_3 вчинив кримінальний проступок, передбачений ч. 4 ст. 358 КК України - використання завідомо підробленого документа.

Прокурор Івано-Франківської спеціалізованої прокуратури у військовій та оборонній сфері Західного регіону ОСОБА_5 подав до суду обвинувальний акт за обвинуваченням ОСОБА_3 у вчиненні кримінальних проступків, передбачених ч. 5 ст. 27, ч. 1 ст. 358, ч. 4 ст. 358 КК України,в якому зазначив клопотання про його розгляд у спрощеному порядку без проведення судового розгляду в судовому засіданні.

Відповідно до положень ч. 2 ст. 12 КК України кримінальні правопорушення, передбачені ч. 5 ст. 27, ч. 1 ст. 358, ч. 4 ст. 358 КК України, у вчиненні яких обвинувачується ОСОБА_3 , є кримінальними проступками.

Частиною 1 статті 381 КПК України визначено, що суд розглядає обвинувальний акт щодо вчинення кримінального проступку без проведення судового розгляду в судовому засіданні за відсутності учасників судового провадження, якщо обвинувачений не оспорює встановлені під час дізнання обставини і згоден з розглядом обвинувального акта за його відсутності.

Як видно з доданої до обвинувального акта письмової заяви підозрюваного ОСОБА_3 , яка складена в присутності захисника ОСОБА_6 , підозрюваний беззаперечно визнав свою винуватість у вчиненні кримінальних проступків, передбачених ч. 5 ст. 27, ч. 1 ст. 358, ч. 4 ст. 358 КК України, згоден із встановленими досудовим розслідуванням обставинами, ознайомлений з обмеженням права апеляційного оскарження згідно з ч. 2 ст. 302 КПК України та погодився на розгляд обвинувального акта у спрощеному провадженні за його відсутності.

Окрім цього, до обвинувального акта долучено матеріали досудового розслідування № 0000098 від 28.12.2022 та документи, що засвідчують беззаперечне визнання підозрюваним своєї винуватості, зокрема протокол допиту підозрюваного від 15.03.2023 (арк. справи 80), заява щодо визнання своєї винуватості, згоди із встановленими досудовим розслідуванням обставинами, ознайомлення з обмеженням права на апеляційне оскарження та згоди на розгляд обвинувального акта у спрощеному провадженні від 15.03.2023 (арк. справи 88-90).

Згідно з ч. 2 ст. 382 КПК України, встановлені органом досудового розслідування обставини, не оспорюються учасниками судового провадження.

Відтак, з урахуванням викладеного, суд вважає за необхідне розглянути обвинувальний акт щодо вчинення кримінальних проступків без проведення судового розгляду в судовому засіданні за відсутності учасників судового провадження.

Згідно ч. 4 ст. 107 КПК України в разі, якщо відповідно до положень цього Кодексу судове провадження здійснюється судом за відсутності осіб, фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження в суді не здійснюється.

Дослідивши матеріали кримінального провадження, суд дійшов висновку, що вина обвинуваченого ОСОБА_3 у вчиненні кримінальних проступків, передбачених ч. 5 ст. 27, ч. 1 ст. 358 КК України - пособництво у підробленні посвідчення з метою використання його іншою особою та ч. 4 ст. 358 КК України - використання завідомо підробленого документа,доведена повністю встановленими органом досудового розслідування обставинами.

Відповідно до положень ст. 50 КК України до особи, визнаної винною за вироком суду у вчиненні кримінального правопорушення застосовується покарання, яке є заходом примусу і полягає в передбаченому законом обмеженні прав і свобод засудженого.

Покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженими, так і іншими особами.

Згідно з ч. 1 ст. 65 КК України суд призначає покарання: в межах, установлених у санкції статті (санкції частини статті) Особливої частини цього Кодексу, що передбачає відповідальність за вчинене кримінальне правопорушення, за винятком випадків, передбачених ч. 2 ст. 53 цього Кодексу; відповідно положень Загальної частини цього Кодексу ; враховуючи ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особи винного, обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Відповідно до ч. 5 ст. 68 КК України, при призначенні покарання співучасникам кримінального правопорушення суд, керуючись положеннями статей 65-67 цього Кодексу, враховує характер та ступінь участі кожного з них у вчиненні кримінального правопорушення.

Обвинувачений ОСОБА_3 вчинив кримінальні проступки, передбачені ч. 5 ст. 27, ч. 1 ст. 358, ч. 4 ст. 358 КК України. При цьому, кримінальний проступок передбачений ч. 1 ст. 358 КК України обвинувачений вчинив як співучасник, а саме пособник (ч. 5 ст. 27 КК України).

Обставинами, які пом`якшують покарання обвинуваченого, у відповідності до п. 1 ст. 66 КК України суд визнає щире каяття та активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення.

Обставини, які обтяжують покарання обвинуваченого судом не встановлені.

Кримінальними правопорушеннями шкоди не завдано.

Досліджуючи дані, які характеризують особу обвинуваченого суд бере до уваги, що він раніше не судимий, за місцем проживання та проходження військової служби за призовом під час мобілізації в ЗСУ на посаді номера обслуги 3 гранатометного відділення взводу вогневої підтримки 3 десантно-штурмової роти 1 десантно-штурмового батальйону військової частини НОМЕР_1 характеризується позитивно, на обліку у лікаря психіатра та нарколога не перебуває, одружений, має на утриманні неповнолітню дитину.

Відтак, з урахуванням усіх обставин суд вважає, що покарання обвинуваченому повинно бути призначено в межах санкції ч. 5 ст. 27, ч. 1 ст. 358, ч. 4 ст. 358 КК України у виді штрафу, оскільки саме такий вид покарання є необхідним та достатнім для його виправлення та попередження скоєння ним нових злочинів. Підстав для застосування іншого виду покарання, передбаченого санкцією статті, суд не знаходить, так як вважає їх такими, що не призведуть до виправлення особи засудженого і запобігання вчиненню ним нових злочинів.

При цьому, призначивши покарання за кожне кримінальне правопорушення окремо, остаточне покарання обвинуваченому ОСОБА_3 необхідно визначити на підставі ч. 1 ст. 70 КК України шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим.

Щодо заходів забезпечення кримінального провадження.

Арешт, накладений згідно з ухвалою слідчого судді Турківського районного суду Львівської області від 20.02.2023 на посвідчення водія серії НОМЕР_2 , видане 05.07.2022 ТСЦ 2341 на ім`я ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , необхідно скасувати на підставі ч. 4 ст. 174 КПК України.

Зпобіжний захід обвинуваченому не обирався.

Процесуальні витрати на залучення експерта для проведення судової технічної експертизи документів № СЕ-19/114-22/22768-ДД від 04.01.2023 в розмірі 1510,24 грн., які підлягають до стягнення з обвинуваченого ОСОБА_3 в користь держави на підставі ст. 124 КПК України, вважати стягнутими з обвинуваченого згідно з квитанцією від 19.01.2023, код квитанції 9294-0513-0688-9472 (а.с. 29).

Питання речового доказу у справі необхідно вирішити у відповідності до вимог ч. 9 ст. 100 КПК України, залишивши такий в матеріалах кримінального провадження.

Цивільний позов не був пред`явлений.

Керуючись ст. 100, 124, 174, 381, 382 Кримінального процесуального кодексу України, суд

ухвалив:

ОСОБА_3 визнати винуватим у вчиненні кримінальних проступків, передбачених ч. 5 ст. 27, ч. 1 ст. 358, ч. 4 ст. 358 КК України та призначити йому покарання:

- за ч. 5 ст. 27, ч. 1 ст. 358 КК України у виді штрафу у розмірі 100 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 1700 (одну тисячу сімсот тисяч) гривень;

- за ч. 4 ст. 358 КК Україниу виді штрафу у розмірі п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, шо становить 850 (вісімсот п`ятдесят) гривень.

На підставі ч. 1 ст. 70 КК України шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, остаточно визначити ОСОБА_3 покарання у виді штрафу у розмірі 100 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 1700 (одну тисячу сімсот) гривень.

Арешт, накладений згідно з ухвалою слідчого судді Турківського районного суду Львівської області від 20.02.2023 на посвідчення водія серії НОМЕР_2 , видане 05.07.2022 ТСЦ 2341 на ім`я ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 - скасувати.

Речовий доказ - посвідчення водія серії НОМЕР_2 , видане 05.07.2022 ТСЦ 2341 на ім`я ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 - залишити в матеріалах кримінального провадження.

Процесуальні витрати на залучення експерта для проведення судової технічної експертизи документів № СЕ-19/114-22/22768-ДД від 04.01.2023 в розмірі 1510,24 грн. - вважати стягнутими з засудженого ОСОБА_3 згідно з квитанцією від 19.01.2023, код квитанції 9294-0513-0688-9472 (а.с. 29).

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Апеляційна скарга на вирок може бути подана до Львівського апеляційного суду через Турківський районний суд Львівської області протягом тридцяти днів з дня отримання його копії.

Вирок суду, ухвалений за результатами спрощеного провадження в порядку, передбаченому ст. 381, 382 КПК України, не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав розгляду провадження за відсутності учасників судового провадження, не дослідження доказів у судовому засіданні або з метою оспорити встановлені досудовим розслідуванням обставин.

Копія вироку не пізніше наступного дня за днем його ухвалення, надсилається учасникам судового провадження.

Суддя ОСОБА_1