Вирок

Іменем України

06.04.2023 року Франківський районний суд м. Львова в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участі секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м. Львові кримінальне провадження №0000303 від 25.08.2022 року про обвинувачення

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, уродженця м. Львова, розлученого, із середньою спеціальною освітою, працюючого, раніше судимого, останній раз вироком Сихівського районного суду м. Львова від 20.01.2022 року за ч.1 ст.309, ч.4 ст.70 КК України до покарання у виді обмеження волі на строк 1 (один) рік 6 (шість) місяців із звільненням на підставі ст.75 КК України від відбування покарання з випробуванням іспитовим строком тривалістю 1 рік 6 місяців, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 ,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.309 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_4 , будучи раніше судимим за кримінальні правопорушення в сфері незаконного обігу наркотичних засобів, психотропних речовин їх аналогів та прекурсорів, востаннє - 20.01.2022 року вироком Сихівського районного суду м. Львова за вчинення кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України, із призначенням остаточного покарання на підставі ч.4 ст.70 КК України у виді обмеження волі на строк 1 рік 6 місяців, на підставі ст. 75 КК України звільнений від відбування покарання з випробуванням з іспитовим терміном на 1 рік і 6 місяців, на шлях виправлення не став та протягом року після засудження за ст.309 КК України вчинив нове кримінальне правопорушення.

Так, 24.08.2022 року в невстановлений точно досудовим розслідуванням час, в другій половині дня, але не пізніше 18 год. 44 хв., перебуваючи за адресою м. Львів, вул. Трускавецька, 50, ОСОБА_4 знайшов в зелених насадженнях на узбіччі дороги, тобто придбав шляхом привласнення знайденого, невідомі предмети, схожі на футляри медичних піпеток, в середині яких були невідомі порошкоподібні речовини білого кольору, які він, як особа, яка вживає наркотичні засоби та психотропні речовини, ідентифікував, як психотропні речовини «Солі», та, усвідомлюючи протиправність своїх дій, діючи умисно, зберігав їх до моменту виявлення його з такими речовинами працівниками поліції. 24.08.2022 року о 18 год. 44 хв. ст. ДОП СДОП ВП ЛРУП №2 ГУ НП у Львівській області капітаном поліції ОСОБА_5 спільно з поліцейським відділення №2 взводу №1 роти №1 батальйону конвойної служби ГУНП у Львівській області сержантом поліції ОСОБА_6 під час патрулювання за адресою: м. Львів, вул. Трускавецька, 50, було виявлено невідому особу чоловічої статі, одягненого в футболку червоного кольору та шорти. Підійшовши до вищевказаного чоловіка, працівники поліції, у відповідності до Закону України «Про Національну поліцію», представилися, пред`явили свої службові посвідчення у розгорнутому вигляді та запитали в останнього його анкетні дані та чи має він при собі заборонені до обігу речі, на що останній представився, як ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та повідомив, що в нього в сумці знаходиться заборонена психотропна речовина «РVР», яку останній знайшов цього ж дня за адресою: м. Львів, вул. Трускавецька, 50 (тим самим придбав шляхом привласнення знайденого), і зберігав при собі для особистих потреб без мети збуту. Після цього, вищевказаними працівниками Національної поліції України було викликано на місце події слідчо-оперативну групу ЛРУП № 2 ГУ НП у Львівській області, якою по прибуттю, в присутності понятих, було вилучено добровільно надані ОСОБА_4 , піпетки з психотропними речовинами. Згідно з висновком експерта від 15.12.2022 року, отриманим в ході досудового розслідування, встановлено, що вилучена у ОСОБА_4 за вищевказаних обставин та надана на дослідження експерту кристалічна речовина містить особливо небезпечну психотропну речовину, обіг якої заборонено, - PVP (1-феніл-2-піролідин-1- ілпентан-1-он). Кількість даної психотропної речовини PVP становить 0,2176 грама. Крім цього, згідно з висновком експерта від 21.12.2022 року, отриманим в ході досудового розслідування, встановлено, що вилучена у ОСОБА_4 за вищевказаних обставин та надана на дослідження речовина світло-коричневого кольору в фольговому згортку містить особливо небезпечну психотропну речовину, обіг якої заборонено, - PVP (1-феніл-2-піролідин-1-ілпентан-1-он). Кількість цієї психотропної речовини РVР становить 0,0213 грама. Також на внутрішній поверхні наданої на дослідження скляної трубки (піпетки) виявлено особливо небезпечну психотропну речовину, обіг якої забороно, - PVP (1-феніл-2- піролідин-1-ілпентан-1-он). Кількість цієї психотропної речовини PVP в трубці становить 0,046 грама. Таким чином, загалом у ОСОБА_4 за вищевказаних обставин вилучено РVР (1-феніл-2-піролідин-1-ілпентан-1-он) загальною масою 0,2849 грами.

Таким чином, ОСОБА_4 скоїв незаконне придбання та зберігання психотропних речовин без мети збуту, вчинене протягом року після засудження за вчинення кримінального проступку, передбаченого ч.1 ст.309 КК України, тобто скоїв кримінальне правопорушення, передбачене ч.2 ст.309 КК України. Відповідно до постанови Кабінету Міністрів України № 770 від 06.05.2000 року «Про затвердження переліку наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів» РVP (1-феніл-2-піролідин-1-ілпентан-1-он) відноситься до особливо небезпечних психотропних речовин, обіг яких заборонено. Наказом Міністерства охорони здоров`я України № 188 від 01.08.2000 року «Про затвердження таблиць невеликих, великих та особливо великих розмірів наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів, які знаходяться у незаконному обігу» встановлено, що вага РVР (1-феніл-2-піролідин-1-ілпентан-1-он) для притягнення особи до кримінальної відповідальності повинна становити понад 0,15 грамів. Таким чином, скоєні ОСОБА_4 дії є кримінально караними, оскільки загальна маса вилученого в останнього PVP становить 0,2849 грами, що є більшим за 0,15 грама.

У судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 вину у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.309 КК України, визнав повністю, підтвердив усі обставини його вчинення. Пояснив, що близько півтора роки він має досвід вживання наркотичних засобів та психотропних речовин, для особистого вживання придбавав такі через Telegram-канал та одного разу забирав замовлені наркотичні речовини по вул. Трускавецька, 50 у м. Львові. 24.08.2022 року близько 18.00 год. він мав намір відшукати наркотичні або психотропні речовини, тому вирушив за адресою: м. Львів, вул. Трускавецька, 50, де колись придбавав такі засоби, з метою відшукати у цьому місці ймовірно залишені наркотичні засоби або психотропи. Прибувши на місце та роззирнувшись довкола, виявив поліетиленовий зіп-пакет, обмотаний ізоляційною стрічкою, з яким також була піпетка з футляром. Роздивившись цю знахідку, він зрозумів, що це психотропна речовина PVP, яку він ідентифікував за зовнішнім виглядом з урахуванням свого попереднього досвіду її вживання. А тому, залишив цей пакунок собі з метою власного споживання та рушив додому. Однак, по дорозі був зупинений працівниками поліції, які на запитання, чи має він при собі заборонені до обігу речі, вказав на наявність у нього пакетику із психотропною речовиною. Після цього на місце події була викликана слідчо-оперативна група, якій він добровільно видав наявний у нього пакет та розповів усі обставини його набуття. Знає, що вчинив неправильно, перебуваючи на обліку в органах пробації був попереджений про недопустимість вчинення нових кримінальних правопорушень, тому розуміє, що повинен понести покарання за скоєне. У вчиненому кається та просить суворо не карати.

Суд з`ясував, що обставини справи ніким із учасників судового провадження не оспорюються і кожен з них правильно розуміє зміст цих обставин. Суд також впевнився у добровільності їх позиції та роз`яснив їм процесуальні наслідки зазначених дій, передбачені ч.2 ст.394 КПК України. З урахуванням думки всіх учасників процесу та на підставі ч.3 ст.349 КПК України судом було визнано недоцільним дослідження доказів стосовно тих обставин, які ніким не оспорюються, і судовий розгляд було обмежено допитом обвинуваченого, дослідженням документів, що стосуються його особи, а також документів, які мають значення для вирішення питання долі речових доказів і судових витрат у справі.

Отже, суд вважає доведеним факт скоєння ОСОБА_4 незаконного придбання та зберігання психотропних речовин без мети збуту, вчиненого протягом року після засудження за вчинення кримінального проступку, передбаченого ч.1 ст.309 КК України, тобто скоєння кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.309 КК України.

Відповідно до загальних засад призначення покарання, визначених у ст.65 КК України, суд призначає покарання у межах, установлених у санкції статті (санкції частини статті) Особливої частини цього Кодексу, що передбачає відповідальність за вчинене кримінальне правопорушення за винятком випадків, передбачених частиною другою статті 53 цього Кодексу; відповідно до положень Загальної частини цього Кодексу; враховуючи ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Згідно із ст.50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засудженого, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженим, так і іншими особами. Для досягнення законодавчо визначеної мети покарання суди мають керуватися принципами призначення покарання, до яких належить, у тому числі, принцип індивідуалізації та принцип справедливості покарання. Це означає не тільки те, що передбачений законом склад кримінального правопорушення та рамки покарання повинні відповідати один одному, а й те, що покарання має перебувати у справедливому співвідношенні із тяжкістю та обставинами скоєного і особою винного.

З огляду на викладене, при призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_4 суд враховує тяжкість вчиненого ним кримінального правопорушення, яке з урахуванням положень ст.12 КК України відноситься до категорії нетяжких злочинів, характер та ступінь суспільної небезпеки кримінального правопорушення, мету вчинення суспільно небезпечних дій, зокрема бажання набути психотропну речовину для власного споживання, відсутність обтяжуючих покарання обставин, наявність пом`якшуючих обставини, якими суд визнає щире каяття обвинуваченого, активне сприяння ним у розкритті кримінального правопорушення, особу ОСОБА_4 , який раніше судимий за вчинення кримінальних правопорушень у сфері обігу наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів та прекурсорів, новий злочин вчинив під час іспитового строку, визначеного вироком Сихівського районного суду м. Львова від 20.01.2022 року, нейтрально характеризується за місцем проживання, на обліку в лікаря-нарколога та лікаря-психіатра не перебуває.

Беручи до уваги наведене, суд вважає за необхідне призначити ОСОБА_4 покарання у межах санкції ч.2 ст.309 КК України у виді позбавлення волі. Водночас наявність кількох пом`якшуючих покарання обставин, а також відсутність обтяжуючих покарання обставин, співпраця обвинуваченого зі слідством, неперешкоджання проведенню досудового розслідування і сприяння такому вказують на доцільність призначення обвинуваченому покарання на рівні мінімальної межі для визначеного виду покарання у санкції ч.2 ст.309 КК України, а саме у виді одного року позбавлення волі.

З огляду на вимоги ч.2 ст.65 КК України визначена даним вироком міра покарання є достатньою для виправлення обвинуваченого та попередження вчинення ним нових кримінальних проступків та злочинів.

Водночас неефективність раніше визначеного обвинуваченому згідно вироку Сихівського районного суду м. Львова від 20.01.2022 року іспитового строку, під час якого ОСОБА_4 скоїв нове кримінальне правопорушення, вказує на те, що обрану судом міру покарання у виді позбавлення волі останньому слід відбувати реально.

При цьому, суд враховує, що відповідно до положень ч.1 ст.71 КК України, якщо засуджений після постановлення вироку, але до повного відбуття покарання вчинив нове кримінальне правопорушення, суд до покарання, призначеного за новим вироком, повністю або частково приєднує невідбуту частину покарання за попереднім вироком. У даному випадку, будучи засудженим вироком Сихівського районного суду м. Львова від 20.01.2022 року у справі №464/6527/21 за ч.1 ст.309, ч.4 ст.70 КК України до покарання у виді обмеження волі на строк 1 (один) рік 6 (шість) місяців із звільненням на підставі ст.75 КК України від відбування покарання з випробуванням іспитовим строком тривалістю 1 рік 6 місяців, 24.08.2022 року, тобто під час дії іспитового строку, ОСОБА_4 вчинив нове кримінальне правопорушення, передбачене ст.309 КК України. Отже, до покарання, призначеного ОСОБА_4 за новим злочином, підлягає приєднанню повністю або частково невідбуте покарання, призначене вироком Сихівського районного суду м. Львова від 20.01.2022 року. Згідно п.26 постанови Пленуму Верховного Суду України від 24.10.2003 року №7 «Про практику призначення судами кримінального покарання» невідбутою частиною покарання за попереднім вироком треба вважати, зокрема, покарання, від відбування якого особу звільнено з випробуванням (статті 75, 79, 104 КК). Таким чином, невідбутим покаранням за вироком Сихівського районного суду м. Львова від 20.01.2022 року у випадку ОСОБА_4 слід вважати покарання у виді 1 (одного) року 6 (шести) місяців обмеження волі. З урахуванням обставин справи, повного визнання вини обвинуваченим, готовності останнього понести заслужене покарання за скоєне, наявності кількох пом`якшуючих обставин на його боці суд вважає, що до нового покарання ОСОБА_4 на підставі ст.71 КК України слід частково приєднати невідбуту частину покарання за попереднім вироком. Беручи до уваги, що попереднє покарання визначене у вироці Сихівського районного суду м. Львова від 20.01.2022 року у виді обмеження волі, а нове покарання у новому вироку призначено у виді позбавлення волі, для потреб застосування ст.71 КК України покарання у виді обмеження волі підлягає переведенню у позбавлення волі з урахуванням співвідношення, визначеного у п.п.«б» п.1 ч.1 ст.72 КК України, згідно якого одному дню позбавлення волі відповідає два дні обмеження волі. З рахуванням встановленого суд вважає за необхідне частково приєднати ОСОБА_4 до нового покарання невідбуте покарання у виді двох місяців обмеження волі, що з урахуванням положень ст.72 КК України становить один місяць позбавлення волі. При цьому, остаточне покарання у такому випадку, визначене на підставі ст.71 КК України, становить один рік один місяць позбавлення волі, що відповідає вимогам ч.4 ст.71 КК України, адже таке покарання є більшим від призначеного за нове кримінальне правопорушення, а також від невідбутої частини покарання за попереднім вироком (враховуючи, що 1 рік 6 місяців обмеження волі при переводі у позбавлення волі згідно положень ст.72 КК України становить дев`ять місяців позбавлення волі, що є менши від остаточного покарання за новим вироком).

Запобіжний захід відносно обвинуваченого ОСОБА_4 під час досудового розслідування та протягом судового розгляду даного кримінального провадження не обирався і підстав для його обрання немає.

Цивільний позов у кримінальному проваджені не заявлявся.

У справі наявні процесуальні витрати на проведення експертизи. Так, з матеріалів кримінального провадження вбачається, що в ході досудового розслідування Івано-Франківським НДЕКЦ МВС України проводились судові експертизи наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів і прекурсорів. Згідно наявних довідок про вартість виконаних експертиз витрати на залучення експертів з оформленням висновку становлять: 1) по висновку №СЕ-19/109-22/9554-НЗПРАП від 15.12.2022 року 755,12 грн.; 2) по висновку №СЕ-19/109-22/9553-НЗПРАП від 21.12.2022 року 1132,68 грн.; 3) по висновку №СЕ-19/109-22/9555-НЗПРАП від 21.12.2022 року 1132,68 грн. З урахуванням положень ст.124 КПК України зазначені витрати на проведення експертиз підлягають стягненню з обвинуваченого.

Долю речових доказів слід вирішити в порядку ст.100 КПК України.

Підстав для застосування правових приписів ст.174 КПК України немає.

Враховуючи викладене та керуючись ст.ст.349, 368-371, 373, 374 КПК України, суд-

УХВАЛИВ:

ОСОБА_4 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.309 КК України, та призначити йому покарання у виді 1 (одного) року позбавлення волі.

На підставі ч.1 ст.71 КК України, за сукупністю вироків, до призначеного ОСОБА_4 покарання за новим вироком, приєднати частково невідбуту ним частину покарання за вироком Сихівського районного суду м. Львова від 20.01.2022 року у справі №464/6527/21 у виді двох місяців обмеження волі, які відповідно до положень п.п.б п.1 ч.1 ст.72 КК України підлягають переведенню в позбавлення волі строком на 1 (один) місяць із розрахунку, що одному дню позбавлення волі відповідає два дні обмеження волі, та остаточно призначити ОСОБА_4 покарання у виді позбавлення волі на строк 1 (один) рік 1 (один) місяць.

Строк відбуття покарання ОСОБА_4 рахувати з моменту приведення вироку до виконання.

Стягнути із ОСОБА_4 на користь держави процесуальні витрати за проведення судових експертиз наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів і прекурсорів в сумі 3026 (три тисячі двадцять шість) гривень 48 коп.

Речові докази у справі: 1) речовину PVP масою 0,2176 грама, що знаходиться у спецпакеті «Експертна служба» №2525311 та передана на зберігання у камеру зберігання речових доказів ЛРУП №2 ГУНП у Львівській області згідно квитанції №0002857 з реєстрацією під порядковим №880, знищити; 2) речовину PVP масою 0,0213 грама та 0,0460, що знаходиться у спецпакеті «Експертна служба» №2524979 та передана на зберігання у камеру зберігання речових доказів ЛРУП №2 ГУНП у Львівській області згідно квитанції №0002873 з реєстрацією під порядковим №896, знищити; 3) бупренорфін масою 0,00083 грама, що знаходиться у спецпакеті «Експертна служба» №2525341 та переданий на зберігання у камеру зберігання речових доказів ЛРУП №2 ГУНП у Львівській області згідно квитанції №0002874 з реєстрацією під порядковим №897, знищити; 4) змив з чохла аптечної піпетки, який поміщено в паперовий згорток та опечатано в паперовий конверт «НПУ» та передано на зберігання у камеру зберігання речових доказів ЛРУП №2 ГУНП у Львівській області згідно квитанції №00350, знищити.

Вирок може бути оскаржено до Львівського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги через Франківський районний суд м. Львова протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок суду не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним відповідно до положень ч.3 ст.349 КПК України.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Суддя ОСОБА_1