Справа № 947/9353/23
Провадження № 1-кп/947/836/23
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06.04.2023 року Київський районний суд м.Одеси в складі:

головуючого судді ОСОБА_1

за участю секретаря ОСОБА_2

прокурора ОСОБА_3

обвинуваченого ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду кримінальне провадження №0000156 від 01.02.2023 року відносно

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Одеса, українця, громадянина України, із середньою освітою, офіційно не працевлаштованого, не одруженого, що зареєстрований та фактично проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого:

- 11.11.1994 року Приморським районним судом м. Одеси до покарання у вигляді позбавлення волі строком на 3 роки;

- 22.03.1996 року Жовтневим районним судом м. Одеси до покарання у вигляді позбавлення волі строком на 7 років;

- 10.09.2002 року Київським районним судом м. Одеси за ч. 3 ст. 185 КК України до покарання у вигляді позбавлення волі строком на 4 роки;

- 13.06.2007 року Ширяївським районним судом Одеської області за ч. 3 ст. 185, ч. 2 ст. 15, ч. 3 ст. 185, ч. 2 ст. 263 КК України до покарання у вигляді позбавлення волі строком на 4 роки;

- 06.03.2013 року Суворовським районним судом м. Одеси за ч. 1 ст. 296 КК України до покарання у вигляді штрафу розміром 8500 гривень;

- 03.11.2016 року Суворовським районним судом м. Одеси за ч. 2 ст. 186 КК України до покарання у вигляді позбавлення волі строком на 6 років;

- 23.08.2018 року Київським районним судом м. Одеси за ч. 2 ст. 185 КК України до покарання у вигляді позбавлення волі строком на 1 рік;

- 13.07.2021 року Київським районним судом м. Одеси за ч. 1 ст. 162, ч. 3 ст. 185, ч. 1 ст. 70 КК України до покарання у вигляді позбавлення волі строком на 3 роки, згідно ст. 71 КК України, приєднано строк 1 місяць позбавлення волі невідбутого покарання вироку Київського районного суду м. Одеси від 23.08.2018 року ч. 2 ст. 185 КК України, 18.04.2022 звільнений у зв`язку з вібдуттям покарання,

обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.185 КК України,

ВСТАНОВИВ:

29 січня 2023 року приблизно о 10 годині 00 хвилин ОСОБА_4 , переслідуючи умисел, направлений на викрадення чужого майна, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, маючи не зняту та не погашену у встановленому законом порядку судимість, із корисливих мотивів, діючи таємно, повторно, в умовах воєнного стану, переконавшись, що за його діями ніхто не спостерігає, переліз через паркан на територію приватного домоволодіння будинку АДРЕСА_2 , звідки таємно викрав майно належне ОСОБА_5 , а саме: металева кірка довжиною 44 см, без рукоятки, вартістю 225 гривень, металева кірка довжиною 44 см, без рукоятки, вартістю 225 гривень, металева кірка довжиною 44 см, з дерев`яною рукояткою, довжиною 90 см, вартістю 583 гривні, 33 копійки, металева кірка довжиною 37 см, з дерев`яною рукояткою, довжиною 100 см, вартістю 583 гривні, 33 копійки; металеві клещі довжиною 72 см, які мають рухому конструкцію для переноски бордюрів вартістю 850 гривень, металеві клещі довжиною 72 см, які мають рухому конструкцію для переноски бордюрів вартістю 850 гривень, металеві клещі, Т-образної форми, довжиною приблизно 110 см, виготовлені з арматури діаметром 21 мм та 11 мм, металеві клещі, Т-образної форми, довжиною приблизно 110 см, виготовлені з арматури діаметром 25 мм та 11 мм, кришку чорного кольору від тандиру, діаметром 33 см, дві ракетки коричневого кольору із наявними пошкодженнями у вигляді розірваної сітки на обох ракетках, дитячий велосипед синього кольору, з наявними 3-ма колесами, двома педалями, одне з яких має пошкодження, запляснявілим, пошкодженим сидінням білого кольору, металева стійка, якою керується велосипед із частинами іржі вздовж стійки, фрагмент витяжки від холодильника, із наявними пошкодженнями корпусу та частинами іржі, сірого кольору, матеріальну шкоду за викрадення яких не завдано.

Після чого, ОСОБА_4 покинув місце вчинення кримінального правопорушення, отримавши реальну можливість розпорядитися викраденим майном на власний розсуд, чим спричинив потерпілому ОСОБА_5 матеріальну шкоду на суму 3316 гривень 66 копійок.

Таким чином, ОСОБА_4 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 4 ст. 185 КК України - таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене повторно, поєднане із проникненням у інше сховище, вчинене в умовах воєнного стану.

Допитаний у судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 вину у вчиненому кримінальному правопорушенні визнав у повному обсязі, при цьому не оспорюючи фактичних обставин, викладених у обвинувальному акті та надав наступні покази.

Дійсно, 29 січня 2023 року приблизно о 10 годині 00 хвилин ОСОБА_4 , він вирішив скоїти крадіжку. Переконавшись, що за його діями ніхто не спостерігає, переліз через паркан на територію приватного домоволодіння будинку АДРЕСА_2 , звідки таємно викрав майно належне ОСОБА_5 , а саме: різні металеві предмети. Після чого, він з викраденим майном втік з місця вчинення кримінального правопорушення, отримавши реальну можливість розпорядитися викраденим майном на власний розсуд. Перелік та вартість викраденого майна підтверджує, визнає, що скоїв злочин в умовах воєнного стану.

У скоєному щиро розкаявся, просив суворо не карати та просив розглянути кримінальне провадження в порядку ч.3 ст.349 КПК України.

Потерпілий надав заяву про розгляд кримінального провадження в його відсутність.

Беручи до уваги те, що обвинувачений ОСОБА_4 вину у вчиненому кримінальному правопорушенні визнав у повному обсязі, суд, з`ясувавши думку учасників судового засідання, роз`яснив сторонам кримінального провадження вимоги ч.3 ст.349 КПК України і наслідки обмеження обсягу доказів, за згодою учасників судового засідання, визнав недоцільним дослідження інших доказів, крім допиту обвинуваченого, відносно фактичних обставин справи, оскільки вони ніким не оспорюються, дослідженням тільки доказів, які характеризують його особистість. Також, обвинуваченому було роз`яснено, що в даному випадку він позбавляється права оскаржувати в апеляційному порядку фактичні обставини справи.

За таких обставин, оцінюючи отримані в суді докази, заслухавши показання обвинуваченого, дослідивши матеріали кримінального провадження, які характеризують його особистість, суд приходить до висновку, що вина обвинуваченого ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.185 КК України таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене повторно, поєднане із проникненням у інше сховище, вчинене в умовах воєнного стану, доведена у повному обсязі.

Вирішуючи питання про призначення покарання обвинуваченому суд виходить із встановленої ст.50 КК України, мети не тільки кари, а й виправлення і запобігання вчинення нових злочинів, заснованої на вимогах виваженості та справедливості. При цьому суд враховує, визначені ст.65 КК України загальні засади призначення покарання стосовно обставин цієї справи.

Відповідно до ст.66 КК України до обставин, які пом`якшують покарання обвинуваченого, суд визнає щире каяття, активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення, відсутність матеріальної шкоди.

Відповідно до ст.67 КК України обставиною, яка обтяжує покарання обвинуваченого є рецидив злочину.

При призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_4 суд враховує суспільну небезпеку і характер вчиненого ним кримінального правопорушення, тяжкість скоєного, його щире каяття в скоєному та активне сприяння розслідуванню кримінального правопорушення, відсутність матеріальної шкоди, тобто пом`якшуючі обставини та обтяжуючу обставину рецидив злочину, а також позицію прокурора щодо необхідності звільнення обвинуваченого від відбування призначеного покарання з випробуванням у відповідності до ст.75 КК України, суд вважає недоцільним відбування покарання у вигляді позбавлення волі та приходить до переконання про можливість звільнення обвинуваченого ОСОБА_4 від відбування призначеного покарання з випробуванням у відповідності до ст.75 КК України.

Питання про речові докази суд вирішує в порядку ст.100 КПК України.

Питання про процесуальні витрати суд вирішує в порядку ст.124 КПК України.

Запобіжний захід відносно обвинуваченого ОСОБА_4 не застосовувався.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст.100, 110, 349, 368, 373-374, 376, 392- 395 КПК України, суд,

УХВАЛИВ:

ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.185 КК України і призначити покарання у вигляді позбавлення строком на 5 (п`ять) років.

Відповідно до ст.75 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування призначеного покарання з випробуванням, встановивши іспитовий строк 3 (три) роки.

Відповідно до п.1,2 ч.1 та п.2 ч.3 ст.76 КК України покласти на ОСОБА_4 наступні обов`язки:

-періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

-повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

-не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Запобіжний захід відносно ОСОБА_4 не застосовувався.

Речові докази вважати повернутими за належністю власнику.

Стягнути з ОСОБА_4 процесуальні витрати на залучення експертів в сумі 3020 гривень 48 копійок в дохід держави.

Вирок може бути оскаржений до Одеського апеляційного суду протягом 30 днів з моменту його проголошення через Київський районний суд м. Одеси.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору.

Суддя ОСОБА_1