Справа № 573/1454/22
Номер провадження 1-кп/573/155/22
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
06 грудня 2022 року м. Білопілля

Білопільський районний суд Сумської області у складі:

головуючої судді: ОСОБА_1 ,

з участю секретаря: ОСОБА_2 ,

прокурорів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

обвинуваченого: ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Білопілля об`єднане кримінальне провадження, зареєстроване в Єдиному реєстрі досудових розслідувань 14 жовтня 2022 за № 0000166, по обвинуваченню

ОСОБА_5 ,
ІНФОРМАЦІЯ_1 , українця, громадянина України, уродженця с. Стецьківка Сумського району Сумської області, не одруженого, з середньою освітою, на обліку у лікарів психіатра та нарколога не перебуваючого, офіційно не працюючого, фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , не особа з інвалідністю, раніше судимого:
1) 22.05.2015 Білопільським районним судом Сумської області за ч. 3 ст. 185 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 3 роки, на підставі ст. 75 КК України від відбування покарання звільнений з іспитовим строком на 2 роки;
2) 19.12.2016 Білопільським районним судом Сумської області за ч. 1 ст. 125 КК України до покарання у виді 240 годин громадських робіт, на підставі ст. 71 КК України за сукупністю вироків, приєднано невідбуте покарання за вироком Білопільського районного суду Сумської області від 22.05.2015 за ч. 3 ст. 185 КК України, остаточне покарання 3 роки 15 днів позбавлення волі;
3) 21.07.2020 Білопільським районним судом Сумської області за ст. 126-1 КК України до покарання у виді 240 годин громадських робіт, судимості не зняті і не погашені

у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 126, ч. 1 ст. 125 КК України,

В С Т А Н О В И В:

1. 10 жовтня 2022 приблизно о 12:00 год. ОСОБА_5 перебував в будинку за місцем свого проживання за адресою: АДРЕСА_1 , де в цей час перебувала його мати ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Перебуваючи за вищевказаною адресою, на ґрунті тривалих неприязних відносин, між ОСОБА_5 та ОСОБА_6 виникла словесна сварка, в ході якої у ОСОБА_5 виник умисел на завдання фізичного болю ОСОБА_6 .

Реалізуючи свій злочинний умисел, спрямований на завдання фізичного болю ОСОБА_6 , ОСОБА_5 , діючи умисно, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій, передбачаючи та бажаючи настання суспільно-небезпечних наслідків, того ж самого дня, в той же час приблизно о 12:00 год., скрутивши ОСОБА_6 в ковдру, яка перебувала в стані лежачи, кулаком правої руки наніс один удар в ділянку грудної клітини та два удари в ділянку попереку та нирок. Від нанесених ударів ОСОБА_6 відчула сильний різкий фізичний біль в ділянці грудної клітини та в ділянці попереку, якій не спричинено тілесних ушкоджень.

Виконуючи вказані дії ОСОБА_5 усвідомлював суспільно-небезпечний характер своїх дій, передбачав можливість настання суспільно-небезпечних наслідків від, цих дій та бажав їх настання, тобто вчинив кримінальний проступок з прямим умислом стосовно ОСОБА_6 .

2. Крім того, 10.10.2022 в період часу між 17:30 та 18:00 годинами ОСОБА_5 перебував в будинку свого мешкання за адресою: АДРЕСА_1 , де в цей час перебував ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3 .
Перебуваючи за вищевказаною адресою, на ґрунті тривалих неприязних відносин між ОСОБА_5 та ОСОБА_7 , виникла словесна сварка, в ході якої у ОСОБА_5 виник намір завдати тілесних ушкоджень ОСОБА_7 .
Реалізуючи свій злочинний умисел, спрямований на спричинення тілесних ушкоджень ОСОБА_7 , діючи умисно, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій, передбачаючи та бажаючи настання суспільно-небезпечних наслідків, 10.10.2022 приблизно в той же проміжок часу, ОСОБА_5 , сівши зверху на ОСОБА_7 , який перебував в положенні лежачі на спині, наніс останньому 2 удари кулаком лівої руки в ділянку правого ока та 2 удари кулаком правої руки в ділянку лівого ока, спричинивши ОСОБА_7 наступні тілесні ушкодження : синець у правій очноямковій ділянці з переходом на праву повіку, синець у лівій очноямковій ділянці з переходом на ліву повіку, крововилив у білкову оболонку зовнішнього кута правого ока, які за ступенем тяжкості, оцінюються як Легкі тілесні ушкодження.
Спричиняючи тілесне ушкодження потерпілому ОСОБА_7 , обвинувачений ОСОБА_5 усвідомлював суспільно-небезпечний характер своїх дій, передбачав можливість настання суспільно-небезпечних наслідків від цих дій та бажав їх настання, тобто вчинив кримінальний проступок з прямим умислом.
Допитаний у судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 свою вину у вчиненні інкримінованих йому кримінальних правопорушень визнав повністю, дав покази, які відповідають фактичним обставинам, викладеним в обвинувальному акті та описовій частині вирок. Зокрема пояснив, що 10.10.2022 близько обіду він перебував в будинку свого мешкання за адресою: АДРЕСА_1 , де в цей час перебувала його мати ОСОБА_6 . Між ними на ґрунті тривалих неприязних відносин виникла словесна сварка, в ході якої він скрутив її в ковдру та кулаком правої руки наніс один удар в ділянку грудної клітини та два удари в ділянку попереку та нирок. Також цього дня 10.10.2022 близько 18:00 години, за вказаною адресою між ним та вітчимом ОСОБА_7 на ґрунті тривалих неприязних відносин виникла словесна сварка, в ході якої він, сівши зверху на ОСОБА_7 , який перебував в положенні лежачі на спині, наніс потерпілому 2 удари кулаком лівої руки в ділянку правого ока та 2 удари кулаком правої руки в ділянку лівого ока. У вчиненому розкаюється, зазначив, що примирився із потерпілими.
На підставі ч. 3 ст. 349 КПК України, за згодою учасників судового провадження, судом визнано недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються.

Крім того, такий порядок судового розгляду повністю узгоджується з вимогами п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, розділу ІІІ Рекомендації № 6 R (87) 18 Комітету міністрів Ради Європи «Відносно спрощеного кримінального правосуддя» та практики Європейського Суду з прав людини щодо їх застосування, відповідно до яких суд повинен забезпечити належну реалізацію права на справедливий суд під час розгляду кримінальних проваджень шляхом спрощеного і скороченого розгляду.

При цьому встановлено, що обвинувачений ОСОБА_5 та інші учасники судового провадження правильно розуміють зміст цих обставин, тому у суду немає сумнівів у добровільності та істинності їх позицій. Також судом учасникам судового провадження роз`яснено, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оспорювати фактичні обставини справи в апеляційному порядку.

Враховуючи викладене, допитавши обвинуваченого та дослідивши матеріали кримінального провадження, що характеризують особу останнього, суд прийшов до висновку, що винуватість ОСОБА_5 у вчиненні інкримінованих йому кримінальних правопорушеннях при обставинах, викладених в обвинувальному акті та описовій частині вироку суду, доведена повністю.

Таким чином, суд кваліфікує дії ОСОБА_5 за ч. 1 ст. 125 КК України, як умисне спричинення легких тілесних ушкоджень, за ч. 1 ст. 126 КК України - умисне завдання побоїв, якими завдано фізичного болю і не спричинено тілесних ушкоджень.
Призначаючи ОСОБА_5 вид та міру покарання, суд на підставі ст. 65 КК України враховує ступінь тяжкості скоєних ним кримінальних праопорушень, які відповідно до ст. 12 КК України, є проступками, його особу та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

У пункті 3 постанови Пленуму Верховного суду України від 24 жовтня 2003 року № 7 «Про практику призначення судами кримінального покарання» зазначено про те, що досліджуючи дані про особу обвинуваченого, суд повинен з`ясувати його вік, стан здоров`я, поведінку до вчинення злочину як у побуті так і за місцем роботи чи навчання, його минуле (зокрема, наявність не знятих чи не погашених судимостей, адміністративних стягнень), склад сім`ї, його матеріальний стан, тощо.

Обставинами, що пом`якшують покарання ОСОБА_5 згідно із ст. 66 КК України, суд визнає щире каяття та активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення.

Обставиною, що згідно ст. 67 КК України обтяжує покарання ОСОБА_5 , є вчинення кримінального правопорушення щодо особи похилого, з якою він перебуває у сімейних відносинах.

Суд враховує особу обвинуваченого ОСОБА_5 , який має не зняту та не погашену судимість, на обліку у лікарів психіатра та нарколога не перебуває, не особа з інвалідністю, за місцем проживання характеризується посередньо, компрометуючі матеріали по відношенню до нього відсутні, працюючий не офіційно.

Також враховується думка потерпілих ОСОБА_7 та ОСОБА_6 , які претензій матеріального чи морального характеру до ОСОБА_5 не мають, про що надали до суду письмові заяви.

При обранні виду та міри покарання для ОСОБА_5 суд, реалізовуючи принципи справедливості та індивідуалізації покарання, враховуючи, що призначене покарання повинно бути не тільки карою, але і переслідувати цілі загальної та спеціальної превенції, вважає, що покарання повинно бути відповідним скоєному і сприяти виправленню обвинуваченого та запобіганню вчинення ним нових злочинів.

Відповідно до ст. 50 КК України покарання є заходом примусу, що застосовується від імені держави і має на меті не тільки кару, а й виправлення засудженого, а також запобігання вчиненню нових злочинів.

Отже, особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначене покарання необхідне й достатнє для її виправлення та попередження вчинення нею нових кримінальних правопорушень, з урахуванням принципів законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання, спрямованих на виправлення, виховання та соціальну реабілітацію засудженого.
ОСОБА_5 зазначив, що примирився із потерпілими, які претензій до нього не мають, тому просить призначити покарання у виді штрафу, який він зможе сплатити, оскільки має не офіційний заробіток, підробляє у фермерів та доглядає за господарством.
Таким чином, враховуючи сукупність зазначених вище обставини, що пом`якшують відповідальність ОСОБА_5 , з урахуванням особи винного, його відношення до скоєного, суд прийшов до висновку, що за вчинення останнім проступків, передбачених ч. 1 ст. 126, ч. 1 ст. 125 КК України необхідним і достатнім для його виправлення та попередження вчинення ним нових злочинів буде покарання, призначене в межах санкції статей у виді штрафу на користь держави.

Обвинувачений скоїв сукупність злочинів, і суд, відповідно до приписів частини 1 ст. 70 КК України, призначивши обвинуваченому покарання за кожен злочин окремо, визначає остаточне покарання шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим.
На переконання суду, призначене покарання достатнє для виправлення та перевиховання ОСОБА_5 відповідає цілям та загальним засадам призначення покарання.

У кримінальному провадженні процесуальні витрати та речові докази відсутні.

Цивільний позов по даному кримінальному провадженню не заявлений.

Під час досудового розслідування запобіжний захід відносно ОСОБА_5 у рамках даного кримінального провадження не обирався. За результатами судового розгляду кримінального провадження підстав для обрання обвинуваченій запобіжного заходу суд також не вбачає.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 370, 374 КПК України, суд

У Х В А Л И В:

ОСОБА_5 визнати винним у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 126, ч. 1 ст. 125 КК України, і призначити йому покарання за:

- ч. 1 ст. 126 КК України у виді штрафу на користь держави у розмірі тридцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 510,00 грн.;
- ч. 1 ст. 125 КК України у виді штрафу на користь держави у розмірі п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 850,00 грн.
На підставі ч. 1 ст. 70 КК України за сукупністю злочинів, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, призначити ОСОБА_5 остаточне покарання у виді штрафу на користь держави у розмірі п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 850,00 грн.
Вирок може бути оскаржений до Сумського апеляційного суду через Білопільський районний суд Сумської області протягом тридцяти днів з моменту його проголошення.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого КПК України, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги, судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.
Копія вироку негайно після проголошення вручається обвинуваченому та прокурору. Копія вироку не пізніше наступного дня після ухвалення надсилається учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні.

Суддя