Справа № 538/1723/22
Провадження № 1-кп/538/190/22
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

28 грудня 2022 року Лохвицький районний суд Полтавської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

потерпілої ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі судових засідань кримінальну справу по матеріалах кримінального провадження № 0000239 про обвинувачення

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Полтава, громадянина України, із середньою- спеціальною освітою, розлученого, маючого на утриманні трьох непованолітніх дітей, не працюючого, який проживає за адресою: АДРЕСА_1 , зареєстрованого: АДРЕСА_2

в силу ст 89 КК України не судимого,

у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України,

в с т а н о в и в:

27.11.2022 приблизно о 19:00 год ОСОБА_4 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, знаходячись у житловому будинку за місцем свого проживання по АДРЕСА_1 разом зі своєю колишньою дружиною ОСОБА_5 , з якою перебував у сімейних стосунках, на ґрунті раптово виниклих неприязних відносин вчинив сварку з останньою, в ході якої усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій, передбачаючи настання суспільно-небезпечних наслідків та бажаючи їх настання, реалізуючи свій протиправний умисел направлений на заподіяння тілесних ушкоджень, сидячи поряд із останньою, повалив її на диван, після чого кулаком правої руки наніс один удар у ліве око ОСОБА_5 . У відповідь остання намагалась відштовхнути його ногами від себе, на що ОСОБА_4 наніс ще один удар лівою ногою по лівій нозі потерпілої. Внаслідок своїх протиправних дій ОСОБА_4 спричинив ОСОБА_5 тілесні ушкодження у вигляді підшкірного крововиливу в ділянці нижнього повіка лівого ока, підшкірний крововилив по внутрішній поверхні верхньої третини лівої гомілки, які у відповідності до висновку судово-медичного експерта №282 від 29.11.2022 можуть бути оцінені, як у своїй сукупності так і кожне окремо, як легке тілесне ушкодження.

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений свою вину у вчинені інкримінованого кримінального проступку визнав повністю.

Обвинувачений суду пояснив, що в кінці листопада цього року він з дружиною та кумою, відпочивали у них вдома в с. Корсунівка, при цьому вживали алкогольні напої, потім він взяв у дружини телефон, щоб поздвонити куму, і побачив повідмлені адесовані нібито їй, зміст яких викликав у нього ревнощі. В рузультаті чого він вдарив рукою колишню дружину, а коли вона почала відштовхуватися - вдарив ще її і ногою.

Обвинувачений не заперечує правильність кваліфікації дій органами досудового розслідування.

Потерпіла пояснила, що дійсно в листопаді цього року у колишнього чоловіка, який перебував в стані алкогольного сп`яніння, безпіставно виникли ревнощі, і він спочатку заподіював ляпаси їй по обличчу, потім наніс удар, від якого виник набряк в районі ока, а потім, коли вона почала відштовхувати його, завдав удару ще і ногою.

Враховуючи те, що обвинувачений та інші учасники процесу не оспорюють всі обставини, які підлягають доказуванню у даному кримінальному провадженні і викладені в обвинувальному акті в межах висунутого звинувачення, судом встановлено, що вони правильно розуміють зміст цих обставин, відсутні будь-які сумніви у добровільності та істинності їх позиції, суд, роз`яснивши учасникам процесу положення ч. 3 ст. 349 КПК України, провів судовий розгляд даного провадження щодо всіх його обставин в межах висунутого звинувачення із застосуванням правил ч. 3 ст. 349 КПК України, обмеживши дослідження фактичних обставин справи допитом обвинуваченого, потерпілої та дослідженням тих матеріалів кримінального провадження, що характеризують особу обвинуваченого, визнавши недоцільним дослідження інших доказів по справі.

Допитавши у судовому засіданні обвинуваченого, потерпілу суд вважає, що вина обвинуваченого у скоєнні інкримінованого йому кримінального проступку, знайшла своє підтвердження в судовому засіданні і доведена повністю.

Таким чином, аналізуючи викладене суд приходить до висновку, що обвинувачений ОСОБА_4 вчинив кримінальний проступок, передбачений ч. 1 ст. 125 КК України, а саме умисне нанесення легкого тілесного ушкодження.

Вирішуючи питання про призначення обвинуваченому покарання, суд керується вимогами ст.ст. 65-67 КК України та роз`ясненнями, які містяться в Постанові Пленуму Верховного Суду України № 7 від 24.10.2003 року "Про практику призначення судами кримінального покарання".

Так, суд, призначаючи покарання, враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, який згідно зі ст. 12 КК України є кримінальним проступком, та наступні дані про особу винного.

Так, обвинувачений ОСОБА_4 раніше не судимий, характеризується за місцем проживання негативно, на обліку у лікаря психіатра та лікаря-нарколога не перебуває, має на утриманні трьох неповнолітніх дітей, що підтверджено відповідними свідоцтвами про народження.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 визнав вину у вчиненні кримінального проступку, щиро розкаявся. Крім того, сприяв здійсненню досудового розслідування, що підтверджено стороною обвинувачення.

На підставі ст. 66 КК України обставинами, що пом`якшують покарання обвинуваченого, суд визнає щире каяття та активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення.

Обставинами, що відповідно до ст. 67 КК України обтяжують покарання є вчинення кримінального проступку в стані алкогольного сп`яніння та відносно колишнього подружжя.

Відповідно до ст. 50 КК України покарання є заходом примусу, що застосовується від імені держави за вироком суду до особи, визнаної винною у вчиненні кримінального правопорушення, і полягає в передбаченому законом обмеженні прав і свобод засудженого.

За сукупності вище наведених обставин, враховуючи щире каяття обвинуваченого та активне сприяння розкриттю кримінального проступку, враховуючи, що що за місцем проживання він характеризується негативно, на обліку у лікаря-психіатра та лікаря- нарколога він не перебуває, не працює, тобто враховуючи наведені вище дані про особу обвинуваченого, та наявність вищевказаних пом`якшуючих покарання обставин, а також наявність обтяжуючих покарання обставин, враховуючи також думку потерпілої та принципи законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання, суд вважає необхідним й достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження вчинення ним нових кримінальних правопорушень призначити йому покарання за ч. 1 ст. 125 КК України у виді громадських робіт.

Саме таке покарання буде співмірним діянню і характеристиці особи.

Цивільний позов не заявлено.

Керуючись ст. ст. 373, 374, 394 КПК України, суд,

у х в а л и в:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винним у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України та призначити йому покарання у у виді 200 (двохсот) годин громадських робіт.

На вирок може бути подана апеляція до Полтавського апеляційного суду через Лохвицький районний суд Полтавської області протягом 30 днів з дня його проголошення, з урахуванням обмежень передбачених ст. 394 Кримінального процесуального кодексу України. Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Копію вироку суду негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Суддя Лохвицького

районного суду ОСОБА_1