Справа № 629/2548/20
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29.03.2023 року

Амур-Нижньодніпровський районний суд міста Дніпропетровська у складі:

головуючий - суддя ОСОБА_1

секретар - ОСОБА_2

прокурор - ОСОБА_3

обвинувачені - ОСОБА_4 , ОСОБА_5

захисник - ОСОБА_6 , ОСОБА_7

розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відео конференції під час трансляції з іншого приміщення, розташованого поза територією Амур-Нижньодніпровського районного суду м.Дніпропетровська., в залі суду кримінальне провадження №0000233 відносно обвинувачених ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 306, ч. 2 ст. 306, ч.2 ст.307 КК України, ОСОБА_8 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.307 КК України,

В С Т А Н О В И В:

Розпорядженням голови Верховного Суду від 06 квітня 2022 року № 16/0/9-22 територіальну підсудність Лозівського міськрайонного суду Харківської області визначено за Амур-Нижньодніпровськім районним судом міста Дніпропетровська.

15.06.2022 року на підставі ст.35 КПК України, за допомогою Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи, обвинувальний акт у кримінальному провадженні №0000233 відносно ОСОБА_4 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.ч.1,2 ст.306, ч.2 ст.307 КК України та ОСОБА_5 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.307 КК України, розподілено головуючому судді ОСОБА_1 .

Під час досудового розслідування обвинуваченому ОСОБА_4 обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, та обвинувачений утримується під вартою в Державній установі «Харківський слідчий ізолятор».

Від прокурора Лозівської окружної прокуратури ОСОБА_9 до Амур-Нижньодніпровського районного суду міста Дніпропетровська надійшло клопотання про продовження строку дії раніше обраного обвинуваченому ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою на 60 днів.

Ухвалою Амур-Нижньодніпровський районний суд міста Дніпропетровська від 10 березня 2023 року визнано вважати встановленим юридично-правовий факт, що станом 09-10.03.2023 року включно (вихідні дні 11 та 12.03.2023 року), неможливо проведення судового засідання за кримінальним провадженням № 0000233 відносно ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 306, ч. 2 ст. 306, ч. 2 ст. 307 КК України, ОСОБА_8 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України.

Згаданою ухвалою суду постановлено, що до вирішення відповідного питання у судовому засіданні вважати продовженим на 2 (два) місяці запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, обраний під час досудового розслідування кримінального провадження обвинуваченому ОСОБА_4 .

На теперішній час причина, яка стали підставою для постановлення судового рішення, ухвали Амур-Нижньодніпровського районного суду міста Дніпропетровська від 10 березня 2023 року, усунута, тому суд зобов`язаний вирішити відповідне питання у судовому засіданні, - клопотання прокурора Лозівської окружної прокуратури ОСОБА_9 про продовження строку дії раніше обраного обвинуваченому ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою на 60 днів.

Вирішуючи клопотання прокурора, суд враховує, що частиною 3 статті 331 КПК України передбачено, що незалежно від наявності клопотань суд зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою до спливу двомісячного строку з дня надходження до суду обвинувального акта, чи з дня застосування судом до обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. За наслідками розгляду питання суд своєю вмотивованою ухвалою скасовує, змінює запобіжний захід у вигляді тримання під вартою або продовжує його дію на строк, що не може перевищувати двох місяців. До спливу продовженого строку суд зобов`язаний повторно розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою, якщо судове провадження не було завершене до його спливу.

До спливу цього продовженого строку судове провадження відносно ОСОБА_4 не може бути закінченим.

У судовому засіданні прокурор ОСОБА_3 підтримав клопотання, оскільки обвинуваченого ОСОБА_4 повідомлено про підозру у скоєнні умисного особливо тяжкого та умисного тяжкого злочину, тому обвинувачений може переховуватися від суду.

Обвинувачений ОСОБА_4 та його захисники заперечували проти клопотання прокурора, звернулись до суду з власним клопотанням про зміну запобіжного заходу обвинуваченому з тримання під вартою на інший більш м`який запобіжний захід, проти чого заперечував прокурор.

Обвинувачений ОСОБА_5 висловив думку про вирішення клопотання на розсуд суду.

Вирішуючи питання про доцільність зміни запобіжного заходу - тримання під вартою обвинуваченому на будь-який інший, не пов`язаний з позбавленням волі, або його продовження, суд бере до уваги ті обставини, що ОСОБА_4 обвинувачуються у вчиненні низки умисних особливо тяжких та тяжких злочинів, за які, у разі доведеності його вини, на підставі ст. 70 КК України, йому може загрожувати покарання від 8 до 15 років позбавлення волі, з позбавленням права обіймати певні посади або займатися певною діяльністю та з конфіскацією майна.

Крім того, на теперішній час не допитані свідки, а тому ризик впливу на свідків залишається до моменту отримання судом від свідків показів під час судового розгляду кримінального провадження.

Також, суд бере до уваги рішення Європейського суду з прав людини у справі «Лабіта проти Італії» від 06 квітня 2000 року, за яким тримання під вартою є виправданим у тому випадку, якщо конкретні ознаки розкривають наявність публічного інтересу, що переважає, попри презумпцію невинуватості, над повагою до особистої свободи.

На думку суду, такими ознаками є тяжкість та велика суспільна небезпека інкримінованих обвинуваченому кримінальних правопорушень, і за таких обставин суд погоджується з думкою прокурора, що зазначені ознаки дають підстави вважати можливим переховування обвинуваченого, ухилення від суду, перешкоджання встановленню істини по даному провадженню.

Суд також враховує, що відповідно до правової позиції, викладеної у п. 80 рішення Європейського суду з прав людини від 10 лютого 2011 року у справі «Харченко проти України», при розгляді клопотання про обрання, зміну або продовження запобіжного заходу у виді тримання під вартою, має бути розглянута можливість застосування інших (альтернативних) запобіжних заходів.

Суд, розглядаючи можливість застосування альтернативних запобіжних заходів, враховуючи вищезазначене, відповідно до приписів ст. 183 КПК України вважає їх такими, що не здатні забезпечити належну процесуальну поведінку обвинуваченого.

Керуючись ст.ст.176-179, 183, 193, 194, 331 КПК України, суд,

П О С Т А Н О В И В:

Клопотання прокурора задовольнити.

Продовжити ОСОБА_4 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 , обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 306, ч. 2 ст.306, ч.2 ст.307 КК України, строк тримання під вартою до 27 травня 2023 року включно.

Визначити для обвинуваченого ОСОБА_4 суму застави в сумі 420400 (чотириста двадцять тисяч чотириста) гривень, які необхідно внести на розрахунковий рахунок UA0006674, , банк отримувача ДКС України м. Київ, отримувач ТУ ДСА України у Харківській області, до сплину терміну тримання під вартою.

При внесенні визначеної суми застави, обвинуваченого ОСОБА_4 з-під варти звільнити.

У разі внесення застави, відповідно до ст. 194 ч .5 КПК України, покласти на ОСОБА_4 наступні обов`язки: 1) прибувати до суду за першою вимогою; 2) не відлучатися із населеного пункту, в якому зареєстрований, проживає чи перебуває, без дозволу суду; 3) повідомляти суд про зміну свого місця проживання та/або місця роботи; 4) носити електронний засіб контролю.

З моменту обрання запобіжного заходу у вигляді застави щодо особи, яка не тримається під вартою, в тому числі до фактичного внесення коштів на відповідний рахунок, а також з моменту звільнення обвинуваченого з-під варти внаслідок внесення застави, визначеної судом в ухвалі про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, обвинувачений, заставодавець зобов`язані виконувати покладені на них обов`язки, пов`язані із застосуванням запобіжного заходу у вигляді застави.

У разі невиконання обов`язків заставодавцем, а також, якщо обвинувачений, будучи належним чином повідомлений, не з`явився за викликом до суду без поважних причин чи не повідомив про причини своєї неявки, або якщо порушив інші покладені на нього при застосуванні запобіжного заходу обов`язки, застава звертається в дохід держави та зараховується до спеціального фонду Державного бюджету України й використовується у порядку, встановленому законом для використання коштів судового збору.

Відмовити в задоволенні клопотання сторони захисту, щодо зміни запобіжного заходу обвинуваченому ОСОБА_4 з тримання під вартою на інший більш м`який запобіжний захід.

Копію ухвали вручити учасникам судового провадження та направити її для виконання в частині продовження строку дії запобіжного заходу обвинуваченому ОСОБА_4 у вигляді тримання під вартою , - начальнику Державної установи «Харківський слідчий ізолятор».

Ухвала суду про продовження строку тримання під вартою може бути оскаржена в апеляційному порядку обвинуваченим, його захисником, законним представником, прокурором безпосередньо до суду апеляційної інстанції протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Головуючий: суддя ОСОБА_1