Єдиний унікальний номер 741/504/22
Номер провадження 1-кп/741/62/22
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 листопада 2022 року м. Носівка

Носівський районний суд Чернігівської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

з участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

захисника ОСОБА_5 ,

представника потерпілого ОСОБА_6 ,

провівши в залі суду в місті Носівка Чернігівської області відкрите підготовче судове засідання з розгляду обвинувального акта у кримінальному провадженні, унесеного до ЄРДР за № 0000223 від 28 грудня 2019 року, відносно ОСОБА_4 за обвинуваченням у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 191, ч. 2 ст. 366 КК України,

ВСТАНОВИВ:

25 липня 2022 року Носівським районним судом Чернігівської області отримано вказаний обвинувальний акт у кримінальному провадженні. Ухвалою від 27 липня 2022 року призначено підготовче судове засідання у кримінальному провадженні на 09 листопада 2022 року.

У підготовчому судовому засіданні прокурор просив призначити кримінальне провадження до судового розгляду, адже обвинувальний акт відповідає вимогам ст. 291 КПК України, підстав для закриття кримінального провадження немає. Додатково зазначив про необхідність складення досудової доповіді відносно обвинуваченого ОСОБА_4 .

У підготовчому судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 та його захисник ОСОБА_5 заперечували проти призначення кримінального провадження до судового розгляду. Захисник подала до суду клопотання про повернення обвинувального акта прокурору, у якому зазначила, що з обвинувального акта вбачається, що виклад фактичних обставин кримінального правопорушення не містить відомостей про заволодіння ОСОБА_4 чужим майном шляхом зловживання службовим становищем, тобто виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими, та формулювання обвинувачення не узгоджуються між собою. Такі суперечності в обвинувальному акті позбавляють суд можливості роз`яснити обвинуваченому суть обвинувачення у відповідності до вимог ст. 348 КПК України. Крім того, захисник указує, що в обвинувальному акті не конкретизовано місце вчинення кримінального правопорушення, що унеможливлює визначення територіальної підсудності кримінального провадження. Ураховуючи те, що згідно з обвинувальним актом органом досудового розслідування місце вчинення кримінального правопорушення не встановлено, виходячи із приписів ч. 1 ст. 32 КПК України, судове провадження має здійснюватися судом, у межах територіальної юрисдикції якого закінчено досудове розслідування, тобто Ніжинським міськрайонним судом Чернігівської області. Одночасно захисник указує, що порушення правил підсудності під час направлення вказаного обвинувального акта до Носівського районного суду Чернігівської області також підтверджується і ч. 9 ст. 615 КПК України (у редакції Закону до 25 серпня 2022 року). Тому захисник просила повернути обвинувальний акт відносно ОСОБА_4 прокурору внаслідок його невідповідності ст. 291 КПК України для усунення недоліків.

Представник потерпілого ОСОБА_6 у підготовчому судовому засіданні підтримав думку прокурора.

Вислухавши думку учасників кримінального провадження, вивчивши обвинувальний акт та додані до нього документи, робить нижченаведений висновок.

Відповідно п. 1 ч. 1 ст. 34 КПК України кримінальне провадження передається на розгляд іншого суду, якщо до початку судового розгляду виявилося, що кримінальне провадження надійшло до суду з порушенням правил підсудності.

Відповідно до ч. 2 ст. 34 КПК України питання про направлення кримінального провадження з одного суду до іншого в межах юрисдикції одного суду апеляційної інстанції вирішується колегією суддів відповідного суду апеляційної інстанції за поданням місцевого суду або за клопотанням сторін чи потерпілого не пізніше п`яти днів з дня внесення такого подання чи клопотання, про що постановляється вмотивована ухвала.

Як убачається з матеріалів кримінального провадження, 25 липня 2022 року до Носівського районного суду Чернігівської області надійшов обвинувальний акт у кримінальному провадженні, унесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000223 від 28 грудня 2019 року, щодо обвинуваченого ОСОБА_4 за фактом вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 191, ч. 2 ст. 366 КК України.

Судом встановлено, що досудове розслідування в кримінальному провадженні по обвинуваченню ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 191, ч. 2 ст. 366 КК України здійснювалось слідчими начальником відділення СВ Ніжинського РВП ГУ НП в Чернігівській області, місцезнаходження якого у м. Ніжин, а обвинувальний акт у кримінальному провадженні щодо ОСОБА_4 затверджено прокурором Ніжинської окружної прокуратури прокурором у кримінальному провадженні ОСОБА_3 20 липня 2022 року у м. Ніжин Чернігівської області та 20 липня 2022 року за вих. № 2480ВИХ-22 скеровано до Носівського районного суду Чернігівської області.

Указом Президента України від 24.02.2022 № 64/2022 в Україні введений воєнний стан. Закон № 2500 затверджує Указ Президента «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні» від 12.08.2022 № 573/2022, за яким воєнний стан в Україні продовжено з 05:30 23 серпня 2022 року строком на 90 діб до 21 листопада 2022 року.

Так, згідно з ч. 9 ст. 615 КПК України (у редакції Закону № 2462-IX від 27.07.2022) під час дії воєнного стану обвинувальні акти, клопотання про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру, клопотання про звільнення особи від кримінальної відповідальності скеровуються та розглядаються судами, у межах територіальної юрисдикції яких вчинено кримінальне правопорушення, а в разі неможливості з об`єктивних причин здійснювати відповідним судом правосуддя судом, у межах територіальної юрисдикції якого знаходиться орган досудового розслідування, що закінчив досудове розслідування, або іншим судом, визначеним у порядку, передбаченому законодавством.

За правилами ч. 1 ст. 5 КПК України процесуальна дія проводиться, а процесуальне рішення приймається згідно з положеннями цього Кодексу, чинними на момент початку виконання такої дії або прийняття такого рішення.

Тобто, раніше чинний закон перестає застосовуватись у кримінальному провадженні після набрання чинності новим законом. На відміну від кримінального (матеріального) закону, новий кримінальний процесуальний закон не має зворотної дії навіть у тих випадках, коли його правила є більш сприятливі для учасників кримінального провадження.

Проте під час направлення прокурором обвинувального акта щодо ОСОБА_4 (20 липня 2022 року) діяла норма ч. 9 ст. 615 КПК України (у редакції Закону № 2201-IX від 14.04.2022), яка передбачала, що під час дії воєнного стану обвинувальні акти, клопотання про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру, клопотання про звільнення особи від кримінальної відповідальності скеровуються та розглядаються судами, в межах територіальної юрисдикції яких закінчено досудове розслідування, а в разі неможливості з об`єктивних причин здійснювати відповідним судом правосуддя найбільш територіально наближеним до нього судом, що може здійснювати правосуддя, або іншим судом, визначеним у порядку, передбаченому законодавством.

При цьому, закінчення досудового розслідування відповідно до правової позиції, зазначеної в ухвалі Касаційного кримінального суду у складі Верховного Суду від 14 липня 2022 року у справі № 761/11819/2022, слід вважати місце вчинення прокурором відповідної дії.

Тому відповідно до положень ч. 9 ст. 615 КПК України, чинних на момент направлення обвинувального акта щодо ОСОБА_4 до суду, дане кримінальне провадження мало би бути скероване прокурором на розгляд до суду, у межах територіальної юрисдикції якого закінчено досудове розслідування, а саме: затверджено обвинувальний акт, тобто до Ніжинського міськрайонного суду Чернігівської області.

Така позиція узгоджується з позицією Верховного Суду в складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного кримінального суду від 10 жовтня 2022 року у справі № 519/596/22, провадження № 51-3044 впс 22.

Стаття 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (далі Конвенція) гарантує кожному право на справедливий суд. Відповідно до п.1 зазначеної статті кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, установленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

У рішенні в справі Куам та інші проти Бельгії від 22 червня 2000 року ЄСПЛ дійшов висновку, що суд не був судом, уповноваженим законом, оскільки без вирішення питання підсудності через вищестоящі органи, сам суд самостійно не може вирішувати питання підвідомчості кримінальних справ та констатував порушення п.1 ст. 6 Конвенції.

Згідно з п.4 ч.3 ст.314 КПК України у підготовчому судовому засіданні у випадку встановлення непідсудності кримінального провадження, суд направляє обвинувальний акт до відповідного суду для визначення підсудності.

Отже, ураховуючи положення кримінального процесуального кодексу, які діяли на момент направлення прокурором даного обвинувального акта до суду, суд робить висновок про необхідність направлення обвинувального акта у кримінальному провадженні відносно ОСОБА_4 до Чернігівського апеляційного суду для визначення підсудності.

Керуючись ст. ст. 32, 34, 314 КПК України, суд

УХВАЛИВ:

Обвинувальний акт з додатками у кримінальному провадженні, унесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000223 від 28 грудня 2019 року, щодо ОСОБА_4 за обвинуваченням у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 191, ч. 2 ст. 366 КК України, направити до Чернігівського апеляційного суду для визначення належної підсудності кримінального провадження.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя ОСОБА_7