Справа № 496/2205/22
Провадження № 1-кп/496/256/23
В И Р О К

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 березня 2023 року Біляївський районний суд Одеської області у складі:

головуючого судді - ОСОБА_1

за участю:

секретаря - ОСОБА_2 ,

прокурора - ОСОБА_3

обвинуваченого - ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду міста Біляївка Одеської області кримінальне провадження за обвинуваченням:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Вінниця, громадянина України, який має середню освіту, військовослужбовця призваного за мобілізацією на посаді водія автомобільного взводу підвозу продовольства, речового і військово-технічного майна групи матеріального забезпечення військової частини НОМЕР_1 , у військовому званні «матрос», не одружений, зареєстрованого та фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого, -

у вчиненні злочину передбаченого ч. 54 ст. 407 Кримінального Кодексу України, -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_4 , будучи військовослужбовцем призваним по мобілізації та проходячи військову службу на посаді водія автомобільного взводу підвозу продовольства, речового і військово-технічного майна групи матеріального забезпечення військової частини НОМЕР_1 , у військовому званні «матрос», в порушення вимог ст. 65 Конституції України, ст. 17 Закону України «Про оборону України», ст. 1 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», ст. ст. 9, 11, 16, 58, 59, 127-130 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України та ст. ст. 1 - 4 Дисциплінарного Статуту Збройних Сил України, діючи умисно, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, з метою тимчасово ухилитися від обов`язків військової служби, 14.05.2022року о 08 год. 00 хв. на ранковому шикуванні самовільно залишив військову частину НОМЕР_1 , яка дислокується по АДРЕСА_2 , Одеської області, в умовах воєнного стану та ухилявся від проходження військової служби до 20 год. 30 хв. 27.05.2022року, проводячи час на власний розсуд, не пов`язуючи його з виконанням обов`язків військової служби, за місцем проживання.

Будучи допитаним у судовому засіданні, обвинувачений ОСОБА_4 свою вину в інкримінованому йому злочині визнав повністю та підтвердив обставини, викладені в обвинувальному акті, не оспорюючи доказів по даній справі, здобутих органами досудового розслідування. У вчиненому щиро розкаявся, не заперечував проти розгляду кримінального провадження щодо нього в порядку ч. 3 ст. 349 КПК України. Пояснив, що в той час були обстріли за місцем його мешкання і він поїхав до родини, але з часом зрозумів, що скоїв злочин і самостійно повернувся до військової частини. На даний час проходить службу, зробив для себе висновки та готовий нести покарання.

Враховуючи те, що учасники процесу не оспорювали фактичні обставини справи і судом встановлено, що вони правильно розуміють зміст цих обставин, відсутні сумніви у добровільності їх позиції, вислухавши думку учасників процесу і роз`яснивши їм наслідки розгляду справи в порядку ч. 3 ст. 349 КПК України, суд визнав недоцільним дослідження доказів, щодо обставин, які ніким не оспорюються.

Дії обвинувачуваного ОСОБА_4 суд кваліфікує за ч.5 ст. 407 КК України - самовільне залишення військової частини військовослужбовцем без поважних причин, вчинене в умовах воєнного стану.

При призначенні ОСОБА_4 покарання, суд відповідно до ст. 66 КК України визнає обставинами, що пом`якшують покарання обвинуваченого, є щире каяття та активне сприяння розкриттю злочину.

Обставини відповідно до ст. 67 КК України, що обтяжують покарання обвинуваченому судом не встановлено.

Обираючи ОСОБА_4 вид та міру покарання, суд у відповідності до вимог ст. 65 КК України враховує, ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного, який повністю визнав себе винним у вчиненому, за місцем служби характеризується посередньо, раніше не судимий, на обліку у лікарів нарколога та психіатра не перебуває, обставини які пом`якшують покарання: щире каяття, обставин, які обтяжують покарання судом не встановлено та призначає покарання у межах, встановлених санкцією ч.5 ст.407 КК України, у виді позбавлення волі.

Беручи до уваги викладене, суд дійшов висновку про можливість та доцільність виправлення та перевиховання обвинуваченого без ізоляції від суспільства і досягне мети при призначенні йому покарання у виді позбавлення волі із застосуванням ст.75 КК України, звільнивши його від відбування покарання з випробуванням із покладенням на нього обов`язків, передбачених ст.76 КК України, а саме: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації та повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Враховуючи те, що стосовно обвинуваченого запобіжний захід не обирався, а сторони провадження не заявили клопотання про застосування відносно нього запобіжного заходу, суд не вбачає підстав для застосування обвинуваченому запобіжного заходу до набрання вироком законної сили.

Речові докази та судові витрати у даному кримінальному провадженні - відсутні.

Цивільний позов по справі заявлений не був.

Керуючись ст.ст. 371-373, 374 КПК України, суд,-

У Х В А Л И В:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого ч. 5 ст. 407 КК України та призначити йому покарання у вигляді 5 (п`яти) років позбавлення волі.

На підставі ст. 75 КК України звільнити від відбування покарання ОСОБА_4 , якщо він протягом іспитового строку тривалістю в 2 (два) роки не вчинить нового злочину і виконає покладені на нього обов`язки.

Відповідно до ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_4 обов`язки: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації, повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Початок строку відбування покарання ОСОБА_4 з випробувальним строком обчислювати з моменту проголошення вироку суду.

На період проходження військової служби нагляд за ОСОБА_4 , як особою, звільненою від відбування покарання з випробуванням, здійснюється командиром військової частини, а після звільнення з військової служби - уповноваженим органом з питань пробації за місцем проживання або роботи засудженого.

На вирок може бути подана апеляційна скарга до Одеського апеляційного суду протягом 30 днів з моменту проголошення вироку.

Вирок, якщо інше не передбачено цим Кодексом, набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.

Копію вироку вручити негайно після його проголошення обвинуваченому та прокурору.

Суддя ОСОБА_1