Справа №: 398/1814/22
провадження №: 1-кп/398/123/23
УХВАЛА

Іменем України

"07" березня 2023 р. м. Олександрія

Олександрійський міськрайонний суд Кіровоградської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участі:

секретаря ОСОБА_2

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

захисника ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні залу судових засідань в м. Олександрія кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000593 від 16.05.2022 року, за обвинуваченням

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця смт. Пантаївка, Олександрійського району Кіровоградська область, українця, громадянина України, з повною загальною середньою освітою, одруженого, маючого на своєму утриманні двох неповнолітніх дітей, офіційно не працюючого, зареєстрованого та фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого: 02.03.2021 року Олександрійським міськрайонним судом Кіровоградської області за ч. 1 ст. 309 КК України до 1 року обмеження волі, звільнений від відбування покарання на підставі ст. 75 КК України з іспитовим строком на 1 рік; 05.07.2021 року Олександрійським міськрайонним судом Кіровоградської області за ч. 1 ст. 186, ч. 2 ст.186, ч.1, ч. 4 ст.70 КК України до 4 років 2 місяців позбавлення волі, звільнений від відбування покарання на підставі ст. 75,76 КК України з іспитовим строком на 2 роки, судимості у встановленому законом порядку не знято та не погашено,

у скоєнні кримінального злочину, передбаченого ч. 4 ст. 187 КК України,

ВСТАНОВИВ:

У провадженні Олександрійського міськрайонного суду Кіровоградської області перебуває обвинувальний акт у вищевказаному кримінальному провадженні.

У підготовчому судовому засіданні 05.07.2022 року у рамках вказаного кримінального провадження обвинуваченому ОСОБА_4 обрано запобіжний захід у виді тримання під вартою. 12.08.2022, 04.10.2022, 28.11.2022, 19.01.2023 ухвалами Олександрійського міськрайонного суду Кіровоградської області продовжено обвинуваченому запобіжний захід у виді тримання під вартою у Державній установі «Кропивницький слідчий ізолятор» на час судового розгляду, який спливає 19.03.2023 року.

06 березня 2023 від прокурора надійшло клопотання про продовження обвинуваченому ОСОБА_4 строку дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, мотивуючи тим, що ризики передбачені п.п. 1-5 ч.1 ст. 177 КПК України продовжують існувати і на час розгляду справи у суді.

Відповідно до ч. 2, 3 ст. 331 КПК України вирішення питання судом щодо запобіжного заходу відбувається в порядку, передбаченому главою 18 цього Кодексу. Під час судового розгляду суд, за наявності клопотань сторони обвинувачення або захисту зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою до спливу двомісячного строку з дня застосування судом до обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. За наслідками розгляду питання суд своєю вмотивованою ухвалою скасовує, змінює запобіжний захід у вигляді тримання під вартою або продовжує його дію на строк, що не може перевищувати двох місяців.

Відповідно до Закону України від 13.04.2020 року «Про внесення зміни до пункту 20-5 розділу ХІ «Перехідні положення «Кримінального процесуального кодексу України щодо особливостей судового контролю за дотриманням прав, свобод та інтересів осіб у кримінальному провадженні та розгляду окремих питань під час судового провадження на період дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19)» у разі неможливості у визначений цим Кодексом строк суддею (колегією суддів) розглянути клопотання про обрання або продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, крім клопотання, поданого на розгляд до Вищого антикорупційного суду, воно може бути передано на розгляд до іншого судді, визначеного в порядку, встановленому частиною третьою статті 35 цього Кодексу, або розглянуто головуючим, а за його відсутності іншим суддею зі складу колегії суддів, якщо справа розглядається колегіально, або може бути передана для розгляду до іншого суду в межах юрисдикції одного суду апеляційної інстанції або до суду в межах юрисдикції різних апеляційних судів в порядку, передбаченому абзацом шостим цього пункту.

Постановою КМУ Про встановлення карантину та запровадження обмежувальних протиепідемічних заходів з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2 від 09.12.2020 р. № 1236, на всій території України до 30 квітня 2023 року продовжено карантин через COVID-19 та режим надзвичайної ситуації для єдиної державної системи цивільного захисту.

Як слідує з матеріалів провадження, строк тримання обвинуваченого ОСОБА_4 під вартою закінчується 19.03.2023 року, до спливу якого судове провадження завершеним бути не може, оскільки суддя ОСОБА_6 , яка є членом колегії з 06.03.2023 року перебуває на лікарняному, тому на підставі п. 20-5 Розділу 11 Перехідних положень КПК України під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню на території України коронавірусної хвороби (COVID-19), вказане питання вирішується головуючим.

Під час підготовчого судового засідання, обрання обвинуваченому ОСОБА_4 запобіжного заходу у виді тримання під вартою, обґрунтовувалось наявністю ризиків, передбачених п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, які обумовлені тим, що ОСОБА_4 обґрунтовано обвинувачується у вчиненні умисного особливо тяжкого кримінального злочину передбаченого ч. 4 ст. 187 КК України, за вчинення якого передбачене покарання у виді позбавлення волі на строк від восьми до п`ятнадцяти років. Обвинувачений офіційно не працевлаштований, не має постійного джерела прибутку, раніше судимий, проживає з потерпілими і свідками в одній місцевості, місцезнаходження яких йому відоме. Вищевказане дає підстави вважати, що обвинувачений може вчинити інше кримінальне правопорушення, почати спроби незаконного впливу на потерпілого, свідків та переховуватися від суду, що призведе до відсутності можливості досягнення вимог ст. 2 КПК України в частині притягнення того, хто вчинив злочин до відповідальності в міру своєї вини та, у свою чергу, відновлення соціальної справедливості. Враховуючи наявність обґрунтованого обвинувачення, особу обвинуваченого, застосування до нього більш м`якого запобіжного заходу не зможе запобігти вищезазначеним ризикам та забезпечити виконання обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків.

Прокурор в судовому засіданні пояснив, що зазначені ризики продовжують існувати, а тому строк запобіжного заходу на час розгляду кримінального провадження у суді, необхідно продовжити.

Захисник ОСОБА_5 та обвинувачений у судовому засіданні заперечували проти задоволення клопотання прокурора, зазначивши, що в основі обвинувачення покладено підроблені письмові докази, а тому підстави для обрання будь-якого запобіжного заходу відсутні, а ризики наведені прокурором у його клопотанні є недоведеними, тому у його задоволені слід відмовити.

Вислухавши позиції учасників процесу, суд доходить наступних висновків.

Відповідно до ч. 1 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 КПК України. Метою запобіжного заходу у виді тримання під вартою є запобігання спробам переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду, незаконно впливати на свідків, потерпілого з метою уникнення покарання, вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому обвинувачується особа.

Згідно зі ст. ст. 7,8,9 КПК України, кримінальне процесуальне законодавство України застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини.

Відповідно до практики ЄСПЛ, суворість передбаченого покарання, врахування тяжкості злочину, ступеню суспільної небезпечності особи та інтересів суспільства є суттєвими елементами при прогнозуванні та оцінці ймовірної майбутньої поведінки особи. Доцільність продовження строку тримання під вартою ґрунтується на презумпції, що з перебігом ефективного розслідування справи зменшуються ризики, які стали підставою для взяття особи під варту на початковій стадії розслідування. Продовження строку тримання під вартою, як підстава для втручання в право особи на свободу, має містити його обґрунтування, доцільність, аналіз ризиків у конкретних обставинах та інтереси суспільства, які незважаючи на презумпцію невинуватості, переважають над принципом поваги до особистої свободи. («W проти Швейцарії», «Тейс проти Румунії» та ін.).

При розгляді питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою, суд виходить не з принципу автоматичного продовження строку тримання під вартою, а з необхідності уникнення дійсних ризиків, визначених ч. 1 ст. 177 КПК України при наявності обґрунтованої підозри.

Як встановлено судом, ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні особливо тяжкого злочину проти власності поєднаного із насильством, небезпечним для життя чи здоров`я особи, яка зазнала нападу, вчиненого повторно, в умовах воєнного стану, раніше неодноразово притягувався до кримінальної відповідальності за корисливі злочини, та знову через нетривалий час у період випробовувального терміну імовірно вчинив корисливий злочин пов`язаний із застосуванням насильства до потерпілого, що вказує на низьку правосвідомість обвинуваченого та схильність до отримання доходу злочинним шляхом. На момент затримання ОСОБА_4 не працював, власного постійного джерела доходу не мав, перебував на обліку в КНП «Олександрійський наркологічний диспансер» з приводу психічних та поведінкових розладів внаслідок вживання опіоїдів, синдром залежності з 2021 року. На даний час в кримінальному провадженні триває судовий розгляд, судом проведено підготовчий судовий розгляд, оголошено обвинувальний акт, здійснені вступні промови, визначено обсяг та порядок дослідження доказів, та розпочато дослідження документів, звуко та відеозаписів. Вищезазначені факти переконують суд у наявності ризику, що обвинувачений може продовжити злочинну діяльність. Крім того, вказане дає підстави та ймовірність вважати, що, перебуваючи на свободі та під загрозою можливого застосування тяжкого покарання, у разі визнання винуватим у вчиненні злочину, ОСОБА_4 може переховуватися від суду, та чинити у цьому кримінальному провадженні незаконний вплив на потерпілого та свідків, які проживають з обвинуваченим в одній місцевості, і місцезнаходження яких йому відоме. Крім того, суд переконаний, що в разі обрання щодо обвинуваченого менш суворого запобіжного заходу в умовах діючого на теперішній час в Україні військового стану, стане неможливо здійснювати належний контроль за поведінкою обвинуваченого, який характеризується схильністю до вчинення злочинів.

Суд зазначає, що застосований до ОСОБА_4 запобіжний захід не виходить за межі розумного строку тривалості, відповідає чинним підставам, меті його застосування та кореспондується із суспільним інтересом, отже, альтернативні запобіжні заходи не в змозі гарантувати його належну поведінку.

Беручи до уваги доведеність обґрунтованості підозри, недостатності застосування більш м`яких запобіжних заходів, ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України, а також серйозність обвинувачення та тяжкість покарання, що загрожує обвинуваченому у разі визнання його винним у вчиненні злочину, суд не знаходить підстав для зміни запобіжного заходу стосовно обвинуваченого, зазначені стороною захисту обставини, на даному етапі розгляду кримінального провадження не підтверджені і потребують доведення, внаслідок чого у задоволенні клопотань захисника ОСОБА_5 та обвинуваченого ОСОБА_4 про скасування запобіжного заходу, слід відмовити.

За викладених обставин, суд доходить висновку, що згідно ст. 197 КПК України, дію обраного запобіжного заходу слід продовжити на 60 днів.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 176-179, 183, 193, 194, 197, 314-317, 331, 369- 372, 376, 392 КПК України, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Продовжити обвинуваченому ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою у Державній установі «Кропивницький слідчий ізолятор» на час судового розгляду строком на 60 діб, тобто з 07.03.2023 року до 05.05.2023 року включно.

Копію ухвали направити до Державної установи «Кропивницький слідчий ізолятор» для виконання.

У задоволенні клопотання сторони захисту про скасування запобіжного заходу відмовити.

Ухвала суду може бути оскаржена до Кропивницького апеляційного суду протягом п`яти днів з дня його проголошення.

Повний текст ухвали складено 07.03.2023.

Головуючий ОСОБА_1