Ленінський районний суд м.Полтави
Справа № 553/5596/22
Провадження № 1-кп/553/1277/2022
В И Р О К
Іменем України

01.11.2022м. Полтава

Ленінський районний суд м. Полтави у складі:
головуючого судді: ОСОБА_1 ,
при секретарі: ОСОБА_2 ,
розглянувши в спрощеному провадженні без проведення судового розгляду в судовому засіданні за відсутності учасників судового провадження кримінальне провадження № 0000164 від 30.06.2022 р. за обвинуваченням:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Харкова, українця, громадянина України, з середньою освітою, одруженого, офіційно не працюючого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 та проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , в силу ст.89 КК України раніше не судимого,

у вчиненні кримінального правопорушення - проступку, передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України, -

в с т а н о в и в :

ОСОБА_3 , обвинувачується в тому, що він у невстановлений в ході досудового розслідування час та місці, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, маючи прямий умисел, спрямований на незаконне зберігання та перевезення психотропної речовини без мети збуту, з метою особистого вживання, почав незаконно зберігати та перевозити особливо небезпечну психотропну речовину, обіг якої заборонено - PVP. Маса PVP складає: 1,1231 грам.
Протиправні дії ОСОБА_3 були припинені працівниками поліції, які 29 червня 2022 року, близько 21 години 09 хвилин, за адресою: м. Харків, вул. Пильчикова, буд. 6/3 у відповідності до положень ст. ст. 31, 32 ЗУ «Про Національну поліцію» зупинили транспортний засіб Opel Cadett, д.н.з НОМЕР_1 під керуванням ОСОБА_4 . Після перевірки документів ОСОБА_3 повідомив, що має при собі заборонену психотропну речовину, яку останній перевозив в транспортному засобі Opel Cadett, д.н.з НОМЕР_1 на правому передньому пасажирському сидінні.
Так, 29.06.2022 р. у період часу з 22 години 12 хвилин до 22 години 18 хвилин під час огляду місця події за адресою: м. Харків, вулиця Пильчикова, буд. 6/3, в присутності двох понятих із застосуванням відеофіксації, ОСОБА_3 добровільно видав працівникам поліції з правого переднього пасажирського сидіння транспортного засобу Opel Cadett, д.н.з НОМЕР_1 , згорток із речовиною білого кольору.
Згідно висновку експерта судової експертизи матеріалів, речовин та виробів, за експертною спеціальністю 8.6 «Дослідження наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів і прекурсорів» згідно якої надана на дослідження речовина, містить у своєму складі особливо небезпечну психотропну речовину, обіг якої заборонено - PVP. Маса PVP, в складі наданої речовини, складає 1,1231 грам.
Згідно Постанови Кабінету Міністрів України від 06.05.2000 № 770 «Про затвердження Переліку наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів», «Список № 2 особливо небезпечних психотропних речовин, обіг яких заборонено» в «Таблиці 1», PVP, є психотропною речовиною, обіг якої заборонено.
Отже, ОСОБА_5 усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, діючи умисно, без мети збуту, з порушенням вимог Закону України «Про наркотичні засоби, психотропні речовини і прекурсори» та Закону України «Про заходи протидії незаконному обігу наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів та зловживання ними» незаконно зберігав та перевозив з мотивів реалізації особистих потреб, з метою особистого вживання, психотропну речовину, обіг якої заборонено - PVP, масою 1,1231 грам.
Суд кваліфікує дії обвинуваченого ОСОБА_5 за ч. 1 ст. 309 КК України як незаконне зберігання та перевезення психотропних речовин, без мети збуту.

Зазначені обставини встановлені органом досудового розслідування і викладені в обвинувальному акті який затверджено прокурором, який звернувся до суду з клопотанням про його розгляд у спрощеному порядку, не оспорюються обвинуваченим, про що ним подана відповідна заява за участю захисника.

Обвинувачений не оспорює встановлені під час дізнання обставини і погоджується з розглядом обвинувального акта за його відсутності.

Згідно ч. 2 ст. 381 КПК України, суд розглядає обвинувальний акт щодо вчинення кримінального проступку без проведення судового розгляду в судовому засіданні за відсутності учасників судового провадження, якщо обвинувачений не оспорює встановлені під час дізнання обставини і згоден з розглядом обвинувального акта.

Фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу відповідно до ч.4 ст.107 КПК України не здійснювалось.

Згідно ч. 2 ст. 382 КПК України, вирок суду за результатами спрощеного провадження ухвалюється в порядку, визначеному цим Кодексом, та повинен відповідати загальним вимогам до вироку суду. У вироку суду за результатами спрощеного провадження замість доказів на підтвердження встановлених судом обставин зазначаються встановлені органом досудового розслідування обставини, які не оспорюються учасниками судового провадження.

Відповідно до ч. 4 ст. 382 КПК України, копія вироку за результатами розгляду обвинувального акта щодо вчинення кримінального проступку не пізніше дня, наступного за днем його ухвалення, надсилається учасникам судового провадження.

Таким чином, дослідивши зібрані досудовим розслідуванням у справі докази в їхній сукупності, суд приходить до висновку, що вина обвинуваченого ОСОБА_5 у вчиненні інкримінованого кримінального правопорушення - проступку за ч.1 ст. 309 КК України повністю доведена.

Згідно з вимогами ст.6 Конвенції про захист прав людини, ст.62 Конституції України і норм КПК України кожна людина має право на справедливий розгляд справи, ніхто не може бути підданий кримінальному покаранню поки не буде визнаний винним в законному порядку; обвинувачення не може ґрунтуватися на отриманих незаконним шляхом доказах чи припущеннях, а обвинувальний вирок не може ґрунтуватися на припущеннях і постановлюється лише за умови, якщо під час судового розгляду вина підсудного у скоєнні конкретного правопорушення повністю доведена.

Суд враховує, що практика Європейського суду з прав людини вказує на необхідність оцінювати докази керуючись критерієм доведення «поза розумним сумнівом». Проте, таке доведення може випливати зі співіснування достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою висновків або подібних неспростованих презумпцій щодо фактів (п.53 рішення ЄС від 20.09.2012 року у справі «Федорченко та Лозенко проти України»).

Статтею 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського Суду з прав людини» від 23.02.2006 р. передбачено, що «при розгляді справ суди застосовують Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 р. та практику Європейського Суду з прав людини як джерело права».

Так, у справі «Бакланов проти Росії» (рішення від 09 червня 2005 року), «Фрізен проти Росії» (рішення від 24 березня 2005 року ) Європейський суд з прав людини зазначив, що «досягнення справедливого балансу між загальними інтересами суспільства та вимогами захисту основоположних прав особи лише тоді стає значимим, якщо встановлено, що під час відповідного втручання було дотримано принципу «законності» і воно не було свавільним».

У справі «Ізмайлов проти Росії» (п.38 рішення від 16 жовтня 2008 року) європейський суд сказав, що «для того, щоб втручання вважалося пропорційним, воно має відповідати тяжкості правопорушення і не становити «особистий надмірний тягар для особи».

Крім того, при призначенні покарання обвинуваченому суд, згідно з вимогами статей 65, 67 КК України, враховує ступінь тяжкості вчиненого ним кримінального правопорушення, конкретні обставини його вчинення, особу винного, поведінку до вчинення кримінального правопорушення і після цього, наявність обставин, які пом`якшують та обтяжують покарання, а також вимоги ч. 2 ст. 50 КК України, відповідно до якої, покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засудженого, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженим, так і іншими особами. Таке покарання має бути необхідним й достатнім для виправлення особи та попередження нових кримінальних правопорушень.

Так, обставинами, що пом`якшують покарання ОСОБА_5 суд згідно ст. 66 КК України визнає його щире каяття.

Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченого, судом відповідно до ст. 67 КК України не встановлено.

При вирішенні питання щодо призначення виду та міри покарання, суд керується ч. 2 ст. 50 КК України, згідно якої покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженим, так і іншими особами.

Враховуючи наведене, зважаючи на такі висновки Європейського суду з прав людини, виходячи з положень ст. 65 КК України, приймаючи до уваги викладене вище, враховуючи, що обвинувачений ОСОБА_5 визнав свою вину у вчиненні кримінального правопорушення і щиро розкаявся у цьому, його характеристику, вік, наявність обставин які пом`якшують покарання та відсутність тих, які обтяжують покарання, суд вважає за необхідне призначити ОСОБА_5 покарання у виді обмеження волі із застосуванням положень ст. ст. 75,76 КК України, яке буде необхідне та достатнє для його виправлення та попередження вчинення нових злочинів, з урахуванням вимог ст.ст.4 та 5 КК України, і таке покарання буде достатнім, справедливим та необхідним для його виправлення, а також для запобігання вчинення нових кримінальних правопорушень як ним, так і іншими особами.

Запобіжний захід відносно обвинуваченого ОСОБА_5 під час досудового розслідування та протягом судового розгляду даного кримінального провадження не обирався і підстав для його обрання не має.

Долю речових доказів вирішити відповідно до ст. 100 КПК України.

Процесуальні витрати у кримінальному провадженні відповідно до ч. 2 ст. 124 КПК України підлягають стягненню з обвинуваченого ОСОБА_5 ..

Керуючись ст.ст. 302, 369-370, 373-374, 381-382 КПК України, суд,-

УХВАЛИВ:
ОСОБА_3 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення - проступку, передбаченого ч.1 ст. 309 КК України та призначити йому покарання у виді 1 року обмеження волі.

У відповідності до ст. 75 КК України звільнити засудженого ОСОБА_3 від відбування призначеного йому покарання з випробуванням, якщо він протягом 1 /одного/ року іспитового строку не вчинить нового кримінального правопорушення і виконає покладені на нього обов`язки.

Відповідно до ст. 76 КК України зобов`язати ОСОБА_3 у період іспитового строку періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації та повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання, не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь держави суму процесуальних витрат у кримінальному провадженні за проведення експертиз в загальному розмірі 1132 грн. 68 коп.

Скасувати арешт накладений ухвалою Ленінського районного суду м.Полтави від 26.09.2022 року на тимчасово вилучене майно.

Речовий доказ - опечатаний полімерний пакет «№ 5229306 Україна МВС Експертна служба», в якому міститься згідно висновку експерта речовина, яка містить в своєму складі особливо небезпечну психотропну речовину, обіг якої заборонено - PVP. Маса PVP, в складі наданої речовини, складає 1,1231 грам, які передано на зберігання до камери речових доказів ВП № 1 ХРУП № 1 ГУ НП в Харківській області знищити.

Речові докази - свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу № НОМЕР_2 , а саме: OPEL KADETT, сірого кольору, ДНЗ АХ 8267 НВ, 1986 року випуску, номер шасі (кузова, рами) - НОМЕР_3 , власник - ОСОБА_6 ; ключі від транспортного засобу OPEL KADETT, сірого кольору, ДНЗ НОМЕР_1 , 1986 року випуску, номер шасі (кузова, рами) - НОМЕР_3 , транспортний засіб OPEL KADETT, сірого кольору, ДНЗ НОМЕР_1 , 1986 року випуску, номер шасі (кузова, рами) - НОМЕР_3 , власник - ОСОБА_6 повернути за належністю власнику.

Вирок може бути оскаржений до Полтавського апеляційного суду через Ленінський районний суд м. Полтави протягом 30 днів з дня його проголошення, окрім підстав, передбачених ч. 1 ст. 394 КПК України.

Якщо вирок було ухвалено без виклику особи, яка його оскаржує, в порядку, передбаченому статтею 382 цього Кодексу, то строк апеляційного оскарження для такої особи обчислюється з дня отримання нею копії судового рішення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого КПК України, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги, судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Суддя Ленінського районного суду м.Полтави ОСОБА_1