Справа № 202/2940/23
Провадження № 1-кс/202/2796/2023
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 квітня 2023 року м. Дніпро

Слідчий суддя Індустріального районного суду м. Дніпропетровська ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , слідчого ОСОБА_4 , підозрюваного ОСОБА_5 , захисника ОСОБА_6 ,

розглянувши у судовому засіданні в залі суду м. Дніпро, клопотання слідчого Першого слідчого відділу (з дислокацією у м. Краматорську) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Краматорську ОСОБА_7 , погоджене прокурором Донецької спеціалізованої прокуратури у військовій та оборонній сфері об`єднаних сил ОСОБА_3 про продовження строку тримання під вартою, та додані до клопотання матеріали кримінального провадження, внесеного 10.12.2022 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0001895, у відношенні:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця смт. Краснокутськ, Краснокутського району Харківської області, громадянина України, з вищою освітою, військовослужбовця військової служби за контрактом, заступника командира стрілецького батальйону ( ІНФОРМАЦІЯ_2 ) по роботі з особовим складом військової частини НОМЕР_1 НГУ, у військовому званні «майор», одруженого, який має на утримані неповнолітню дитину ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , та мешкає за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого,

підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 368 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

05.04.2023 року прокурор Донецької спеціалізованої прокуратури у військовій та оборонній сфері об`єднаних сил ОСОБА_3 звернувся до суду з клопотанням, в якому просить продовжити строк дії запобіжного заходу у вигляді триманні під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_5 до закінчення строку досудового розслідування.

Клопотання мотивовано тим, що майор ОСОБА_5 , будучи військовослужбовцем військової служби за контрактом та проходячи її на посаді заступника командира стрілецького батальйону (з КЕОП та ОГП) по роботі з особовим складом військової частини НОМЕР_1 Національної гвардії України (далі НГУ) розуміючи обсяг влади і своїх службових повноважень як командира (начальника), діючи з прямим умислом, корисливим мотивом, всупереч вимог ст.ст. 3, 8, 19, 29, 68 Конституції України, ст.ст. 22, 24, 38, 42 Закону України «Про запобігання корупції», ст.ст. 11, 16, 103, 104 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, Порядку проведення службових розслідувань у Національній гвардії України, з метою особистого збагачення за рахунок підлеглого за військовим званням та посадою військовослужбовця старшого стрільця 3 відділення 1 патрульного взводу 5 патрульної роти стрілецького батальйону (з КЕОП та ОГП) військової частини НОМЕР_1 НГУ старшого солдата ОСОБА_9 , 15 вересня 2022 року, перебуваючи у місці тимчасової дислокації військової частини НОМЕР_1 НГУ в АДРЕСА_2 вимагав у останнього неправомірну вигоду у виді грошових коштів на загальну суму 30 000 (тридцять тисяч) гривень для себе за невчинення дій в інтересах ОСОБА_9 , з використанням свого службового становища, а саме не ініціювання проведення службового розслідування за фактом вживання ОСОБА_9 спиртних напоїв під час проходження військової служби та не притягнення встановленим порядком до дисциплінарної та адміністративної відповідальності та 10 лютого 2023 року приблизно о 13.35 годині, перебуваючи на КСП стрілецького батальйону (з КЕОП та ОГП) військової частини НОМЕР_1 НГУ, поблизу ОП «Хімпром» у м. Слов`янську, майор ОСОБА_5 вимагав та отримав від підлеглого старшого солдата ОСОБА_9 неправомірну вигоду, у виді грошових коштів на загальну суму 30 000 (тридцять тисяч) гривень для себе за невчинення дій в інтересах ОСОБА_9 , з використанням свого службового становища, а саме не ініціювання проведення службового розслідування за фактом вживання ОСОБА_9 спиртних напоїв під час проходження військової служби та не притягнення встановленим порядком до дисциплінарної та адміністративної відповідальності, тобто у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч.3 ст. 368 КК України - одержання службовою особою неправомірної вигоди для себе за невчинення такою службою особою в інтересах того хто надає неправомірну вигоду дії, з використанням наданої їй влади та службового становища, поєднане з вимаганням неправомірної вигоди.

Обґрунтованість повідомленої майору ОСОБА_5 , підозри у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 368 КК України підтверджується зібраними під час досудового розслідування належними та допустимими доказами у їх сукупності, зокрема: повідомлення про вчинення кримінального правопорушення, протоколами допитів свідків, протоколом затримання, протоколами оглядів, та іншими зібраними під час досудового розслідування доказами в їх сукупності.

10.02.2023 Індустріальним районним судом місті Дніпропетровська відносно ОСОБА_5 , обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів, тобто до 10.04.2023 року.

Сторона обвинувачення посилається на те, що у зв`язку з тим, що закінчити досудове розслідування у двомісячний строк не видалось можливим, внаслідок чого, виникла необхідність у продовженні строку застосування щодо підозрюваного ОСОБА_5 , запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Так, під час проведення першочергових слідчих (розшукових) дій ОСОБА_10 свою вину у вчиненні інкримінованого кримінального правопорушення визнав частково, однак вина останнього повністю підтверджується зібраними у кримінальному провадженні доказами, якими повністю обґрунтовується пред`явлена підозра, а саме: заявою ОСОБА_9 про вчинення кримінального правопорушення від 27.11.2022, протоколом допиту свідка ОСОБА_9 від 22.01.2023, протоколом допиту свідка ОСОБА_11 від 10.02.2023, протоколом додаткового допиту свідка ОСОБА_9 від 10.02.2023, протоколом допиту свідка ОСОБА_12 від 10.02.2023, протоколом огляду речей від 10.02.2023, протоколом огляду мобільного телефону ОСОБА_9 , протоколом огляду документів від 10.02.2023, протоколом огляду та вручення грошових коштів від 10.02.2023, протоколом затримання ОСОБА_5 та іншими доказами в їх сукупності, зокрема матеріалами негласних слідчих (розшукових) дій.

При цьому, ОСОБА_5 відповідно до ч. 4 ст. 12 КК України підозрюється у вчиненні тяжкого злочину, за який законом, згідно санкції ч. 3 ст. 368 КК України, передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від п`яти до десяти років з позбавленням права обіймати певні посади чи займатися певною діяльністю на строк до трьох років, з конфіскацією майна.

Необхідність продовження стосовно підозрюваного ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обумовлюється наявністю ризиків, передбачених ст. 177 КПК України.

Метою та підставами продовження застосування стосовно підозрюваного ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою є забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: переховуватись від органів досудового розслідування та суду, незаконно впливати на свідків у цьому кримінальному провадженні, вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення.

Підставою продовження застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити такі дії: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на свідків, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Таким чином, для досягнення мети і завдань кримінального провадження, на даний час у сторони обвинувачення виникла необхідність у продовженні застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою стосовно підозрюваного.

Сторона обвинувачення посилається, що така потреба обумовлена наявністю ризиків, передбачених п.п. 1, 3, 4, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України.

Так, в обґрунтування застосування запобіжного заходу щодо підозрюваного покладається необхідність запобігання спробам:

- переховуватися від органу досудового розслідування та суду (п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України), що підтверджується, тим що майор ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні тяжкого злочину за який, передбачено покарання у вигляді позбавлення волі строком від 5 до 10 років, у зв`язку із чим розуміючи тяжкість понесення покарання у разі визнання підозрюваного винним у вчиненні інкримінованого злочину, останній може переховуватись від органу досудового розслідування та суду з метою уникнення понесення покарання. При цьому, можливі посилання сторони захисту на відсутність на даний час спроб втечі підозрюваного будуть безпідставними, оскільки його належна процесуальна поведінка наразі обумовлена не його правосвідомістю, а перебування його під вартою, що жодним чином не свідчить про неможливість переховування підозрюваного у разі не обрання йому запобіжного заходу.

- незаконно впливати на свідків у цьому ж кримінальному провадженні(п. 3 ч. 1 ст. 177 КПК України), що підтверджується тим, що підозрюваний має мотив та можливість внаслідок звання та посади в Збройних Силах України, а також наявних у нього навичок та знань, вплинути на свідків, які разом з ним проходять військову службу в одній військовій частині, що фактично створить умови для здійснення впливу на безпосередніх свідків, у тому числі шляхом вмовляння, підкупу, залякування та здійснення стосовно останніх насильницьких дій та можливістю погрозою застосування насильства. Слід зазначити, що ризик незаконного впливу на свідків залишається актуальним з огляду на встановлену КПК України процедуру отримання показань від осіб, які є свідками у кримінальному провадженні, а саме усно шляхом допиту особи в судовому засіданні відповідно до положень ст. 23 КПК України. Суд може обґрунтовувати свої висновки лише на показаннях, які він безпосередньо сприймав під час судового засідання. Суд не вправі обґрунтовувати судові рішення показаннями, наданими слідчому, прокурору, або посилатися на них, відповідно до ч. 4 ст. 95 КПК України.

- перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином (п. 4 ч. 1 ст.177 КПК України), що підтверджується тим, що підозрюваний розуміючи ступінь тяжкості вчиненого злочину, наслідки та ризик втечі для нього, при цьому як військовослужбовець маючи певну підтримку серед інших військовослужбовців може будь-яким чином здійснювати вплив на свідків. Імовірність впливу на свідків за допомогою насилля складатиме суть ризику вчинити інше кримінальне правопорушення або перешкоджання кримінальному провадженню будь-яким чином. Крім цього, підозрюваний перебуваючи на волі, з метою ухилитись від кримінальної відповідальності за вчинений злочин, в якому підозрюється, як військовослужбовець може умисно вчинити самокалічення або симулювати хворобу, підробивши для цього відповідні документи або іншим обманом, щоб не перебувати в умовах ізоляції до завершення досудового розслідування.

- вчиняти інші кримінальні правопорушення (п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України) підтверджується тим, що підозрюваний, розуміючи ступінь тяжкості вчиненого злочину, наслідки та ризик втечі для нього може самовільно залишити місце несення служби, що само по собі утворює склад іншого злочину за ч. 4 ст. 408 КК України. Крім того, бажання підозрюваного уникнути відповідальності та тяжкість покарання, що йому загрожує, безумовно свідчать про можливість втечі підозрюваного.

Неможливість застосування запобіжного заходу відносно підозрюваного ОСОБА_5 , у вигляді особистого зобов`язання пов`язана з тим, що особисте зобов`язання є найбільш м`яким запобіжним заходом та відповідно до п. 2 ст. 179 КПК України - однією з ознак виконання особистого зобов`язання є те що підозрюваний зобов`язується не відлучатися із населеного пункту, в якому він зареєстрований чи перебуває, без дозволу слідчого, прокурора або суду, та його застосування не достатнє для забезпечення виконання підозрюваним його обов`язків у цьому кримінальному провадженні, оскільки у вказаному випадку ОСОБА_5 повинен повернутися до місця мешкання, реєстрації або місця служби, тобто на територію Донецької області до підрозділу військової частини НОМЕР_1 , яка в будь-який час змінює своє місце розтушування, що створить умови та змогу ОСОБА_5 здійснювати вплив на свідків та переховуватися від органу досудового розслідування, крім того підозрюваний зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , у зв`язку із чим неможливо ефективно забезпечити необхідну міру контролю за поведінкою підозрюваного, що дасть останньому можливість переховуватись від правосуддя, наддасть останньому можливість переховуватись від органу досудового розслідування та суду та здійснювати тиск на свідків, щоб останні відмовились від свої показань.

Неможливість застосування запобіжного заходу відносно підозрюваного ОСОБА_5 , у вигляді домашнього арешту пов`язана з тим, що органом досудового розслідування встановлено, що підозрюваний ОСОБА_5 зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , що є віддаленим містом від органу досудового розслідування та вказана адреса не перевірена органом досудового розслідування.

Більше того, за таких обставин ОСОБА_5 отримає можливість незаконно впливати на свідків у кримінальному провадженні будь-яким чином.

Крім, цього суд при розгляді питання про застосування запобіжного заходу у виді домашній арешт, повинен з`ясувати технічні можливості реалізації вказаного виду запобіжного заходу та наявність електронних засобів контролю, які передбачені для виконання даного виду запобіжного заходу, з метою забезпечення своєчасного запобігання можливим спробам підозрюваного невиконання вимог обраного відносно нього запобіжного заходу.

Водночас, необхідно брати до уваги і саму особистість підозрюваного, враховуючи його репутацію, соціальні зв`язки тощо.

Крім того, можливість незаконного впливу на свідків, спрямованих на зміну їх показів в суді, наданих ними органу досудового розслідування, з метою перешкоджання доказуванню стороною обвинувачення перед судом усіх фактичних даних, які встановлені у ході досудового розслідування, порушує принцип змагальності кримінального провадження, визначений ст. 22 КК України. З огляду на це, вважає, що такий вид запобіжного заходу як домашній арешт не є достатнім і не виправдовую, настання ризику п.п. 1, 3, 4 ч. 1 ст. 177 КПК України.

Водночас сторона обвинувачення посилається, що у випадку судом застосування запобіжного заходу до підозрюваного ОСОБА_5 у вигляді застави, слід зазначити, кримінальне правопорушення було вчинене з застосування насильства, а також що підозрюваний будучі військовослужбовцем військової частини НОМЕР_1 майор ОСОБА_5 , перебуває в зоні проведення бойових дій на території Донецької області, та бере безпосередню участь у бойових діях або забезпечує здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, перебуваючи безпосередньо в районах у період здійснення зазначених заходів, отримує грошове забезпечення та додаткові винагороди до 100 000 гривень в розрахунку на місяць пропорційно часу участі у таких діях та заходах, що регламентується Постановою Кабінету Міністру України від 28.02.2022 № 168 «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану».

Неможливість застосування запобіжного заходу відносно підозрюваного ОСОБА_5 у вигляді особистої поруки пов`язана з тим, що до органу досудового розслідування та суду не було звернення із письмовим зобов`язанням про те, що особа поручається за виконання підозрюваним покладених на нього обов`язків, відповідно до ст. 194 КПК України, і зобов`язується за необхідністю доставити його до суду на першу вимогу. Разом з тим, поручителі з числа цивільних осіб не зможуть забезпечити виконання підозрюваним обов`язків щодо не здійснення впливу на свідків, які до теперішнього часу проходять військову службу, де проходить військову службу підозрюваний, крім того ОСОБА_5 являється військовослужбовцем і повинен проходити військову службу за місцем дислокації військової частини, що фактично унеможливить поручителем з числа цивільних осіб забезпечити належне виконання покладених на нього обов`язків відповідно до ст. 194 КПК України. Водночас, поручителі з числа командування військової частини та інших військових формувань не зможуть забезпечити виконання підозрюваним обов`язків щодо не здійснення впливу на свідків, які до теперішнього часу проходять військову службу в одній із підозрюваним військовій частині, у зв`язку з виконання безпосередніх бойових завдань на лінії зіткнення з ворогом.

За таких обставин, на думку сторони обвинувачення, застосування більш м`яких запобіжних заходів не може запобігти цим ризикам, також суворість покарання за кримінальне правопорушення та особистість підозрюваного свідчить про те, що наслідки та ризик втечі для підозрюваного у цьому випадку можуть бути визнані ним менш небезпечними ніж кримінальне переслідування.

Вищезазначене дає органу досудового розслідування достатні підстави вважати, що підозрюваний у подальшому може переховуватись від слідства та суду, незаконно впливати на свідків по кримінальному провадженню, вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, я якому підозрюється, знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення. А тому, вважає, щоінюючи в сукупності викладене, варто прийти до висновку, що інші менш суворі запобіжні заходи не зможуть запобігти уникненню вищезазначених ризиків з боку ОСОБА_5 та відповідно до ст. ст. 183, 194, 199 КПК України, йому необхідно продовжити запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на гауптвахті Лугансько-Павлоградського ЗВ ВСП, яка знаходиться за адресою: Дніпропетровська обл., м.Павлоград, вул. Тернівська, 29.

Таким чином, з урахуванням вищевикладеного, сторона обвинувачення вважає, що заявлені у попередньому клопотанні про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_5 ризики не зменшилися, а навпаки, збільшується ризик, що ОСОБА_5 у випадку заміни йому запобіжного заходу, може переховуватися від органів досудового розслідування та суду.

Також підозрюваний ОСОБА_5 не страждає на захворювання, які б могли перешкодити йому перебувати під вартою та не є особою похилого віку.

Для завершення досудового розслідування необхідно розсекретити матеріали проведених негласних слідчих (розшукових) дій стосовно ОСОБА_5 , розсекретити ухвали суду апеляційної інстанції, на підставі яких надано дозволи на проведення негласних слідчих (розшукових) дій, провести огляд долучених до матеріалів кримінального провадження матеріалів негласних слідчих (розшукових) дій, шляхом проведення слідчих та процесуальних дій перевірити причетність інших осіб до скоєння вказаних та інших кримінальних правопорушень, повідомити підозрюваному, захиснику про завершення досудового розслідування, надати доступ до матеріалів досудового розслідування, скласти обвинувальний акт і реєстр матеріалів досудового розслідування.

В ході розгляду клопотання прокурор ОСОБА_3 клопотання підтримав, посилаючись на викладені у ньому обставини та наявність обґрунтованої підозри та обґрунтованих ризиків, які не зменшились. З урахуванням того, що завершити досудове розслідування в двомісячний строк не вдалось, його строк продовжено до 10 травня 2023 року.

Підозрюваний ОСОБА_5 та захисник ОСОБА_13 в судовому засіданні просили обрати стосовно підозрюваного інший запобіжний захід непов`язаний з тримання під вартою, а саме у вигляді застави або домашнього арешту. Вважають, що при обранні запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою не було враховано особу підозрюваного, який є одруженим, його родина є внутрішньо переміщеними особами, він є військовослужбовцем з 2009 року. На їх думку, ризики є недоведеними, та в ході досудового розслідування виконані всі слідчі дії.

Вислухавши доводи сторін, дослідивши надані докази, слідчий суддя прийшов до наступного.

Відповідно до ст. 199 КПК України клопотання про продовження строку тримання під вартою крім відомостей, зазначених у статті 184 цього Кодексу, повинно містити:

1) виклад обставин, які свідчать про те, що заявлений ризик не зменшився або з`явилися нові ризики, які виправдовують тримання особи під вартою;

2) виклад обставин, які перешкоджають завершенню досудового розслідування до закінчення дії попередньої ухвали про тримання під вартою.

Відповідно до ч.5 зазначеної статті КПК України слідчий суддя зобов`язаний відмовити у продовженні строку тримання під вартою, якщо прокурор, слідчий не доведе, що обставини, зазначені у частині третій цієї статті, виправдовують подальше тримання підозрюваного, обвинуваченого під вартою.

Відповідно до ч. 1 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден з більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігати ризикам, передбачених ст. 177 КПК України.

Метою і підставою продовження тримання під вартою є запобігання спробам переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду, вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється особа, незаконно впливати на потерпілих та свідків або іншим чином перешкоджати кримінальному провадженню.

Згідно п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку з речей і документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідків; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення.

Відповідно до ч. 2 ст. 177 КПК України підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.

Прокурор та слідчий довели, що ОСОБА_5 обґрунтовано підозрюється у вчиненні злочину передбаченого ч. 3 ст. 368 КК України, тяжкість покарання, що загрожує підозрюваному у разі визнання його винуватим; дані про особу підозрюваного ОСОБА_5 , який має вищу освіту, є військовослужбовем військової служби за призовом під час мобілізації, та проходить службу на посаді навідника 3 механізованого відділення 2 механізованого взводу 2 механізованого батальйону військової частини НОМЕР_2 , у військовому звані «майор», одружений, має на утриманні дитину 2019 року народження, має місце реєстрації за яким і мешкає, а також те, що матеріали клопотання не містять будь-яких даних, що поточний стан його здоров`я перешкоджає перебуванню в ізоляції від суспільства.

При вирішенні питання про продовження застосування запобіжного заходу, слідчий суддя бере до уваги те, що ОСОБА_5 раніше не судимий, однак підозрюється у скоєнні тяжкого злочину у сфері службової діяльності, і ці обставини свідчать про підвищену небезпеку протиправних дій останнього, що в свою чергу вказує на наявність ризику вчинення іншого кримінального правопорушення, за умов не перебування ізольованим від суспільства в межах запобіжного заходу, а також те, що підозрюваний може переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду, незаконно впливати на свідків у кримінальному провадженні.

При вирішенні питання доцільності продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою у відношенні ОСОБА_5 , слідчий суддя вважає доведеним що досудове слідство не могло бути закінченим у встановлений законом строк і є необхідність в проведенні в подальшому необхідних слідчих дій, у зв`язку із чим у встановленому законом порядку продовжено строк досудового слідства.

Необхідність продовження строку дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обумовлюється необхідністю уникнення ризиків передбачених п.п. 1,3,5 ч.1 ст. 177 КПК України, які на момент звернення з клопотанням не зникли. А саме, можливості ОСОБА_5 переховуватись від органів досудового розслідування та суду; незаконно впливати на свідків у даному кримінальному провадженні; вчинити інше кримінальне правопорушення.

Так, про наявність ризику переховуватись від органів досудового розслідування, відповідно до ч.1 ст.178 КПК України, свідчить тяжкість покарання, що загрожує підозрюваному у разі визнання його винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч.3 ст. 368 КК України, який відповідно до ст. 12 КК України, відносяться до категорії тяжких злочинів, за яке передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від 5 до 10 років, з конфіскацією майна, у зв`язку із чим, розуміючи тяжкість можливого покарання у разі визнання підозрюваного винним у вчиненні інкримінованого злочину, останній може переховуватись від органу досудового розслідування та суду з метою уникнення покарання.

Ризик, незаконно впливати на свідків, підтверджується тим, що ОСОБА_5 будучі знайомим зі свідками, може шляхом вмовлянь, погроз чинити вплив на свідків, щоб останні змінили свої показання, з метою уникнути кримінальної відповідальності.

Також, слідчий суддя вважає доведеним ризик, вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, підтверджується тим, що оскільки ОСОБА_5 , перебуваючи на волі, як військовослужбовець військової служби за мобілізацією, може, з метою переховуватись від органів досудового розслідування, може залишити розташування військової частини та вчинити інший злочин пов`язаний з військовою службою.

Зазначені ризики, на які посилається прокурор і слідчий, дійсно на момент розгляду клопотання не зникли.

Разом з тим, слідчий суддя вважає, що ризик можливості підозрюваного перешкоджати кримінальному правопорушенні іншим чином, слідчим та прокурором необґрунтовані та наразі нічим не підтверджені.

При цьому, відповідно до ч. 1 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частиною п`ятою статті 176 цього Кодексу.

Слідчий суддя вважає неможливим застосувати до підозрюваного жодного більш м`якого запобіжного заходу, виходячи з наступного.

Так, домашній арешт не може бути застосований до підозрюваного ОСОБА_5 , який є військовослужбовцем, оскільки такий вид запобіжного заходу включає покладення обов`язку, як перебування за місцем проживання, а з урахуванням того, що місцем проживання підозрюваного є м. Слов`янськ Донецької області, застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту виключає виконання ОСОБА_5 обов`язків військовослужбовця в умовах воєнного стану та по суті є взаємовиключними. Крім того, з урахуванням відстані, перебування особи за місцем проживання у м. Слов`янськ Донецької області, не за місцем розташування військової частини та органу досудового розслідування, фактично унеможливить здійснення дієвого контролю за поведінкою підозрюваного під час дії запобіжного заходу та ускладнить досудове розслідування, тим більше в умовах військового стану.

Запобіжний захід у виді тримання під вартою був застосований до ОСОБА_5 ухвалою слідчого судді Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 10.02.2023 року строком по 10.04.2023 року.

Постановою керівника Спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Східного регіону від 03.04.2023 року продовжено строк досудового розслідування до трьох місяців до 10.05.2023 року.

Таким чином, враховуючи, що обставини з часу застосування до підозрюваного запобіжного заходу не змінились, а ризики не зменшилися, а також приймаючи до уваги, що слідчим та прокурором належним чином обґрунтовано обставини, які перешкоджають завершенню досудового розслідування до закінчення дії попередньої ухвали про тримання під вартою, а також доведено, що інший більш м`який запобіжний захід буде недостатнім для забезпечення належної процесуальної поведінки підозрюваного, а тому суд вважає за необхідне продовжити підозрюваному запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

На думку слідчого судді клопотання підлягає частковому задоволенню, в зв`язку з чим слідчий суддя вважає за необхідне продовжити строк запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, в межах строку досудового розслідування, по 09 травня 2023 року.

Відповідно до ч.3 ст.183 КПК України слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим обов`язків, передбачених цим Кодексом, крім випадків, передбачених частиною четвертою цієї статті.

Визначаючи розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним обов`язків, передбачених кримінально-процесуальним законодавством України, слідчий суддя виходить із наступного.

Відповідно до вимог статей 176, 177, 178, 182 КПК України, приймаючи до уваги, що ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні тяжкого злочину розмір застави визначається в межах від вісімдесяти до трьохсот розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Попередньою ухвалою, про застосування запобіжного заходу розмір застави був визначений в розмірі 120 прожиткових мінімумів для працездатних осіб. Враховуючи, що строк досудового розслідування триває більше двох місяців, з урахуванням особи підозрюваного який одружений, раніше не судимий, слідчий суддя вважає, що застава має бути у розмірі 100 (ста) прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що складає 268 400 (двісті шістдесят вісім тисяч чотириста) грн. 00 коп. , яка здатна забезпечити виконання ОСОБА_5 покладених на нього обов`язків.

Керуючись ст.ст.110, 131, 132, 176-178, 183, 186, 193, 194, 196, 197, 369-372 КПК України, слідчий суддя

УХВАЛИВ:

Клопотання слідчого про продовження строку запобіжного заходу задовольнити.

Продовжити ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , строк дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, в межах строку досудового розслідування, по 09 травня 2023 року включно.

Встановити ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , заставу у розмірі 100 (ста) прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що складає 268 400 (двісті шістдесят вісім тисяч чоториста) грн. 00 коп., які необхідно внести у грошовій одиниці України на спеціальний рахунок, визначений в порядку, встановленому КМУ, отримувач коштів: ТУ ДСА України в Дніпропетровській області, банк отримувача: Держказначейська служба України м. Київ, рахунок отримувача: UA0017442, призначення платежу: застава, № ухвали суду, П.І.Б. платника застави, , Код банку отримувача (МФО) 820172.

У разі внесення застави, уповноваженій службовій особі місця ув`язнення необхідно негайно звільнити ОСОБА_5 з-під варти та повідомити про це слідчого, прокурора, слідчого суддю або суд.

З моменту звільнення ОСОБА_5 з-під варти у зв`язку з внесенням застави він буде вважатися таким, до якого застосовано запобіжний захід у вигляді застави.

У разі внесення застави покласти на ОСОБА_5 , наступні обов`язки:

- повідомляти слідчого, прокурора та суд про зміну свого місця проживання та місця роботи;

- прибувати за кожною вимогою до слідчого, яким здійснюється досудове розслідування, прокурора або суду;

Вказані обов`язки в разі внесення застави покладаються на ОСОБА_5 в межах строку досудового розслідування, який починається з моменту звільнення з-під варти після внесення застави.

У разі невиконання вище перелічених обов`язків, застава звертається в дохід держави та зараховується до спеціального фонду Державного бюджету України й використовуються у порядку, встановленому законом для використання коштів судового збору. У разі звернення застави в дохід держави слідчий суддя, суд вирішує питання про застосування запобіжного заходу у вигляді застави у більшому розмірі або іншого запобіжного заходу з урахуванням положень ч. 7 ст. 194 КПК України.

Ухвала слідчого судді діє по 09 травня 2023 року включно та підлягає негайному виконанню після її оголошення.

На ухвалу може бути подана апеляція безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду протягом 5 днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1