УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 листопада 2022 року слідчий суддя Солом`янського районного суду м. Києва ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання прокурора Київської обласної прокуратури ОСОБА_3 про арешт майна в рамках кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000215 від 28 червня 2022 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 201 КК України,

В С Т А Н О В И В :

Прокурор Київської обласної прокуратури ОСОБА_3 звернувся до слідчого судді Солом`янського районного суду м. Києва з клопотанням про накладення арешту на майно, а саме на мобільний телефон iPhone, серійний номер НОМЕР_1 із сім карткою з номером НОМЕР_2 , який був вилучений під час проведення обшуку та належить ОСОБА_4 , в рамках кримінального провадження, внесеного до ЄРДР за № 0000215 від 28 червня 2022 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 201 КК України.

Клопотання обґрунтовано тим, що слідчим управлінням Головного управління СБ України у м. Києві та Київській області проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні, внесеному до ЄРДР за № 0000215 від 28 червня 2022 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 201 КК України.

У судове засідання прокурор не з`явився, подав до суду клопотання про повернення клопотання про накладення арешту.

Дослідивши матеріали клопотання про накладення арешту, клопотання прокурора про його повернення, слідчий суддя приходить до наступного висновку.

Відповідно до положень ч. 1 ст. 170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку. Завданнямарешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.

Статтею 171 КПК України передбачено, що у клопотанні слідчого, прокурора про арешт майна повинно бути зазначено: 1) підстави і мету відповідно до положень статті 170 цього Кодексу та відповідне обґрунтування необхідності арешту майна; 2) перелік і види майна, що належить арештувати; 3) документи, які підтверджують право власності на майно, що належить арештувати, або конкретні факти і докази, що свідчать про володіння, користування чи розпорядження підозрюваним, обвинуваченим, засудженим, третіми особами таким майном; 4) розмір шкоди, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою, у разі подання клопотання відповідно до частини шостої статті 170 цього Кодексу.
До клопотання також мають бути додані оригінали або копії документів та інших матеріалів, якими слідчий, прокурор обґрунтовує доводи клопотання.
Відповідно до ч. 2 ст. 170 КПК України, арешт майна допускається з метою забезпечення:
1) збереження речових доказів;
2) спеціальної конфіскації;
3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи;
4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.
Відповідні дані мають міститися і у клопотанні слідчого чи прокурора, який звертається з проханням арештувати майно, оскільки відповідно до ст. 1 Першого протоколу Конвенції про захист прав та основоположних свобод, будь-яке обмеження права власності повинно здійснюватися відповідно до закону, а отже суб`єкт, який ініціює таке обмеження, повинен обґрунтувати свою ініціативу з посиланням на норми закону.
Обов`язок доказування перед слідчим суддею наявності підстав для арешту майна покладено на слідчого та прокурора, у зв`язку з чим вони повинні обґрунтувати необхідність арешту майна.
Відповідно до п. 19 ч. 1 ст. 7, ч. 1 ст. 26 КПК України, однією із загальних засад кримінального провадження є диспозитивність, яка полягає у вільному використанні суб`єктами кримінального провадження своїми процесуальними правами в межах та у спосіб, передбачених цим Кодексом.
Враховуючи, що прокурором подано заяву про повернення клопотання, що є його правом, а також вимоги ч. 6 ст. 9 КПК України, згідно з якими у випадках, коли положення цього Кодексу не регулюють або неоднозначно регулюють питання кримінального провадження, застосовуються загальні засади кримінального провадження, визначені частиною першою статті 7 цього Кодексу, слідчий суддя приходить до висновку про задоволення клопотання прокурора про його повернення.
Керуючись ст.ст.170-173, ст.175, 309, 372, 392, 532 КПК України,

УХВАЛИВ:

Клопотання прокурора Київської обласної прокуратури ОСОБА_3 про арешт майна в рамках кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000215 від 28 червня 2022 року, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 201 КК України повернути прокурору.
Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1