Справа №463/8316/22
Провадження №1-кс/463/6329/22
У Х В А Л А
про повернення скарги

22 листопада 2022 року Личаківський районний суд міста Львова

Слідчий суддя Личаківського районного суду м. Львова ОСОБА_1 розглянувши матеріали скарги ОСОБА_2 на постанови слідчого про закриття кримінального провадження та відмову у визнанні потерпілим, про визнання протиправною бездіяльності слідчого при здійсненні досудового розслідування, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_2 22 листопада 2022 року звернувся до слідчого судді Личаківського районного суду м. Львова зі скаргою від 17 листопада 2022 року на постанови слідчого Територіального управління Державного бюро розслідувань розташованого у м. Львові ОСОБА_3 про закриття кримінального провадження № 0004502 від 16 грудня 2016 року та про відмову у визнанні потерпілим в кримінальному провадженні № 0000331 від 24 березня 2020 року. Просить скасувати вказані постанови, визнати протиправною бездіяльність слідчого ОСОБА_3 щодо неналежного проведення досудового розслідування в кримінальному провадженні № 0004502 від 16 грудня 2016 року та поновити строк на оскарження, пропущений з поважних причин.
Оглянувши матеріали скарги, вважаю, що скаргу в частині вимог про оскарження постанов слід повернути з наступних підстав.
У відповідності до п. 3, 5 ч. 1 ст. 303 КПК України на досудовому провадженні можуть бути оскаржені рішення слідчого, дізнавача про закриття кримінального провадження заявником, потерпілим, його представником чи законним представником; рішення прокурора, слідчого, дізнавача про відмову у визнанні потерпілим особою, якій відмовлено у визнанні потерпілою.
Відповідно до вимог п. 3 ч. 2 ст. 304 КПК України скарга повертається, якщо скарга подана після закінчення строку, передбаченого частиною першою цієї статті, і особа, яка її подала, не порушує питання про поновлення цього строку або слідчий суддя за заявою особи не знайде підстав для його поновлення.
У своїй скарзі, яка подана до суду 22 листопада 2022 року, ОСОБА_2 зазначив, що 19 вересня 2022 року ним було скеровано до Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого в м. Львові, запит-клопотання про надання інформації на якій стадії знаходиться кримінальне провадження № 0004502 від 16 грудня 2016 року. Також у прохальній частині скарги, у першому пункті, просить поновити строк на оскарження, пропущений з поважних причини.
Скаржником не зазначено дату винесення оскаржуваних постанов слідчого Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого в м. Львові, ОСОБА_3 про закриття кримінального провадження № 0004502 від 16 грудня 2016 року та про відмову у визнанні потерпілим в кримінальному провадженні № 0000331 від 24 березня 2020 року, не вказано коли отримано копії оскаржуваних постанов, чи коли саме стало відомо про наявність таких. Крім того ОСОБА_2 заявляючи клопотання про поновлення строку для оскарження, а отже вважає такий пропущеним, не мотивує своє клопотання та не вказує жодних обставин, які підтверджують поважність причин пропуску строку та можуть бути підставою для поновлення такого.
Враховуючи наведене, слідчий суддя не вбачає підстав для задоволення клопотання скаржника про поновлення строку для оскарження постанов слідчого, що у відповідності до вимог п. 3 ч. 2 ст. 304 КПК України являється підставою для повернення скарги.
Практика Європейського суду з прав людини, яка відповідно до ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» є джерелом права, також свідчить про те, що право на звернення до суду не є абсолютним і може бути обмеженим, в тому числі і встановленням строків для звернення до суду за захистом порушених прав (наприклад, справа Стаббіса та інш. проти Великобританії, рішення від 22.10.1996р., Девеер проти Бельгії, рішення від 27.02.1980р.).
Крім того, ОСОБА_2 слід роз`яснити, що у відповідності до ч. 7 ст. 304 КПК України повернення скарги не позбавляє права повторного звернення до слідчого судді, суду в порядку, передбаченому КПК України.
Щодо вимоги скарги про визнання бездіяльності слідчого протиправною, то слід відмовити у відкритті провадження з наступних підстав.
Частиною 2 статті 22 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» визначено, що місцеві загальні суди розглядають цивільні, кримінальні, адміністративні справи, а також справи про адміністративні правопорушення у випадках та порядку, визначених процесуальним законом.
У відповідності до ч. 3 ст. 26 КПК України слідчий суддя, суд у кримінальному провадженні вирішують лише ті питання, що винесені на їх розгляд сторонами та віднесені до їх повноважень цим Кодексом.
Згідно з ст. 303 КПК України на досудовому провадженні можуть бути оскаржені такі рішення, дії чи бездіяльність слідчого, дізнавача або прокурора:
1) бездіяльність слідчого, дізнавача, прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення, у неповерненні тимчасово вилученого майна згідно з вимогами статті 169 цього Кодексу, а також у нездійсненні інших процесуальних дій, які він зобов`язаний вчинити у визначений цим Кодексом строк, - заявником, потерпілим, його представником чи законним представником, підозрюваним, його захисником чи законним представником, представником юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, володільцем тимчасово вилученого майна, іншою особою, права чи законні інтереси якої обмежуються під час досудового розслідування;
2) рішення слідчого, дізнавача, прокурора про зупинення досудового розслідування - потерпілим, його представником чи законним представником, підозрюваним, його захисником чи законним представником, представником юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження;
3) рішення слідчого, дізнавача про закриття кримінального провадження - заявником, потерпілим, його представником чи законним представником;
4) рішення прокурора про закриття кримінального провадження та/або провадження щодо юридичної особи - заявником, потерпілим, його представником чи законним представником, підозрюваним, його захисником чи законним представником, представником юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження;
5) рішення прокурора, слідчого, дізнавача про відмову у визнанні потерпілим - особою, якій відмовлено у визнанні потерпілою;
6) рішення, дії чи бездіяльність слідчого, дізнавача або прокурора при застосуванні заходів безпеки - особами, до яких можуть бути застосовані заходи безпеки, передбачені законом;
7) рішення слідчого, дізнавача, прокурора про відмову в задоволенні клопотання про проведення слідчих (розшукових) дій, негласних слідчих (розшукових) дій - особою, якій відмовлено у задоволенні клопотання, її представником, законним представником чи захисником;
8) рішення слідчого, дізнавача, прокурора про зміну порядку досудового розслідування та продовження його згідно з правилами, передбаченими главою 39 цього Кодексу, - підозрюваним, його захисником чи законним представником, потерпілим, його представником чи законним представником;
9-1) рішення прокурора про відмову в задоволенні скарги на недотримання розумних строків слідчим, дізнавачем, прокурором під час досудового розслідування - особою, якій відмовлено у задоволенні скарги, її представником, законним представником чи захисником;
10) повідомлення слідчого, дізнавача, прокурора про підозру після спливу одного місяця з дня повідомлення особі про підозру у вчиненні кримінального проступку або двох місяців з дня повідомлення особі про підозру у вчиненні злочину, але не пізніше закриття прокурором кримінального провадження або звернення до суду із обвинувальним актом - підозрюваним, його захисником чи законним представником;
11) відмова слідчого, дізнавача, прокурора в задоволенні клопотання про закриття кримінального провадження з підстав, передбачених пунктом 9-1 частини першої статті 284 цього Кодексу, - стороною захисту, іншою особою, права чи законні інтереси якої обмежуються під час досудового розслідування, її представником.
Скарги на інші рішення, дії чи бездіяльність слідчого, дізнавача або прокурора не розглядаються під час досудового розслідування і можуть бути предметом розгляду під час підготовчого провадження у суді згідно з правилами статей 314-316 цього Кодексу.
Під час підготовчого судового засідання можуть бути оскаржені рішення, дії чи бездіяльність слідчого, дізнавача або прокурора, передбачені пунктами 5 та 6 частини першої цієї статті.
Таким чином встановлено, що скаржник просить визнати протиправною бездіяльність слідчого щодо неналежного проведення досудового розслідування, яка у відповідності до положень ч. 1 ст. 303 КПК України не підлягає оскарженню на досудовому провадженні.
У відповідності до ч. 4 ст. 304 КПК України слідчий суддя, суд відмовляє у відкритті провадження лише у разі, якщо скарга подана на рішення, дію чи бездіяльність слідчого, прокурора, що не підлягає оскарженню.
Враховуючи описане вище, слідчий суддя приходить до переконання про відсутність підстав для відкриття провадження за скаргою в частині вимог про визнання протиправною бездіяльності слідчого.
З врахуванням наведеного, керуючись вимогами статей 214, 303, 304, 306, 307, 372, 392 КПК України, -

ПОСТАНОВИВ:

повернути скаргу ОСОБА_2 на постанови слідчого про закриття кримінального провадження та відмову у визнанні потерпілим.
Роз`яснити ОСОБА_2 , що у відповідності до ч. 7 ст. 304 КПК України повернення скарги не позбавляє права повторного звернення до слідчого судді, суду в порядку, передбаченому КПК України.
Відмовити у відкритті провадження з розгляду скарги ОСОБА_2 в частині вимог про визнання протиправною бездіяльності слідчого при здійсненні досудового розслідування.
Ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого КПК України, якщо таку скаргу не було подано.
У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.
Ухвала може бути оскаржена до Львівського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня отримання її копії.

Слідчий суддя ОСОБА_1