УХВАЛА

про арешт майна

14 лютого 2023 року м. Рівне

Слідча суддя Рівненського міського суду ОСОБА_1 , при секретарі судового засідання ОСОБА_2 , слідчого ОСОБА_3 , розглянувши у судовому засіданні в м.Рівне клопотання слідчого Рівненського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Рівненській області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_4 , погоджене прокурором Рівненської окружної прокуратури ОСОБА_5 , в рамках кримінального провадження внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0001880 від 07.10.2022 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.307 КК України про арешт майна, -

ВСТАНОВИЛА:

Слідчий, звернувся до суду з клопотанням, погодженим прокурором відділу Рівненської окружної прокуратури ОСОБА_5 , у якому просить накласти арешт на речі вказані у клопотанні.

Своє клопотання обґрунтовує тим, що до Рівненського РУП ГУНП в Рівненській області надійшов рапорт старшого оперуповноваженого ОВС УКР ГУНП в Рівненській області ОСОБА_6 про те, що у посилці яка прийшла на ім`я ув`язненого ОСОБА_7 було виявлено таблетки невідомого походження, що мають ознакми наркотичних речовин.

Окрім того, до СВ Рівненського РУП ГУНП в Рівненській області надійшов рапорт старшого оперуповноваженого ОВС УКР ГУНП в Рівненській області ОСОБА_6 про те, що у ході проведення негласних слідчих (розшукових) дій відносно ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , жителя АДРЕСА_1 , який користується автомобілем марки «Ауді 100» д.н.з. НОМЕР_1 , було встановлено, що останній займається незаконним збутом накротичних речовин та психотропних речовин. Окрім цього було встановлено, що збут наркотичних засобів ОСОБА_8 здійснює шляхом розкладаня закладок, а також налагодив канал постачання наркотиків на території ДУ «Рівненський слідчий ізолятор».

Правова кваліфікація кримінального правопорушення ч. 2 ст. 307 КК України.

08 лютого 2023 року слідчим Рівненського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Рівненській області старшим лейтенантом поліції ОСОБА_4 під час проведення огляду місця події за адресою АДРЕСА_2 в гр. ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , було вилучено мобільний телефон марки «Samsung» IMEI; НОМЕР_2 із сім карткою НОМЕР_3 , які вилучено до спец пакету НПУ №PSP1232970.

Окрім того, вході проведення обшуку в квартирі АДРЕСА_3 , в гр. ОСОБА_8 було вилучено ноутбук марки «DREAM MACHINES» із зарядним пристроєм, який вилучено до спец пакету НПУ №SUD4030027.

Відповідно до положень ст.167-169 КПК України зазначені вище речі є тимчасово вилученим майном.

Слідчий у клопотанні вказав, що не накладення арешту на вказані речі може призвести до його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення або відчуження.

Дослідивши надані матеріали, слідчий суддя прийшов до висновку, що клопотання слід задовольнити із наступних підстав.

З урахуванням заяви слідчого відповідно до ч. 4 ст. 107 КПК України, фіксація під час розгляду клопотання слідчим суддею за допомогою технічних засобів не здійснювалась.

Згідно ч. 2 ст. 172 КПК України з метою забезпечення арешту майна клопотання слідчого розглядається без повідомлення власника майна.

Судом встановлено, що слідчим Рівненського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Рівненській області старшим лейтенантом поліції ОСОБА_4 розпочато досудове розслідування в кримінальному провадженні №0001880 від 07.10.2022 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.307 КК України.

08 лютого 2023 року слідчим Рівненського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Рівненській області старшим лейтенантом поліції ОСОБА_4 під час проведення огляду місця події за адресою АДРЕСА_2 в гр. ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , було вилучено мобільний телефон марки «Samsung» IMEI; НОМЕР_2 із сім карткою НОМЕР_3 , які вилучено до спец пакету НПУ №PSP1232970.

В ході проведення обшуку в квартирі АДРЕСА_3 , в гр. ОСОБА_8 було вилучено ноутбук марки «DREAM MACHINES» із зарядним пристроєм, який вилучено до спец пакету НПУ №SUD4030027.

У судовому засіданні встановлено, що вищевказані речі, відповідає критеріям, викладеним ст.98 КПК України, зокрема є засобом вчинення кримінально протиправних дій, зберегли на собі сліди кримінального правопорушення та містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження.

Відповідно до п. 8 глави 2.6. «Арешт майна» Узагальнення вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ судової практики щодо розгляду слідчим суддею клопотань про застосування заходів забезпечення кримінального провадження арешт може бути накладено на: нерухоме і рухоме майно, майнові права інтелектуальної власності, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковому вигляді, цінні папери, корпоративні права; майно у вигляді речей, документів, грошей, якщо вони відповідають критеріям, зазначеним у ч. 2 ст. 167 КПК, а саме: підшукані, виготовлені, пристосовані чи використані як засоби чи знаряддя вчинення кримінального правопорушення та (або) зберегли на собі його сліди; надані особі з метою схилити її до вчинення кримінального правопорушення, фінансування та (або) матеріального забезпечення кримінального правопорушення чи як винагорода за його вчинення; є предметом кримінального правопорушення, у тому числі пов`язаного з їх незаконним обігом; одержані внаслідок вчинення кримінального правопорушення та (або) є доходами від них, або на які було спрямоване кримінальне правопорушення.

Відповідно до ч. 2 ст. 167 КПК України тимчасово вилученим майно є речі, документи, гроші тощо, щодо яких є достатні підстави вважати, що вони підшукані, виготовлені, пристосовані чи використані як засоби чи знаряддя вчинення кримінального правопорушення та (або) зберегли на собі його сліди; є предметом кримінального правопорушення, у тому числі пов`язаного з їх незаконним обігом.

Згідно вимог ст. 167 КПК України тимчасовим вилученням майна є фактичне позбавлення можливості володіти, користуватися та розпоряджатися певним майном до вирішення питання про арешт майна або його повернення. Згідно вимог ч. 5 ст. 171 КПК України клопотання слідчого, прокурора про арешт тимчасово вилученого майна повинно бути подано не пізніше наступного робочого дня після вилучення майна, інакше майно має бути негайно повернуто особі, у якої його було вилучено.

Відповідно до п. 7 ч. 2 ст. 131 КПК України арешт майна є одним із видів забезпечення кримінального провадження. Пунктом 1 ч. 3 ст. 132 КПК України передбачено, що застосування заходів забезпечення кримінального провадження не допускається, якщо слідчий, прокурор не доведе, що існує обґрунтована підозра щодо вчинення кримінального правопорушення такого ступеня тяжкості, що може бути підставою для застосування заходів забезпечення кримінального провадження.

Відповідно до статей 94, 132, 173 КПК України при вирішення питання про арешт майна слідчий суддя повинен врахувати правову підставу для арешту майна, можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні або застосування щодо нього спеціальної конфіскації, наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою, розумність та спів розмірність обмеження права власності завданням кримінального правопорушення, а також наслідки арешту майна для підозрюваного, третіх осіб.

Відповідні дані мають міститися і в клопотанні слідчого (прокурора), який звертається з проханням про арешт майна, оскільки згідно зі статтею Першого протоколу Конвенції про захист прав і основоположних свобод будь-яке обмеження власності повинно здійснюватися відповідно до закону, а отже суб`єкт, який ініціює таке обмеження, повинен обґрунтувати свою ініціативу з посиланням на норми закону.

Згідно з частиною першою статті 170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб.

Частиною третьою статті 170 КПК України визначено, що у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті (збереження речових доказів), арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Згідно з ч. 1 ст. 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Відповідно до ст. 171 КПК України з клопотанням пор арешт майна до слідчого судді, суду має право звернутися прокурор, слідчий за погодженням з прокурором, а з метою забезпечення цивільного позову також цивільний позивач. У клопотанні слідчого, прокурора про арешт майна повинно бути зазначено: 1) підстави і мету відповідно до положень статті 170 цього Кодексу та відповідне обґрунтування необхідності арешту майна; 2) перелік і види майна, що належить арештувати; 3) документи, які підтверджують право власності на майно, що належить арештувати, або конкретні факти і докази, що свідчать про володіння, користування чи розпорядження підозрюваним, обвинуваченим, засудженим, третіми особами таким майном; 4) розмір шкоди, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою, у разі подання клопотання відповідно до частини шостої статті 170 цього Кодексу. До клопотання також мають бути додані оригінали або копії документів та інших матеріалів, якими слідчий, прокурор обґрунтовує доводи клопотання.

При цьому тільки у випадку, передбаченому п.1 ч. 2 ст. 170 КПК України (збереження речових доказів), арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям зазначеним у статті 98 цього Кодексу («матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення»), тобто має ознаки речового доказу.

Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України, а решт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

Враховуючий, що повернення майна його власнику може позбавити орган досудового розслідування можливості повного, всебічного та неупередженого проведення слідчих (розшукових) дій, що у свою чергу позбавить можливості встановлення істини у кримінальному провадженні, слідчий суддя приходить до висновку про задоволення клопотання про накладення арешту на речі вказані у клопотанні з метою збереження речових доказів, запобігання можливості його переховування, пошкодження, зникнення, знищення або настання інших наслідків, які можуть перешкодити кримінальному провадженню.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 170-173,395 КПК України, слідча суддя, -

УХВАЛИЛА:

Клопотання задоволити.

Накласти арешт на майно вилучене в гр. ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , а саме: мобільний телефон марки «Samsung» IMEI; НОМЕР_2 із сім карткою НОМЕР_3 , які поміщено до спец пакету НПУ №PSP1232970 та ноутбук марки «DREAM MACHINES» із зарядним пристроєм, який поміщено до спец пакету НПУ №SUD4030027 - встановити заборону на відчуження, розпорядження та/або користування вказаним майном.

На ухвалу може бути подана апеляційна скарга до Рівненського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідча суддя ОСОБА_9