Номер провадження: 11-кп/813/706/23
Головуючий у першій інстанції ОСОБА_1
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18.01.2023 року м. Одеса

Колегія суддів судової палати у кримінальних справах Одеського апеляційного суду в складі:

головуючого ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4

секретаря ОСОБА_5

захисника-адвоката ОСОБА_6

прокурора ОСОБА_7

представника потерпілого,

адвоката ОСОБА_8

розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали провадження за апеляційною скаргою захисника-адвоката ОСОБА_6 , який діє в інтересах обвинуваченого ОСОБА_9 ухвалу Приморського районного суду м. Одеси від 19.12.2022 про продовження строку застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно: ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Одеси, громадянина України, із вищою освітою, не одруженого, офіційно не працевлаштованого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого, в рамках кримінального провадження № 0002668 від 19.05.2017, обвинуваченого у вчинення злочинів, передбачених ч.5 ст.191, ч.4 ст. 190, ч.1 ст.366, ч.2 ст. 357 КК України,

встановила:

Вказаною ухвалою клопотання прокурора Приморської окружної прокуратури м.Одеси про продовження строку тримання під вартою задоволено та продовжено строк дії обраного ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою в ДУ «Одеський слідчий ізолятор», на 60 днів, тобто до 17.02.2023 включно.

Залишено заставу, у розмірі 33 928 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, а саме 59 781 136 гривень, обрану ухвалою колегії суддів від 19.02.2019 як альтернативний запобіжний захід.

Строк дії ухвали суду обчислюється з моменту оголошення ухвали колегії суддів, тобто з 19.12.2022.

Раніше обраний розмір застави та обов`язки, передбачені ч.5 ст.194 КПК України, які будуть покладені на обвинуваченого у випадку внесення розміру застави, залишено без змін.

Не погодившись із вищевказаним рішенням суду, захисник-адвокат ОСОБА_6 , який діє в інтересах обвинуваченого ОСОБА_9 подав на нього апеляційну скаргу.

Апеляційна скарга мотивована доводами про те, що ухвала Приморського районного суду м. Одеси від 19.12.2022 має бути скасована через невідповідність висновків суду обставинам кримінального провадження та через істотні порушення вимог кримінального процесуального закону.

Зазначає, що продовження строку тримання під вартою було здійснено судом формально, без посилання на докази, які б могли впевнити незалежного спостерігача в законності тривалого утримання обвинуваченого під вартою, обґрунтувати можливу наявність ризиків, що обвинувачений, в разі зміни міри запобіжного заходу може переховуватися від суду або незаконно впливати на потерпілих чи свідків.

Також, суд не надав жодної оцінки доводам захисника про відсутність обґрунтованого обвинувачення, відсутність допустимих доказів, те, що обвинувачений має постійне місце проживання, на момент затримання проживав разом із малолітнім сином, якого повністю утримував за рахунок своїх коштів, за місцем проживання характеризується позитивно, потребує термінового лікування.

Нехтування судом вимогами ст. 194, 370, 372 КПК України є істотним порушенням вимог кримінального процесуального закону, що призвело до ухвалення необґрунтованого, незаконного та невмотивованого судового рішення, висновки якого не підтверджуються доказами, дослідженими під час судового розгляду, висновки якого взагалі нічим, крім тяжкості ймовірного покарання не мотивуються.

Просить скасувати ухвалу Приморського районного суду м. Одеси від 19.12.2022, постановити нову ухвалу, якою змінити обвинуваченому ОСОБА_9 запобіжний захід на особисте зобов`язання.

Заслухавши доповідь судді - доповідача, захисника-адвоката ОСОБА_6 , який діє в інтересах обвинуваченого ОСОБА_9 , прокурора та представника потерпілого, перевіривши матеріали провадження та доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла наступного висновку.

Відповідно до ч. 1 ст. 404 КПК України, суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення в межах апеляційної скарги.

Згідно вимог ч.1 ст.370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим.

Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до статті 94 цього Кодексу.

Вмотивованим є рішення, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.

Відповідно до приписів ч. 3 ст. 331 КПК України, за наявності клопотань суд під час судового розгляду зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження запобіжного заходу до закінчення двомісячного строку з дня його застосування. За результатами розгляду питання суд своєю вмотивованою ухвалою скасовує, змінює запобіжний захід або продовжує його дію на строк, що не може перевищувати двох місяців.

До закінчення строку дії попередньої ухвали, судовий розгляд кримінального провадження відносно обвинуваченого ОСОБА_9 не завершений, а отже, суд зобов`язаний був вирішити питання щодо доцільності продовження строку дії запобіжного заходу.

Приймаючи рішення про продовження строку тримання під вартою відносно

ОСОБА_9 , суд виходив із того, що ризики, які мали місце, до теперішнього часу не припинили існувати і не зменшились та існує об`єктивна загроза вчинення обвинуваченим дій, передбачених ч.1 ст. 177 КПК України, а саме що обвинувачений раніше переховувався від органу досудового слідства, був оголошений у розшук, врахував, що ОСОБА_9 загрожує суворе покарання за вчинення особливо тяжких злочинів, які йому інкримінуються, а тому він може переховуватися від суду, незаконно впливати на свідків та потерпілих у кримінальному провадженні.

Суд зазначає, що на підставі наданих суду матеріалів кримінального провадження, обставин та характеру вчиненого злочину, особи обвинуваченого, на даний час неможливо застосувати більш м`який запобіжний захід, оскільки він не зможуть запобігти наявним ризикам, передбаченим ч.1ст.177 КПК України, оскільки вони об`єктивно існують.

Наведене свідчить про те, що строк тримання під вартою обвинуваченого ОСОБА_9 має бути продовжений з метою забезпечення виконання ним процесуальних обов`язків та запобігання спробам перешкоджати правосуддю та встановленню істини у кримінальному провадженні, що свідчить про неможливість запобігання існуючим ризикам у разі відмови у продовженні строку тримання під вартою обвинуваченого.

З такими висновками суду погоджується і колегія суддів, а тому твердження захисника-адвоката ОСОБА_6 , які були зазначені ним у апеляційній скарзі, є непереконливими.

Саме продовження строку тримання під вартою відносно обвинуваченого ОСОБА_9 , на думку колегії суддів, відповідає охороні прав і інтересів як суспільства, так і потерпілих, що не суперечить практиці Європейського Суду з прав людини, згідно з якими обмеження права особи на свободу та особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою.

Обставин, передбачених ч.2 ст.183 КПК України, які є перешкодою для продовження строків тримання під вартою обвинуваченому, судом не було встановлено.

Суд апеляційного інстанції враховує вимоги п.п. 3 і 4 ст.5 Конвенції про захист прав людини та практику Європейського суду з прав людини, згідно з якими обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою. При цьому, ризик переховування обвинуваченого від правосуддя не може оцінюватися виключно на підставі суворості можливого судового рішення, а це слід робити з урахуванням низки відповідних фактів, які можуть підтверджувати існування такого ризику, або свідчити про такий його незначний ступінь, який не може служити підставою для запобіжного ув`язнення.

Істотних порушень вимог КПК України при розгляді клопотання, колегія судді не вбачає.

Враховуючи викладене, суд апеляційної інстанції не знаходить підстав для скасування оскаржуваної ухвали суду, яка постановлена із дотриманням вимог кримінального процесуального закону, а тому апеляційна скарга задоволенню не підлягає.

Апеляційний суд вважає за необхідне звернути увагу районного суду на положення ст. 8 Конституції України, ч. 1 ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» від 23.02.2006 та приписи ст. 28 та 318 КПК України, та рекомендувати суду першої інстанції дотриматися принципу розумних строків у даному кримінальному провадженні, зважаючи на вимоги ч. 4 ст. 28 КПК України, якою регламентовано, що кримінальне провадження щодо особи (осіб), яка тримається під вартою має бути здійснено невідкладно і розглянуто в суді першочергово.

Керуючись ст. 376 ч.2 404, 405, 407, 419, 422-1 КПК України, колегія суддів, -

постановила:

Апеляційну скаргу захисника-адвоката ОСОБА_6 , який діє в інтересах обвинуваченого ОСОБА_9 залишити без задоволення.

Залишити без змін ухвалу Приморського районного суду м. Одеси від 19.12.2022 про продовження строку застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Звернути увагу суду 1-ої інстанції на необхідність дотримання розумних строків, передбачених ст. 28, 318 КПК України під час судового розгляду кримінального провадження за обвинуваченням ОСОБА_9 у вчиненні злочинів, передбачених ч.5 ст.191, ч.4 ст. 190, ч.1 ст.366, ч.2 ст. 357 КК України.

Ухвала набуває законної сили з моменту проголошення та оскарженню не підлягає.

Судді:

ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_10