Справа № 545/2005/22
Провадження № 1-кп/545/145/22
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

27.10.2022 Полтавський районний суд Полтавської області в складі:

головуючого ОСОБА_1

з участю секретаря ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

захисника ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Полтава обвинувальний акт у кримінальному провадженні, внесеному у Єдиний реєстр досудових розслідувань № № 0000325 від 11.04.2022р, який надійшов з Харківської окружної прокуратури Харківської області, відносно обвинуваченого:
ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Безлюдівка Харківського району Харківської області, громадянина України, який має повну середню освіту, не працюючого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого: ч. 1 ст. 121 КК України, -

В С Т А Н О В И В :

Згідно указу № 64/2022 «Про введення воєнного стану»,затвердженого Верховною Радою України 24.02.2022 (№2102-ІХ), відповідно до пункту № 31 частини першої статті 85 Конституції України та статті 5 Закону України «Про правовий режим воєнного стану» по всій території України введено військовий стан, у зв`язку із військовою агресією російської федерації проти України.
Обвинувачений ОСОБА_5 11.04.2022, перебував разом із своєю дружиною ОСОБА_6 за місцем свого мешкання, за адресою: АДРЕСА_2 , близько 19 год 00 хв, до нього прийшов син ОСОБА_5 .
В подальшому, перебуваючи в кухні житлового будинку за вищевказаною адресою, між ОСОБА_5 та його сином ОСОБА_5 , виник раптовий конфлікт на побутовому ґрунті , в ході якого останній нецензурно висловлювався та розмахував руками, наближаючись до свого батька, після чого у ОСОБА_7 , виник раптовий умисел направлений на умисне заподіяння своєму синові тілесних ушкоджень невизначеного ступеню тяжкості.
В ході вищевказаного конфлікту зі своїм сином ОСОБА_5 , ОСОБА_7 , з метою реалізації свого раптового, протиправного умислу, направленого на протиправне заподіяння тілесних ушкоджень своєму синові усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, діючи умисно, з неприязненихмотивів, схопив правою рукою зі столу кухонний ніж, загальною довжиною 32 см та довжиною леза 21 см, зі значною силою наніс один удар своєму синові в область черевної порожнини, заподіявши останньому, згідно висновку експерта № 12-14/16-НВ/22 від 29.04.2022 колото-різане ушкодження живота з шкірною раною на передній черевній стінці проникаюче в черевну порожнину, з ушкодженням брижі та петель тонкого кишечнику, внутрішньочеревну кровотечу.
За ступенем тяжкості, ушкодження живота, котре проникло в черевну порожнину, у тому числі і без ушкодження внутрішніх органів, відноситься до тяжких тілесних ушкоджень за ознаками небезпечних для життя (п.2.1.2; 2.1.3 к) «Правил судово-медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень», затверджених наказом Міністерства охорони здоров`я України від 17 січня 1995 року № 6).

Суд вважає, що дії обвинуваченого ОСОБА_7 , слід кваліфікувати:
- за ч. 1 ст. 121 КК України, як умисне тяжке тілесне ушкодження, що було небезпечним для життя в момент заподіяння потерпілій особі.

Будучи допитаним у судовому засіданні обвинувачений свою вину визнав повністю та підтвердив обставини скоєного, щиро розкаявся.
Також вказав, що правильно розуміє фактичні обставини по справі та не заперечив обмежити судовий розгляд його допитом.
Від потерпілої особи до суду надійшла заява про розгляд справи без його участі. Покази дані на досудовому розслідуванні підтримує повністю. Щодо застосування ст. 349 КПК України не заперечує. При призначенні покарання поклався на розсуд суду.

Суд переконавшись в тому, що всі учасники судового провадження правильно розуміють фактичні обставини по справі, у добровільності їх позицій, роз`яснивши їм, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржувати ці обставини в апеляційному порядку, обмежує дослідження доказів допитом обвинуваченого щодо фактичних обставин по справі та дослідженням доказів щодо особи обвинуваченого відповідно до положень ст. 349 КПК України.

Обираючи покарання обвинуваченій суд виходить із положень ст. 65 КК України, враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення , особу обвинувачену та обставини, що обтяжують та пом`якшують його покарання.

За місцем проживання обвинувачена характеризується задовільно.

Обставинами, що пом`якшують покарання обвинуваченому суд визнає його щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину.

Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченого, судом не встановлено.

Враховуючи конкретні обставини скоєного кримінального правопорушення, особу обвинувачену, суд приходить до висновку про призначення йому покарання у виді позбавлення волі.
Суд вважає, що виправлення та перевиховання ОСОБА_7 можливе без ізоляції від суспільства, застосувавши до нього положення ст.75 КК України та звільнити його від відбування покарання з випробуванням з покладенням обов`язків, передбачених статтею 76 КК України.

Обвинувачений працездатний, примусового лікування не потребує.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 373-376 КПК України, -

У Х В А Л И В :

ОСОБА_7 , визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121КК України і призначити йому покарання за ч.1 ст. 121 КК України 5 (п"ять) років позбавлення волі.

На підставі ст. 75 КК України засудженого ОСОБА_7 , звільнити від відбування призначеного покарання з випробуванням, якщо він протягом іспитового строку 1 (один) рік не скоїть нового злочину та виконає покладені на нього обов`язки, передбачені п.1, п. 2 ч. 1 ст. 76, п. 2 ч. 3 ст. 76 КК України, а саме:

- періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

- повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання;

- не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

До набрання вироком чинності, запобіжні заходи щодо ОСОБА_7 , не застосовувати.

Скасувати арешт майна, що був накладений на підставі постанови Харківської окружної прокуратури від 12.04.2022р.

Речові доказ по справі повернути власнику.

Відповідно вимогам ч. 6 ст. 376 КПК України учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору.

Вирок може бути оскаржений до Полтавського апеляційного через Полтавський районний суд на протязі 30 днів з моменту проголошення.

Суддя
Полтавського районного суду
Полтавської області ОСОБА_1