Білоцерківський міськрайонний суд Київської області
Справа № 357/8338/22
У Х В А Л А

16 листопада 2022 року м. Біла Церква
Білоцерківський міськрайонний суд Київської області в складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
за участю секретаря судових засідань ОСОБА_2 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Біла Церква Київської області в приміщенні Білоцерківського міськрайонного суду Київської області в режимі відеоконференції з ДУ «Білоцерківська виправна колонія (№ 35)» клопотання засудженого
ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Фастів Київської області, громадянина України, із середньою освітою, до засудження не працюючого, до засудження зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше неодноразово судимого,
про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання,-
сторони кримінального провадження та інші учасники судового провадження: прокурор Білоцерківської окружної прокуратури ОСОБА_4 , представник Державної установи «Білоцерківська виправна колонія (№35)» ОСОБА_5 , засуджений ОСОБА_3 ,
У С Т А Н О В И В:
До Білоцерківського міськрайонного суду Київської області надійшло клопотання засудженого ОСОБА_3 про умовно-дострокове звільнення з місць позбавлення волі на підставі ст. 81 КК України.

У судовому засіданні засуджений ОСОБА_3 просив звільнити його від відбування покарання умовно-достроково на підставі ст. 81 КК України. Додатково пояснив, що він став на шлях виправлення, обдумав усе і прийшов до висновку, що креще заробляти ніж вчиняти крадіжки. За 4 роки відбування покарання у нього немає ні одного порушення режиму утримання та порядку відбування покарання. На даний час перебуваю на дільниці соціальної реабілітації та є працевлаштованим на Миронівській птахофабриці. Він має 5 судимостей, йому суди раніше надавали чотири шанси, однак сьогодні він просить надати йому останній шанс стати на шлях виправлення. Після звільнення він буде працювати на Миронівській птахофабриці, однак повідомлення про те, що його туди приймуть на роботу після звільнення надати не може. Проживати після звільнення він буде в с. Степинці Канівського району Черкаської області у своєї цивільної дружини ОСОБА_6 , яка також працює на цьому підприємстві.
Представник колонії в судовому засіданні підтримав рішення комісії від 12.10.2022 та просив клопотання засудженого задовольнити.
Прокурор не заперечував проти задоволення клопотання.
Вивчивши матеріали справи, заслухавши думку учасників, суд приходить до наступного висновку.
Згідно зі ст. ст. 50, 65 КК України, покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженими, так і іншими особами.
Особі, яка вчинила злочин, має бути призначено покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів.
Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 537 КПК України, під час виконання вироку суд має право вирішувати питання про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання.
Згідно з ч. 1, ч. 2 ст. 81 КК України до осіб, які відбувають покарання у виді виправних робіт, службових обмежень для військовослужбовців, обмеження волі, тримання в дисциплінарному батальйоні військовослужбовців або позбавлення волі, може бути застосоване умовно-дострокове звільнення від відбування покарання. Особу може бути умовно-достроково звільнено повністю або частково і від відбування додаткового покарання.
Умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване, якщо засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення.
Судом встановлено, що ОСОБА_3 засуджений 11.02.2019 Уманським міськрайонним судом Черкаської області за ст. 15 ч. 2, ст. 186 ч. 2, 71 КК України до 4 років 4 місяців позбавлення волі. Початок строку покарання: 09.11.2018, кінець строку: 09.03.2023.
Із наявної в матеріалах справи характеристики на особу засудженого ОСОБА_3 встановлено, утримуючись з 13.11.2018 в державній установі «Черкаський слідчий ізолятор» характеризувався посередньо, режим тримання не порушував, до дисциплінарної відповідальності не притягувався, заходи заохочення до нього не застосовувались. З 26.04.2019 відбував покарання в державній установі «Бучанська виправна колонія (№85)». За час відбування покарання характеризувався посередньо, встановлений режим відбування покарання не порушував, стягнень не мав, працевлаштованим не був. З 07.02.2020 утримувався в Державній установі «Канівський слідчий ізолятор», де характеризувався посередньо, режим тримання не порушував, до дисциплінарної відповідальності не притягувався, заходи заохочення не застосовувалися. З 02.12.2020 відбуває покарання в ДУ «Білоцерківська виправна колонія (№35)». За час відбування покарання характеризується позитивно, дотримується встановлених законодавством вимог режиму відбування покарання, має 2 заохочення, стягнень не має. Постановою начальника державної установи «Білоцерківська виправна колонія (№35)» 02.02.2022 був переведений на дільницю соціальної реабілітації, що при колонії. На даний час працевлаштований робітником на контрагентському об`єкті. Відношення до праці добре. За час відбування покарання на дільниці соціальної реабілітації характеризується позитивно, дотримується норм, які визначають порядок, умови відбування покарання та розпорядок дня установи, має 2 заохочення, стягнень не має. У взаємовідносинах із іншими засудженими не конфліктний. Дотримується правомірних та ввічливих взаємовідносин з персоналом. Виконує передбачені законом вимоги персоналу установи. Спальне місце та приліжкову тумбочку утримує в чистоті і порядку, має охайний зовнішній вигляд. Дбайливо ставиться до майна установи і предметів, якими користується при виконанні дорученої роботи, здійснює за ними належний догляд, використовує тільки за призначенням. Не допускає порушень вимог пожежної безпеки і безпеки праці. Виконує роботи із самообслуговування, має достатній рівень необхідних навичок. До виконання робіт по благоустрою установи виконання покарань відноситься з розумною ініціативою. Приймає особисту участь в організації виховних заходів, які проводяться в установі. Не приймає участі в реалізації програм диференційованого виховного впливу для засуджених, не бере участь у роботі самодіяльних організацій, не навчався в Білоцерківському навчальному центрі № 35.
13.01.2021 був розглянутий на комісії колонії з приводу застосування статті 101 КВК України відмовлено, має недостатній ступінь виправлення. 13.01.2021 був розглянутий на комісії колонії з приводу застосування ст. 82 КК України відмовлено, має недостатній ступнь виправлення. 27.10.2021 був розглянутий на комісії колонії з приводу застосування ст. 81 КК України відмовлено, має неодостній ступінь виправлення. На профілактичному обліку в установі не перебуває. Вину у скоєному злочині визнав. Позову не має.
За змістом роз`яснень, які містяться у постанові Пленуму Верховного Суду України «Про умовно дострокове звільнення від відбування покарання і заміну невідбутої частини покарання більш м`яким» №2 від 26.04.2002, умовно дострокове звільнення від відбування покарання можливе лише після повного та всебічного вивчення даних про особу засудженого, при вирішенні цього питання суди повинні враховувати, зокрема, дані про його попередні судимості.
Судом також встановлено, що засуджений ОСОБА_3 раніше засуджувався:
28.10.2010 Білоцерківським міськрайонним судом Київської області за ст.ст. 185 ч. 2, 186 ч. 2, 70, 75 КК України до 4 років позбавлення волі, з іспитовим строком 2 роки;
13.12.2010 Фастівським міськрайонним судом Київської області за ст. 185 ч. 3, 190 ч.1, 70, 75 КК України до 4 років позбавлення волі, з іспитовим строком 3 роки;
27.05.2011 Солом`янським районним судом м. Києва за ст. 190 ч. 2, 71 ч. 1 КК України до 4 років 3 місяців позбавлення волі. Звільнений 16.05.2014 умовно-достроково на невідбутий строк покарання 11 місяців 19 днів;
25.07.2016 Фастівським міськрайонним судом Київської області за ст. 190 ч. 2, 75 КК України до 3 років позбавлення волі, з випробуванням, з іспитовим строком 3 роки.
При вирішенні питання про можливість застосування до засудженого умовно-дострокового звільнення від відбування покарання, суд аналізує дані про поведінку засудженого за весь час відбуття покарання, в тому числі й дані, що характеризують ступінь тяжкості вчиненого злочину і особу засудженого в цілому.
Так «сумлінна поведінка» означає зразкове дотримання вимог режиму, правил внутрішнього розпорядку; додержанні дисципліни; виконанні вказівок і розпоряджень адміністрації пенітенціарної установи; наявності заохочень і відсутності стягнень; участі у самодіяльних організаціях засуджених; товариському ставленні до інших засуджених. Крім того, сумлінна поведінка передбачає не тільки наявність у засудженого заохочень, застосованих у порядку, визначеному законодавством, а і те, що він подає позитивний приклад для поведінки інших засуджених.
Під «сумлінним ставленням до праці» слід розуміти добропорядне, відповідальне та чесне ставлення до покладених на особу трудових обов`язків; працьовитість, додержання правил трудового розпорядку, вимог трудового законодавства, правил охорони праці та техніки безпеки; бережливе використання певного обладнання, інструментів, матеріалів тощо.
При визначенні сумлінності в поведінці засудженого та його ставленні до праці мають значення не окремі вчинки, а стабільна, постійна лінія поведінки та спосіб життя засудженого. Відомості про це повинні отримуватися з матеріалів, що характеризують поведінку засудженого, не лише за період, що безпосередньо передує поданню його до умовно-дострокового звільнення, а за весь час відбування ним покарання або, принаймні, за значний період цього терміну.
При цьому суд бере до уваги поведінку засудженого ОСОБА_3 за весь час відбування покарання, а не лише за останній період, що передує зверненню з клопотанням про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання.
Судом встановлено, що засуджений ОСОБА_3 після звільнення із місць позбавлення волі, в тому числі і умовно-достроково, вчинив злочин, за який був засуджений із застосуванням іспитового строку, під час якого знову вчинив злочин, за який відбуває покарання на даний час.

Довідка про заохочення та стягнення засудженого ОСОБА_3 свідчить про те, що за весь період відбування покарання до нього 4 рази застосовувалися заходи заохочення, а саме: 22.10.2021 та 18.01.2022, 26.04.2022, 26.07.2022, 26.10.2022. Стягнень не має.
Таким чином, протягом останніх двох років відбування покарання прослідковується позитивна тенденція у поведінці засудженого, що свідчить, що засуджений стоїть на шляху виправлення, однак беззаперечно не свідчить про його виправлення.
При цьому, суд вважає, що фармальний факт відсутності у ОСОБА_3 стягнень не дають можливості дійти висновку про сумлінність його поведінки як підстави для застосування до нього умовно-дострокового звільнення від відбування покарання, оскільки відповідно до положень ст. 107 КВК України додержання умов відбування покарання є обов`язком засудженого.

Так, із довідки про прибутки по місяцям вбачається, що засуджений ОСОБА_3 із чотирьох років відбування покарання був працевлаштований одинадцять місяців у період часу з серпня 2021 по листопад 2021 та з квітня 2022 по серпень 2022.
Суд зазначає, що висновок про сумлінність ставлення до праці слід робити, не лише за період, що передує звільненню, а за весь час відбування покарання, принаймні за значний період цього терміну. Факту працевлаштування засудженого на протязі четвертої частини терміну покарання та станом на час розгляду клопотання не достатньо для висновку про сумлінність ставлення його до праці, при цьому сам по собі факт працевлаштування не дає достатніх підстав для застосування до засудженого пільги умовно-дострокового звільнення.
Висновок суду про виправлення засудженого повинен бути зроблений за весь час відбування покарання і з урахуванням ступеню тяжкості вчиненого злочину, а також даних, що характеризують його особу. При цьому, прийняття рішення про умовно-дострокове звільнення, не є обов`язковим, а залежить від переконаності суду в тому, що цілі покарання досягнуті в більш короткий термін, ніж це було визначено вироком.

Таким чином, аналіз даних про особу засудженого вказує на те, що засуджений на даний момент не досяг необхідного ступеня виправлення, а лише стоїть на шляху виправлення, що не свідчить, що цілі покарання досягнуті в більш короткий термін, ніж це було визначено вироком Уманського міського суду Черкаської області від 11.02.2019.

За встановлених обставин, суд вважає що застосування до засудженого ОСОБА_3 положення ст. 81 КК України, - умовно дострокового звільнення від призначеного покарання у виді позбавлення волі на даній стадії відбування покарання буде суперечити реалізації принципу невідворотності покарання особи за вчинений злочин, даним рішенням суду не буде виконана мета кримінального покарання - як її каральної так і виправної складової, тобто, на думку суду, застосування положень ст. 81 КК України до засудженого ОСОБА_3 є не обґрунтованим та передчасним.
Враховуючи викладене, на підставі ст.ст.50, 74, 81 КК України, керуючись ст.ст.371, 372, 537, 539 КПК України, суд,-
П О С Т А Н О В И В :
У задоволенні клопотання засудженого ОСОБА_3 про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання - відмовити.
Копію ухвали направити учасникам судового провадження для відома.
Ухвала може бути оскаржена до Київського апеляційного суду через Білоцерківський міськрайонний суд Київської області протягом семи днів з дня її оголошення, а засудженим з моменту вручення йому судового рішення.
Повний текст ухвали оголошено 18.11.2022 о 08 год. 15 хв.
Суддя ОСОБА_7