Справа № 136/1969/22
провадження №1-кп/136/124/22
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 квітня 2023 року м. Липовець

Липовецький районний суд Вінницької області

в складі головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участі секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду міста Липовець, обвинувальний акт та угоду про визнання винуватості від 14.12.2022, у кримінальному провадженні, внесеному в Єдиний реєстр досудових розслідувань за №0000334 від 25.11.2022, про обвинувачення

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та жителя АДРЕСА_1 , громадянина України, українця, освіта професійно-технічна, не одруженого, непрацюючого, в силу ст.89 КК України раніше не судимого, у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.263 КК України,

за участю сторін кримінального провадження

з боку обвинувачення

прокурора ОСОБА_4 ,

з боку захисту

обвинуваченого ОСОБА_3 ,

захисника - адвоката ОСОБА_5 ,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_3 , у порушення вимог п. п. 1, 2 «Переліку видів майна, що не може перебувати у власності громадян, громадських об`єднань, міжнародних організацій та юридичних осіб інших держав на території України», затвердженого постановою Верховної Ради України від 17 червня 1993 року № 2471-XXII «Про право власності на окремі види майна», п. п. 9, 11, 15 «Положення про дозвільну систему», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 576 від 12 жовтня 1992 року, п. 8.11 «Інструкції про порядок виготовлення, придбання, зберігання, обліку, перевезення та використання вогнепальної, пневматичної і холодної зброї, пристроїв вітчизняного виробництва для відстрілу патронів, споряджених гумовими чи аналогічними за своїми властивостями метальними снарядами несмертельної дії та патронів до них, а також боєприпасів до зброї, основних частин зброї та вибухових матеріалів», затвердженої Наказом МВС України № 622 від 21 серпня 1998 року, умисно, незаконно, не маючи на це відповідного дозволу, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій та бажаючи їх настання, на початку листопада місяця 2022 року, більш точного часу та дати органом досудового розслідування не встановлено, проходячи через місцеве міське кладовище в м. Липовець, виявив металевий предмет - кастет, який взяв із собою для використання його за своїм призначенням для оборони шляхом носіння.

У подальшому, ОСОБА_3 маючи умисел на незаконне носіння кастету, помістив його до лівого карману куртки та 25.11.2022 об 11:00 год. зайшов до магазину « ІНФОРМАЦІЯ_2 », який розташований по АДРЕСА_2 , де в присутності власника магазину ОСОБА_6 та старшого дільничного офіцера поліції ВП № 4 Вінницького РУП ГУНП у Вінницькій області майора поліції ОСОБА_7 демонстративно дістав лівою рукою з карману куртки даний кастет та показав його присутнім, після чого його було вилучено.

Відповідно до висновку експерта № СЕ-19/102-22/17612-ХЗ наданий на дослідження кастет являється холодною зброєю, а саме контактною не клинковою холодною зброєю ударно-дробильної дії - кастетом, виготовленим саморобним способом.

Такі умисні дії ОСОБА_3 , кваліфіковано за ч.2 ст.263 КК України, як незаконне носіння кастету без передбаченого законом дозволу.

Разом з обвинувальним актом до суду подано Угоду про визнання винуватості від 14.12.2022 укладену між прокурором Липовецького відділу Немирівської місцевої прокуратури ОСОБА_4 та обвинуваченим ОСОБА_3 , за участі захисника - адвоката ОСОБА_8 , згідно умов якої прокурор та обвинувачений дійшли згоди щодо формулювання обвинувачення, всіх істотних для даного кримінального провадження обставин, правової кваліфікації дій обвинуваченого за ч. 2 ст. 263 КК України. Обвинувачений у повному обсязі сформульованого обвинувачення беззастережно визнав свою винуватість у вчиненні кримінального правопорушення. Також сторони узгодили покарання, яке повинен понести обвинувачений, а саме: у виді арешту строком на 4 (чотири) місяці. В угоді передбачені наслідки її укладення, затвердження та невиконання, які роз`яснені обвинуваченому в присутності захисника.

У підготовчому судовому засіданні сторони кримінального провадження просили суд затвердити укладену між ними угоду про визнання винуватості

Судом було роз`яснено наслідки укладення та затвердження зазначеної угоди, згідно з ст. 473 КПК України.

Сторони кримінального провадження наполягали на затвердженні угоди про визнання винуватості.

Суд, розглядаючи питання про можливість затвердження даної угоди про визнання винуватості, виходить з наступного.

Відповідно до статті 468 Кримінального процесуального кодексу України, у кримінальному провадженні може бути укладена угода між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим про визнання винуватості.

Згідно з частини 4 статті 469 КПК України, угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, нетяжких злочинів, тяжких злочинів.

Кримінальне правопорушення, передбачене частиною 2 статті 263 КК України, у відповідності до положень статті 12 КК України, належить до нетяжких злочинів.

Потерпілого у даному кримінальному провадженні не має.

У судовому засіданні обвинувачений беззастережно визнав свою винуватість у вчиненні кримінального правопорушення за обставин вказаних в обвинувальному акті, сторони добровільно уклали угоду про визнання винуватості, зміст якої відповідає вимогам ст. 472 КПК України та розуміють наслідки затвердження такої угоди, передбачені ч. 2 ст. 473 КПК України.

Суд, шляхом проведення опитування сторін кримінального провадження переконався, що укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дій будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.

При цьому, судом з`ясовано, що обвинувачений повністю усвідомлює зміст укладеної з прокурором угоди про визнання винуватості, характер обвинувачення, щодо якого визнає себе винуватим, цілком розуміє свої права, визначені ст.474 ч.4 п.1 КПК України, а також наслідки укладення, затвердження даної угоди, передбачені ст.473 ч.2 КПК України, та наслідки її не виконання, передбачені ст.476 КПК України.

Таким чином, приймаючи до уваги об`єктивно встановлені обставини, які підтверджені доказами, що оцінені судом відповідно до ст. 94 КПК України, суд вважає, що діяння у вчиненні якого обвинувачується ОСОБА_3 мало місце, а саме: носіння кастету без передбаченого законом дозволу, а отже його дії вірно кваліфіковані за ч.2 ст.263 КК України.

Судом встановлено, що ОСОБА_3 в силу ст.89 КК України раніше не судимий, неодружений, на утриманні неповнолітніх дітей чи інших осіб не має, за відомостями органу місцевого самоврядування характеризується задовільно; на обліку у лікарів нарколога чи психіатра не перебуває.

Обставин, які пом`якшують покарання обвинуваченого, відповідно до ст.66 КК України, судом встановлено щире каяття та активне сприяння розкриттю злочину.

Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченого, відповідно до ст.67 КК України, судом не встановлено.

Судом встановлено, що покарання, яке узгоджено сторонами угоди, відповідає ступеню тяжкості вчиненого обвинуваченим кримінального правопорушення, обставинам справи, особі обвинуваченого, наявні пом`якшуючі покарання обставини, воно є обґрунтованим, відповідає меті покарання, буде необхідним та достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження вчинення ним нових кримінальних правопорушень.

Вирішуючи питання про відповідність угоди вимогам ст. 474 КПК України, судом встановлено, що умови угоди про визнання винуватості не суперечать вимогам цього Кодексу, правова кваліфікація кримінального правопорушення вірна, умови угоди відповідають інтересам суспільства та не порушують прав, свобод, чи інтересів сторін або інших осіб, не встановлені підстави вважати, що укладення угоди не було добровільним, фактичні підстави для невизнання винуватості відсутні, отож укладена між сторонами угода відповідає вимогам КПК та КК України.

Виходячи з викладеного, суд дійшов висновку про можливість затвердження укладеної між прокурором та обвинуваченим угоди про визнання винуватості та призначення обвинуваченому узгодженого сторонами цієї угоди виду та міри покарання.

Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлявся.

Згідно із п. 3 ч. 9 ст. 100 КПК України, оскільки матеріали кримінального провадження не містять клопотання про передачу речових доказів відповідним установам, то речовий доказ у вигляді кастету необхідно знищити.

Питання про процесуальні витрати суд вирішує відповідно до ст.124 КПК України.

Також судом встановлено, що в ході досудового розслідування кримінального провадження застосовувались заходи забезпечення кримінального провадження у вигляді накладення арешту на майно, питання про яке суд вирішує відповідно до ст.174 КПК України.

Керуючись п.1 ч.3 ст.314, ч. 2 ст. 373, ст. 374, 474, 475 КПК України, суд,

УХВАЛИВ:

Затвердити угоду про визнання винуватості укладену 14.12.2022 між прокурором Липовецького відділу Немирівської місцевої прокуратури ОСОБА_4 та обвинуваченим ОСОБА_3 , за участі захисника - адвоката ОСОБА_8 , у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000334 від 25.11.2022.

ОСОБА_3 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.263 КК та призначити йому покарання у виді 4 (чотирьох) місяців арешту.

Початок строку відбування покарання за даним вироком рахувати з моменту приведення вироку до виконання.

Арешт накладений ухвалою Липовецького районного суду Вінницької області від 29.11.2022 на майно не скасовувати.

Речові докази у кримінальному провадженні: кастет - знищити.

Стягнути із засудженого ОСОБА_3 на користь держави документально підтверджені витрати на залучення експерта при проведенні експертизи у сумі 755 (сімсот п`ятдесят п`ять) гривень 12 коп.

Роз`яснити засудженому, що умисне невиконання угоди є підставою для притягнення до відповідальності, встановленої законом.

Вирок суду на підставі угоди про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним може бути оскаржений до Вінницького апеляційного суду лише з підстав передбачених ч. 4 ст. 394 КПК України протягом 30 днів з моменту його проголошення через Липовецький районний суд Вінницької області.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають право отримати у суді копію вироку. Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору.

Суддя ОСОБА_1