Справа № 548/1560/22
Провадження №1-кп/548/68/23
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

11 квітня 2023 року м. Хорол

Хорольський районний суд Полтавської області в складі

судді ОСОБА_1 ,

при секретарі судового засідання ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

розглянувши у судовому засіданні в залі суду в м. Хорол обвинувальний акт з угодою про примирення у кримінальному провадженні № 0000241 від 23.08.2022 року відносно:

- ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Хильківка Хорольського району Полтавської області, мешканця АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, освіта вища, неодруженого, не працюючого, інвалідності не має, на утриманні має одну малолітню дитину , не працездатних осіб на утриманні не має, раніше не судимого,

у вчиненні кримінального проступку,передбаченого ч.1 ст.190 КК України,

за участю сторін кримінального провадження:

сторони обвинувачення - прокурора ОСОБА_5

обвинуваченого - ОСОБА_4

потерпілої сторони - ОСОБА_6

встановив:

22.09.2022 року до Хорольського районного суду Полтавської області надійшов обвинувальний акт з додатками по кримінальному провадженню № 0000241 від 23.08.2022 року за обвинуваченням ОСОБА_4 , у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 190 КК України.

В середині липня 2022 року (точної дати та часу досудовим розслідуванням не представилося можливим встановити), ОСОБА_4 , виконував ремонті роботи у господарстві ОСОБА_6 , що за адресою АДРЕСА_1 , при цьому користувався інструментами потерпілого за його згоди, в тому числі перфоратором «Дніпро-М.

Під час перебування в господарстві ОСОБА_6 у ОСОБА_4 виник злочинний умисел на скоєння шахрайства, коли останній переходив на інший об`єкт виконувати ремонті роботи.

Реалізуючи свій злочинний умисел, ОСОБА_4 , усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно-небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, під приводом того, що ОСОБА_6 дозволяв користуватися належним йому перфоратором «Дніпро-М» для проведення ремонтних робіт, з корисливих спонукань, шляхом зловживання довіри, заволодів даним перфоратором, який згідно висновку експерта №СЕ-19/117-22/11828-ТВ від 15.09.2022 року вартістю 2060 грн.

Після цього, ОСОБА_4 у кінці липня 2022 року, не бажаючи повертати чуже майно законному власнику, залишив даний перфоратор ОСОБА_7 , тим самим розпорядився чужим майном на власний розсуд.

Отже, ОСОБА_4 завдав матеріальної шкоди ОСОБА_6 на суму 2060 грн.

11.04.2023 року в судовому засіданні потерпілий ОСОБА_6 звернувся до суду із клопотанням на підставі ч.1 ст. 469 КПК України про розгляд та затвердження угоди про примирення з обвинуваченим ОСОБА_4 .

Суду подано угоду про примирення між потерпілим та обвинуваченим укладену 20.09.2022 року.

За пред`явленим обвинуваченням ОСОБА_4 своїми умисними діями, які виразилися у заволодінні чужим майном шляхом зловживання довіри (шахрайство), вчинив кримінальний проступок, передбачений ч.1 ст. 190 КК України

Відповідно до ч.3 ст. 474 КПК України, якщо угоди досягнуто під час судового провадження, суд невідкладно зупиняє проведення процесуальних дій і переходить до розгляду угоди.

Відповідно до протокольної ухвали суду від 11.04.2023 року судом зупинено проведення процесуальних дій та суд перейшов до розгляду угоди.

Судом встановлено, що за ініціативою потерпілого укладено угоду про примирення між потерпілим та обвинуваченим від 20.09.2023 року. За умовами угоди сторони досягли примирення стосовно вчиненого обвинуваченим кримінального проступку. Формулювання обвинувачення та її правова кваліфікація, яка зазначена в угоді, повністю відповідають фактичним обставинам вчинення кримінального проступку та формулюванню обвинувачення зазначеного в обвинувальному акті.

Сторонами узгоджено, що матеріальна шкода заподіяна кримінальним проступком потерпілому відшкодована шляхом повернення майна. Потерпілий на час підписання угоди та в майбутньому відмовився від будь-яких претензій до обвинуваченого щодо відшкодування моральної та матеріальної шкоди, заподіяної викладеними вище протиправними діями обвинуваченого, оскільки при вчиненні кримінального проступку та на момент підписання даної угоди матеріальна шкода потерпілому відшкодовано, а з приводу моральної шкоди претензій не має. Обвинувачений зобов`язався беззастережно визнати вину в обсязі обвинувачення в судовому провадженні. Сторони домовились, що обвинувачений в подальшому не повинен вчиняти на користь потерпілого ніяких інших дій.

Сторони дійшли згоди та повністю погоджуються з тим, що за вчинений обвинуваченим кримінальний проступок, передбачений ч. 1 ст. 190 КК України йому повинно бути призначене покарання у вигляді громадських робіт, на строк 200 ( двісті ) годин.

В угоді про примирення зазначені та роз`яснені сторонам наслідки укладення та затвердження угоди, передбачені ст.473КПК України та наслідки не виконання угоди, передбачені ст.476 КПК України. Сторони в угоді засвідчили, що укладення угоди є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дії будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.

В угоді зазначена дата її укладення та вона скріплена підписами сторін.

У судовому засіданні потерпілий ОСОБА_6 просив суд затвердити угоду укладену між ним та обвинуваченим. Зазначив, що він ініціював угоду про примирення між ним та обвинуваченим, цілком розуміє наслідки затвердження угоди, передбачені ст. 473 КПК України, а саме обмеження права оскарження вироку згідно з положеннями ст.ст. 394 і 424 КПК України та позбавлення права вимагати в подальшому притягнення особи до кримінальної відповідальності за відповідне кримінальне правопорушення і змінювати розмір вимог про відшкодування шкоди. Зазначив, що матеріальна шкода заподіяна кримінальним проступком потерпілому відшкодована шляхом повернення майна та потерпілий відмовився на час підписання угоди та відмовляється в майбутньому від будь-яких претензій до обвинуваченого щодо відшкодування моральної та матеріальної шкоди, заподіяної протиправними діяннями, що зазначені в угоді та в обвинувальному акті, з приводу моральної шкоди претензій немає.

У судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 беззастережно визнав вину в обсязі обвинувачення в судовому провадженні, щиро розкаявся та просив суд затвердити угоду про примирення укладену між ним та потерпілим. Суду зазначив, що він цілком розуміє свої права, надані йому законом що він має право на справедливий судовий розгляд, під час якого сторона обвинувачення зобов`язана довести кожну обставину щодо кримінального проступку,у вчиненні якого його обвинувачують,а він має такі права: мовчати, і факт мовчання не матиме для суду жодного доказового значення; мати захисника, у тому числі на отримання правової допомоги безоплатно у порядку та випадках, передбачених законом,або захищатисясамостійно; допитатипід час судового розгляду свідків обвинувачення, подати клопотання про виклик свідків і подати докази, що свідчать на його користь; наслідки укладення та затвердження угод, передбачені статтею 473 КПКУкраїни; характер кожного обвинувачення; вид покарання, а також інші заходи, які будуть застосовані до нього у разі затвердження угоди судом. Зазначив про можливість виконання ним взятих на себе угодою зобов`язань, у тому числі щодо виконання узгодженого покарання.

Крім цього, сторони угоди зазначили, що вищевказана угода про примирення, укладена ними добровільно, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дії будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді. Та, зазначили, що вони дійсно примирилися та домовилися, що обвинувачений в подальшому не повинен вчиняти на користь потерпілого ніяких інших дій.

В судовому засіданні прокурор вважав за можливе затвердити угоду про примирення між потрепілим та обвинуваченим, угода відповідає вимогам діючих КК України та КПК України, наслідки угоди та умови угоди для сторін зрозумілі.

Відповідно до пункту 1 частини 1 статті 468 КПК України,у кримінальномупровадженні можутьбути укладені такі види угод,зокрема: угода про примирення між потерпілим та підозрюваним чи обвинуваченим.

Згідно з частиною 3 статті 469 КПК України, угода про примирення між потерпілим та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, нетяжких злочинів та у кримінальному провадженні у формі приватного обвинувачення.

Відповідно до ч.5 ст. 469 КПК України укладення угоди про примирення або про визнання винуватості може ініціюватися в будь-який момент після повідомлення особі про підозру до виходу суду до нарадчої кімнати для ухвалення вироку.

Обвинувачений ОСОБА_4 визнав себе винуватим у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 190 КК України, щиро розкаявся.

Угода про примирення укладена у даному кримінальному провадженні щодо нетяжкого злочину, передбаченого ст. 190 ч. 1 КК України та кримінальному провадженні у формі приватного обвинувачення (ст. 477 КПК України), що відповідає вимогам ст. 12, ст. 190 ч. 1 КК України, ч.3 ст.469 КПК України.

Зміст угоди про примирення, укладеної між потерпілим ОСОБА_6 та обвинуваченим ОСОБА_4 , відповідає вимогам ст.471 КПК України.

Судом встановлено шляхом опитування обвинуваченого ОСОБА_4 та потерпілого ОСОБА_6 та суд в судовому засіданні переконався, що укладення угоди між ними є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дії будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.

При цьому судом з`ясовано, що обвинувачений ОСОБА_4 цілком розуміє зміст укладеної угоди про примирення між ним та потерпілим; права обвинуваченого, передбачені п.1 ч.5 ст.474 КПК України; наслідки укладення та затвердження угоди, передбачені ст.473 КПК України; характер обвинувачення та вид покарання, що буде застосований до нього у разі затвердження угоди судом та інші заходи, які будуть застосовані до нього у разі затвердження угоди судом, а також наслідки невиконання угоди, передбачені ст. 476 КПК України.

Судом з`ясовано та встановлено, що потерпілий ОСОБА_6 цілком розуміє наслідки затвердження судом угоди про примирення, передбачені ст.473 КПК України.

Сторонам роз`яснені наслідки укладення та затвердження угоди, зокрема для обвинуваченого - обмеження права оскарження вироку згідно з положенням ст.ст. 394 і 424КПК України та відмова від здійснення прав, передбачених ч.5 ст.474 цього Кодексу; для потерпілого- обмеження права оскарження вироку згідно з положеннями ст.ст. 394 і 424КПК України та позбавлення права вимагати в подальшому притягнення особи до кримінальної відповідальності за відповідне кримінальне правопорушення і змінювати розмір вимог про відшкодування шкоди.

Обвинуваченому також роз`яснено, що умисне невиконання угоди є підставою для притягнення його до кримінальної відповідальності за ст. 389-1 КК України.

Відповідно до ч.7 ст.474КПК України судом не встановлено підстав для відмови в затверджені угоди про примирення.

На підставі викладеного, суд вважає, що умови угоди про примирення, укладеної між потерпілим ОСОБА_6 та обвинуваченим ОСОБА_4 відповідають вимогам КК України, КПК України та інтересам суспільства, із врахуванням думки сторін угоди, думки прокурора, суд приходить висновку про наявність достатніх правових підстав для затвердження угоди про примирення у даному кримінальному провадженні.

Відповідно до ч.2 ст. 475 КПК України вирок на підставі угоди повинен відповідати загальним вимогам до обвинувальних вироків з урахуванням особливостей, передбачених частиною третьою цієї статті.

Цивільний позов по даному кримінальному провадженні не заявлявся.

Питання про речові докази суд вирішує відповідно дост. 100 КПК України.

Під час досудового розслідування відповідно до ухвали слідчого судді Хорольського районного суду Полтавської області від 01.09.2022 року накладено арешт на предмети та речі, який після набрання вироком законної сили необхідно скасувати на підставі ч. 4 ст. 174 КПК України.

Відповідно до ч.2 ст.124 КПК України суд стягує з обвинуваченого на користь держави документально підтверджені витрати на залучення експертів у кримінальному провадженні.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 373-374, 475 КПК України, суд,-

ухвалив:

Затвердити угоду про примирення між потерпілим та обвинуваченим укладену 20 вересня 2022 року між потерпілим ОСОБА_6 та обвинуваченим ОСОБА_4 у кримінальному провадженні № 0000241 , внесеному в Єдиний реєстр досудових розслідувань 23.08.2022 року за обвинуваченням ОСОБА_4 у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 190 КК України.

ОСОБА_4 визнати винуватим у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 190 КК України та призначити йому узгоджене сторонами покарання за ч. 1 ст. 190 КК України у виді громадських робіт на строк 200 ( двісті) годин.

Цивільний позов у кримінальному проваджені не пред`являвся.

Запобіжний захід відносно ОСОБА_4 , до вступу вироку в законну силу не обирати.

Речові докази:

- перфоратор «Дніпро М» передано на зберігання до кімнати зберігання речових доказів ВП №2 Лубенського РВП ГУНП в Полтавській області за адресою: м. Хорол вул. Незалежності, 80, після набарання вироком суду законної сили повернути законному володільцю.

Скасувати арешт, накладений ухвалою слідчого судді Хорольського районного суду Полтавської області від 01.09.2022 року.

Стягнути з ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Хильківка Хорольського району Полтавської області, мешканця АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, освіта вища, неодруженого, не працюючого, на користь держави кошти в сумі 755 ,12 грн. в рахунок відшкодування витрат на залучення експертів для проведення експертиз.

Вирок може бути оскаржений протягом 30 днів з дня його проголошення до Полтавського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги через Хорольський районний суд Полтавської області:

- обвинуваченим, його захисником, законним представником виключно з підстав: призначення судом покарання, суворішого ніж узгоджене сторонами угоди; ухвалення вироку без його згоди на призначення покарання; невиконання судом вимог, встановлених частинами п`ятою сьомою статті 474 КПК України, в тому числі не роз`яснення йому наслідків укладення угоди;

- потерпілим, його представником, законним представником, виключно з підстав: призначення судом покарання, менш суворого, ніж узгоджене сторонами угоди; ухвалення вироку без його згоди на призначення покарання; не роз`яснення йому наслідків укладення угоди; невиконання судом вимог, встановлених частинами шостою чи сьомою статті 474 КПК України;

- прокурором виключно з підстав затвердження судом угоди у кримінальному провадженні, в якому згідно з частиною третьою статті 469КПК України угода не може бути укладена.

Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору. Інші учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

ГоловуючийОСОБА_1