Справа № 545/4080/22
Провадження № 1-в/545/19/23
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

19.04.2023 року Полтавський районний суд Полтавської області у складі:

головуючого судді: ОСОБА_1

за участю секретаря: ОСОБА_2

за участю прокурора: ОСОБА_3

адвоката: ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засідання в приміщенні Полтавського районного суду Полтавської області в м. Полтава заяву засудженого

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з середньо-спеціальною освітою, уродженця с. Климентове Котовського району Одеської області та жителя: АДРЕСА_1 , не одруженого, українця, громадянина України, до засудження військовослужбовець за призовом під час мобілізації, солдат ВЧ НОМЕР_1 , раніше не судимого,

по даній справі засудженого: 01.11.2017 року Генічеським районним судом Херсонської області за ст. 408 ч. 1, 75, 76 КК України до 3 років 6 позбавлення волі з іспитовим строком - 2 роки. Ухвалою Малиновського районного суду м. Одеси від 09.01.2019 року іспитовий строк скасовано,

про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання, -

В С Т А Н О В И В:

Засуджений ОСОБА_5 звернувся до суду із заявою про застосування відносно нього умовно-дострокового звільнення від відбування покарання посилаючись на те, що він відбув більше встановлених законом 1/2 строку покарання і довів своє виправлення.

В судове засідання представник адміністрації не з`явився, надавши заяву про розгляд заяви в його відсутність, проти задоволення заяви заперечував, оскільки засуджений за час відбування покарання не став на шлях виправлення.

Від засудженого ОСОБА_5 надійшла заява з проханням розглядати заяву в його відсутність, заяву підтримує в повному обсязі, прохає задовольнити.

Адвокат ОСОБА_4 підтримала заяву засудженого та прохала суд її задовольнити.

В судовому засіданні прокурор заперечив щодо задоволення заяви про умовно-дострокове звільнення засудженого ОСОБА_5 від відбування покарання, посилаючись на те, що ОСОБА_5 засуджений за вчинення не тяжкого злочину, не працює, що свідчить про те, що засуджений не став на шлях виправлення.

Заслухавши думку учасників процесу, дослідивши матеріали особової справи, суд приходить до висновку, що заява засудженого ОСОБА_5 не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ч. 2 ст. 537 КПК України під час виконання вироків суд, в межах територіальної юрисдикції якого засуджений відбуває покарання, має право вирішувати питання, зокрема, про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання.

Згідно до ч. 2 ст. 81 КК України умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване, якщо засуджений сумлінною поведінкою та ставленням до праці довів своє виправлення.

Відповідно до ст. 81 КК України умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване після фактичного відбуття засудженим: 1) не менше половини строку покарання, призначеного судом за злочин невеликої або середньої тяжкості, крім корупційних злочинів, а також за необережний тяжкий злочин; 2) не менше двох третин строку покарання, призначеного судом за корупційний злочин середньої тяжкості, умисний тяжкий злочин чи необережний особливо тяжкий злочин, а також у разі, якщо особа раніше відбувала покарання у виді позбавлення волі за умисний злочин і до погашення або зняття судимості знову вчинила умисний злочин, за який вона засуджена до позбавлення волі; 3) не менше трьох чвертей строку покарання, призначеного судом за умисний особливо тяжкий злочин, а також покарання, призначеного особі, яка раніше звільнялася умовно-достроково і знову вчинила умисний злочин протягом невідбутої частини покарання.

Необхідною умовою застосування положень частини 1 статті 81 КК України є те, що засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення про що, зокрема, може свідчити дотримання засудженим правил внутрішнього розпорядку, беззаперечне виконання законних вказівок і розпоряджень адміністрації органів кримінально-виконавчої системи, відсутність порушень дисципліни, зайняття трудовою діяльністю, добросовісне відношення до трудових обов`язків.

У п. 17 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміну невідбутої частини покарання більш м`яким» № 2 від 26.04.2002 року визначено, що при вирішенні питання про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання слід ретельно з`ясовувати ставлення засудженого до вчиненого злочину, праці та навчання, додержання ним вимог режиму, участь у самодіяльних організаціях засуджених виправно-трудової установи, а також його наміри щодо прилучення до суспільно корисної праці та потребу в наданні допомоги при обранні місця проживання і працевлаштування.

Відповідно до п. 1 та п. 2 Постанови Пленуму Верховного Суду «Про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміну невідбутої частини покарання більш м`яким» № 2 від 26.04.2002 року, умовно-дострокове звільнення особи від відбування покарання має сприяти досягненню мети, передбаченої ст. 50 КК України - виправленню засудженого і запобіганню вчинення нових злочинів. Умовно-дострокове звільнення від відбування покарання можливе лише після повного та всебічного вивчення даних про особу засудженого.

Як встановлено судом, ОСОБА_5 засуджений 01.11.2017 року Генічеським районним судом Херсонської області за ст. 408 ч. 1, 75, 76 КК України до 3 років 6 позбавлення волі з іспитовим строком 2 роки.

Ухвалою Малиновського районного суду м. Одеси від 09.01.2019 року іспитовий строк скасовано у зв`язку з невиконанням засудженим ОСОБА_5 покладених на нього обов`язків.

Відповідно до характеристики на засудженого від 12.04.2022 року, ОСОБА_5 в місцях позбавлення волі знаходиться з 25.08.2020 року.

З 28.08.2020 року перебував в державній установі «Одеський слідчий ізолятор», де характеризувався посередньо. Стягнень та заохочень не мав.

З 07.06.2021 року відбував покарання в державній установі «Бердянська виправна колонія (№77)», де характеризувався позитивно, до дисциплінарної відповідальності не притягувався, за виконання покладених обов`язків та додержання правил поведінки встановлених Кримінально-виконавчим кодексом України та Правилами внутрішнього розпорядку та вимог безпеки праці був 1 раз заохочений рішенням дисциплінарної комісії.

З 02.02.2022 року відбуває покарання в державній установі «Божковська виправна колонія (№16)».

Працевлаштований на різноробочим житлової зони установи, де працює до даного часу. До праці відноситься сумлінно, проявляє розумну ініціативу.

За час відбування покарання зарекомендував себе посередньо. За виконання покладених обов`язків та додержання правил поведінки встановлених Кримінально-виконавчим кодексом України та Правилами внутрішнього розпорядку та вимог безпеки праці заохочений не був. Стягнень не має.

До виконання передбаченим законом вимог персоналу установи ставиться сумлінно.

Відповідно до статті 123 Кримінально-виконавчого кодексу України приймає особисту участь в організації виховних заходів, які проводяться в установі.

Відповідно до статті 123 Кримінально-виконавчого кодексу України бере участь у реалізації програм диференційного виховного впливу «Духовне відродження», «Фізкультура і спорт», відвідує заплановані заходи, читає духовну літературу.

Відповідно до статті 127 Кримінально-виконавчого кодексу України бере участь у роботі самодіяльних організацій, проявляє соціально корисну ініціативу в організації їх роботи. Входить до складу фізкультурно-спортивної секції.

Рішенням комісії державної установи «Бердянська виправна колонія (№77)» засудженому відмовлено в застосуванні ст. 82 КК України та ст. 100, 101 КВК України.

Рішенням комісії державної установи «Божковська виправна колонія (№16)» засудженому відмовлено в застосуванні ст. 81 КК України.

Відповідно до ст. 6 КВК України виправлення засудженого - процес позитивних змін, які відбуваються в його особистості та створюють у нього готовність до самокерованої право слухняної поведінки.

Ресоціалізація - свідоме відновлення засудженого в соціальному статусі повноправного члена суспільства; повернення його до самостійного загальноприйнятого соціально-нормативного життя в суспільстві. Необхідною умовою ресоціалізації є виправлення засудженого.

Однією із головних умов для умовно дострокового звільнення засудженого від відбування покарання є доведеність виправлення засудженого, тобто доведеність готовності засудженого до: самокерованої поведінки, сприйняття встановлених у суспільстві норм та правил поведінки, дотримання норм чинного законодавства.

Своєю сумлінною поведінкою ОСОБА_5 дійсно довів своє виправлення та перевиховання.

З врахуванням того, що поведінка засудженого враховується за ввесь період відбування ним покарання, суд вважає, що засуджений довів своє виправлення.

Оцінивши всі докази, враховуючи вимоги Європейської конвенції з прав людини, вимоги КК України, КВК України, Постанови Верховного Суду України від 26 квітня 2001р № 2 "Про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміну не відбутої частини покарання більш м`яким" , суд дійшов до висновку, що засуджений ОСОБА_5 своєю сумлінною поведінкою та ставленням до праці довів своє виправлення, відбув частину покарання за вироком суду, що відповідно до ст. 81 КК України, дає йому право на умовно-дострокове звільнення від відбування покарання.

За таких обставинах, суд вважає клопотання про умовно-дострокове звільнення ОСОБА_5 таким, що підлягає задоволенню.

На підставі викладеного, керуючись ст. 81 КК України, ч. 2 ст. 537 КПК України суд, -

УХВАЛИВ :

Клопотання про умовно-дострокове звільненнязасудженого ОСОБА_5 - задовольнити.

Звільнити ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , умовно - достроково від подальшого відбування покарання, призначеного йому за вироком Генічеського районного суду Херсонської області за ст. 408 ч. 1, 75, 76 КК України від 01.11.2017 року на не відбутий строк, що складає 4 місяці 6 днів.

Ухвала може бути оскаржена до Полтавського апеляційного суду через Полтавський районний суд Полтавської області на протязі 7 діб з моменту її проголошення.

Суддя ОСОБА_1