Справа № 344/2474/23
Провадження № 1-кс/344/1088/23
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 лютого 2023 року м.Івано-Франківськ

Слідчий суддя Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , захисника ОСОБА_4 , підозрюваного ОСОБА_5 , розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою в кримінальному провадженні № 0000075, внесеного 14.02.2023 до Єдиного реєстру досудових розслідувань за ознаками злочину, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України, -

В С Т А Н О В И В:

Слідчий, за погодженням з прокурором, звернувся з вказаним клопотанням в обґрунтування якого покликався на те, що 14.02.2023, близько 00 год 10 хв по місцю проживання за адресою АДРЕСА_1 , під час розпивання алкогольних напоїв між ОСОБА_5 та його свекром ОСОБА_6 на побутовому ґрунті виникла словесна суперечка, яка переросла у сварку, образи та зневажливе ставлення один до одного. Під дією спиртного у ОСОБА_5 в ході суперечки виник умисел протиправно заподіяти смерть ОСОБА_6 , тобто вбити його. Реалізовуючи свій злочинний умисел направлений на умисне вбивство ОСОБА_6 , ОСОБА_5 розпочав душити останнього руками шляхом перетискання горла потерпілого, розуміючи протиправний характер своїх дій та свідомо бажаючи настання смерті ОСОБА_6 . Від отриманих тілесних ушкоджень ОСОБА_6 помер на місці. Смерть ОСОБА_6 настала від механічної асфіксії, перелому під`язикової кістки та хрящів гортані, здавлення шиї та її органів тупим предметом.

Матеріалами клопотання зазначається, що 14.02.2023 ОСОБА_5 затриманий у порядку ст. 208 КПК України та оголошено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України.

Дослідивши матеріали провадження, заслухавши думку прокурора, який підтримав клопотання, підозрюваного та його захисника, які, заперечували з приводу задоволення клопотання і просили застосувати до підозрюваного більш м`який запобіжний захід у вигляді домашнього арешту, встановлено наступне.

Наявні у матеріалах кримінального провадження докази у їх сукупності дають підстави слідчому судді прийти до висновку, що органи досудового розслідування обґрунтовано підозрюють ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та жителя АДРЕСА_1 , громадянина України, українця, з середньою освітою, не працюючого, не судимого у причетності до інкримінованого йому кримінального правопорушення, оскільки підтверджують існування фактів та інформації, які можуть переконати об`єктивного та неупередженого спостерігача в тому, що підозрюваний, міг вчинити вказане правопорушення.

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини «розумна підозра у вчиненні кримінального злочину, про яку йдеться у ст. 5 § 1 (c) Конвенції, передбачає наявність обставин, або відомостей, як переконали б неупередженого спостерігача, що ця особа можливо вчинила злочин».

Можлива причетність ОСОБА_5 до вчинення інкримінованого злочину підтверджується зібраними в кримінальному провадженні доказами, а саме: протоколом огляду місця події від 14.02.2023, протоколом огляду трупа ОСОБА_6 та іншими матеріалами кримінального провадження у їх сукупності.

Відповідно до ст. 29 Конституції України, ст. 9 Міжнародного пакту про грома¬дянські і політичні права 1966 p., ст. 5 Конвенції про захист прав людини і основопо¬ложних свобод 1950 р. та відповідних положень низки інших міжнародно-правових актів з прав людини і судочинства кожна людина має право на свободу і особисту недоторканність. Застосування до неї як до підозрюваного чи обвинуваченого запо¬біжних заходів є істотним обмеженням цього права, а тому можливе лише у винятко¬вих випадках, за наявності передбачених законом підстав і в передбаченому законом порядку.

Слідчий суддя враховує те, що ОСОБА_5 , підозрюється у вчиненні злочину, який згідно ст. 12 КК України є особливо тяжким, за який передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від десяти до п`ятнадцяти років позбавлення волі.

Згідно зі змістом ст.ст. 131-132 КПК України, запобіжні заходи є заходами забезпечення кримінального провадження і застосовуються на підставі ухвали слідчого судді або суду.

Частиною 1 ст.183 КПК України передбачено, що тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу.

Частиною 2 ст. 183 КПК України визначено, що запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як до раніше не судимої особи, яка підозрюється у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років, а до раніше судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад три роки.

Згідно до ч.1 ст.194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Вбачається, що застосування запобіжних заходів вже можливо при наявності ризиків. Ризик - це не визначена подія, яка по суті, представляє собою ймовірність отримання несприятливих для досудового слідства подій, визначених у ч. 1 ст. 177 КПК України.

Слідчий суддя вважає, що прокурором доведено наявність встановлених на досудовому розслідуванні ризиків, передбачених у п. 3 ч.1 ст.177 КПК України, а саме: можливість незаконно впливати на інших учасників у кримінальному провадженні (свідків, потерпілих) і вказаний ризики на даний час існує і не зменшився.

В той же час, обставини, які зазначені захисником підозрюваного, не можуть бути підставами для відмови в задоволені даного клопотання, оскільки такі не виключають обґрунтованості підозри та наявність встановлених у судовому засіданні ризиків. Щодо можливості застосування відносно підозрюваного альтернативних запобіжних заходів, то слід вказати таке.

Сторона захисту прохала здійснювати домашній арешт підозрюваного за місцем його проживання, однак слідчий суддя вважає, що підозрюваний все ще може собою становити небезпеку для оточуючих, а відтак неможливо запобігти наявним ризикам без тимчасової ізоляції підозрюваного від суспільства, окрім того місцем скоєння злочину, що інкримінований підозрюваному, є квартира, де проживає підозрюваний, і за цією ж адресою сторона захисту прохала здійснювати домашній арешт підозрюваного. Оцінюючи усі вищеперелічені обставини в сукупності із наявними ризиками, слідчий суддя приходить до переконання, що запобіжний захід навіть у виді цілодобового домашнього арешту і застосуванням електронних засобів контролю, не зможе в повній мірі запобігти наведеним ризикам, а відтак не буде здатним і забезпечити дієвість даного кримінального провадження. І хоча домашній арешт і накладатиме на підозрюваного менше обмежень та менший рівень страждання та труднощів, ніж звичайне тримання під вартою в установі виконання покарань, все одно він становить собою позбавлення свободи у розумінні статті 5 Конвенції про захист прав людини і основопо¬ложних свобод відповідно до практики ЄСПЛ. Однак на даному етапі досудового розслідування домашній арешт на думку слідчого судді не зможе забезпечити належну процесуальну поведінку підозрюваного та нівелювати встановлені ризики, а відтак і забезпечити дієвість даного кримінального провадження, оскільки відбування такого запобіжного заходу, як домашній арешт відбуватиметься за місцем проживання підозрюваного, яке є і місцем скоєння інкримінованого злочину.

В даному випадку буде неефективним і обрання запобіжного заходу у вигляді особистої поруки з огляду на те, що істотною відмінністю цього запобіжного заходу від особистого зобов`язання є те, що реалізація особистої поруки передбачає менше обмеження прав і свобод підозрюваного, обвинуваченого, ніж інші запобіжні заходи, зокрема особисте зобов`язання, яке (особисте зобов`язання) також на думку слідчого судді в даному конкретному випадку не спроможне забезпечити досягнення цілей у кримінальному провадженні та нівелювати наявні ризики, і таких клопотань не надходило.

Доводи захисту не свідчать про відсутність встановлених ризиків з огляду на конкретні обставини справи та не дають достатніх підстав слідчому судді для застосування підозрюваному інших, більш м`яких запобіжних заходів аніж тримання під вартою, оскільки, на переконання слідчого судді, усі інші більш мякі запобіжні заходи однозначно будуть недостатніми для гарантування належної поведінки підозрюваного.

Відносно посилань захисника на захворювання підозрюваного та його вік, то жодних підтверджуючих відомостей про те, що в Івано-Франківській установі виконання покарань (№12) не може перебувати особа з такими захворюваннями і такого віку слідчому судді не представлено і не надано доказів, що підозрюваний не може отримувати належне лікування перебуваючи у Івано-Франківській установі виконання покарань (№12).

Разом із тим, відповідно до п. 2 ч.4 ст.183 КПК України слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, враховуючи підстави та обставини, передбачені статтями 177 та 178 цього Кодексу, має право не визначити розмір застави у кримінальному провадженні: щодо злочину, вчиненого із застосуванням насильства або погрозою його застосування, а також щодо злочину, який спричинив загибель людини.

Зважаючи на те, що інкримінований підозрюваному злочин вчинений вчинений із застосуванням насильства, яке спричинило загибель людини, і відноситься до небезпечних злочинів, слідчий суддя приходить до переконання, що в даному конкретному випадку відсутні підстави для визначення застави, оскільки її внесення у випадку визначення та відповідно звільнення підозрюваного з-під варти, не гарантуватиме належним чином виконання підозрюваним покладених на нього обов`язків, не зможе нівелювати наявні на даний час ризики та забезпечити дієвість даного провадження.

Слідчий суддя при вирішенні даного клопотання враховує в сукупності всі наявні обставини даного провадження і не зважає лише на суворість можливого покарання, яке є релевантною обставиною в оцінці ризику, а опирається також і на необхідність захисту суспільних інтересів, які незважаючи на презумпцію невинуватості, мають превалююче та переважне значення та констатує, що інших обставин, котрі давали б підстави для обрання м`якшого запобіжного заходу підозрюваному, або які не виправдовують таке тримання підозрюваного під вартою стороною захисту не наведено і слідчим суддею в процесі судового розгляду не встановлено.

Вирішуючи дане питання про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою без визначення застави слідчий суддя враховує і превентивний характер такого запобіжного заходу.

Жодних даних які б свідчили про існування на даний час підстав для визначення підозрюваному альтернативного запобіжного заходу у вигляді застави слідчому судді не надано, тобто даних які б спростовували насильницький характер інкримінованого йому правопорушення.

Згідно до матеріалів клопотання ОСОБА_5 з 14.02.2023 року був затриманий і фактично обмежений у свободі пересування, а тому строки перебування в місцях несвободи належить обчислювати саме з цієї дати, що ж до строків тримання під вартою підозрюваного, то зважаючи на його вік та наявність захворювань слід встановити строк тримання під вартою підозрюваного протягом сорока днів з моменту фактичного затримання підозрюваного.

Виходячи з викладеного, на підставі ст.ст. 29, 55, 62, 63, 129 Конституції України, керуючись ст.ст. 131,132, 176-178, 182-184, 193, 194,197, 199, 202, 205, 309, 369-372, 395 КПК України,

П О С Т А Н О В И В:

Клопотання задовольнити.

Застосувати до підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, без визначення розміру застави, на строк 40 днів до 25.03.2023 включно.

Взяти підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 під варту в залі суду, а тримання його здійснювати в Івано-Франківській установі виконання покарань (№12).

Про прийняте рішення повідомити зацікавлених осіб.

Строк дії ухвали до 25 березня 2023 року включно.

Ухвала слідчого судді підлягає до негайного виконання після її проголошення.

Ухвала може бути оскаржена до Івано-Франківського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги безпосередньо до Івано-Франківського апеляційного суду протягом 5 днів з дня її оголошення.

Повний текст ухвали складено 16 лютого 2023 року.

Слідчий суддя ОСОБА_1