12.01.2023
справа № 642/128/23
провадження № 1-кп/642/48/23
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 січня 2023 року м. Харків

Ленінський районний суд м. Харкова у складі:

судді ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2

за участю:

прокурора ОСОБА_3

обвинуваченої ОСОБА_4 ,

захисника обвинуваченої ОСОБА_5 ,

потерпілої ОСОБА_6 ,

захисника потерпілої ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0001201 від 16.11.2022 у відношенні ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

В провадженні Ленінського районного суду м. Харкова перебуває кримінальне провадження у відношенні ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України.

У відношенні ОСОБА_4 було обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, термін дії якого спливає 14.01.2023.

Вирішуючи питання доцільності тримання обвинуваченої ОСОБА_4 під вартою, суд виходить з такого.

Прокурор надав клопотання про продовження обвинуваченій запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, посилаючись на те, що продовжують існувати ризики, передбачені ст.177 КПК України.

Обвинувачена ОСОБА_4 та її захисник заперечували проти продовження строку тримання обвинуваченого під вартою, пославшись на можливість зміни обвинуваченій запобіжного заходу на домашній арешт, так як вона вагітна та потребує домашнього догляду.

Захисник потерпілої клопотання підтримав, просив відкласти підготовче судове засідання.

Потерпіла підтримала думку захисника.

Згідно до вимог ст. 331 КПК України незалежно від наявності клопотань суд зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою до спливу 2 місячного строку.

Вислухавши думки учасників провадження суд вважає наступне:

Відповідно до ст. 178 КПК при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 нього Кодексу, слідчий суддя, суд на підставі наданих кронами кримінального проваджений матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі:

1) вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення;

2) тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного,

обвинуваченого винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він

підозрюється, обвинувачується;

3) вік та стан здоров`я підозрюваного, обвинуваченого;

4) міцність соціальних зв`язків підозрюваного, обвинуваченого в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини й утриманців;

5) наявність у підозрюваного, обвинуваченого постійного місця роботи або навчання;

6) репутацію підозрюваного, обвинуваченого;

7) майновий стан підозрюваного, обвинуваченого;

8) наявність судимостей у підозрюваного, обвинуваченого;

9) дотримання підозрюваним, обвинуваченим умов застосованих запобіжних заходів, якщо вони застосовувалися до нього раніше;

Так, Європейський суд з прав людини неодноразово підкреслював, що наявність підстав для тримання осіб під вартою має оцінюватися в кожному кримінальному провадженні з урахування конкретних обставин. Тримання осіб під вартою може бути виправдано за наявності ознак того, що цього вимагають справжні інтереси суспільства які незважаючи на існування презумпції невинуватості переважають інтереси забезпечення поваги до особистої свободи.

При розгляді питання про доцільність тримання осіб під вартою судовий орган повинен брати до уваги факти які можуть мати відношення до справи: характер «обставини» і тяжкість передбачуваного злочину, обґрунтованість доказів того, що саме ця особа вчинила злочин, покарання яке можливо буде призначене в результаті засудження, характер, минуле, особисті та соціальні обставини життя особи, його зв`язки з суспільством.

Аналогічні відображення принципів вирішення питання застосування щодо особи запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою міститься в положеннях ст.ст. 177, 178, 183 КПК України.

Також, практика Європейського суду з прав людини свідчить про те, що рішення суду повинно забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів, що вимагає від суду більшої суворості в оцінці порушень цінностей суспільства, а відтак суд не приймає доводи захисника та обвинуваченої щодо зміни запобіжного заходу на більш м`який, не пов`язаний з триманням під вартою.

Згідно п. 5 ч. 2 ст. 183 КПК України, запобіжний захід у вигляді тримання під вартою може бути застосований: до раніше судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад три роки.

При вирішенні питання про запобіжний захід, суд враховує, що ОСОБА_4 , обвинувачується у вчиненні умисного тяжкого злочину, офіційно не працевлаштована, даних про наявність у обвинуваченої міцних соціальних зв`язків не надано, раніше неодноразово судима, в останній раз 15.06.2022 Дзержинським районним судом м. Харкова за ч. 2 ст. 15, ч. 4 ст. 185 КК України до позбавлення волі на строк 5 років, звільненої від відбування покарання на підставі ст. 75 КК України з іспитовим строком 3 роки, будь-яких нових даних про зменшення чи відсутність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, для застосування стосовно обвинуваченої більш м`якого запобіжного заходу ніж тримання під вартою в судовому засіданні на цій стадії процесу не встановлено.

За таких обставин суд вважає, що ОСОБА_4 , враховуючи тяжкість вчиненого нею кримінального правопорушення, перебуваючи на волі може покинути місце мешкання, також може вчинити й інші дії, спрямовані на здійснення незаконного психологічного та фізичного впливу на потерпілу, а також свідків; продовжити свою злочинну діяльність та вчинити інші кримінальні правопорушення, тобто ризики, які були враховані судом при обранні їй такого запобіжного заходу не зменшилися, у зв`язку з чим вважає, що доцільно продовжити відносно обвинуваченої строк дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Пояснення сторони захисту жодним чином вказані висновки не спростовують, а строк утримання обвинуваченої під вартою є необхідною мірою в ній з огляду на те, що в ході судового розгляду було встановлено наявність передумов регламентованих п.п. 1-3 ч. 1 ст. 194, ст. 199 даного Кодексу.

Обраний відносно обвинуваченої запобіжний захід у вигляді тримання під вартою відповідає характеру та тяжкості діянь, яке їй інкримінується, кореспондується з характером суспільного інтересу, тобто визначеними КПК України конкретними підставами і метою запобіжного заходу.

Суд також вважає, що зміна обвинуваченому обраного відносно неї запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою на більш м`який запобіжний захід буде недостатніми для запобігання ризикам, встановленим ст.177 КПК України.

З урахуванням наведеного, приймаючи до уваги, що розгляд даного обвинувального акту триває, ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні тяжкого кримінального правопорушення, а також, що на цей час у суду немає підстав вважати відсутніми ризики, які передбачені ст. 177 КПК України та які були враховані раніше Київським районним судом м. Полтава, суд приходить до висновку, що обраний відносно неї запобіжний захід слід продовжити ще на 60 діб.

На підставі викладеного, керуючись ст. 177, ч. 3 ст. 331 КПК України, суд

УХВАЛИВ:

Відкласти підготовче судове засідання на 06 лютого 2023 року на 12 годину 00 хвилин.

Продовжити відносно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України, запобіжний захід у вигляді тримання під вартою в умовах ДУ «Харківський слідчий ізолятор» строком на 60 днів, тобто до 12 березня 2023 року включно.

Копію ухвали направити до ДУ «Харківський слідчий ізолятор».

Термін дії ухвали - до 12.03.2023.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Харківського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення.

Суддя ОСОБА_1