Дата документу 28.11.2022Справа № 554/4919/22
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

28 листопада 2022 року м. Полтава
Октябрський районний суд м. Полтави у складі:
слідчого судді - ОСОБА_1 ,
за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Полтаві заяви ОСОБА_3 в інтересах власника майна ОСОБА_4 про відвід слідчого судді ОСОБА_5 при розгляді клопотання про скасування арешту майна, -
УСТАНОВИВ:
В провадження слідчого судді Октябрського районного суду м. Полтави ОСОБА_5 надійшло клопотання про скасування арешту майна, а саме транспортного засобу марки ЗАЗ, модель ТF699Р, тип загальний легковий-загальний СЕДАН-В, номер шасі НОМЕР_1 , реєстраційний номер НОМЕР_2 , законним власником якого є ОСОБА_4 .
Згідно автоматизованого розподілу клопотання про скасування арешту з майна розподілено на слідчу суддю Октябрського районного суду м. Полтави ОСОБА_5 та призначено до розгляду на 24 листопада 2022 року.
Заяву про відвід обґрунтовано заявником тим, що йому надає правову допомогу адвокат ОСОБА_3 .. Заявник зазначає, що йому відомо про те, що слідчій судді ОСОБА_5 достеменно відомо, що за її заявою 01.07.2021 р. відкрито виконавче провадження ВП №65944709 на підставі виконавчого листа №554/2570/17, який виданий 08.06.2021 р. про стягнення з мене боргу на користь ОСОБА_5 ..
У рамках даного виконавчого провадження я є боржником, а ОСОБА_5 є стягувачем.
09 жовтня 2022 року слідча суддя ОСОБА_5 опублікувала на своїй сторінці Фейсбук статтю «Адвокат Ковжога не хоче підтримувати ЗСУ?», в якій суддя посилається на посилання в якому можна прочитати «чому полтавський «рішало» платить судді», в якій суддя пише, що «із початком масштабного вторгнення рф виплати припинилися» і у якій сумі потім почали надходити виплати. У статті суддя пише, що «Ковжога не бідує. Останнє я в нього не відбираю. Клієнтів у нього вистачає». До статті ОСОБА_5 прикріпила фото та зазначила «Чорно-білу світлину із зображенням Ковжоги запропонував мені ОСОБА_6 . Обличчя супутниці Ковжоги «розмазано» з міркувань дотримання вимог конфіденційності».
Дані обставини прямо вказують на те, що у слідчої судді Октябрського районного суду м. Полтави ОСОБА_5 при розгляді даної справи виник конфлікт інтересів і вона зобов?язана була взяти самовідвід.
Отже, слідча суддя Октябрського районного суду м. Полтави ОСОБА_5 не заявила самовідвід, а тому користуючись наданим правом, заявник та його представник заявили відвід слідчій судді Октябрського районного суду м. Полтави ОСОБА_5 .
Крім того, заявник посилається на обставини, які викликають сумніви у неупередженості слідчої судді ОСОБА_5 при розгляді будь-якої справи, де я є або буду стороною по справі.
Представник заявника наголошує також на тому, що по кримінальному провадженні, яке внесено до ЄРДР за фактом спричинення ОСОБА_5 тілесних ушкоджень, слідча суддя звинувачує представника у причетності до її побиття та організації нападу на неї.
Слідча суддя Октябрського районного суду м. Полтави ОСОБА_5 висловлювалася, як у соціальній мережі, так і при розгляді моїх заяв про її відвід, що ОСОБА_3 спеціально підбирає клієнтів, які потім при розгляді у суді потрапляють у її провадження.

23 червня 2022 року Етична рада прийняла рішення №15 «Про невідповідність кандидата на посаду члена Вищої ради правосуддя ОСОБА_5 критеріям професійної етики та доброчесності для зайняття посади члена Вищої ради правосуддя».
Відповідно до вимог п. 4 ч. 1 ст. 75 КПК України, суддя не може брати участь у кримінальному провадженні за наявності обставин, які викликають сумнів у його неупередженості.

У судове засідання адвокат ОСОБА_3 не з`явився, до суду подав заяву, у якій підтримав заявлений відвід, наполягав на його задоволенні.
Суд, заслухавши думку учасників процесу, дослідивши матеріали справи, матеріали долучені адвокатом, дійшов висновку, що заява підлягає задоволенню з наступних підстав.
Згідно з п. 4 ч. 1 ст. 75 КПК України слідчий суддя, суддя або присяжний не може брати участь у кримінальному провадженні за наявності інших обставин, які викликають сумнів у його неупередженості.
Згідно зі ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» від 23 лютого 2006 року № 3477-IV суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду як джерело права.
Відповідно до пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ратифікованої Законом України від 17 липня 1997 року № 475/97-ВР кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.
Презумпція особистої неупередженості діє до тих пір, поки не доведено інше.
Із практики Європейського суду з прав людини випливає, що важливим питанням є питання довіри, яку суди повинні вселяти в громадськість у демократичному суспільстві.
У справі «Білуха проти України» від 09 листопада 2006 року («Belukha v. Ukraine», заява № 33949/02) Європейський суд з прав людини з посиланням на його усталену практику вказав, що наявність безсторонності відповідно до п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод повинна визначатися за суб`єктивним та об`єктивним критеріями. Відповідно до суб`єктивного критерію беруться до уваги особисті переконання та поведінка окремого судді, тобто чи виявляв суддя упередженість або безсторонність у даній справі. Відповідно до об`єктивного критерію визначається, серед інших аспектів, чи забезпечував суд як такий та його склад відсутність будь-яких сумнівів у його безсторонності. Стосовно суб`єктивного критерію, особиста безсторонність суду презюмується, поки не надано доказів протилежного. При цьому Європейський суд з прав людини вказує на те, що при вирішенні питання, чи є у справі обґрунтовані причини побоюватися, що певний суддя був небезсторонній, позиція заінтересованої особи є важливою, але не вирішальною. Вирішальним все ж є те, чи можна вважати такі побоювання об`єктивно обґрунтованими.
Будь-який суддя, у відношенні якого існує легітимний привід боятися відсутності безсторонності, має вийти зі справи» (рішення у справі «Мікаллеф проти Мальти», «Денисов проти України»). Слово «боятися» підкреслює допустиму ірраціональність сумніву. Обставини prima facie вбачаються інтуїтивно, вони не передбачають раціонального аналізу. Сумніви можуть бути фактично необґрунтованими; достатньо того, що у розумної людини, на її перший погляд, вони викликають побоювання упередженості суду.
На думку суду, з метою уникнення у сторони кримінального провадження будь-яких сумнівів в об`єктивності та неупередженості слідчого судді при розгляді даної справи, заявлений у справі відвід судді ОСОБА_5 підлягає задоволенню.
Керуючись статтями 75, 80-81, 376 КПК України, слідчий суддя
УХВАЛИВ:
Заяву адвоката ОСОБА_3 в інтересах власника майна ОСОБА_4 про відвід слідчого судді Октябрського районного суду м. Полтави ОСОБА_5 при розгляді

справи № 554/4919/22 за клопотанням ОСОБА_3 в інтересах власника майна ОСОБА_4 про скасування арешту майна, а саме транспортного засобу марки ЗАЗ, модель ТF699Р, тип загальний легковий-загальний СЕДАН-В, номер шасі НОМЕР_1 , реєстраційний номер НОМЕР_2 , законним власником якого є ОСОБА_4 задовольнити.
Справу передати до канцелярії суду для визначення слідчого судді, у порядку, встановленому чинним КПК України.
Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1