Справа № 597/920/22
Провадження № 1-кп/597/63/2022
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"07" грудня 2022 р. м. Заліщики

Заліщицький районний суд Тернопільської області у складі: головуючий - суддя ОСОБА_1 ; секретар судового засідання ОСОБА_2 ; учасники провадження: прокурор ОСОБА_3 , представник потерпілої сторони ОСОБА_4 , обвинувачена ОСОБА_5 , захисник ОСОБА_6 ,

розглянувши клопотання представника потерпілої сторони ОСОБА_4 та обвинуваченої ОСОБА_5 про закриття кримінального провадження у зв`язку з дійовим каяттям,

ВСТАНОВИВ:

До Заліщицького районного суду Тернопільської області надійшли матеріали кримінального провадження № 0000156 від 25.05.2021 року щодо ОСОБА_5 за обвинуваченням у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 367 КК України.

В судовому засіданні представник потерпілої сторони ОСОБА_4 та ОСОБА_5 , заявили клопотання про закриття кримінального провадження у зв`язку з дійовим каяттям обвинуваченої.

Заслухавши думки учасників провадження суд прийшов до такого висновку.

Для застосування ст. 45 КК України необхідно встановити, що після вчинення вперше кримінального проступка або необережного нетяжкого злочину щиро покаялася, активно сприяла розкриттю кримінального правопорушення і повністю відшкодувала завдані нею збитки або усунула заподіяну шкоду, крім випадків вчинення корупційних кримінальних правопорушень або кримінальних правопорушень, пов`язаних з корупцією, порушень правил безпеки дорожнього руху або експлуатації транспорту особами, які керували транспортними засобами у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебували під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Корупційними кримінальними правопорушеннями відповідно до КК України вважаються кримінальні правопорушення, передбачені ст. 191, 262, 308, 312, 313, 320, 357, 410, у випадку їх вчинення шляхом зловживання службовим становищем, а також кримінальні правопорушення, передбачені ст. 210, 354, 364, 364-1, 365-2, 368-369-2 цього Кодексу. Кримінальними правопорушеннями, пов`язаними з корупцією, відповідно до цього Кодексу вважаються кримінальні правопорушення, передбачені ст. 366-2, 366-3 цього Кодексу.

Згідно з п. 1 ч. 2 ст. 284 КПК у разі звільнення особи від кримінальної відповідальності суд закриває кримінальне провадження. За правилами ч. 8 вказаної статті, закриття кримінального провадження на підставі, передбаченій п. 1 ч. 2 цієї ж статті не допускається лише у випадку, коли підозрюваний, обвинувачений проти цього заперечує. У цьому разі розгляд кримінального провадження продовжується в загальному порядку.

Положеннями ч. 4 ст. 286 КПК визначено, що в разі, якщо під час судового розгляду сторона у кримінальному провадженні звернеться до суду з клопотанням про звільнення обвинуваченого від кримінальної відповідальності, суд має невідкладно розглянути таке клопотання. Ця норма, як і положення ст. 45 КК є імперативними нормами, які передбачають не право суду, а його обов`язок розглянути відповідне питання.

Правилами ч. 3 ст. 288 КПК передбачено, що суд своєю ухвалою закриває кримінальне провадження та звільняє обвинуваченого від кримінальної відповідальності у випадку встановлення підстав, передбачених законом України про кримінальну відповідальність.

Під службовою недбалістю (ст. 367 КК України) слід розуміти невиконання або неналежне виконання службовою особою своїх службових обов`язків через несумлінне ставлення до них, що завдало істотної шкоди охоронюваним законом правам, свободам та інтересам окремих громадян, державним чи громадським інтересам або інтересам окремих юридичних осіб.

Згідно ч. 2 ст. 367 КК України те саме діяння, якщо воно спричинило тяжкі наслідки, - карається позбавленням волі на строк від двох до п`яти років з позбавленням права обіймати певні посади чи займатися певною діяльністю на строк до трьох років та зі штрафом від двохсот п`ятдесяти до семисот п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або без такого.

Передбачений ч. 2 ст. 367 КК України склад злочину, як і будь-який інший, містить обов`язкові елементи: суб`єкт, суб`єктивна сторона, об`єкт, об`єктивна сторона.

Відповідно до нормативного визначення об`єктивна сторона недбалості передбачає несумлінне ставлення службової особи до службових обов`язків, які на неї покладені, що виражається: в їх невиконанні або у неналежному виконанні; у спричиненні істотної шкоди (ч. 1 ст. 367 КК України) або у тяжких наслідках (ч. 2 ст. 367 КК України); і таке ставлення перебуває в причинному зв`язку із зазначеними наслідками.

Невиконання або неналежне виконання службовою особою своїх службових обов`язків може виявлятися не лише в одноразовій бездіяльності або дії, а й у тривалій бездіяльності або ряді дій, виконаних неналежним чином.

З суб`єктивної сторони цей злочин характеризується злочинною самовпевненістю (службова особа передбачає, що внаслідок невиконання чи неналежного виконання нею своїх службових обов`язків правам і законним інтересам може бути завдано істотну шкоду, але легковажно розраховує на її відвернення) або злочинною недбалістю (службова особа не передбачає, що в результаті її поведінки може бути завдано істотну шкоду, хоча повинна була і могла це передбачити).

У цьому кримінальному провадженні встановлено і ніким не оспорюється, що ОСОБА_5 як головний бухгалтер Товстенської селищної ради відповідно до своїх службових обов`язків мала діяти відповідно до приписів розділу 2 Інструкції головного бухгалтера. Однак, неналежне виконання службовою особою своїх службових обов`язків через несумлінне ставлення до них, спричинило тяжкі наслідки охоронюваним законом державним інтересам, що виразилося у завданні Товстенській селищній раді майнової шкоди на суму 297 280 грн. 51 коп.

Наведене в обвинувальному акті формулювання форми вини обвинуваченої («неналежне виконання службовою особою своїх службових обов`язків через несумлінне ставлення до них, що спричинило тяжкі наслідки охоронюваним законом державним інтересам»), відповідає вимогам ст. 24, 25 КК України.

У постанові Пленуму Верховного Суду України № 12 від 23.12.2005 року «Про практику застосування судами України законодавства про звільнення особи від кримінальної відповідальності», зокрема у п. 3 надано роз`яснення щодо звільнення особи від кримінальної відповідальності у зв`язку з дійовим каяттям та можливе в разі вчинення нею вперше злочину невеликої тяжкості.

Дійове каяття полягає в тому, що після вчинення злочину особа щиро покаялась, активно сприяла його розкриттю та повністю відшкодувала завдані збитки або усунула заподіяну шкоду. Відсутність хоча б однієї із зазначених складових дійового каяття виключає звільнення особи від кримінальної відповідальності за ст. 45 КК України. Виняток можуть становити лише випадки вчинення злочину чи замаху на нього, внаслідок яких не заподіяно шкоду або не завдано збитки.

Обов`язковою підставою звільнення від кримінальної відповідальності за вказаною вище статтею є виконання усіх умов та підстав передбачених такою.

Активним сприянням розкриттю злочину слід вважати надання особою органам дізнання або досудового слідства будь-якої допомоги в установленні невідомих їм обставин справи.

Так, представник потерпілої сторони, обвинувачена та її захисник, обґрунтовуючи клопотання про звільнення ОСОБА_5 від кримінальної відповідальності у зв`язку з дійовим каяттям, зазначають про наявність зазначених ст. 45 КК України ознак дійового каяття, зокрема таких, як визнання вини, негативне оцінювання кримінального правопорушення, активне сприяння розкриттю злочину та відсутність будь-яких претензій матеріального характеру до обвинуваченої.

Суд зазначає, що твердження про наявність активного сприяння розкриттю злочину, заявники мотивують виключно виходячи з того, що ОСОБА_5 повністю визнала свою вину у вчиненому, тим самим ототожнюючи поняття визнання вини обвинуваченої з активним сприянням розкриттю злочину. При цьому, жодної іншої мотивації, щодо наявності у неї активного сприяння розкриттю злочину, як під час самого судового розгляду клопотання про звільнення від кримінальної відповідальності на підставі ст. 45 КК України, так і на стадії досудового розслідування не наведено.

Сам по собі факт визнання обвинуваченою вини і надання нею показів на досудовому слідстві не можуть слугувати доказом в щирості її розкаяння та відповідно активним діям щодо сприяння нею досудовому слідству. Надана виконавчим комітетом Товстенської селищної ради суду довідка від 05.10.2022 року про перечислення їй грошових коштів у відшкодування збитків не містить взагалі в собі будь-яких визначених ознак позитивних тенденцій у поведінці обвинуваченої.

Також суд відзначає, що на час розгляду справи у суді обвинуваченою, так і не відшкодовані витрати на залучення експертів у кримінальному провадженні за проведення судово-економічної експертизи у розмірі 15 101 грн. 60 коп.

З огляду на встановлено суд вважає, що клопотання представника потерпілої сторони ОСОБА_4 та обвинуваченої ОСОБА_5 про закриття кримінального провадження у зв`язку з дійовим каяттям задоволенню не підлягає.

Керуючись ст. 45 КК України, ст. 284-286, 288, 350, 372, 392 КПК України,

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання представника потерпілої сторони ОСОБА_4 та обвинуваченої ОСОБА_5 про закриття кримінального провадження у зв`язку з дійовим каяттям, - залишити без задоволення.

Ухвала окремому оскарженню не підлягає. Заперечення проти цієї ухвали можуть бути включені дот апеляційної скарги на судове рішення.

Суддя: ОСОБА_1