Золотоніський міськрайонний суд Черкаської області
Справа № 695/1285/23
номер провадження 1-кс/695/420/23
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

14 квітня 2023 рокум. Золотоноша

Слідчий суддя Золотоніського міськрайонного суду

Черкаської області Ватажок- ОСОБА_1 ,

за участі: секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

третьої особи, щодо майна якої вирішується клопотання про арешт ОСОБА_3 ,

розглянувши у судовому засіданні клопотання прокурора Чорнобаївського відділу Золотоніської окружної прокуратури ОСОБА_4 про арешт майна,

ВСТАНОВИВ:

Прокурор Чорнобаївського відділу Золотоніської окружної прокуратури ОСОБА_4 звернувся до суду з клопотанням про арешт майна у кримінальному провадженні, відомості про яке внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000212 від 08.04.2023 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 249 КК України.

В обґрунтування клопотання зазначено, що 08.04.2023 до ВПД № 2 Золотоніського РВП ГУНП в Черкаській області надійшло повідомлення від начальника СРПП ВПД №2 Золотоніського РВП ГУНП в Черкаській області ОСОБА_5 , який повідомив про те, що на прибережній території Сулинського заказника в адміністративних межах с. Лящівка Золотоніського району Черкаської області гр. ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 займався незаконним виловом риби за допомогою риболовецьких месинових сіток.

За даним фактом 08.04.2023 розпочато кримінальне провадження, яке внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000212, за ознаками кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 249 КК України.

На місце пригоди була відразу направлена слідчо-оперативна група з метою невідкладного фіксування місця вчинення кримінального правопорушення та вилучення речових доказів.

08 квітня 2022 року старшим слідчим Золотоніського РВП ГУНП в Черкаській областi майором поліції ОСОБА_6 проведено огляд місця події на ділянці автодороги сполучення Бориспіль-Запоріжжя в напрямку с.Лящівка Золотоніського району Черкаської області, на відстані 300 м. від Сулинської затоки, що знаходиться в межах Сулинського заказника, у ході якого було виявлено мотоцикл «ИЖ П-2», без державного номерного знаку, дві риболовецькі месинові сітки, довжиною близько по 70 метрів, кожна, розміром вічка по 80/80 мм кожна, а також свiжо виловлену рибу виду: сазан 9 шт., лящ 11 шт., окунь 1 шт., карась 9 шт.

Оскільки вилучена риба піддається швидкому псуванню, 08.04.2023 старшим слідчим Золотоніського РВП ГУНП в Черкаській областi майором поліції ОСОБА_6 вилучену рибу передано на відповідальне зберігання керівнику ТОВ «Рибколгосп».

Мотоцикл «ИЖ П-2», без державного номерного знаку, дві риболовецькі месинові сітки, довжиною близько по 70 метрів, кожна, розміром вічка по 80/80 мм кожна вилучено до вiддiлення поліцейської дiяльностi №2 Золотоніського РВП ГУНП в Черкаській області до вирiшення питання по суті.

Згідно з свідоцтвом про реєстрацію на транспортного засобу серiї НОМЕР_1 мотоцикл марки «ИЖ П-2», номер рами НОМЕР_2 , номерний знак НОМЕР_3 пож належить ОСОБА_7 .

Постановою дізнавача від 08.04.2023 вказані предмети визнано речовими доказами у зазначеному кримінальному провадженні.

Посилаючись на те, що вилучені в ході огляду місця події у зазначеному кримінальному провадженні мотоцикл «ИЖ П-2», без державного номерного знаку, дві риболовецькі месинові сітки, довжиною близько по 70 метрів, кожна, розміром вічка по 80/80 мм кожна використано як засіб вчинення кримінального правопорушення, а вилучена риба набута в результаті вчинення кримінального проступку, накладення арешту на вказане майно є необхідним з метою забезпечення кримінального провадження, тому прокурор звернувся до суду з даним клопотанням.

У судове засідання прокурор не прибув, згідно з клопотанням просить здійснювати розгляд даного клопотання за його відсутності.

Третя особа, щодо майна якого вирішується питання про арешт ОСОБА_3 у судовому засіданні клопотання визнав частково, зазначивши, що проти накладення арешту на сітки та рибу не заперечує, оскільки ці речі не його, а в частині накладення арешту на мотоцикл просив відмовити.

Розглянувши клопотання, вивчивши додані до нього документи, слідчий суддя приходить до наступного висновку.

Відповідно до вимог ст. 173 КПК України при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати правову підставу для арешту майна; можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу); наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт майна накладається у випадках, передбачених пунктами 3, 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); можливість спеціальної конфіскації майна (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 2 частини другої статті 170 цього Кодексу); розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

Згідно з положеннями ст.170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.

Крім того, в ч. 2 ст.170 КПК України передбачено, що арешт майна допускається, в тому числі, і з метою збереження речових доказів.

Відповідно до вимог ст. 98 КПК України, речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально-протиправним шляхом.

Нормами чинного КПК України передбачено, що арешт майна з метою збереження речових доказів можливий, коли існує сукупність розумних підстав і підозр вважати, що таке майно є доказом злочину.

У відповідності до вимог ст. 171 КПК України, звертаючись з клопотанням про арешт майна, слідчий, прокурор має обґрунтувати свої вимог щодо наявності підстав для застосування такого обмежувального заходу та надати докази на підтвердження викладених у клопотанні доводів.

Не доведення вказаних обставин, згідно з положеннями ч. 1 ст. 173 КПК України, є підставою для відмови у задоволенні клопотання про арешт майна.

Сукупність наданих суду матеріалів містить достатньо підстав вважати, що вилучені 08.04.2023 під час огляду місця події на ділянці автодороги сполучення Бориспіль-Запоріжжя в напрямку с.Лящівка Золотоніського району Черкаської області, на відстані 300 м. від Сулинської затоки, що знаходиться в межах Сулинського заказника дві риболовецькі месинові сітки, довжиною близько по 70 метрів, кожна, розміром вічка по 80/80 мм кожна, а також свiжо виловлена риба виду: сазан 9 шт., лящ 11 шт., окунь 1 шт., карась 9 шт. є доказами в кримінальному провадженні в рамках досудового розсліду кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 249 КК України.

Застосування заходу забезпечення у вигляді арешту у вказаний спосіб відповідає належній правовій процедурі та завданням кримінального провадження.

Враховуючи зазначене, слідчий суддя приходить до висновку, що матеріали клопотання про арешт майна та додані до нього матеріали вказують, що вище зазначене майно може зберігати на собі сліди або містити інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, використане як знаряддя вчинення кримінального правопорушення, що вказує на його відповідність ст.98 КПК України в цій частині.

Вирішуючи клопотання прокурора в частині накладення арешту на мотоцикл марки «ИЖ П-2», без державного номерного знаку, слідчий суддя зауважує про таке.

Відповідно до ч.2 ст.173 КПК України, при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати, в тому числі: правову підставу для арешту майна; можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу); розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

Згідно із ч.1 ст.173 КПК України, слідчий суддя, суд відмовляють у задоволенні клопотання про арешт майна, якщо особа, що його подала, не доведе необхідність такого арешту, а також наявність ризиків, передбачених абзацом другим частини першої статті 170 КПК України.

Клопотання прокурора в частині накладення арешту на мотоцикл марки «ИЖ П-2», без державного номерного знаку не містить об`єктивних даних, які б вказували на те, що вказане майно може бути використане як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, а саме незаконного вилову риби, прокурором не вказано мету такого заходу забезпечення кримінального провадження, не доведено наявність ризиків, передбачених абзацом другим частини першої статті 170 КПК України.

Відтак, в задоволенні даної частини клопотання слід відмовити.

Таким чином, на підставі викладеного вище, слідчий суддя проходить до висновку, що клопотання є таким, що підлягає до задоволення частково.

Порядок зберігання арештованого майна визначено положеннями «Порядку зберігання речових доказів стороною обвинувачення, їх реалізації, технічної переробки, знищення, здійснення витрат, пов`язаних з їх зберіганням і пересиланням, схоронності тимчасово вилученого майна під час кримінального провадження», який затверджено постановою КМ України від 19.11.2012 №1104, та «Інструкції про порядок вилучення, обліку, зберігання та передачі речових доказів у кримінальних справах, цінностей та іншого майна органами дізнання, досудового слідства і суду», затвердженої наказом № 51/401/649/471/23/125 від 27.08.2010

Керуючись ст. 132, 167, 170-173, 309, 370, 372, 375 КПК України, слідчий суддя

УХВАЛИВ:

Клопотання прокурора Чорнобаївського відділу Золотоніської окружної прокуратури ОСОБА_4 про арешт майна задовольнити частково.

Накласти арешт на дві риболовецькі месинові сітки, довжиною близько по 70 метрів, кожна, розміром вічка по 80/80 мм кожна, які поміщено до полімерного мішка, та які було вилучено в ході огляду місця події 08.04.2023 в межах Сулинського заказника, який розташовано в адміністративних межах с. Лящівка, Золотоніського району, Черкаської області.

Накласти арешт на рибу виду: сазан 9 шт., лящ 11 шт., окунь 1 шт., карась 9 шт., вилучену в ході огляду місця події 08.04.2023 в межах Сулинського заказника, який розташовано в адміністративних межах с. Лящівка, Золотоніського району, Черкаської області, та дозволити її реалізацію.

У задоволенні клопотання в іншій частині відмовити.

Ухвала підлягає до негайного виконання.

На ухвалу може бути подана апеляційна скарга до Черкаського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення.

Повний текст ухвали проголошено о 08 год 05 хв 19.04.2023.

Слідчий суддя ОСОБА_8