СВЯТОШИНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М. КИЄВА
пр. № 1-кс/759/2150/23
ун. № 759/6327/23
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 квітня 2023 року м. Київ

Святошинський районний суд м. Києва у складі слідчого судді ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві клопотання прокурора відділу Київської обласної прокуратури ОСОБА_3 про накладення арешту в рамках кримінального провадження, відомості про яке внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000298 від 01.02.2022 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 364 КК України,-

У Х В А Л И В:

Прокурор відділу Київської обласної прокуратури ОСОБА_3 звернувся до Святошинського районного суду м. Києва із клопотанням про накладення арешту в рамках кримінального провадження, відомості про яке внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000298 від 01.02.2022 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 364 КК України.

Клопотання обґрунтовується тим, що Київською обласною прокуратурою здійснюється процесуальне керівництво у кримінальному провадженні № 0000298 від 01.02.2022 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 364 КК України.

В ході досудового розслідування встановлено, що службові особи місцевих рад та об`єднаних територіальних громад Київської області за попередньою змовою із службовими особами Головного управління Держгеокадастру у Київській області, шляхом зловживання службовим становищем всупереч інтересам служби, виділили близько 5000 земельних ділянок лісового фонду, які перебувають у постійному користуванні ДП «Спеціалізоване лісогосподарське підприємство «Київоблагроліс», що завдало істотної шкоди охоронюваним законом правам, свободам та інтересам держави.

Відповідно до даних публічної кадастрової карти стало відомо про те, що частина земельних ділянок лісогосподарського призначення передані у приватну власність, які накладаються на землі лісового фонду, а саме: :03:001:0038; :03:001:0039; :03:001:0040; :03:001:0041; :03:001:0042; :03:001:0043; :03:001:0037; :03:001:0057; :03:001:0055; :03:001:0054; :03:001:0053; :03:001:0249; :03:001:0052; :03:001:0051; :03:001:0050; :03:001:0049; :03:001:0047; :03:001:0046; :03:001:0068; :03:001:0070; :03:001:0071; :03:001:0072; :03:001:0073; :03:001:0074; :03:001:0075; :03:001:0076; :03:001:0077; :03:001:0078; :03:001:0069.

За наданою інформацією ДП «Спеціалізоване лісогосподарське підприємство «Київоблагроліс» земельні ділянки з кадастровими номерами :03:001:0037; :03:001:0038; :03:001:0039; :03:001:0040; :03:001:0041; :03:001:0042; :03:001:0043 накладаються на землі лісового фонду Квартал 24 Бородянського агролісництва ДП «СЛП «Київоблагроліс» (с. Вабля) загальною площею 6,3 га, виділ 1 Бородянського агролісництва ДП «СЛП «Київоблагроліс» (с. Вабля) загальною площею 1,8 га.

Земельні ділянки з кадастровими номерами: :03:001:0057; :03:001:0055; :03:001:0054; :03:001:0053; :03:001:0249; :03:001:0052; :03:001:0051; :03:001:0050; :03:001:0049; :03:001:0047; :03:001:0046 накладаються на землі лісового фонду Квартал 24 Бородянського агролісництва ДП «СЛП «Київоблагроліс» (с. Вабля) загальною площею 6,3 га, виділ 2 Бородянського агролісництва ДП «СЛП «Київоблагроліс» (с. Вабля) загальною площею 2,6 га.

Земельні ділянки з кадастровими номерами: :03:001:0068; :03:001:0070; :03:001:0071; :03:001:0072; :03:001:0073; :03:001:0074; :03:001:0075; :03:001:0076; :03:001:0077; :03:001:0078; :03:001:0069 накладаються на землі лісового фонду Квартал 24 Бородянського агролісництва ДП «СЛП «Київоблагроліс» (с. Вабля) загальною площею 6,3 га виділ 3 Бородянського агролісництва ДП «СЛП «Київоблагроліс» (с. Вабля) загальною площею 1,9 га.

Однак, зазначені земельні ділянки відносяться до земель лісогосподарського призначення, рішення про припинення право користування на вказані земельні ділянки, в порядку передбаченого ст. ст. 83, 84, 150 Земельного кодексу України, не приймалися.

Таким чином прокурор зазначає, що вказані вище земельні ділянки є предметом правопорушення в кримінальному провадженні, а також можуть бути використані для забезпечення можливого цивільного позову та зберігатися до набрання законної сили судовим рішенням по вказаним речовим доказам у кримінальному провадженні.

17.01.2023 року винесено постанову про визнання речовими доказами земельні ділянки з кадастровими номерами :03:001:0038; :03:001:0039; :03:001:0040; :03:001:0041; :03:001:0042; :03:001:0043; :03:001:0037; :03:001:0057; :03:001:0055; :03:001:0054; :03:001:0053; :03:001:0249; :03:001:0052; :03:001:0051; :03:001:0050; :03:001:0049; :03:001:0047; :03:001:0046; :03:001:0068; :03:001:0070; :03:001:0071; :03:001:0072; :03:001:0073; :03:001:0074; :03:001:0075; :03:001:0076; :03:001:0077; :03:001:0078; :03:001:0069.

Зазначив також, що з метою всебічного, повного й неупередженого розслідування, встановлення всіх обставин, що мають значення для кримінального провадження та підлягають доказуванню, а також з метою припинення злочинної діяльності, попередження збитків, що можуть бути заподіяні Державі діями щодо перереєстрації або відчуження земельних ділянок, виникла необхідність у накладенні арешту на це майно.

Завданням накладення арешту на зазначені земельні ділянки є запобігання можливості його відчуження.

Застосування зазначених обмежень наддасть змогу зупинити можливе подальше відчуження земельних ділянок та попередити заподіяння збитків Державі до встановлення всіх обставин вчиненого кримінального правопорушення, а так само зупинити вчинення інших дій з вказаним земельними ділянками, що можуть призвести до наслідків, які перешкодять кримінальному провадженню.

Крім того, у поданому клопотанні просив на підставі ч.2 ст.172 КПК України, розглянути клопотання без повідомлення власників майна, з метою забезпечення арешту майна.

Частиною 2 статті 172 КПК України встановлено, що клопотання слідчого, прокурора, цивільного позивача про арешт майна, яке не було тимчасово вилучене, може розглядатися без повідомлення підозрюваного, обвинуваченого, іншого власника майна, їх захисника, представника чи законного представника, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо це є необхідним з метою забезпечення арешту майна.

Зважаючи на обставини викладені у поданому клопотанні, суд прийняв рішення про розгляд клопотання без повідомлення власників майна задля забезпечення арешту майна.

У судове засідання прокурор не з`явився, через канцелярію суду подав заяву про розгляд клопотання про арешт майна без його участі. Клопотання просив задовольнити у повному обсязі.

У відповідності до положень ст.26 КПК України, сторони кримінального провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та спосіб, передбачених цим Кодексом.

Зважаючи на ці положення закону та враховуючи принцип диспозитивності, суд визнав можливим прийняти рішення по суті клопотання за відсутності осіб, які не з`явилися, оскільки їх неприбуття не перешкоджає розгляду клопотання на підставі наданих доказів.

Відповідно до ч. 4 ст. 107 КПК України, у разі неприбуття в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у судовому провадженні, чи в разі, якщо відповідно до положень цього Кодексу судове провадження здійснюється судом за відсутності осіб, фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження в суді не здійснюється.

Дослідивши клопотання та додані до нього докази, слідчий суддя дійшов висновку про наявність підстав для задоволення зазначеного клопотання, виходячи з наступного.

Судом встановлено, що у провадженні Головного управління Національної поліції в Київській області перебувають матеріали кримінального провадження, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000298 від 01.02.2022 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 364 КК України.

Уході досудового розслідування виникла необхідність у накладенні арешту на земельні ділянки з кадастровими номерами: :03:001:0038; :03:001:0039; :03:001:0040; :03:001:0041; :03:001:0042; :03:001:0043; :03:001:0037; :03:001:0057; :03:001:0055; :03:001:0054; :03:001:0053; :03:001:0249; :03:001:0052; :03:001:0051; :03:001:0050; :03:001:0049; :03:001:0047; :03:001:0046; :03:001:0068; :03:001:0070; :03:001:0071; :03:001:0072; :03:001:0073; :03:001:0074; :03:001:0075; :03:001:0076; :03:001:0077; :03:001:0078; :03:001:0069, із забороною державним органам та органам нотаріату здійснювати будь-які реєстраційні дії в тому числі і реєстрацію (перереєстрацію), пов`язану з відчуженням, зміною, поділом, заставою або іншого виду зміни власників, будівництва на них об`єктів нерухомості, а також забороною здійснення вирубки зелених насаджень (лісових насаджень), із забороною відділу містобудування та архітектури місцевих рад вчиняти дії по видачі містобудівних умов та обмежень забудови земельних ділянок, із забороною Державним органам вчиняти дії по реєстрації дозвільних документів на забудову земельної ділянки.

Відповідно до ч. 1 ст. 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально-протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально-протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Судом встановлено, що вказані земельні ділянки визнані речовими доказами у кримінальному провадженні (а.с. 116-117).

Згідно інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно власником земельної ділянки з кадастровим номером :03:001:0038 являється ОСОБА_4 .

Згідно інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно власником земельної ділянки з кадастровим номером :03:001:0039 являється ОСОБА_4 .

Згідно інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно власником земельної ділянки з кадастровим номером :03:001:0040 являється ОСОБА_4 .

Згідно інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно власником земельної ділянки з кадастровим номером :03:001:0041 являється ОСОБА_5 .

Згідно інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно власником земельної ділянки з кадастровим номером :03:001:0042 являється ОСОБА_4 .

Згідно інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно власником земельної ділянки з кадастровим номером :03:001:0043 являється ОСОБА_4 .

Згідно інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно власником земельної ділянки з кадастровим номером :03:001:0037 являється ОСОБА_6 .

Згідно інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно власником земельної ділянки з кадастровим номером :03:001:0057 являється ОСОБА_7 .

Згідно інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно власником земельної ділянки з кадастровим номером :03:001:0055 являється ОСОБА_8 .

Згідно інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно власником земельної ділянки з кадастровим номером :03:001:0054 являється ОСОБА_4 .

Згідно інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно власником земельної ділянки з кадастровим номером :03:001:0053 являється ОСОБА_9 .

Згідно інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно власником земельної ділянки з кадастровим номером :03:001:0249 являється ОСОБА_10 .

Згідно інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно власником земельної ділянки з кадастровим номером :03:001:0052 в реєстрі відсутня.

Згідно інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно власником земельної ділянки з кадастровим номером :03:001:0051 являється ОСОБА_11 .

Згідно інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно власником земельної ділянки з кадастровим номером :03:001:0050 являється ОСОБА_12 .

Згідно інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно власником земельної ділянки з кадастровим номером :03:001:0049 являється ОСОБА_13 .

Згідно інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно власником земельної ділянки з кадастровим номером :03:001:0047 являється ОСОБА_14 .

Згідно інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно власником земельної ділянки з кадастровим номером :03:001:0046 являється ОСОБА_15 .

Згідно інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно власником земельної ділянки з кадастровим номером :03:001:0068 являється ОСОБА_16 .

Згідно інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно власником земельної ділянки з кадастровим номером :03:001:0070 являється ОСОБА_17 .

Згідно інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно власником земельної ділянки з кадастровим номером :03:001:0071 являється ОСОБА_18 .

Згідно інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно власником земельної ділянки з кадастровим номером :03:001:0072 являється ОСОБА_4 .

Згідно інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно власником земельної ділянки з кадастровим номером :03:001:0073 являється ОСОБА_19 .

Згідно інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно власником земельної ділянки з кадастровим номером :03:001:0074 являється ОСОБА_4 .

Згідно інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно власником земельної ділянки з кадастровим номером :03:001:0075 являється ОСОБА_20 .

Згідно інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно власником земельної ділянки з кадастровим номером :03:001:0076 являється ОСОБА_21 .

Згідно інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно власником земельної ділянки з кадастровим номером :03:001:0077 являється ОСОБА_4 .

Згідно інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно власником земельної ділянки з кадастровим номером :03:001:0078 являється ОСОБА_22 .

Згідно інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно власником земельної ділянки з кадастровим номером :03:001:0069 являється ОСОБА_4 .

Пунктом 7 частини 1 статті 131 КПК України визначено арешт майна як захід забезпечення кримінального провадження.

Статтею 132 КПК України визначені загальні правила застосування заходів забезпечення кримінального провадження та передбачені обставини, за яких не допускається застосування заходів кримінального провадження. Серед таких обставин у ч.3 ст.132 КПК України передбачено, що: 1) існує обґрунтована підозра щодо вчинення кримінального правопорушення такого ступеня тяжкості, що може бути підставою для застосування заходів забезпечення кримінального провадження; 2) потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи особи, про який ідеться в клопотанні слідчого, дізнавача, прокурора; 3) може бути виконане завдання, для виконання якого слідчий, дізнавач, прокурор звертається із клопотанням.

Згідно ч.5 ст.132 КПК України, для оцінки потреб досудового розслідування, слідчий суддя або суд зобов`язаний врахувати можливість без застосованого заходу забезпечення кримінального провадження отримати речі і документи, які можуть бути використані під час судового розгляду для встановлення обставин у кримінальному провадженні.

За змістом ч.1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом кримінального правопорушення, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні.

Частиною 2 зазначеної статті встановлено, що арешт майна допускається з метою забезпечення:

1) збереження речових доказів;

2) спеціальної конфіскації;

3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи;

4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Клопотання слідчого обґрунтовувалось тим, що земельні ділянки є предметом правопорушення в кримінальному провадженні, а також можуть бути використані для забезпечення можливого цивільного позову та зберігатися до набрання законної сили судовим рішенням по вказаним речовим доказам у кримінальному провадженні та тим, що 17 січня 2023 року винесено постанову про визнання речовими доказами вказані земельні ділянки. На підтвердження зазначеного, до матеріалів клопотання додано постанову про визнання речовими доказами від 17 січня 2023 року (а.с. 116-117).

Відповідно до ч.1,2 ст. 171 КПК України, з клопотанням про арешт майна до слідчого судді, суду має право звернутися прокурор, слідчий за погодженням з прокурором, а з метою забезпечення цивільного позову - також цивільний позивач.

У клопотанні слідчого, прокурора про арешт майна повинно бути зазначено: 1) підстави і мету відповідно до положень статті 170 цього Кодексу та відповідне обґрунтування необхідності арешту майна; 2) перелік і види майна, що належить арештувати; 3) документи, які підтверджують право власності на майно, що належить арештувати, або конкретні факти і докази, що свідчать про володіння, користування чи розпорядження підозрюваним, обвинуваченим, засудженим, третіми особами таким майном; 4) розмір шкоди, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою, у разі подання клопотання відповідно до частини шостої статті 170 цього Кодексу. До клопотання також мають бути додані оригінали або копії документів та інших матеріалів, якими слідчий, прокурор обґрунтовує доводи клопотання.

Частиною 2 статті 170 КПК України передбачено, що арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Відповідно до ч.3 ст.170 КПК України, у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Зважаючи на ч.1,2 ст. 173 КПК України, слідчий суддя, суд відмовляють у задоволенні клопотання про арешт майна, якщо особа, що його подала, не доведе необхідність такого арешту, а також наявність ризиків, передбачених абзацом другим частини першої статті 170 цього Кодексу.

При вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: 1) правову підставу для арешту майна; 2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу); 3) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт майна накладається у випадках, передбачених пунктами 3, 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); 3-1) можливість спеціальної конфіскації майна (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 2 частини другої статті 170 цього Кодексу); 4) розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); 5) розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; 6) наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

Суд враховує, що статтями 7, 16 КПК України встановлено, що загальною засадою кримінального провадження є недоторканість права власності. Позбавлення або обмеження права власності під час кримінального провадження здійснюється лише на підставі вмотивованого судового рішення, ухваленого в порядку, передбаченому цим Кодексом.

Згідно ст. 2 КПК України, завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Статтею 1 Протоколу №1 (1952 р.) до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод встановлено, що кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном, ніхто не може бути позбавлений свого майна, інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом або загальними принципами міжнародного права.

Відповідно до пунктів 69, 73 рішення ЄСПЛ від 23 вересня 1982 року у справі «Спорронг та Льонрот проти Швеції» (Sporrong and Lonnroth v. Sweden) будь-яке втручання державного органу у право на мирне володіння майном повинно забезпечити «справедливий баланс» між загальним інтересом суспільства та вимогами захисту основоположних прав конкретної особи. Необхідність досягнення такого балансу відображена в цілому в структурі статті 1 Першого протоколу до Конвенції. Необхідного балансу не вдасться досягти, якщо на відповідну особу буде покладено індивідуальний та надмірний тягар.

У своїх висновках ЄСПЛ неодноразово нагадував, що перша та найважливіша вимога статті 1 Протоколу 1 полягає в тому, що будь-яке втручання публічної влади в право на мирне володіння майном має бути законним: друге речення п. 1 дозволяє позбавлення власності лише «на умовах, передбачених законом», а п. 2 визначає, що держави мають право здійснювати контроль за користуванням майном шляхом введення в дію «законів». Більше того, верховенство права, один з фундаментальних принципів демократичного суспільства, є наскрізним принципом усіх статей конвенції (рішення у справах «Амюр проти Франції», «Колишній король Греції та інші проти Греції» та «Малама проти Греції»).

Зважаючи на наведені норми українського процесуального законодавства, враховуючи практику Європейського суду з прав людини, дослідивши матеріали поданого клопотання, проаналізувавши доводи та заперечення учасників судового засідання щодо необхідності накладення арешту на майно, суд дійшов висновку про наявність підстав для задоволення клопотання.

Враховуючи наведене та керуючись ст.ст. 131, 132, 170-173, 175, 309, 395 КПК України, суд -

У Х В А Л И В:

Клопотання прокурора відділу Київської обласної прокуратури ОСОБА_3 про накладення арешту в рамках кримінального провадження, відомості про яке внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000298 від 01.02.2022 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 364 КК України задовольнити.

Накласти арешт на земельні ділянки з кадастровими номерами: :03:001:0038; :03:001:0039; :03:001:0040; :03:001:0041; :03:001:0042; :03:001:0043; :03:001:0037; :03:001:0057; :03:001:0055; :03:001:0054; :03:001:0053; :03:001:0249; :03:001:0052; :03:001:0051; :03:001:0050; :03:001:0049; :03:001:0047; :03:001:0046; :03:001:0068; :03:001:0070; :03:001:0071; :03:001:0072; :03:001:0073; :03:001:0074; :03:001:0075; :03:001:0076; :03:001:0077; :03:001:0078; :03:001:0069, із забороною державним органам та органам нотаріату здійснювати будь-які реєстраційні дії в тому числі і реєстрацію (перереєстрацію), пов`язану з відчуженням, зміною, поділом, заставою або іншого виду зміни власників, будівництва на них об`єктів нерухомості, а також забороною здійснення вирубки зелених насаджень (лісових насаджень), із забороною відділу містобудування та архітектури місцевих рад вчиняти дії по видачі містобудівних умов та обмежень забудови земельних ділянок, із забороною Державним органам вчиняти дії по реєстрації дозвільних документів на забудову земельної ділянки.

Підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково.

Ухвала про арешт майна виконується негайно слідчим, прокурором.

Копія ухвали надсилається слідчому, прокурору, підозрюваному, іншим заінтересованим особам не пізніше наступного робочого дня після її постановлення.

Ухвала слідчого судді може бути оскаржена до Київського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення, а для особи, без виклику якої було постановлено ухвалу, - строк апеляційного оскарження обчислюється з дня отримання нею копії даної ухвали.

Слідчий суддя ОСОБА_1