Справа № 465/1773/17 Головуючий у 1 інстанції: ОСОБА_1
Провадження № 11-кп/811/783/22 Доповідач: ОСОБА_2
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 листопада 2022 року м. Львів

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Львівського апеляційного суду в складі:

головуючого судді - ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

секретаря судового засідання - ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Львові апеляційну скаргу прокурора у кримінальному провадженні - прокурора Франківської окружної прокуратури м. Львова ОСОБА_6 , на ухвалу судді Франківського районного суду м. Львова ОСОБА_1 , про самовідвід у справі № 465/1773/17 відносно ОСОБА_7 , обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 389 КК України
за участю:

прокурора - ОСОБА_6

встановила:

Прокурор подала апеляційну скаргу на ухвалу Франківського районного суду м.Львова від 13.07.2022 якою суддя ОСОБА_1 задовольнив свою заяву про самовідвід у розгляді справи 465/1773/17, з підстав несанкціонованого втручання в АСДС Франківського районного суду м. Львова шляхом внесення неправдивих відомостей «відсутня спеціалізація» при її розподілі між суддями 27.03.2017 року з призначенням саме цього судді. Матеріали судової справи № 465/1773/17, судове провадження № 1кп/465/1090/22 передати до канцелярії суду для реєстрації та здійснення розподілу між суддями у порядку, визначеному ст. 35 КПК України.
Прокурор просить скасувати оскаржувану ухвалу та призначити новий розгляд в суді першої інстанції .
В обґрунтування своїх апеляційних вимог прокурор покликається, що оскаржувана ухвала є незаконною та підлягає скасуванню з підстав істотного порушення вимог кримінального процесуального законодавства. Вказує, що оскаржуваною ухвалою судді ОСОБА_1 задоволено його ж заяву про самовідвід у даному кримінальному провадженні, яке перебувало на його розгляді.
Апелянт зазначає, що заява про самовідвід головуючого у даній справі ОСОБА_1 у порядку, передбаченому нормами ст.ст. 80-82 КПК України не розглядалась, натомість всупереч цим процесуальним нормам була вирішена ним самостійно. Подальше вирішення справи складом суду, якому вона була передана після винесення оскаржуваної ухвали від 13.07.2022 і на її підставі, буде таким, що проведено з порушенням вимог щодо порядку визначення складу суду у кримінальному провадженні, оскільки, як зазначено вище, питання про самовідвід судді, на розгляді якого перед тим перебувала справа, не було вирішено належно, в спосіб і в порядку, встановленому нормами ст.ст. 80-82 КПК України.

У зв`язку з викладеним апелянт вважає, що у даному випадку, винесенням оскаржуваної ухвали від 13.07.2022 судом першої інстанції було допущено істотне порушення вимог кримінального процесуального закону, а тому така ухвала підлягає скасуванню, з метою забезпечення можливості подальшого вирішення питання про відвід (самовідвід) судді у даному кримінальному провадженні та, як наслідок, забезпечення можливості його належного розгляду, з дотриманням норм кримінального процесуального законодавства, що встановлює порядок вирішення таких питань.

Щодо оскарження даної ухвали в апеляційному порядку, прокурор покликається на положення ст. 392 КПК України та вказує, що процесуальним законодавством окремо не регламентовано порядок оскарження ухвал про відвід судді, однак можуть бути оскаржені судові рішення, які були ухвалені судами першої інстанції та не набрали законної сили, зокрема інші ухвали у випадках передбачених КПК України. Однак ухвалою колегії суддів Першої судової палати Касаційного суду Верховного Суду від 06.03.2018 у справі № 51-499км17 визначено, що апеляційні суди мають не тільки повноваження, але й обов`язок розглядати скарги на рішення суддів, якщо ставиться питання про вихід за межі компетенції, навіть якщо такі повноваження експліцитно не визначені у процедурних нормах.
Заслухавши доповідача, думку прокурора про задоволення апеляційних вимог, вивчивши матеріали кримінального провадження, дослідивши доводи поданої апеляційної скарги, колегія суддів дійшла наступного висновку.
Відповідно до ч. 1 ст. 404 КПК України, суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Статтею 370 КПК України передбачено, що судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим.

На розгляд Франківського районного суду м. Львова знаходиться обвинувальний акт та реєстр матеріалів досудового розслідування у кримінальному провадженні № 0000090 від 12 жовтня 2016 року, який поступили до Франківського районного суду м. Львова 27 березня 2017 року від заступника керівника Львівської місцевої прокуратури № 3 ОСОБА_8 та відповідно до протоколу про автоматизований розподіл судової справи між суддями, у цей же день переданий судді ОСОБА_1 .
Відповідно до ухвали судді від 29.03.2017 року призначено підготовче судове засідання з розгляду обвинувального акту, яке неодноразово переносилося у зв`язку з неявкою підсудного, що стало причиною для прийняття судом рішення про його привід, а відтак розшук і зупинення провадження. Підстави таких рішень викладені в ухвалах.
У зв`язку з відсутністю результатів розшуку, що неодноразово підтверджувалося відповідями на запити суду, судове провадження було відновлено, а обвинувальний акт повернуто прокурору.
Не погоджуючись із рішенням суду, прокурором подано апеляційну скаргу на ухвалу, за результатами розгляду якої, колегія апеляційного суду скасувала ухвалу суду першої інстанції та призначила новий розгляд кримінального провадження в суді першої інстанції тим самим складом суду.
Підстави такого рішення викладені в ухвалі Львівського апеляційного суду від 14 червня 2022 року. Матеріали кримінального провадження № 0000090 від 12 жовтня 2016 року з Львівського апеляційного суду повернуті до суду першої інстанції 11 липня 2022 року та відповідно до протоколу і звіту про передачу судової справи раніше визначеному складу суду, передані судді ОСОБА_1 .
Вирішуючи питання передбачені ст. 75 та 76 КПК України, суддя ОСОБА_1 вважав, що не можу брати участь у кримінальному провадженні та не маю права брати участь у новому провадженні після скасування ухвали, оскільки така участь прямо суперечить вказаним нормам Закону.
В ухвалі суддя зазначив, що після повернення прокурору обвинувального акту, мною - суддею, в ході підготовки доповіді на збори суддів Франківського районного суду м. Львова було виявлено (на його думку), що розподіл вказаної судової справи 27.03.2017 року відбувся із застосуванням несанкціонованого втручання у АСДС Франківського районного суду шляхом внесення неправдивих відомостей про «відсутність спеціалізації» у суддів Франківського районного суду м. Львова , а саме у суддів у суддів ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 . Крім цього, у звіті вказується, кількість суддів яких визначено на поточну спеціалізацію: 7, і, це не відповідало дійсності, зважаючи, що спеціалізація суддів Франківського районного суду м. Львова як на той час, так і на даний, відсутня за виключенням проваджень з неповнолітніми.
Відповідно до ч. 1 ст. 9 КПК України під час кримінального провадження суд, слідчий суддя, прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий, інші службові особи органів державної влади зобов`язані неухильно додержуватися вимог Конституції України, цього Кодексу, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, вимог інших актів законодавства.
Згідно частин 1 та 3 ст. 81 КПК України у разі заявлення відводу слідчому судді або судді, який здійснює судове провадження одноособово, його розглядає інший суддя цього ж суду, визначений у порядку, встановленому частиною третьою статті 35 цього Кодексу. Питання про відвід вирішується в нарадчій кімнаті вмотивованою ухвалою слідчого судді, судді (суду).
Тобто, заява про самовідвід судді, який здійснює судове провадження одноособово, підлягає розгляду іншим суддею цього ж суду, визначеним у порядку, встановленому ст.35 КПК України, із дотриманням вимог, передбачених ч. 3 ст. 81 КПК України.
Натомість, у порушення наведених вище положень кримінального процесуального закону, письмової заяви про самовідвід судді ОСОБА_1 , як такої у матеріалах справи немає, але після передачі судової справи згідно автоматизованого розподілу справи від 11.07.2022, ним було винесено ухвалу про самовідвід та вирішено самостійно питання самовідводу викладене в ухвалі від 13.07.2022.
Подавши на вказане рішення апеляційну скаргу прокурор вказує, що хоча кримінальним процесуальним законодавством окремо не регламентовано порядок оскарження ухвал про відвід судді, однак оскаржувана ухвала є незаконною, що є істотним порушенням вимог кримінального процесуального законодавства, адже заява про самовідвід суддів ОСОБА_1 не була вирішена у порядку встановленому кримінальним процесуальним законом, що у свою чергу, ставить під сумнів законність складу суду, визначеного для розгляду судової справи у порядку ст. 35 КПК України після постановлення оскаржуваної ухвали про відвід судді.
Колегія суддів враховує, що у системі окремого оскарження ухвал, постановлених під час судового провадження в суді першої інстанції до ухвалення судових рішень, передбачених ч. 1 ст. 392 КПК України, діють визначені законом обмеження.
Колегія суддів вважає, що у випадку постановлення місцевим судом під час судового провадження ухвали, яка не підлягає окремому оскарженню, проте постановлена у спосіб, не передбачений КПК України, тобто з істотним порушенням вимог кримінального процесуального закону, відтак є незаконною, що, у свою чергу, ставить під сумнів законність подальших процесуальних дій та прийнятих рішень у справі, суд апеляційної інстанції має обов`язок розглянути скаргу на таке судове рішення, навіть якщо такі повноваження експліцитно не визначені у процедурних нормах.
За наведених вище обставин, колегія суддів вважає, що ухвала судді Франківського районного суду м. Львова ОСОБА_1 від 13.07.2022 про задоволення його ж самовідводу у кримінальному провадженні щодо ОСОБА_7 постановлена у спосіб не передбачений КПК України, що беззаперечно свідчить про незаконність такої ухвали, а відтак є істотним порушенням вимог кримінального процесуального закону.
Згідно п.3 ч.1 ст.409 КПК України істотне порушення вимог кримінального процесуального закону є підставою для скасування або зміни судового рішення при розгляді справи в суді апеляційної інстанції.
З врахуванням зазначеного вище колегія суддів дійшла переконання, що апеляційна скарга прокурора є обґрунтованою, а тому ухвалу Франківського районного суду м. Львова від 13.07.2022. про задоволення самовідводу судді ОСОБА_1 у кримінальному провадженні щодо ОСОБА_7 підлягає скасуванню.
При цьому, колегія суддів вважає, що скасування оскаржуваної ухвали, за відсутності вирішення у встановленому КПК України порядку заяви головуючого у справі судді ОСОБА_1 про самовідвід, а також за відсутності у матеріалах даної справи самої заяви судді ОСОБА_1 про самовідвід у письмовому вигляді, обумовлює необхідність призначення нового розгляду у суді першої інстанції у раніше визначеному складі суду, а саме судді Франківського районного суду м. Львова ОСОБА_1 .

Керуючись 405, 407, 409, 419 КПК України, колегія суддів,
постановила:
Апеляційну скаргу прокурору Франківської окружної прокуратури м. Львова ОСОБА_6 - задовольнити.
Ухвалу Франківського районного суду м. Львова від 13 липня 2022 року, якою суддя ОСОБА_1 задовольнив самовідвід у розгляді справи № 465/1773/17 відносно ОСОБА_7 , обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 389 КК України - скасувати та призначити новий розгляд у суді першої інстанції у раніше визначеному складі суду.
Ухвала остаточна та касаційному оскарженню не підлягає.

Головуючий:

Судді: