У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

28 грудня 2022 р. м. Полтава

Слідчий суддя Октябрського районного суду м. Полтави: ОСОБА_1 ,

за участю секретаря : ОСОБА_2 ,

за участю прокурора : ОСОБА_3 ,

за участю підозрюваного: ОСОБА_4 ,

за участю захисника: ОСОБА_5

розглянувши в залі суду в м. Полтаві клопотання старшого слідчого першого слідчого відділу (з дислокацією у м. Полтаві) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Полтаві, старшого лейтенанта Державного бюро розслідувань ОСОБА_6 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Полтава, українця, громадянина України, розлученого, з середньою освітою, перебуваючого у військовому званні «солдат», стрілець 1 відділення 1 взводу 1 роти охорони військової частини НОМЕР_1 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше судимого:

- 18.10.2019 Новосанжарським районним судом Полтавської області за ч. 1 ст. 185 КК України до покарання у виді штрафу 850 грн;

- 30.05.2019 Новосанжарським районним судом Полтавської області за ч. 1 ст. 125 КК України, закрите по ст. 46 КК України;

- 27.08.2020 Новосанжарським районним судом Полтавської області за ч. 2 ст. 125 КК України до покарання у виді штрафу 850 грн, закрите на підставі п. 7 ч. 1 ст. 284, 314, 369, 372 КПК України;

- 17.05.2021 Новосанжарським районним судом Полтавської області за ч. 2 ст. 125 КК України до покарання у виді арешту строком 3 місяці

підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 405 КК України

матеріали кримінального провадження, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000076 від 06.10.2022, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 405, ч. 2 ст. 406 КК України,

ВСТАНОВИВ:

Першим слідчим відділом (з дислокацією у м. Полтаві) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Полтаві, здійснюється досудове розслідування кримінального провадження №0000076 від 06.10.2022, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 405, ч. 2 ст. 406КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що згідно з наказом командира військової частини НОМЕР_2 (по стройовій частині) від 09.08.2022 № 9, солдата ОСОБА_4 , призначеного наказом командира 831 бригади тактичної авіації (по особовому складу) від 05 серпня 2022 року №43-РС на посаду стрільця відділення охорони взводу охорони роти охорони військової частини НОМЕР_2 , ВОС-1000915А, який прибув із військової частини НОМЕР_3 , АДРЕСА_3 , з 09.08.2022 зараховано до списків особового складу частини, всі види забезпечення та на харчування за Каталогом продуктів харчування з 09.09.2022 до військової частини НОМЕР_3 .

Відповідно до приписів ст. ст. 2, 4, 24 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», старший солдат ОСОБА_7 , та солдат ОСОБА_4 є військовослужбовцями військової служби за призовом осіб із числа резервістів, на особливий період.

Згідно ст. 28 Статуту внутрішньої служби, єдиноначальність є одним із принципів будівництва і керівництва Збройними Силами України і полягає в:наділенні командира (начальника) всією повнотою розпорядчої влади стосовно підлеглих і покладенні на нього персональної відповідальності перед державою за всі сторони життя та діяльності військової частини, підрозділу і кожного військовослужбовця; наданні командирові (начальникові) права одноособово приймати рішення, віддавати накази; забезпеченні виконання зазначених рішень (наказів), виходячи із всебічної оцінки обстановки та керуючись вимогами законів і статутів Збройних Сил України.

Згідно ст. 29 Статуту внутрішньої служби, за своїм службовим становищем і військовим званням військовослужбовці можуть бути начальниками або підлеглими стосовно інших військовослужбовців.

Згідно ст. 30 Статуту внутрішньої служби, начальник має право віддавати підлеглому накази і зобов`язаний перевіряти їх виконання. Підлеглий зобов`язаний беззастережно виконувати накази начальника, крім випадків віддання явно злочинного наказу, і ставитися до нього з повагою.

Згідно ст. 31 Статуту внутрішньої служби, начальники, яким військовослужбовці підпорядковані за службою, у тому числі і тимчасово, є прямими начальниками для цих військовослужбовців. Найближчий до підлеглого прямий начальник є безпосереднім начальником.

Згідно ст. 32 Статуту внутрішньої служби, за своїми військовими званнями начальниками є військовослужбовці сержантського і старшинського складу - для військовослужбовців рядового складу однієї з ними військової частини.

Згідно ст. 33 Статуту внутрішньої служб, військовослужбовці, які за своїм службовим становищем і військовим званням (статті 31 і 32 цього Статуту) не є стосовно інших військовослужбовців начальниками або підлеглими, можуть бути старшими чи молодшими за військовим званням.

Старші за військовим званням військовослужбовці мають право вимагати від молодших за військовим званням військовослужбовців додержання військової дисципліни, громадського порядку і форми одягу, а також правил поведінки і військового вітання. Молодші за званням військовослужбовці повинні беззастережно виконувати зазначені вимоги старших за військовим званням військовослужбовців.

Згідно 310 статті Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України «Черговий роти є начальником для усіх військовослужбовців роти рівного з ним чи нижчого військового звання».

Таким чином, старший солдат старший водій 3 роти охорони військової частини НОМЕР_2 Зеленець ОСОБА_8 , на момент вчинення злочину є безпосереднім та прямим начальником стрільця відділення охорони взводу охорони роти охорони військової частини НОМЕР_2 , солдата ОСОБА_4 .

Згідно вимог ст.ст. 65, 68 Конституції України, ст. 17 Закону України «Про оборону України», ст.ст. 1, 2, 24 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», ст.ст. 11, 16, 49, 127, 128 Статуту внутрішньої служби, ст.ст. 1, 3, 4 Дисциплінарного статуту, військовослужбовці зобов`язані свято і непорушно дотримуватись Конституції та законів України, військової присяги, неухильно виконувати вимоги військових статутів, накази командирів, захищати суверенітет і територіальну цілісність України, забезпечувати її економічну та інформаційну безпеку, віддано служити українському народу, сумлінно, чесно та зразково виконувати військовий обов`язок, дорожити честю і гідністю військовослужбовця, не допускати негідних вчинків.

Згідно ст.ст. 11, 16 Статуту внутрішньої служби, на військовослужбовців покладаються обов`язки, свято і непорушно додержуватися Конституції України та законів України, Військової присяги, віддано служити Українському народові, сумлінно і чесно виконувати військовий обов`язок, бути хоробрим, ініціативним і дисциплінованим, беззастережно виконувати накази командирів (начальників) і захищати їх у бою, як святиню оберігати ОСОБА_9 своєї частини, постійно підвищувати рівень військових професійних знань, вдосконалювати свою виучку і майстерність, знати та виконувати свої обов`язки та додержуватися вимог статутів Збройних Сил України, знати й утримувати в готовності до застосування закріплене озброєння, бойову та іншу техніку, берегти державне майно, виявляти повагу до командирів (начальників) і старших за військовим званням, сприяти їм у підтриманні порядку і дисципліни, кожний військовослужбовець зобов`язаний виконувати службові обов`язки, що визначають обсяг виконання завдань, доручених йому за посадою, які визначаються статутами Збройних Сил України, а також відповідними посібниками, порадниками, положеннями, інструкціями.

Відповідно до ст.ст. 127, 128 Статуту внутрішньої служби, солдат у мирний і воєнний час відповідає за точне та вчасне виконання покладених на нього обов`язків і поставлених йому завдань, особисту бойову готовність, утримання своєї зброї та дорученої техніки у справному стані, збереження виданого йому майна. Солдат підпорядковується командирові відділення. Солдат зобов`язаний підтримувати на високому рівні особисту бойову готовність, досконало володіти закріпленою за ним зброєю і технікою, тримати їх завжди справними, чистими, готовими до бою; сумлінно вивчати військову справу, зразково виконувати свої службові обов`язки, засвоювати все, чого навчають командири (начальники), бути готовим до виконання завдань за призначенням; додержуватися військової дисципліни, мати охайний зовнішній вигляд, додержуватися правил особистої та колективної гігієни; виявляти повагу до командирів (начальників) і старших за військовим званням військовослужбовців, шанувати честь і гідність товаришів по службі, додержуватися правил військової ввічливості, поведінки та військового вітання; неухильно виконувати правила безпеки під час використання зброї, в роботі з технікою та в інших випадках, додержуватися правил пожежної безпеки; виконувати розпорядок дня військової частини; точно, вчасно та сумлінно виконувати накази командирів (начальників). Старший солдат є помічником командира відділення та зобов`язаний допомагати командирові відділення в навчанні солдатів, заміщувати його у разі відсутності.

Статтями 125, 126 Статуту внутрішньої служби визначено, що командир відділення в мирний і воєнний час відповідає за успішне виконання відділенням завдань за призначенням, навчання і виховання військовослужбовців відділення, їх військову дисципліну, морально-психологічний стан, охайний зовнішній вигляд, стройову та фізичну підготовку, правильне зберігання, експлуатацію і утримання в належному стані озброєння, техніки та іншого майна відділення. Командир відділення підпорядковується командиру взводу та головному сержантові взводу і є безпосереднім начальником особового складу відділення. Командир відділення зобов`язаний: підтримувати бойову готовність особового складу, озброєння і техніку відділення, забезпечувати додержання особовим складом відділення військової дисципліни, виконання правил носіння військової форми одягу, доповідати головному сержантові взводу про застосовані ним заохочення і накладені на військовослужбовців відділення стягнення; забезпечувати виконання розпорядку дня особовим складом підрозділу, вживати заходів для запобігання вчиненню правопорушень військовослужбовцями відділення; негайно доповідати командирові взводу та головному сержантові взводу про надзвичайні події у відділенні, факти порушення військової дисципліни, випадки втрати чи несправності озброєння, техніки та інших матеріальних засобів; підтримувати внутрішній порядок у відділенні, утримувати в чистоті та порядку приміщення і територію, закріплені за ним; постійно знати наявність особового складу відділення, місце його перебування та чим він займається.

Відповідно до ст. 1 Дисциплінарного статуту, військова дисципліна це бездоганне і неухильне додержання всіма військовослужбовцями порядку і правил, встановлених статутами Збройних Сил України та іншим законодавством України. Військова дисципліна ґрунтується на усвідомленні військовослужбовцями свого військового обов`язку, відповідальності за захист Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, на їх вірності Військовій присязі.

Згідно статті 4 Дисциплінарного статуту, військова дисципліна зобов`язує кожного військовослужбовця додержуватися Конституції та законів України, Військової присяги, неухильно виконувати вимоги статутів Збройних Сил України, накази командирів, виявляти повагу до командирів і один до одного, бути ввічливими і додержуватися військового етикету, поводитися з гідністю й честю, не допускати самому і стримувати інших від негідних вчинків, не вживати під час проходження військової служби (крім медичного призначення) наркотичні засоби, психотропні речовини чи їх аналоги, а також не вживати спиртні напої під час виконання обов`язків військової служби.

Проте солдат ОСОБА_4 вчинив кримінальне правопорушення проти встановленого порядку несення військової служби (військове кримінальне правопорушення), за наступних обставин:

27.09.2022, приблизно о 21 год. 35 хв (більш точний час органом досудового розслідування не встановлений) особовий склад 1 роти охорони військової частини НОМЕР_2 повертався із укриття після відбою повітряної тривоги. По дорозі в казарму черговий роти старший солдат ОСОБА_7 звернувся до стрільця відділення охорони взводу охорони роти охорони військової частини НОМЕР_2 солдата ОСОБА_4 , призваного за мобілізацією, щоб повідомити тому, що минулої ночі ОСОБА_4 кричав уві сні, чим налякав та розбудив особовий склад, а тому, якщо ОСОБА_4 буде кричали і сьогодні, 27.09.2022, ОСОБА_7 буде змушений розбудити солдата ОСОБА_4 , щоб він не заважав іншим військовослужбовцям відпочивати.

Солдат ОСОБА_4 на звернення чергового роти, старшого солдата ОСОБА_7 відповів, що він вб`є ОСОБА_7 і всю його родину, оскільки знає, де проживає сім`я старшого солдата ОСОБА_7 , при цьому ОСОБА_4 , мав ознаки алкогольного сп`яніння, вів себе агресивно та зухвало.

Повернувшись до розташування черговий роти старший солдат ОСОБА_7 , доповів відповідальному офіцерові молодшому лейтенанту ОСОБА_10 , що ОСОБА_4 знаходиться в стані алкогольного сп?яніння та погрожує йому та членам його родини фізичною розправою. Через деякий час після цього в казарму зайшов солдат ОСОБА_4 і почав погрожувати черговому роти старшому солдату ОСОБА_7 в присутності молодшого лейтенанта ОСОБА_10 , на зауваження останнього, солдат ОСОБА_4 не реагував, продовжив погрожувати черговому роти старшому солдату ОСОБА_7 та всьому особовому складу, що найближчим часом отримає доступ до зброї, наявної в підрозділі, та помститься. Про це молодший лейтенант ОСОБА_10 негайно доповів командиру 3 роти охорони ОСОБА_11 . Командир 3 роти охорони капітан ОСОБА_11 разом із заступником командира частини з морально-психологічного забезпечення підполковником ОСОБА_12 прибули в розташування, почали спілкуватися з солдатом ОСОБА_4 , щоб з`ясувати причини його поведінки та заспокоїти останнього. В свою чергу, солдат ОСОБА_4 продовжував поводити себе агресивно та зухвало, погрожував присутнім.

У подальшому, ОСОБА_11 , через чергового по частині, викликав представників військової служби правопорядку які, забезпечили доставку до медичного закладу солдата ОСОБА_4 для з`ясування стану алкогольного сп`яніння, який в процесі обстеження підтвердився, та відносно нього було складено протокол за ст. 172-20 КУпАП.

Таким чином, 27.09.2022 стрілець відділення охорони взводу охорони роти охорони військової частини НОМЕР_2 , солдат, ОСОБА_4 , вчинив погрозу вбивства начальникові черговому роти, старшому водію 3 роти охорони військової частини НОМЕР_2 , старшому солдату ОСОБА_7 , у зв`язку з виконанням ним обов`язків з військової служби, в умовах воєнного стану.

У вчиненні зазначеного кримінального правопорушення підозрюється: ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

В діях ОСОБА_4 вбачаються ознаки кримінального правопорушення, відповідальність за яке передбачена ч. 4 ст. 405 КК України, тобто кримінального правопорушення, за яке передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк від п`яти до десяти років та яке, відповідно до ст. 12 КК України, відноситься до категорії тяжких злочинів.

18.11.2022 органом досудового розслідування складено письмове повідомлення ОСОБА_4 про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 405 КК України, яке відповідно до ч. 1 ст. 278 КПК України вручено останньому.

Прохали застосувати відносно підозрюваного ОСОБА_4 ,

ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, строком на 60 днів.

В судовому засіданні прокурор підтримав клопотання та прохав його задовольнити.

Підозрюваний та захисник прохали відмовити в задоволенні клопотання , посилаючись на відсутність ризиків передбачених ст. 177 КПК України. Крім того, підозрюваний пояснив , що він не мав реальних намірів відносно погроз вбивства , а його конфлікт із ОСОБА_13 викликаний психоемоціональним стресом.

Заслухавши пояснення учасників процесу, дослідивши матеріали клопотання, слідчий суддя вважає, що воно підлягає до задоволення.

Обґрунтованість підозри ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення,передбаченого ч. 4 ст. 405 КК України, підтверджується зібраними в кримінальному провадженні доказами, а саме:

-протоколом допиту свідка ОСОБА_11 від 14.12.2022;

-протоколом допиту свідка ОСОБА_14 від 14.12.2022;

-протоколом допиту потерпілого ОСОБА_10 від 15.12.2022;

-протоколом допиту потерпілого ОСОБА_7 від 15.12.2022;

-матеріалами службового розслідування

-копією книги здавання та приймання чергування 3 роти охорони військової частини НОМЕР_2 ?

Крім того, якщо виходити з поняття «обґрунтована підозра», приведеного в

п. 175 рішення Європейського суду з прав людини від 21 квітня 2011 року у справі «Нечипорук і Йонкало проти України», то це поняття означає існування фактів і інформації, які можуть переконати об`єктивного спостерігача, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення. Вказана позиція відображена, зокрема й в рішенні Суду від 30 серпня 1990 року у справі «Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства».

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини, суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів. Забезпечення таких стандартів, як підкреслює Європейський суд з прав людини, вимагає від суду більшої суворості в оцінці порушень цінностей суспільства.

Окрім того, Європейським судом з прав людини у рішенні по справі «Мюррей проти Сполученого Королівства» зазначив, що факти, які є причиною виникнення підозри не повинні бути такими ж переконливими, як ті, що є необхідними для обґрунтування обвинувального вироку чи й просто висунення обвинувачення, черга якого надходить на наступній стадії процесу кримінального розслідування.

На теперішній час стороною обвинувачення вживаються заходи щодо встановлення всіх обставин кримінального правопорушення у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_4 , у тому числі допити свідків, відшукання речей та документів, які можуть бути використані як докази у кримінальному провадженні.

Аналізуючи поведінку підозрюваного ОСОБА_4 та матеріали кримінального провадження, слідчий суддя приходить до наступних висновків:

1. Так, ОСОБА_4 через тяжкість інкримінованого йому кримінального правопорушення може переховуватись від органів досудового розслідування, у зв`язку чим у існує достатньо підстав вважати, що у разі не застосування до ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою останній може переховуватись від органу досудового розслідування та суду на території України та/або покинути її межі, так як кримінальне правопорушення, передбачене ч. 4 ст. 405 КК України є тяжким, за вчинення якого передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від п`яти до десяти років.

Таким чином, наявний ризик, передбачений п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України, переховування від органів досудового розслідування та суду.

2. Підозрюваний ОСОБА_4 може тиснути та впливати на свідків, деякі з яких до теперішнього часу ще не допитані, у цьому ж кримінальному провадженні.

Підґрунтям такого ризику є те, що підозрюваний ОСОБА_4 , перебуваючи на свободі, може незаконно впливати як особисто, так і через третіх осіб з числа діючих військовослужбовців, на учасників кримінального провадження, з метою запобігання надання ними правдивих показань, зокрема, на свідків ОСОБА_11 , ОСОБА_14 , чи інших свідків, в тому числі з мотивів помсти їм за надані в ході досудового розслідування показання, чи з метою схилити їх у будь-який спосіб до зміни або відмови від раніше наданих ними показань, з метою уникнення притягнення до кримінальної відповідальності.

Вказана обставина свідчить про наявність ризику, передбаченого п. 3 ч. 1

ст. 177 КПК України, незаконний вплив на свідків у цьому ж кримінальному провадженні.

3. Підозрюваний ОСОБА_4 може перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, враховуючи його нехтування положеннями чинного законодавства, а саме порушенням вимог ст. ст. 65, 68 Конституції України, ст. 17 Закону України «Про оборону України», ст.ст. 1, 2, 24 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», ст.ст. 11, 16, 49 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, ст. 1-4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, шляхом уникнення від явок до органу досудового розслідування та суду, а також не виконувати покладені на нього процесуальні обов`язки.

Крім того, при обранні запобіжного заходу враховано, що ОСОБА_4 , має негативну характеристику за місцем проходження служби.

Вказане також свідчить про наявність ризику, передбаченого п. 4 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином.

Відтак є достатні підстави вважати, що ризики, передбачені п.п. 1, 3, 4 ст. 177 КПК України, об`єктивно наявні, що свідчить про неможливість їх запобігання шляхом застосування до підозрюваного ОСОБА_4 інших, більш м`яких запобіжних заходів, ніж тримання під вартою.

З метою забезпечення дієвості вказаного кримінального провадження доцільно застосувати до підозрюваного ОСОБА_4 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

Більш м`який запобіжний захід, не пов`язаний з триманням підозрюваного ОСОБА_4 під вартою, не зможе запобігти вищевказаним ризикам, передбаченим статтею 177 КПК України, у зв`язку з тим, що лише повна ізоляція від суспільства може запобігти вказаним ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України, а також гарантувати виконання останнім покладених на нього процесуальних обов`язків.

Разом із цим, відповідно до ч. 7 ст. 176 КПК України, під час дії воєнного стану до військовослужбовців, які підозрюються або обвинувачуються у вчиненні злочинів, передбачених статтями 402-405, 407, 408, 429 Кримінального кодексу України, застосовується виключно запобіжний захід, визначений пунктом 5 частини першої цієї статті, тобто тримання під вартою.

Приймаючи до уваги вищевикладене, керуючись вимогами ст.176 178, 183, 194 КПК України,слідчий суддя

УХВАЛИВ:

Клопотання слідчого задовольнити.

Застосувати відносно підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, строком на 60 діб.

Строк рахувати із 28.12.2022 з 17.30 год. і до 25.02.2023 р.17 год. 30 хв.

Ухвала слідчого судді підлягає негайному виконанню.

Контроль за виконанням ухвали покласти на прокурорів та слідчих, в провадженні яких знаходиться кримінальне провадження.

Ухвала може бути оскаржена до Полтавського апеляційного суду протягом п`яти днів з часу проголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1