Провадження № 1-кс/947/1531/23
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09.02.2023 року слідчий суддя Київського районного суду м. Одеси ОСОБА_1 , при секретарі судового засідання ОСОБА_2 , за участю прокурора ОСОБА_3 , захисника підозрюваного адвоката ОСОБА_4 , підозрюваного ОСОБА_5 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Одесі клопотання старшого слідчого СУ ГУНП в Одеській області ОСОБА_6 , погоджене заступником керівника Одеської спеціалізованої прокуратури у військовій та оборонній сфері Південного регіону ОСОБА_3 , про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою в рамках кримінального провадження № 0000229 від 16.09.2022 року відносно:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Маріуполь Донецької області, громадянина України, українця, з вищою освітою, неодруженого, лікаря-психіатра КНП «Одеський обласний медичний центр психічного здоров`я», зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 332 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

Як вбачається з клопотання, ОСОБА_5 стороною обвинувачення підозрюється у тому, що він, згідно розробленого протиправного плану ОСОБА_7 та відведеної йому ролі пособника, перебуваючи на займаній посаді лікаря-психіатра Комунального некомерційного підприємства «Одеського обласного медичного центру психічного здоров`я» Одеської обласної ради, отримуючи від ОСОБА_7 , вказівки щодо формального поміщення на стаціонарне лікування осіб з метою обстеження та збору медичної документації з завідомо недостовірним діагнозом психіатричного захворювання, усував перешкоди та формально поміщав осіб на стаціонарне лікування для формального медичного обстеження медичними фахівцями в різних галузях медицини, та інструктував поведінку осіб для складання враження, що дійсно особа проявляє ознаки психічного захворювання та потребує подальше проходження лікарської комісійної комісії. Також ОСОБА_5 , підтримуючи дружні стосунки з колегами, які входять до складу лікарської комісійної комісії, за грошову винагороду впливав для прийняття рішення щодо встановлення завідомо неправдивого діагнозу психічного захворювання, що в послідуючому надавало підстави для направлення особи проходження медико - соціально експертної комісії для встановлення інвалідності та подальшого незаконного переправлення через державний кордон України.

Так, 23.09.2022 року, близько о 16 годині 04 хвилини ОСОБА_7 , реалізуючи свій прямий умисел на організацію незаконного переправлення особи через державний кордон України, з корисливих мотивів, запропонував ОСОБА_8 , варіант перетину державного кордону України у пунктах пропуску на підставі документів, а саме: медичної документації з недостовірним діагнозом з визначенням інвалідності, за грошові кошти у сумі 7000 доларів США, та розповів процедуру за сприянням лікарів КНП «ООМЦПЗ» «ООР» формального лікування на стаціонарному відділенні психіатричної лікарні та обстеження, з метою встановлення недостовірного діагнозу психічного захворювання у медичних документів, проходження лікарської комісійної комісії та МСЕК з метою отримання позитивного висновку про інвалідність та подальшого незаконного переправлення через державний кордон України.

В подальшому, 24.09.2022 року, приблизно о 14:30 годині, ОСОБА_7 , діючи умисно, з корисливих мотивів, зустрівся із ОСОБА_8 біля КНП «Одеського обласного медичного центру психічного здоров`я», розташованого за адресою: м. Одеса, вул. Воробйова, 9, де ОСОБА_8 , передав ОСОБА_7 , заздалегідь ідентифіковані імітаційні купюри, що відповідають зразкам грошових знаків Федерального резервного банку США відповідних номіналів, які знаходяться в офіційному грошовому обігу у сумі 1000 доларів США, які були в тому числі призначені для останнього та медичних працівників КНП «Одеського обласного медичного центру психічного здоров`я» ОСОБА_5 та інших невстановлених на даний час досудовим слідством лікарів Комунального некомерційного підприємства «Одеського обласного медичного центру психічного здоров`я» «Одеської обласної ради психічного здоров`я», з метою безперешкодного формального поміщення на стаціонарне лікування у відділення психіатричної лікарні ОСОБА_8 , для збору медичної документації з недостовірним діагнозом та подальшого направлення на МСЕК з метою отримання позитивного висновку про інвалідність та подальшого незаконного переправлення через державний кордон України.

Далі, ОСОБА_7 , діючи умисно та протиправно, з корисливого мотиву, відповідно до заздалегідь розробленого та погодженого плану з ОСОБА_5 та інших невстановлених на даний час досудовим слідством медичних працівників щодо поміщення ОСОБА_8 , на стаціонарне відділення № 12 КНП «Одеського обласного медичного центру психічного здоров`я», під своїм супроводом привів ОСОБА_8 , для оформлення медичної документації щодо поміщення на стаціонарне відділення до ОСОБА_5 .

Перебуваючи у своєму робочому кабінеті ОСОБА_5 , у присутності ОСОБА_7 , та ОСОБА_8 , оформив історію хвороби стаціонарно хворого ОСОБА_8 .

Після заповнення історії хвороби ОСОБА_8 , ОСОБА_5 , виписав медичний рецепт ліків які потрібно вживати ОСОБА_8 , та роз`яснив порядок їх вживання. ОСОБА_5 , при спілкуванні з ОСОБА_8 , повідомив останнього процедуру та час проходження медичних обстежень та попередив ОСОБА_8 , щоб останній намагався не потрапляти в поле зору, так як він формально рахується на лікуванні стаціонарного відділення № 12 КНП «ООМЦПЗ» «ООР».

Після розмови з ОСОБА_5 , ОСОБА_8 , покинув кабінет, в якому залишився ОСОБА_5 та ОСОБА_7 де останній згідно розробленого попереднього плану надав частину грошової винагороди у сумі 300 доларів США. Через деякий час, коли ОСОБА_7 , вийшов з кабінету ОСОБА_5 , повідомив ОСОБА_8 , про те що він уже рахується на стаціонарному лікуванні у відділенні № 12 КНП «ООМЦПЗ» «ООР».

Також, 08.10.2022 року, ОСОБА_8 , при зустрічі з ОСОБА_7 , передав заздалегідь ідентифіковані імітаційні купюри, що відповідають зразкам грошових знаків Федерального резервного банку США відповідних номіналів, які знаходяться в офіційному грошовому обігу у сумі 1000 доларів США, які в тому числі призначені для оплати послуги за виготовлення медичної документації з недостовірним діагнозом та подальшого направлення на МСЕК з метою отримання позитивного висновку про інвалідність та подальшого незаконного переправлення через державний кордон України.

10.11.2022 року ОСОБА_7 , діючи за попередньо розробленого плану отримав від ОСОБА_5 , заздалегідь виготовлену ним та іншими невстановленими на даний час досудовим розслідуванням медичними працівниками медичної документації з недостовірним діагнозом, а саме: виписний епікриз з історії хвороби та направлення на МСЕК за підписами членів лікарської комісійної комісії.

Окрім цього, 22.11.2022 року, ОСОБА_8 , при зустрічі з ОСОБА_7 , передав заздалегідь ідентифіковані імітаційні купюри, що відповідають зразкам грошових знаків Федерального резервного банку США відповідних номіналів, які знаходяться в офіційному грошовому обігу у сумі 1000 доларів США, які в тому числі призначені для оплати послуги за виготовлення медичних довідок та медичної документації з недостовірним діагнозом та подальшого направлення на МСЕК з метою отримання позитивного висновку про інвалідність та подальшого незаконного переправлення через державний кордон України.

За вищевикладених фактів ОСОБА_5 01.02.2023 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 332 КК України за кваліфікуючими ознаками: сприяння незаконному перенаправленню осіб через державний кордон України, вчинене організованою групою з корисливих мотивів.

Сторона обвинувачення звертається до слідчого судді з клопотанням, обґрунтовуючи його тим, що під час досудового розслідування встановлено наявність ризиків, передбачених п. п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме: підозрюваний ОСОБА_5 може: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; незаконно впливати на свідків у кримінальному провадженні; вчинити інше кримінальне правопорушення, а тому жоден з більш м`яких запобіжних заходів ніж тримання під вартою не може запобігти зазначеним ризикам.

В судовому засіданні -

Прокурор клопотання про застосування відносно підозрюваного ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою підтримав у повному обсязі.

Захисник підозрюваного зазначив, що клопотання не підлягає розгляду з причин того, що воно погоджено особою, яку у встановленому процесуальним законом порядку не наділено повноваженнями прокурора. Проти задоволення клопотання заперечував, посилаючись на те, що жоден з долучених до клопотання документів не підтверджує причетність ОСОБА_5 до вчинення інкримінованого йому стороною обвинувачення кримінального правопорушення, натомість долучені матеріали, суперечать обставинам, викладеним в повідомленні про підозру. Звертає увагу слідчого судді, що згідно підозри вказане кримінальне правопорушення вчинено 23.09.2022 року, а 07.12.2022 року в кабінеті який є не лише кабінетом підзахисного вилучені грошові кошти. Зазначив, що його підзахисний не має жодного відношення до кримінального правопорушення, а обставини викладенні у повідомленні про підозру не відповідають дійсності. Щодо соціальних зв`язків ОСОБА_5 зазначив, що згідно характеристики він позитивно характеризується з місця роботи, працює в КУ «Одеська обласна клінічна психіатрична лікарня № 1. Раніше до кримінальній відповідальності не притягувався, має постійне місце проживання. Долучивши у судовому засіданні письмове заперечення на клопотання сторони обвинувачення захисник просив відмовити у задоволенні клопотання прокурору та застосувати до підозрюваного запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання з покладенням на нього відповідних обов`язків.

Підозрюваний зазначив, що з підозрою не згоден, не вчиняв будь-якого кримінального правопорушення, а діяв в межах своїх посадових обов`язків та дійсно вважав, що ОСОБА_8 , який був агентом правоохоронних органів, як вже йому відомо, страждає на психічне захворювання, вилучені грошові кошти йому не належать, кабінет в якому їх вилучили (шафа) не є особисто його кабінетом. А є ординаторською. Просив відмовити в задоволені клопотання та не обирати йому запобіжний захід пов`язаний з триманням під вартою.

Слідчий суддя матеріали, надані сторонами в судовому засіданні, вислухавши думку учасників судового засідання, слідчий суддя приходить до наступного переконання.

Відповідно до ч. 1 ст. 194 КПК України, під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Згідно ч. 4 ст. 194 КПК України, якщо при розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу прокурор доведе обставини, передбачені пунктами 1 та 2 частини першої цієї статті, але не доведе обставини, передбачені пунктом 3 частини першої цієї статті, слідчий суддя, суд має право застосувати більш м`який запобіжний захід, ніж той, який зазначений у клопотанні, а також покласти на підозрюваного, обвинуваченого обов`язки, передбачені частиною п`ятою цієї статті, необхідність покладення яких встановлена з наведеного прокурором обґрунтування клопотання.

Згідно ч. 1 ст. 183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частиною п`ятою статті 176 цього Кодексу.

При розгляді зазначеного кримінального провадження у відповідності до ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» слідчий суддя застосовує Конвенцію «Про захист прав людини і основоположних свобод» (далі «Конвенція») та практику Європейського суду з прав людини (далі ЄСПЛ), як джерело права.

Європейський суд з прав людини неодноразово підкреслював, що наявність підстав для тримання особи під вартою має оцінюватись в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин. Тримання особи під вартою завжди може бути виправдано, за наявності ознак того, що цього вимагають справжні інтереси суспільства, які, незважаючи на існування презумпції невинуватості, переважають інтереси забезпечення поваги до особистої свободи.

Розглядаючи клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою для прийняття законного і обґрунтованого рішення, суд, відповідно до ст.178 КПК України та практики Європейського суду з прав людини, повинен врахувати тяжкість кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється особа та особисті обставини життя особи, які можуть свідчити на користь збільшення (зменшення) ризику переховування від правосуддя чи інших способів неналежної процесуальної поведінки.

Як вбачається з матеріалів клопотання, ОСОБА_5 01.02.2023 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 332 КК України за кваліфікуючими ознаками: сприяння незаконному перенаправленню осіб через державний кордон України, вчинене організованою групою з корисливих мотивів.

Згідно п. 32 рішення Європейського суду з прав людини у справі «Фокс, Кембелл і Гартлі проти Сполученого Королівства» від 30.08.1990 року, термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення.

Так, обґрунтованість підозри у вчиненні ОСОБА_5 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 332 КК України підтверджується: протоколом допиту свідка ОСОБА_8 ; протоколами проведення обшуків в ході яких вилучені грошові кошти та медична документація; протоколом затримання ОСОБА_7 , за підозрою у вчиненні кримінального правопорушення, під час якого у ОСОБА_7 , вилучено ідентифіковані грошові кошти в сумі 4000 доларів США; матеріалами НСРД та іншими матеріалами кримінального провадження в їх сукупності.

На підставі зазначеного, слідчий суддя суд вважає, що надані прокурором докази, які долучені до клопотання, на даній стадії досудового розслідування повністю доводять обґрунтованість підозри у вчиненні ОСОБА_5 інкримінованого йому кримінального правопорушення та відхиляє заперечення сторони захисту в частині зазначення про необґрунтованість пред`явленої підозри.

Вирішуючи питання наявності ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України, про які в своєму клопотанні зазначає сторона обвинувачення, слідчий суддя дійшов таких висновків.

Так, враховуючи обґрунтованість підозри у вчиненні ОСОБА_5 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 332 КК України, тяжкість покарання, що загрожує підозрюваному у разі визнання його винним у вчиненні кримінального правопорушення, слідчий суддя вважає доведеним прокурором існування ризику передбаченого п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме: ризику можливого переховування підозрюваного від органу досудового розслідування та суду.

Слідчий суддя також погоджується з доводами клопотання, що існує ризик передбачений п. 3 ч. 1 ст. 177 КПК України у вигляді можливого незаконного впливу на свідків у даному кримінальному провадженні, оскільки є достатні підстави вважати, що підозрюваний може на них впливати з метою схилення їх не давати правдиві, послідовні показання у ході досудового розслідування та/або змінити свої показання у подальшому в суді, для уникнення або мінімізації можливої кримінальної відповідальності за вчинення тяжкого злочину, адже свідки безпосередньо судом допитані не були, а показання, що надаються на досудовому розслідуванні, не можуть лягти в обґрунтуванні судових рішень, зважаючи на положення ч. 4 ст. 95 КПК України.

Сторона обвинувачення в своєму клопотанні посилається також на наявність ризику передбаченого п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме: можливе вчинення підозрюваним ОСОБА_5 іншого кримінального правопорушення.

Разом з тим, слідчий суддя зазначає, що вказаний ризик не знайшов свого підтвердження в матеріалах доданих в обґрунтування клопотання.

Попри вищевказані встановлені в судовому засіданні ризики, передбачені ст. 177 КПК України, сторона обвинувачення, всупереч п. 6 ч. 1 ст. 184 КПК України, жодним чином не обґрунтовує неможливість запобігання таким ризикам шляхом застосування більш м`якого запобіжного заходу відносно підозрюваного ОСОБА_5 для забезпечення його належної процесуальної поведінки впродовж досудового розслідування кримінального провадження, натомість, одна лише тяжкість кримінального правопорушення, у якому підозрюється особа, та тяжкість покарання, що загрожує їй у разі визнання її винною у вчиненні інкримінованого злочину, не може бути єдиною підставою для застосування відносно неї виняткового та найсуворішого запобіжного заходу у виді тримання під вартою.

Так слідчий суддя враховує вимоги п. п. 3 і 4 ст. 5 Конвенції про захист прав людини та практику Європейського суду з прав людини, згідно з якими обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою.

При цьому, ризик переховування від правосуддя не може оцінюватися виключно на підставі суворості можливого судового рішення, а це слід робити з урахуванням низки відповідних фактів, які можуть підтверджувати існування такого ризику, або свідчити про такий його незначний ступінь, який не може служити підставою для запобіжного ув`язнення.

Як вбачається з п. 62 рішення ЄСПЛ у справі «Боротюк проти України», у всіх випадках, коли ризику ухилення обвинуваченого від слідства можна запобігти за допомогою застави чи інших запобіжних заходів, обвинуваченого має бути звільнено, і в таких випадках національні органи завжди мають належним чином досліджувати можливість застосування таких альтернативних запобіжних заходів.

Так, слідчий суддя надає належну правову оцінку обставинам ймовірного вчинення підозрюваним ОСОБА_5 інкримінованого йому кримінального правопорушення, а також відомостям щодо його особи, а саме: як встановлено в судовому засіданні підозрюваний раніше до кримінальної відповідальності не притягувався, має постійне місце роботи та постійне місце проживання за яким зареєстрований, що в сукупності, свідчить про можливість запобігання встановленим ризикам та забезпечення належної процесуальної поведінки підозрюваного шляхом застосування запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту.

Зокрема, зобов`язання підозрюваного цілодобово не залишати приміщення власного домоволодіння із носінням електронного засобу контролю, унеможливить вчинення підозрюваним дій, спрямованих на переховування від органів досудового розслідування та суду та незаконного впливу підозрюваним на свідків.

В свою чергу покладення на підозрюваного ОСОБА_5 обов`язків, передбачених ст. 194 КПК України, в повній мірі забезпечуватиме належну процесуальну поведінку підозрюваного.

За таких обставин, враховуючи вищевикладене, слідчий суддя приходить до переконання, що запобіжний захід у вигляді домашнього арешту, який відповідно до ст. 181 КПК України полягає в забороні підозрюваному залишати житло цілодобово, з покладенням на нього обов`язків, передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України, буде достатнім для забезпечення належної процесуальної поведінки підозрюваного ОСОБА_5 та в повній мірі здатний запобігти встановленим в судовому засіданні ризикам.

Керуючись ст. ст. 177, 178, 181, 194, 199, 309, 376 КПК України, слідчий суддя,

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні старшого слідчого СУ ГУНП в Одеській області ОСОБА_6 , погоджене заступником керівника Одеської спеціалізованої прокуратури у військовій та оборонній сфері Південного регіону ОСОБА_3 , про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою в рамках кримінального провадження № 0000229 від 16.09.2022 року відносно підозрюваного ОСОБА_5 відмовити.

Застосувати відносно підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , строком до 01.04.2023 року, включно, в межах строку досудового розслідування, запобіжний захід у вигляді домашнього арешту із забороною цілодобово залишати житло за адресою: АДРЕСА_1 , за виключенням необхідності залишити житло під час оголошення повітряної тривоги.

Покласти строком до 01.04.2023 року на підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 обов`язки, передбачені ч. 5 ст. 194 КПК України, а саме:

1. прибувати по першому виклику до органу досудового розслідування, прокуратури та суду на визначений час;

2. повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та/або місця роботи;

3. утримуватися від спілкування із свідками: ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 ;

4. здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну;

5. носити електронний засіб контролю.

Апеляційна скарга на ухвалу слідчого судді може бути подана протягом п`яти днів з дня її проголошення безпосередньо до Одеського апеляційного суду.

Ухвала підлягає негайному виконанню після її проголошення.

Подання апеляційної скарги зупиняє набрання ухвалою законної сили, але не зупиняє її виконання.

Слідчий суддя ОСОБА_1