Справа № 287/2319/22
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"23" січня 2023 р. м.Олевськ

Олевський районний суд Житомирської області в складі:

головуючої судді ОСОБА_1 ,

при секретарі судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши клопотання прокурора Олевського відділу Коростенської окружної прокуратури ОСОБА_3 в кримінальному провадженні, внесеному 28.01.2017 року в Єдиний державний реєстр досудового розслідування за №0000049 за ст.198 КК України, про передачу у власність держави речових доказів,

ВСТАНОВИВ:

Прокурор Олевського відділу Коростенської окружної прокуратури звернувся до суду з клопотанням про конфіскацію в дохід держави речових доказів, в обґрунтування якого зазначив, що слідчим відділенням Олевського ВП Коростенського ВП ГУНП в Житомирській області (на даний час - ВП №2 Коростенського РУП ГУНП) проводилося досудове розслідування кримінального провадження №0000049 від 28.01.2017 за ст.198 КК України.

Встановлено, 28.01.2017 року близько 05-00 години під час профілактичного відпрацювання Олевського району в м. Олевськ по вул. Свято-Воздвиженській працівниками патрульної служби в Житомирській області був зупинений автомобіль марки «ВАЗ-2401» д.н.з. НОМЕР_1 , який належить ОСОБА_4 , під час огдяду салону автомобіля в поліетиленовому пакеті було виявлено та в подальшому вилучено каміння, яке за своїми зовнішніми ознаками схоже на каміння бурштину, яке належить ОСОБА_5 .

Відомості про вчинення зазначеного кримінального правопорушення 28.01.2017 внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000049 з правовою кваліфікацією за ст. 198 КК України.

В ході проведення огляду місця події від 28.01.2017, а саме: салону транспортного засобу марки «ВАЗ-2101» д.н.з. НОМЕР_1 , який належить ОСОБА_4 було виявлено та вилучено каміння схоже за зовнішніми ознаками на каміння бурштину сирцю.

28.01.2017 постановою слідчого вилучене в ході огляду місця події від 28.01.2017 каміння схоже на каміння бурштину визнано речовим доказом по кримінальному провадженню.

Ухвалою Олевського районного суду справа № 287/24/17 - к від 03.02.2017 на каміння бурштину накладено арешт.

16.3.207року кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000049 від 28.01.2017, закрито на підставі п.2 ч.1 ст.284 КПК України у зв`язку з відсутністю складу кримінального правопорушення, передбаченого ст. 198 КК України.

20.3.2018року відповідно до акту приймання посилок з цінностями № 12 - з - б вказане каміння вагою 0,1 кг. передане на тимчасове відповідальне зберігання Олевським ВП Коростенського ВП ГУНП у Житомирській області до Державшої установи «Державне сховище дорогоцінних металів і дорогоцінного камінну України» (м. Київ, вул. Дегтярівська, 38-44).

Враховуючи, що кримінальне провадження №0000049 від 28.01.2017 року закрито на підставі п.2 ч.1 ст.284 КПК України у зв`язку з відсутністю події кримінального правопорушення, передбаченого ст.198 КК України, а тому немає необхідності у подальшому зберіганні речових доказів, зазначених у клопотанні, а саме: каміння бурштину, яке перебуває на тимчасовому відповідальному зберіганні в Державній установі «Державне сховище дорогоцінних металів і дорогоцінного каміння в Україні», прокурор звернувся до суду з вказаним клопотанням про передачу речових доказів у власність держави.

23.01.2023 року прокурором Олевського відділу Коростенської окружної прокуратури ОСОБА_3 подано заяву про розгляд клопотання без участі представника органу прокуратури, вимоги клопотання підтримав та просив задовольнити.

Дослідивши матеріали вважаю, що клопотання підлягає задоволенню з таких підстав.

Пунктом 5 ч. 9 ст. 100 КПК України, у разі закриття кримінального провадження слідчим або прокурором питання про спеціальну конфіскацію та долю речових доказів і документів вирішується ухвалою суду на підставі клопотання, при цьому гроші, цінності та інше майно, що були предметом кримінального правопорушення або іншого суспільно небезпечного діяння, конфіскуються, крім тих, які повертаються власнику (законному володільцю), а якщо його не встановлено - переходять у власність держави в установленому Кабінетом Міністрів України порядку.

Відповідно до роз`яснень, які викладені в постанові Верховного Суду від 08 грудня 2020 року у справі №234/17070/19, відповідно до ч.9 ст.100 КПК України у разі закриття кримінального провадження слідчим або прокурором питання про спеціальну конфіскацію та долю речових доказів і документів вирішується ухвалою суду на підставі відповідного клопотання, яке розглядається згідно із статтями 171-174 цього Кодексу.

Тобто, у випадку, коли кримінальне провадження закрите слідчим, клопотання подане в порядку ч.9 ст.100 КПК України про долю речових доказів вирішується судом.

Законність рішення слідчого про закриття кримінального провадження перевірено прокурором та визнано законним і обґрунтованим.

Оскільки, вказані вище речові докази, були предметом кримінального правопорушення, власника вилученого майна досудовим розслідуванням не встановлено - їх слід передати у власність держави.

З огляду на те, що немає необхідності у подальшому зберіганні речових доказів, зазначених у клопотанні, чинним законодавством не передбачено іншого порядку вирішення долі речових доказів, аніж зазначено у ст. 100 КПК України, клопотання є обґрунтованим, а тому підлягає задоволенню.

Керуючись ст. 100 КПК України,

УХВАЛИВ:

Клопотання прокурора про передачу у власність держави речових доказів задовольнити.

Скасувати арешт, накладений на майно ухвалою слідчого судді Олевського районного суду Житомирської області від 03.02.2017 року по справі №287/24/17-к.

Речовий доказ в кримінальному провадженні №0000049 від 28.01.2017 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ст..198 КК України, а саме: каміння бурштину, яке перебуває на тимчасовому відповідальному зберіганні в Державній установі «Державне сховище дорогоцінних металів і дорогоцінного каміння в Україні» (м. Київ, вул. Дегтярівська, 38-44), передати у власність держави.

Ухвала може бути оскаржена до Житомирського апеляційного суду протягом семи днів з дня її оголошення.

Суддя: ОСОБА_1