Справа № 938/157/22
Провадження № 11-кп/4808/62/23
Категорія ст. 115 ч.1 КК України
Головуючий у 1 інстанції ОСОБА_1
Суддя-доповідач ОСОБА_2
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 березня 2023 року м. Івано-Франківськ

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Івано-Франківського апеляційного суду в складі :

суддів ОСОБА_2 ,

ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

з участю секретаря ОСОБА_5 ,

прокурора ОСОБА_6 ,

потерпілої ОСОБА_7 ,

обвинуваченої ОСОБА_8 ,

захисника ОСОБА_9 ,

розглянувши у кримінальному провадженні №0000604 апеляційну скаргу обвинуваченої ОСОБА_8 на вирок Верховинського районного суду від 18.10.2022 року щодо неї,

в с т а н о в и л а :

Цим вироком ОСОБА_10 ,

ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки с.Верховина та жительки АДРЕСА_1 , раніше не судиму

засуджено за ст. 115 ч. 1 КК України до позбавлення волі на 7 років.

До вступу вироку в законну силу запобіжний захід їй залишено тримання під вартою, який рахується з 27 листопада 2021 року.

Постановлено стягнути з ОСОБА_10 на користь держави 44236 гривень 52 коп. на відшкодування витрат пов`язаних з залученням експертів.

Злочини вчинено при таких обставинах.

ОСОБА_10 26.11.2021 у вечірній час, перебувала разом зі своїм чоловіком ОСОБА_11 за місцем свого проживання, в будинку АДРЕСА_1 , де близько 20 год. між ними на побутовому ґрунті виник словесний конфлікт, в ході якого ОСОБА_10 рукою нанесла ОСОБА_11 тілесне ушкодження у вигляді садна в ділянці обличчя (лобної ділянки, носа та нижньої повіки лівого ока), яке відноситься до легких тілесних ушкоджень.

Того ж дня 26.11.2021, в проміжок часу між 20:30 год. та 20:55 год. у ОСОБА_10 на ґрунті неприязних відносин внаслідок вказаного конфлікту виник умисел на умисне вбивство ОСОБА_11 , реалізуючи який, ОСОБА_10 , перебуваючи в спальній кімнаті будинку, діючи умисно, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно-небезпечні наслідки та свідомо бажаючи їх настання, взяла в руку кухонний ніж, за допомогою якого нанесла ОСОБА_11 два удари, в результаті чого спричинила ОСОБА_11 різану рану першого пальця правої кисті, яке має ознаки легких тілесних ушкоджень та проникаюче колото-різане поранення життєво важливої ділянки тіла - грудної клітки справа із наскрізним пораненням правого шлуночка серця, яке супроводжувалось масивною внутрішньою кровотечею в праву плевральну порожнину, яка ускладнилась постгеморагічним шоком важкого ступеню, яке має ознаки тяжких тілесних ушкоджень небезпечних для життя в момент їх спричинення, внаслідок якого потерпілий помер на місці події.

Обвинувачена ОСОБА_10 в апеляційній скарзі з доповненнями вважає вирок суду в частині обрання їй покарання необгрунтованим, суворим та таким, що підлягає зміні. Вказує, що суд не врахував, що вона по місцю проживання та реєстрації характеризується позитивно, визнала свою вину і щиро розкаялася, потерпіла ОСОБА_7 ніяких претензій матеріального характеру немає та не заявляла цивільний позов, потерпілий ОСОБА_11 постійно щодо неї вчиняв домашнє насильство з 2019 року по 2021 рік і вона в силу своєї необізнаності із законодавством з цього питання не зверталася до правоохоронних органів. Зазначає, що на її утриманні є малолітній син, який часто хворіє та перебуває на обліку в лікувальному закладі, також з нею проживала її мати, яка часто хворіє і вона до арешту постійно їй надавала допомогу. Судом не враховані обставини події, які стались між нею та її чоловіком 26.11.2021 в їх будинку. Стверджує, що не мала умислу вбивати свого чоловіка, який кинувся її бити. Вона схопила ніж, який в той момент опинився під руками, намагалась захиститись від його раптового нападу та завдала чоловіку поранення ножем, яке в результаті стало смертельним тільки тому, що він різко кинувся на неї і вони разом впали на підлогу. Після його поранення обвинувачена намагалась надати йому допомогу, викликала швидку медичну допомогу, і покликала сусідів. На її думку, її слід притягнути до відповідальності не за умисне вбивство, передбачене ст. 115 ч. 1 ККУ, а за ст. 118 ККУ перевищення меж необхідної оборони. Просить вирок суду щодо неї змінити та призначити покарання в межах санкції цієї статті.

В апеляційній інстанції:

- обвинувачена ОСОБА_8 та її захисник підтримали подану апеляційну скаргу з доповненнями та просять її задовольнити в повному об`ємі, вирок змінити, перекваліфікувати її дії на ст. 118 ККУ з пом`якшенням покарання;

- прокурор та потерпіла ОСОБА_7 заперечили доводи апеляційної скарги обвинуваченої, які є способом захисту та просять її відхилити, а вирок суду першої інстанції залишити без змін.

З`ясувавши обставини провадження, обговоривши доводи й мотиви апеляційної скарги, проаналізувавши доводи сторін, зміст вироку та інших доказів, колегія суддів прийшла до переконання, що апеляційна скарга обвинуваченої підлягає частковому задоволенню з таких підстав.

Відповідно до ст. 370 КПК України вирок суду має бути законним, обґрунтованим й вмотивованим. Відповідно до положень ст. 62 Конституції України обвинувальний вирок суду не може містити окремі припущення, усі сумніви щодо доведеності вини особи повинні тлумачитися на її користь. Оскаржений вирок цим нормам закону не відповідає, тому підлягає скасуванню з призначенням нового судового розгляду.

Апеляційні доводи обвинуваченої в певній частині слід визнати такими, що дають підстави для сумніву в обґрунтованості й вмотивованості оскарженого вироку.

Відповідно до ст.ст. 409, 411, 412, 415 КПК України апеляційний суд скасовує вирок першої інстанції з призначенням нового судового розгляду у зв`язку з істотними процесуальними порушеннями та залишенням судом без переконливої мотивації та оцінки окремих даних і доказів, які на момент апеляційного розгляду справи ставлять під сумнів остаточні висновки суду про обґрунтованість кваліфікації дій обвинуваченої.

Апеляційний суд бере до уваги, що в силу правових принципів презумпції невинуватості й змагальності сторін у судовому процесі орган обвинувачення і суд повинні в основу належного визначення кваліфікації дій обвинуваченої ОСОБА_12 ставити детальний аналіз її показань в судовому засіданні, як єдиного очевидця події, у сукупності з іншими доказами. Суд не може без пеконливих мотивів ставати на бік однієї з сторін судового провадження.

Зміна показань обвинуваченою на досудовому слідстві чи в судовому засіданні є способом її процесуального захисту і не може мати для неї негативні правові наслідки.

В колегії суддів викликає сумнів непереконливе спростування доводів обвинуваченої про те, що потерпілий на грунті ревнощів та нетверезого стану систематично вчиняв щодо неї домашнє насильство, неодноразово наносив їй побої, ображав, погрожував, внаслідок чого вона мала намір розірвати з ним шлюб. Те, що вона з цього приводу офіційно не зверталась до поліції, не жалілась сусідам, не мала очевидних слідів побоїв, не може безсумнівно підтвержувати, що він так себе в сім`ї не поводив. Цьому їй могли перешкоджати різні обставини, які суд належно не з`ясував, однак це може мати важливе значення для правової оцінки її дій. При цьому, як видно із вироку, окремі свідки давали показання про те, що вони знали про їх сварки і про те, що потерпілий ревнував обвинувачену. Вона вказала, що жалілась на побої чоловіка його матері.

Непереконливими є доводи суду про те, що в обвинуваченої під час події злочину не було підстав для самозахисту від неправомірної поведінки потерпілого, оскільки не було реальної загрози. Але судом не дано оцінки тому, що він, як чоловік, фізично сильніший за неї, був у нетверезому стані, пред`являв їй чергові прояви ревнощів з погрозами з приводу її повернення на роботу, на яку він не давав згоди. При цьому, як обвинувачена твердить, він силою відкрив двері, погрожував їй, відштовхнув її до стола, де лежав ніж, який вона використала для захисту. При цьому істотне має значення, яке не з`ясовано судом, характер погроз потерпілого, як вона їх сприйняла, чому вона вирішила застосувати ніж.

З попередніми сумнівами колегії суддів узгоджується дані висновку судово-медичної експертизи про те, що характер та локалізація тілесного ушкодження потерпілого у виглядi рiзаної рани в ділянці першого пальця правої кисті, не виключає можливості його спричинення внаслідок боротьби чи самооборони.

Доречним з цього приводу слід вказати те, що у вироку, крім показань обвинуваченої, є неодноразові посилання на те, що під час події злочину мав місце прояв неправомірних дій потерпілого щодо обвинуваченої, що додатково підтверджує сумніви щодо остаточних висновків суду. Зокрема, при прослуховуванні аудіозапису з позначенням «Audio» виявлено розмову заявниці та оператором лінії «102», в ході розмови заявниця повідомила оператору, що чоловік її убиває. Рапортом про розгляд матеріалів №82674575 від 26.02.2021 (а.п. 277, том 1), згідно якого 26.11.2022 о 20 год 09 хв. обвинувачена повідомила, що чоловік вчиняє фізичне насильство щодо неї.

Судом залишено без оцінки вказані у вироку дані про те, що обвинувачена після події не продовжила наносити потерпілому удари ножем, на що в неї не було перешкод, вона надавала йому допомогу, викликала швидку меддопомогу, сусідів і поліцію. Ці обставини в окремих випадках можуть свідчити про те, що в обвинуваченої особи не було прямого умислу на позбавлення життя потерпілого. Ці обставини слід належно дослідити й оцінити в сукупності з іншими доказами.

В апеляційній інстанції було порушено питання з приводу відсутності в діях обвинуваченої стану сильного душевного хвилювання. Це питання сторонами не обговорювалось, оскільки воно не було предметом дослідження й оцінки судом першої інстанції і воно не заначалось в поданій апеляції. Однак, згідно положень ст. 404 ч.2 КПК України, апеляційний суд має право обговорити питання на користь обвинуваченої особи, навіть якщо з цього приводу немає посилання в апеляційній скарзі. Окремі дані у цій справі з вказаного приводу потребують детального дослідження. Зокрема, якщо суд визнає підтвердженими доводи обвинуваченої про систематичне домашнє насильство щодо неї з боку потерпілого через ревнощі, то суд повинен би дати правову оцінку тому, чи під час події злочину в неї не було стану, який відповідає правовій теорії «останньої каплі терпіння», що має ознаки сильного душевного хвилювання.

Детальне з`ясування всіх цих даних й обставин може мати важливе правове значення для об`єктивної правової оцінки діяння обвинуваченої.

За таких обставин через вказані істотні процесуальні порушення вирок суду підлягає скасуванню з призначенням нового судового розгляду, під час якого слід врахувати вищевказане, повно й об`єктивно досідити докази в їх сукупності, дати їм правильну правову оцінку та прийняти законне, обґрунтоване й вмотивоване рішення.

Запобіжний захід обвинуваченій слід залишити без змін для забезпечення судового розгляду провадження в суді першої інстанції строком на 60 днів.

Керуючись ст.ст. 405, 415, 418, 419 КПК України, колегія суддів

п о с т а н о в и л а :

Апеляційну скаргу обвинуваченої ОСОБА_10 задовольнити частково, вирок Верховинського районного суду від 18.10.2022 року щодо неї скасувати, призначити новий судовий розгляд в суді першої інстанції.

Залишити обвинуваченій ОСОБА_10 запобіжний захід тримання під вартою на 60 днів.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді: ОСОБА_2

ОСОБА_3

ОСОБА_4