ЧЕРКАСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 11-кп/821/313/23 Справа № 712/9012/22 Категорія: ч.4 ст. 186 КК УкраїниГоловуючий у І інстанції ОСОБА_1 Доповідач в апеляційній інстанції ОСОБА_2
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 березня 2023 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Черкаського апеляційного суду в складі:

головуючого судді ОСОБА_2

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4

секретаря судового засіданняОСОБА_5
за участі:
прокурора захисника обвинуваченого ОСОБА_6 ОСОБА_7 ОСОБА_8

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Черкаси, виділені матеріали кримінального провадження за апеляційною скаргою захисника в інтересах обвинуваченого ОСОБА_8 на ухвалу Соснівського районного суду м. Черкаси від 14 березня 2023 року, якою задоволено клопотання прокурора та продовжено ОСОБА_8 строк тримання під вартою на 2 ( два ) місяці, тобто до 14 травня 2023 року включно.

в с т а н о в и л а :

В провадженні Соснівського районного суду м. Черкаси перебуває об`єднане кримінальне провадження відносно ОСОБА_8 по обвинуваченню у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 186 КК України.

Прокурор в судовому засіданні суду першої інстанції просив суд продовжити строк тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_8 на 2 місяці.

Обвинувачений ОСОБА_8 в судовому засіданні суду першої інстанції заперечував проти продовження строку тримання під вартою, просив обрати запобіжний захід у вигляді домашнього арешту.

Захисник в судовому засіданні суду першої інстанції просив змінити ОСОБА_8 запобіжний захід на домашній арешт.

Ухвалою Соснівського районного суду м. Черкаси від 14 березня 2023 року, задоволено клопотання прокурора та продовжено ОСОБА_8 строк тримання під вартою на 2 ( два ) місяці, тобто до 14 травня 2023 року включно.

Не погоджуючись з рішенням суду першої інстанції захисник обвинуваченого ОСОБА_8 подав апеляційну скаргу в яких просять:

1. Скасувати ухвалу Соснівського районного суду м. Черкаси від 14.03.2023 року про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_8 .

2. Обрати ОСОБА_8 запобіжний захід у вигляді домашнього арешту.

Вважає, що вказана ухвала є незаконною та підлягає скасуванню у зв`язку з невідповідністю висновків суду, викладеним в ухвалі, фактичним обставинам справи.

Вказує, що до обвинуваченого цілком можливим було б застосувати домашній арешт або особисте зобов`язання, не порушуючи норми КПК України. Обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою є занадто суворим запобіжним заходом, розходиться з практикою ЄСПЛ та практикою України.

Обвинуваченому ОСОБА_8 було інкриміновано вчинення злочину передбаченого ч. 4 ст. 186 КК України, хоча досі не доведено його безпосередню причетність до вчинення злочину передбаченого ч. 4 ст. 186 КК України.

Вважає, що такі дії правоохоронних органів суперечать діючому КПК України, з процесуальних документів не зрозуміло обґрунтованість підозри у вчиненні злочину передбаченого ч. 4 ст. 186 КК України.

Клопотання прокурора та оскаржувана ухвала суду першої інстанції не містить будь-яких обґрунтувань недостатності застосування до обвинуваченого більш м`яких запобіжних заходів.

До клопотання не додано жодного суттєвого доказу який би підтверджував пред`явлення обгрунтованої підозри, не кажучи вже про тримання особи під вартою.

Наголошує, що оцінюючи в сукупності обставини вчиненого правопорушення, прокурор не довів суду неможливість застосування до обвинуваченого, більш м`якого запобіжного заходу, та вважає вказаний запобіжний захід невмотивовано суворим.

Заслухавши доповідь судді, пояснення обвинуваченого ОСОБА_8 та його захисника, які підтримали подану апеляційну скаргу, думку прокурора, який заперечив проти задоволення апеляційної скарги, перевіривши матеріали кримінального провадження і обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що вона не підлягає до задоволення виходячи з наступних підстав.

Відповідно до ч.3 ст. 331 КПК України, незалежно від наявності клопотань суд зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою до спливу двомісячного строку з дня надходження до суду обвинувального акту чи з дня застосування судом до обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Також вищевказаною статтею передбачено, що до спливу продовженого строку суд зобов`язаний повторно розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою, якщо судове провадження не було завершене до його спливу.

Відповідно до ст. 177 КПК України передбачено, що метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується. Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті. Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності для цього підстав, передбачених цим Кодексом.

Так, у відповідності до ст.194 КПК України, під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим, кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Колегією суддів встановлено, що в провадженні Соснівського районного суду м. Черкаси перебуває об`єднане кримінальне провадження відносно ОСОБА_8 по обвинуваченню у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 186 КК України.

14.03.2023 року на адресу суду надійшло клопотання прокурора Черкаського відділу Черкаської окружної прокуратури ОСОБА_9 про продовження обвинуваченому ОСОБА_8 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

В обґрунтуванні клопотання прокурором зазначено, що ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 186 КК України - відкрите викрадення чужого майна (грабіж), поєднане з насильством, яке не є небезпечним для життя чи здоров`я потерпілого, вчинене повторно, в умовах воєнного стану.

На даний час судовий розгляд кримінального провадження не завершено, тому вважала, що необхідно продовжити строк дії запобіжного заходу у вигляди тримання під вартою стосовно ОСОБА_8 , оскільки ризики, передбачені п.1 та п.5 ч.1 ст.177 КПК України які були враховані судом при застосуванні до ОСОБА_8 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою не зменшились та існують досі.

Згідно з ч.1 ст.183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України.

При вирішенні питання про продовження запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у ст. 177 КПК України, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, передбачені ст.178 КПК України, а також вагомість наявних доказів, якими вони обґрунтовуються.

За змістом ст. 5 Європейської конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та практики ЄСПЛ, обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою.

Відповідно до ст. 178 КПК України при вирішенні питання про обрання, продовження запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі: вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним кримінального правопорушення; тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі; вік та стан здоров`я підозрюваного; міцність соціальних зв`язків підозрюваного в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини й утриманців; наявність у підозрюваного постійного місця роботи або навчання; репутацію підозрюваного; майновий стан підозрюваного; наявність судимостей у підозрюваного; дотримання підозрюваним умов застосованих запобіжних заходів, якщо вони застосовувалися до нього раніше; наявність повідомлення особі про підозру у вчиненні іншого кримінального правопорушення; розмір майнової шкоди, у завданні якої підозрюється, обвинувачується особа, або розмір доходу, в отриманні якого внаслідок вчинення кримінального правопорушення підозрюється, обвинувачується особа, а також вагомість наявних доказів, якими обґрунтовуються відповідні обставини.

Колегія суддів вважає, що судом першої інстанції вищевказані норми закону дотримані в повному обсязі.

Метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення;незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Колегією суддів встановлено, що ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 186 КК України - відкрите викрадення чужого майна (грабіж), поєднане з насильством, яке не є небезпечним для життя чи здоров`я потерпілого, вчинене повторно, в умовах воєнного стану.

На даний час судовий розгляд кримінального провадження не завершено, тому колегія суддів вважала, що необхідно продовжити строк дії запобіжного заходу у вигляди тримання під вартою стосовно ОСОБА_8 , оскільки ризики, передбачені п.1 та п.5 ч.1 ст.177 КПК України які були враховані судом при застосуванні до ОСОБА_8 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою не зменшились та існують досі.

Обраний відносно обвинуваченого ОСОБА_8 запобіжний захід з урахуванням його тривалості у співвідношенні із тяжкістю обвинувачення та наявної обґрунтованої підозри на даний час не виходить за межі розумного строку. Він кореспондується з характером суспільного інтересу, тобто визначеними КПК України конкретними підставами і метою запобіжного заходу.

Під час розгляду кримінального провадження в судовому засіданні не здобуто відомості, які б безумовно свідчили про неможливість тримання обвинуваченого під вартою, також судом не отримано відомостей, щодо іншого комплексу обставин, які б переважили ризики, передбачені ст.177 КПК України.

Колегією суддів встановлено, що існують ризики, передбачені п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України, що обумовлюється тим, що обвинувачений ОСОБА_8 , вчинив кримінальне правопорушення, за яке законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від семи до десяти років, не зв`язаний ніякими соціальними зв`язками, не має на утриманні дітей, з метою уникнення покарання за вчиненні вказаного кримінального правопорушення може переховуватися від суду.

Крім того, існують ризики передбачені п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, що обумовлюються тим, що ОСОБА_8 раніше судимий за корисливі злочини, судимість за які не знято та не погашено, вчинив новий тяжкий корисливий злочин, що свідчить про те, що ОСОБА_8 на шлях виправлення не став та може вчинити нове кримінальне правопорушення.

Наведені прокурором ризики, є дійсними та триваючими, і вони виключають на даний час можливість зміни запобіжного заходу щодо обвинуваченого на більш м`який.

Враховуючи характер пред`явленого обвинувачення, особу обвинуваченого, колегія суддів вважає, що на теперішній час є достатньо підстав для продовження обвинуваченому ОСОБА_8 такого запобіжного заходу, як тримання під вартою.

За таких обставин, колегія суддів вважає, що рішення суду першої інстанції щодо продовження дії запобіжного заходу у виді тримання під вартою, обвинуваченому ОСОБА_8 є законним та обгрунтованим, а апеляційну скаргу захисника в інтересах обвинуваченого ОСОБА_8 - слід залишити без задоволення.

Враховуючи указане вище та керуючись ст. ст.177, 178, 183, 405, 407, 422 КПК України, колегія суддів, -

у х в а л и л а :

Ухвалу Соснівського районного суду м. Черкаси від 14 березня 2023 року, якою задоволено клопотання прокурора та продовжено ОСОБА_8 строк тримання під вартою на 2 ( два ) місяці, тобто до 14 травня 2023 року включно - залишити без змін, а апеляційну скаргу захисника в інтересах обвинуваченого ОСОБА_8 - залишити без задоволення.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий - суддя -

Судді -