УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
28 жовтня 2022 року м. Київ

Слідчий суддя Шевченківського районного суду м. Києва ОСОБА_1 , за участі секретаря судового засідання ОСОБА_2 , представника володільця майна адвоката ОСОБА_3 , розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду клопотання прокурора у кримінальному провадженні № 0000790 від 13.10.2022 за ч. 1 ст. 286 КК України про арешт майна,

у с т а н о в и в :
До Шевченківського районного суду м. Києва звернулась прокурор Київської міської прокуратури ОСОБА_4 з клопотанням про накладення арешту у кримінальному провадженні № 0000790 від 13.10.2022 за ознаками ч. 1 ст. 286 КК України на майно, яке належить гр. ОСОБА_5 .

На обґрунтування клопотання зазначено, що 12.10.2022 ОСОБА_6 , керуючи автомобіля «Mitsubishi», реєстраційний номер НОМЕР_1 , по проспекту Перемоги у м. Києві, виїжджаючи з паркінгу поблизу буд. 26, не впорався з керуванням транспортного засобу (зі слів водія через несправність гальмівної системи автомобіля), внаслідок чого здійснив наїзд на водія електросамоката ОСОБА_7 та пішохода ОСОБА_8 .

У результаті даної дорожньо-транспортної події ОСОБА_9 отримав тілесні ушкодження у вигляді забою поперекового відділу хребта ЗЧМТ, ЗТГК, а пішохід ОСОБА_8 отримав тілесні ушкодження у вигляді ЗЧМТ, СГМ, перелому правої гомілкової кістки, переломів ребер з 8 по 10, перелому фаланги вказівного пальця лівої руки.

Під час огляду місця події 13.10.2022 автомобіль «Mitsubishi», реєстраційний номер НОМЕР_1 , вилучено та поміщено до спеціального майданчику для зберігання тимчасово затриманих транспортних засобів за адресою м. Київ, вул. Хоткевича, 20-б.

Згідно з свідоцтвом про реєстрацію транспортного засобу автомобіль «Mitsubishi», реєстраційний номер НОМЕР_1 , належить ОСОБА_5 , яка зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 .

Постановою слідчого від 13.10.2022 вищевикладене майно на підставі ст. 98 КПК України визнано речовим доказом.

У зв`язку з викладеним прокурор просила накласти арешт на вказаний автомобіль з метою забезпечення його збереження.

У судове засідання прокурор не з`явилась, у клопотанні просила розгляд клопотання проводити за її відсутності.

Представник володільця тимчасово вилученого майна адвокат ОСОБА_3 у судовому засіданні заперечував проти задоволення клопотання про арешт майна.

Слідчий суддя, заслухавши думку представника володільця тимчасово вилученого майна, дослідивши матеріали клопотання, дійшов висновку про таке.

Відповідно до ч. 2 ст. 167 КПК України тимчасово вилученим майном серед іншого може бути предмет кримінального правопорушення.

Частиною 2 статті 168 КПК визначено, що тимчасове вилучення майна, зокрема, може здійснюватися під час огляду.

Статтею 131 КПК арешт майна віднесений до заходів забезпечення кримінального провадження, які у силу ч. 3 ст. 132 КПК застосовуються у разі доведення стороною обвинувачення трьох складових - обґрунтованої підозри вчинення кримінального правопорушення певного ступеню тяжкості; підтвердження того, що потреби досудового розслідування виправдовують саме такий ступінь втручання у права та свободи особи; існування даних, що застосування ініційованого заходу забезпечить виконання поставленого завдання.

Досліджуючи існування на момент розгляду клопотання про накладення арешту зазначених складових, слідчий суддя відмічає, що наданими прокурором матеріалами достатньою мірою підтверджується наявність факту вчинення кримінального правопорушення за ч. 1 ст. 286 КК України.

Відповідно до ч.1 ст. 170 КПК арештом майна є тимчасове позбавлення за ухвалою слідчого судді права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно, зокрема, є доказом вчинення злочину.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.

У силу ч.2 ст. 170 КПК арешт майна допускається, серед іншого, з метою збереження речових доказів.

Для реалізації встановленої законом мети відповідно до ч. 3 ст. 170 КПК арешт накладається на майно будь-якої фізичної чи юридичної особи, якщо воно відповідає зазначеним у ст. 98 КПК критеріям.

Відповідно до ч.1 ст. 98 КПК речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були об`єктом кримінально протиправних дій, набуті кримінально протиправним шляхом та зберегли на собі сліди вчинення кримінального правопорушення або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження.

Прокурором та матеріалами клопотання доведено, що вилучене майно, на яке ініційоване накладення арешту, може містити на собі інформацію про обставини вчинення кримінального правопорушення.

Приймаючи до уваги наведене, враховуючи правову кваліфікацію кримінального правопорушення, за фактом вчинення якого здійснюється розслідування, слідчий суддя дійшов висновку, що наявні достатні підстави для арешту зазначеного у клопотанні майна, оскільки вказане майно містить на собі інформацію щодо обставин вчинення кримінального правопорушення.

Керуючись вимогами ст. 131, 132, 167, 168, 170-173, 309, 395 КПК України, слідчий суддя

у х в а л и в:
Клопотання прокурора Київської міської прокуратури ОСОБА_4 задовольнити.

Накласти у кримінальному провадженні № 0000790 від 13.10.2022 за ознаками ч. 1 ст. 286 КК України арешт на вилучений 13.10.2022 у ході огляду автомобіль «Mitsubishi», реєстраційний номер НОМЕР_1 , який належить ОСОБА_5 .

Заборонити відчуження, розпорядження та користування вказаним вище майном.

Ухвала підлягає негайному виконанню.

На ухвалу слідчого судді безпосередньо до Київського апеляційного суду упродовж п`яти днів з дня її оголошення може бути подана апеляційна скарга.

Якщо ухвалу суду постановлено без виклику особи, яка її оскаржує, то строк апеляційного оскарження для такої особи обчислюється з дня отримання нею копії судового рішення.

Відповідно до ст. 174 КПК України арешт може бути скасований за клопотанням власника або володільця майна, які не були присутніми при розгляді питання про арешт майна.

Слідчий суддя ОСОБА_1