Єдиний унікальний номер 205/3885/22
1-кс/205/1783/22
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 грудня 2022 року м. Дніпро
Слідчий суддя Ленінського районного суду м. Дніпропетровська ОСОБА_1 при секретарі ОСОБА_2

за участю: прокурора ОСОБА_3 , підозрюваного ОСОБА_4 , захисника ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду клопотання старшого слідчого СВ ВП №3ДРУП ГУНП в Дніпропетровській області майора поліції ОСОБА_6 погодженого прокурором Західної окружної прокуратури м. Дніпра Дніпропетровської області ОСОБА_3 щодо продовження строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою по кримінальному провадженню № 0000042, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань від 24.05.2022 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 368 КК України , відносно:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , працюючого керівником виробничої дільниці (Запорізькій цвинтар), зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого: 27.10.2017 року Індустріальним районним судом м. Дніпропетровська за ч. 1 ст. 368 КК України,

перевіривши надані матеріали клопотання, наглядового провадження та дослідивши докази поданих матеріалах,

ВСТАНОВИВ
В провадження слідчого судді Ленінського районного суду м. Дніпропетровська надійшло зазначене клопотання, в якому слідчий посилається на те, що в провадженні СВ ВП № 3 ДРУП ГУНП в Дніпропетровській області перебувають матеріали кримінального провадження № 0000042, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань від 24.05.2022 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.368 КК України.
В обґрунтування вказаного клопотання слідчий та прокурор посилаються на ту обставину, що службовими особами КП «Міська ритуальна служба» Дніпровської міської ради (, юридична адреса: м. Дніпро, пр. Олександра Поля, буд. 18) була побудована корупційна схеми по систематичному вимаганню та одержанню неправомірної винагороди з громадян, за безперешкодне поховання померлих осіб на цвинтарях міста Дніпра.
За версією органу досудового розслідування директор КП «Міська ритуальна служба» Дніпровської міської ради ОСОБА_7 ІНФОРМАЦІЯ_2 , зареєстрована за адресою: м. Дніпро, вул. Василя Сухомлинського, буд. 37, та заступник директора КП «Міська ритуальна служба» Дніпровської міської ради ОСОБА_8 ІНФОРМАЦІЯ_3 зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 , користуючись своїм службовим становищем, впровадили протиправну корупційну схему, яка реалізується групою осіб з чітким розподілом ролей її учасників з метою отримання неправомірної вигоди.
Згідно з розробленим злочинним планом, ОСОБА_7 , залучила до противоправної діяльності ОСОБА_8 , який в свою чергу довів до відома підлеглих співробітників виконання злочинних дій, у тому числі і керівнику виробничої дільниці (Запорізький цвинтар), що розташований на земельній дільниці із кадастровим номером: :02:128:0048 за адресою АДРЕСА_3 ) ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

На виконання заздалегідь розробленого злочинного плану, вищезазначені особи, достовірно знаючи, що відповідно до рішення виконкому Дніпровської міської ради № 1039 від 13.10.2021 року «Про встановлення вартості окремих видів ритуальних послуг, які надаються КП «Міська ритуальна служба» ДМР населенню на території м. Дніпра, вартість надання ритуальних послуг складає не більше 3500 гривень за поховання тіла померлої особи, та не більше 400 гривень за поховання урни з прахом померлої особи, а сплату КП «Міська ритуальна служба» Дніпровської міської ради має приймати за такі послуги шляхом безготівкового перерахунку через установи банків на спеціальний рахунок КП «Міська ритуальна служба» усвідомлюючи безальтернативність та монополію на надання ритуальних послуг, діючи з метою отримання неправомірної вигоди для себе та третіх осіб, в декілька разів завищують вартість надання ритуальних послуг.
В ході досудового розслідування встановлено, що ОСОБА_4 на підставі наказу № 9-вк від 05.06.2020 року, призначено на посаду начальника дільниці до виробничої дільниці № 1 з реалізації ритуальних послуг комунального підприємства «Міська ритуальна служба» Дніпровської міської ради.
Посадовою інструкцією начальника до виробничої дільниці з реалізації ритуальних послуг комунального підприємства «Міська ритуальна служба» Дніпровської міської ради, затвердженої 03.05.2020 року директором комунального підприємства «Міська ритуальна служба» Дніпровської міської ради ОСОБА_7 , на підставі якої ОСОБА_4 , здійснював свою діяльність, передбачено: начальник дільниці належить до професійної групи «керівники»; начальнику дільниці безпосередньо підпорядковані заступник начальника дільниці, робітники ритуальних послуг, прибиральники територій та сторожі; начальник дільниці самостійно керує виробничою діяльністю в межах визначених цією посадовою інструкцією.
Окрім того, відповідно до вказаної посадової інструкції ОСОБА_4 має наступні права та обов?язки: веде контроль щодо надання ділянок для поховання та контроль за улаштуванням могил; надає дозвіл на поховання померлих на кладовищах; здійснює контроль за правильністю оформлення документів і дає громадянам дозвіл на поховання та встановлення намогильних споруд (за наявності відповідного дозволу начальника дільниці); забезпечує належний санітарний стан території кладовища; контролює облік робочого часу робітників ритуальних послуг, прибиральників території та сторожів; керує та контролює роботу заступника начальника дільниці, робітників ритуальних послуг, прибиральників та сторожів кладовища та виконання ними службових обов`язків; у разі відсутності на робочому місці заступника начальника дільниці веде, в установленому порядку, облік поховань, облік намогильних споруд, облік заїзду транспортних засобів на територію; начальник дільниці має право приймати участь у виробничих нарадах, на яких розглядаються питання, які стосуються його діяльності, вносити пропозиції керівництву підприємства згідно питань своєї роботи та покращення роботи на кладовищах.
Таким чином, відповідно до службових обов`язків ОСОБА_4 є особою, яка постійно обіймає в комунальному підприємстві Дніпровської міської ради посаду, пов`язану з виконанням організаційно-розпорядчих та адміністративно-господарських функцій, у зв`язку з чим в силу п. 1 Примітки до ст. 364 КК України є службовою особою.
Так, 05 жовтня 2022 року ОСОБА_9 , маючи намір захоронити урну з прахом на території Запорізького кладовища розташованого за адресою: АДРЕСА_3 , прибула на територію вищезазначеного кладовища за вищевказаною адресою.

За версією органу досудового розслідування, в приміщенні комунального підприємства на території кладовища ОСОБА_9 розпочала бесіду зі службовою особою комунального підприємства «Міська ритуальна служба» Дніпровської міської ради ОСОБА_4 з приводу отримання ритуальних послуг, а саме захоронити урну з прахом. Останній, вислухавши ОСОБА_9 діючи всупереч рішенню виконкому Дніпровської міської ради № 1039 від 13.10.2021 «Про встановлення вартості окремих видів ритуальних послуг, які надаються КП «Міська ритуальна служба» ДМР населенню на території Дніпра», згідно з яким встановлено вартість окремих видів ритуальних послуг, які надаються КП «Міська ритуальна служба» ДМР населенню міста Дніпра повідомив, що вартість надання ритуальної послуги, а саме захоронити урну з прахом у землю буде коштувати 15 000 гривень.
Внаслідок вищевказаних умисних, корисних та протиправних дій
ОСОБА_10 у ОСОБА_11 склалось враження про неможливість захоронення урни з прахом на території Краснопільського кладовища без надання неправомірної вигоди.
05 жовтня 2022 року знаходячись на території Запорізького кладовища за адресою: АДРЕСА_3 , ОСОБА_4 , діючи з корисливих мотивів, реалізовуючи свій злочинний умисел, направлений на отримання ним неправомірної вигоди для себе за вчинення дій з використанням свого службового становища в інтересах того, хто надає таку вигоду, достовірно знаючи, що питання поховання громадян на території Запорізького кладовища належать до його службових повноважень, отримав від ОСОБА_9 , неправомірну вигоду в сумі 15 000 гривень, за надання ритуальної послуги, а саме захоронення урни з прахом померлого у землю, що суперечить рішенню виконкому Дніпровської міської ради № 1039 від 13.10.2021 «Про встановлення вартості окремих видів ритуальних послуг, які надаються КП «Міська ритуальна служба» ДМР відповідно до якого вартість оформлення договору замовлення на організацію та проведення поховання становить - 65,90 грн., оформлення свідоцтва про поховання 50,90 грн., поховання урни з прахом померлих у землю 278,20 грн., що складає загальну вартість послуг 395 грн.

Таким чином, ОСОБА_4 06.12.1973 року народження обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 368 КК України, а саме в одержанні, як службовою особою, неправомірної вигоди для себе за вчинення в інтересах того, хто надає неправомірну вигоду дій з використанням наданого службового становища, вчиненого за попередньою змовою групою осіб.

10.10.2022 року о 15 год. 45 хв. ОСОБА_4 , затримано за підозрою у вчиненні кримінального правопорушення.

10.10.2022 року ОСОБА_4 вручено письмове повідомлення про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 368 КК України.

Ухвалою слідчого судді Ленінського районного суду м. Дніпропетровська ОСОБА_1 від 11.10.2022 р. відносно підозрюваного ОСОБА_4 обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком до 16 години 00 хвилин 06.12.2022 року включно з визначенням застави у розмірі 3 101 250 гривень 00 копійок.

Прокурор зазначає, що завершити досудове розслідування до закінчення строку дії запобіжного заходу неможливо внаслідок складності провадження та необхідності проведення низки слідчих (розшукових) та процесуальних дій, спрямованих на збір доказів з метою встановлення об`єктивної істини, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду, в тому числі з`ясування всіх обставин вчиненого кримінального правопорушення, у зв`язку з чим постановленою ухвалою слідчого судді Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 25.11.2022 р. продовжено строк досудового розслідування до 10.03.2022 року.

При цьому, встановлені в ході досудового розслідування обставини вчинення кримінального правопорушення дають обґрунтовані підстави вважати, що не продовження строку дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, не зможуть забезпечити досягнення мети застосування запобіжного заходу.

Також на думку прокурора, продовжують існувати ризики, встановленні слідчим суддею при застуванні до ОСОБА_4 запобіжного заходу, а саме: переховуватися від органів досудового розслідування та суду а також незаконно впливати на свідків та інших потерпілих у цьому кримінальному провадженні.

У зв`язку із чим, слідчий за погодженням з прокурором звертаються до суду із вказаним клопотанням про продовження строку дії запобіжного заходу та просять слідчого суддю продовжити строк запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_1 , в межах строку досудового розслідування з визначенням застави у розмірі 3 101 250 гривень 00 копійок.

В судовому засіданні прокурор ОСОБА_3 доводи вказаного клопотання підтримав, просив задовольнити із викладених у ньому підстав.
Захисник підозрюваного адвокат ОСОБА_5 заперечував проти доводів клопотання, просив у його задоволенні відмовити. В обґрунтування своїх заперечень посилався на обставини того, що ОСОБА_4 був затриманий протиправно, і підозра щодо нього не ґрунтується на жодних доказах, та є необґрунтованою. Під час обрання запобіжного заходу такому підозрюваному прокурор, слідчий суддя, суд апеляційної інстанції допустились чисельних порушень процесуального закону, що як наслідок обумовило протиправне тримання його підзахисного під вартою. Також стверджує, що прокурором не доведено його існування ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, а розміру застави, яку просить визначити прокурор, є непосильною для підозрюваного з огляду на його майновий стан.
Підозрюваний ОСОБА_4 позицію свого захисника підтримав, просив слідчого суддю не продовжувати щодо нього запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.
Слідчий суддя, заслухавши доводи та пояснення підозрюваного та його захисника, доводи прокурора, дослідивши подані матеріали приходить до наступних висновків.
Ухвалою слідчого судді Ленінського районного суду м. Дніпропетровська ОСОБА_1 від 11.10.2022 року щодо підозрюваного ОСОБА_4 застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою в межах строку досудового розслідування до 06.12.2022 року включно. Одночасно такому підозрюваному визначено альтернативний запобіжний захід у вигляді застави у розмірі 1250 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 3 101 250 грн. 00 коп. та за умови внесення застави покладено на підозрюваного, зазначені в ухвалі процесуальні обов`язки, передбачені ч.5 ст. 194 КПК України.

Таким чином, дія запобіжного заходу, застосованого до підозрюваного ОСОБА_4 закінчується 06.12.2022 року включно, що стало підставою для звернення сторони обвинувачення до слідчого судді з клопотанням про продовження строку тримання під вартою.

Згідно з положеннями ч.3 ст.197 КПК України строк тримання під вартою може бути продовжений слідчим суддею в межах строку досудового розслідування в порядку, передбаченому цим Кодексом.

В даному випадку, матеріалами провадження підтверджено, що відповідною ухвалою слідчого судді Ленінського районного суду м. Дніпропетровська ОСОБА_1 від 25.11.2022 року строк досудового розслідування у даному кримінальному провадженні продовжено до 5 (п`яти) місяців, а саме до 10.03.2023 року.

Згідно ч.ч.3-5 ст. 199 КПК України клопотання про продовження строку тримання під вартою, крім відомостей, зазначених у ст. 184 цього Кодексу, повинно містити: 1) виклад обставин, які свідчать про те, що заявлений ризик не зменшився або з`явилися нові ризики, які виправдовують тримання особи під вартою; 2) виклад обставин, які перешкоджають завершенню досудового розслідування до закінчення дії попередньої ухвали про тримання під вартою.

Слідчий суддя зобов`язаний розглянути клопотання про продовження строку тримання під вартою до закінчення строку дії попередньої ухвали згідно з правилами, передбаченими для розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу.
Слідчий суддя зобов`язаний відмовити у продовженні строку тримання під вартою, якщо прокурор, слідчий не доведе, що обставини, зазначені у частині третій цієї статті, виправдовують подальше тримання підозрюваного, обвинуваченого під вартою.
Із вказаного приводу слідчий суддя зазначає, що тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України (ч.1 ст. 183 КПК України).
При цьому саме наявність обґрунтованої підозри є умовою законності застосування запобіжного заходу.
Підозра, виходячи з постанови Судової палати у кримінальних справах Верховного Суду України від 24.11.2016р. № 5 - 328 кс 16, є обґрунтованим припущенням про вчинення особою кримінального правопорушення, а термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення (рішення Європейського суду з прав людини (далі - ЄСПЛ) у справі «Нечипорук і Йонкало проти України» від 21.04.2011).
Від фактів, які є причиною виникнення підозри не вимагається такого ж рівня переконливості, як від тих, що є необхідними для висунення обвинувачення чи обґрунтування обвинувального вироку. Крім того, суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів (рішення ЄСПЛ у справі «Мюррей проти Об`єднаного Королівства» від 28.10.1994; «Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства» від 30.08.1990).
Слідчий суддя вказує, що питання достатності і безспірності доказів винуватості вирішується судом лише при ухваленні вироку (п.п. 1-3 ч. 1 ст. 368 КПК України).
Оскільки на стадії досудового розслідування встановлено низькі критерії до стандарту доказування, які зобов`язують слідчого суддю з`ясувати лише наявність достатніх доказів, які виправдовують необхідність здійснення досудового розслідування та не передбачають обов`язку встановлення вини конкретної особи, слідчий суддя відхиляє доводи захисника щодо того, що підозра не є обґрунтованою.
В даному випадку причетність до інкримінованого йому кримінального правопорушення підозрюваного ОСОБА_4 випливає зі змісту протоколу прийняття заяви про вчинення кримінального правопорушення від ОСОБА_9 протоколами допиту свідка ОСОБА_9 про зміст його спілкування безпосередньо з ОСОБА_4 щодо вимагання та отримання останнім неправомірної вигоди; протоколу огляду, ідентифікації та вручення грошових коштів та речей, відповідно до якого ОСОБА_4 передано ідентифіковані кошти; протоколу обшуку.
Враховуючи, що слідчий суддя на цьому етапі провадження не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд під час розгляду кримінального провадження по суті, зокрема, не вправі оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для визнання особи винуватою чи невинуватою у вчиненні кримінального правопорушення, а лише зобов`язаний на підставі оцінки сукупності отриманих доказів визначити, що причетність особи до вчинення кримінального правопорушення є ймовірною та достатньою для виправдання подальшого розслідування з ціллю висунення обвинувачення або спростування підозри, колегія суддів вважає, що з огляду на надані стороною обвинувачення докази, у слідчого судді були підстави для висновку про існування фактів та інформації, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що вказаний особа могла вчинити кримінальне правопорушення, передбачене ч.3 ст. 368 КК України.
Слідчий суддя, доходить висновку, що вказані вище докази у їх сукупності, дають всі підстави стверджувати про вірогідну причетність підозрюваного до вчинення названого кримінального правопорушення. Дослідженнявказаних доказів дає підстави вважати, що висновки органу досудового розслідування щодо причетності підозрюваного до вчинення злочину, який йому інкримінується, не є явно необґрунтованими чи очевидно недопустимими.

Тому слідчий суддя вважає підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 368 КК України, обґрунтованою, докази можливої причетності такої особи до вчинення вищезазначеного кримінального правопорушення є достатніми, що може слугувати підставою для застосування заходів забезпечення кримінального провадження на підставі поданих стороною обвинувачення до клопотання матеріалів. Питання про те, чи утворюють такі дії склад злочину та чи правильно вони кваліфіковані за ч.3 ст. 368 КК України знаходиться за межами тих питань, які слідчий суддя вирішує на досудовому провадженні.

Слідчий суддя також звертає увагу на ту обставину, що питання наявності обґрунтованої підозри вже перевірялось слідчим суддею під час постановлення ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою від 11.10.2022 р. та було предметом перегляду в апеляційному порядку, в результаті якого ухвалу слідчого судді від 11.10.2022 року, відповідною ухвалою колегії суддів Дніпровського апеляційного суду залишено без зміни.

Слідчий суддя вказує, що згідно ст.183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст.177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених ч.5 ст.176 цього Кодексу. При цьому ризиком у контексті кримінального провадження є певна ступінь можливості, що особа вдасться до вчинків, які будуть перешкоджати досудовому розслідуванню та судовому розгляду або ж створять загрозу суспільству. Слідчий суддя, оцінюючи вірогідність такої поведінки підозрюваного, має дійти обґрунтованого висновку про високу ступінь ймовірності поза процесуальних дій зазначеної особи.

Слідчий суддя в ході розгляду вказаного клопотання також вважає доведеними обставину продовження існування таких ризиків, встановлених на день обрання запобіжного заходу, а саме: ризику, передбаченого п.1 ч.1ст.177 КПК України (ризику переховування від органів досудового розслідування та суду) та ризику, визначеного п.3 ч.1ст.177 КПК України (ризику незаконного впливу на свідків та інших підозрюваних).

Слідчий суддя погоджується з доводами прокурора щодо того, що тяжкість можливого покарання сама по собі може бути суттєвим мотивом та підставою для підозрюваної особи переховуватися від органів досудового розслідування чи суду. Це твердження узгоджується із позицією Європейського суду з прав людини у справі «Ілійков проти Болгарії», в якому зазначено, що суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування. У рішенні по справі «Летельє проти Франції» Європейський суд з прав людини визначив, що тяжкість деяких злочинів може викликати таку реакцію суспільства і соціальні наслідки, які виправдовують попереднє ув`язнення як виключну міру запобіжного заходу протягом певного часу.

Співставлення можливих негативних наслідків для підозрюваного у вигляді його можливого ув`язнення у невизначеному майбутньому з можливим засудженням до покарання у виді позбавлення волі у найближчій перспективі доводять, що цей ризик є достатньо високим безвідносно стадії кримінального провадження та характеру слідчих та процесуальних дій, які належить провести органу досудового розслідування.

При встановленні наявності ризику впливу на свідків слід враховувати визначену КПК України процедуру отримання показань від осіб, які є свідками, у кримінальному провадженні, а саме спочатку на стадії досудового розслідування показання отримуються шляхом допиту слідчим чи прокурором, а після направлення обвинувального акту до суду на стадії судового розгляду - усно шляхом допиту особи в судовому засіданні (частини 1, 2 статті 23, стаття 224 КПК України). Суд може обґрунтовувати свої висновки лише на показаннях, які він безпосередньо сприймав під час судового засідання або отриманих у порядку, передбаченому статтею 225 КПК, тобто допитаних на стадії досудового розслідування слідчим суддею. Суд не вправі обґрунтовувати судові рішення показаннями, наданими слідчому, прокурору, або посилатися на них (частина 4 статті 95 КПК).

За наведене вище обставин ризик впливу на свідків існує не лише на початковому етапі кримінального провадження при зібранні доказів, а й на стадії судового розгляду до моменту безпосереднього отримання судом показань від свідків та дослідження їх судом.

Оскільки підозрюваному відома особа свідків, інших підозрюваних, у тому числі і тих до яких є застосованим запобіжний захід у вигляді застави, слідчий суддя вважає, що прокурором доведено, що такий ризик не можна повністю виключити до моменту безпосереднього отримання судом показань від свідків по даному кримінальному провадженню та дослідження їх судом, у зв`язку із чим слідчий суддя враховує цей ризик як наявний, та вживає відповідні заходи забезпечення, щоб запобігти цьому ризику.

Варто враховувати також і те, що підозрюваний може використовувати свій вплив, маючи зв`язки та відповідний авторитет як керівник, працюючи керівником виробничої дільниці (Запорізький цвинтар), в тому числі і через дружні відносини впливати на своїх колишніх підлеглих та інших працівників вказаного комунального підприємства та намагатися узгодити їх покази, з тим щоб вони відповідали його інтересам, що свідчить про наявність ризику, передбаченого п. 3 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме можливості незаконно впливати на свідків та інших підозрюваних у цьому кримінальному провадженні, з метою уникнення кримінальної відповідальності.

За наведених мотивів та обставин, слідчий суддя приходить до висновку про наявність ризику ймовірного впливу на свідків та інших підозрюваних з боку підозрюваного.

Враховуючи, що іншим підозрюваним у цьому ж кримінальному провадженні інкримінується скоєння у співучасті з ОСОБА_4 одного й того ж кримінального правопорушення, тому існують обґрунтовані підстави вважати, що ці особи можуть бути об`єднані однією метою - унеможливити притягнення їх до кримінальної відповідальності.
Відтак, враховуючи характер і тяжкість злочину, у вчиненні яких підозрюється ОСОБА_4 та дані про його особу, які свідчать про відсутність будь-яких стримуючих факторів, які б переконували слідчого суддю в тому, що він не буде переховуватись від органів досудового розслідування та суду у даному кримінальному провадженні, чи не буде намагатись впливати на свідків або інших підозрюваних у даному кримінальному проваджені до яких застосований запобіжний захід у вигляді застави, слідчий суддя вважає необхідним продовжити відносно вказаної особи запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

Щодо обставин, які перешкоджають завершенню досудового розслідування до закінчення дії попередньої ухвали про тримання під вартою, слідчий суддя вказує, що останні пов`язані, утому числі, із необхідністю вчинення органом досудового розслідування відповідних процесуальних дій в межах продовженого строку досудового розслідування у даному кримінальному проваджені, що вже було предметом розгляду слідчого судді під час вирішення у процесуальному порядку питання про продовження строку досудового розслідування у такому кримінальному проваджені № 0000042 від 24.05.2022 року.

Зокрема, необхідністю здійснення тимчасового доступу до речей і документів, які містять банківську таємницю, а саме до банківського рахунку НОМЕР_1 КП «Міська ритуальна служба» Дніпровської міської ради () в АТ КБ «Приватбанк» (МФО 305299); тимчасового доступу до речей і документів, які знаходяться у володінні Державної податкової служби у Дніпропетровській області, а саме звітності форми 1 ДФ відносно працевлаштованих осіб КП «Міська ритуальна служба» Дніпровської міської ради () у період з 2019 року по теперішній час; допит головного бухгалтера КП «Міська ритуальна служба» Дніпровської міської ради () з приводу механізму оплати послуг за поховання осіб; судової технічної експертизи документів (грошових коштів вилучених 10 жовтня 2022 року під час проведення обшуку за адресою АДРЕСА_4 ), а також розсекречення ухвал на підставі яких проведено вказані негласні слідчі (розшукові) дії, мають суттєве значення для всебічного, повного та об`єктивного дослідження всіх обставин кримінального правопорушення, відповідальність за яке передбачена ч. 3 ст. 368 КК України, притягнення до кримінальної відповідальності та об`єктивного судового розгляду з дотриманням засад кримінального провадження, зокрема гласності і відкритості судового провадження, розумності строків.

На думку слідчого судді виконання означених необхідних слідчих та процесуальних дій є суттєвим для забезпечення повного та неупередженого досудового розслідування, виявлення і дослідження обставин у відповідності до ч.2 ст. 9 КПК України, а також обставин, які підлягають доказуванню відповідно до ст. 91 КПК України.

Одночасно із цим, слідчий суддя наголошує, що за змістом ст.197 КПК України, строк дії ухвали слідчого судді, суду про тримання під вартою або продовження строку тримання під вартою не може перевищувати шістдесяти днів.

За таких вимог процесуального закону, вказане клопотання про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою підлягає лише частковому задоволенню, а такий запобіжний захід слід продовжити саме на вказаний термін визначений процесуальним законом, тобто на 60 днів, а не до 5 місяців, як про це просить слідчий за погодженням з прокурором у такому клопотанні.

При вирішенні питання про наявність/відсутність підстав для зміни застосованого до підозрюваного запобіжного заходу, слідчий суддя враховує особисту ситуацію підозрюваного (має постійне місце проживання та роботи, одружений, виховує малолітню дитину), однак, беручи до уваги наявність обґрунтованої підозри щодо вчинення ним інкримінованому йому злочину та наявність вказаних ризиків, такі обставини, не є підставою для застосування до підозрюваного більш м`якого запобіжного заходу, у тому числі домашнього арешту, який, на думку слідчого судді, не здатен забезпечити виконання підозрюваних покладених на нього обов`язків та запобігти встановленим ризикам.
При цьому, належна процесуальна поведінка підозрюваного, на яку посилається сторона захисту, не свідчить про відсутність встановлених ризиків, а навпаки вказує на те, що застосований запобіжний захід, є таким, що достатньою мірою гарантують належну поведінку ОСОБА_4 у кримінальному провадженні з урахуванням продовження існування встановлених ризиків.
Разом із тим, задовольняючи клопотання про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, слідчий суддя, у відповідності до вимог ч.3 ст.183 КПК України, вважає за необхідне визначити підозрюваному розмір застави.

Розмір застави визначається слідчим суддею з урахуванням обставин кримінального правопорушення, майнового та сімейного стану підозрюваного, інших даних про його особу та ризиків, передбачених статтею 177 КПК України. Розмір застави повинен достатньою мірою гарантувати виконання підозрюваним покладених на нього обов`язків та не може бути завідомо непомірним для нього (частина 4 статті 182 КПК).
Застава щодо особи, підозрюваної чи обвинуваченої у вчиненні тяжкого злочину, визначається у розмірі від двадцяти до вісімдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.
У виключних випадках, якщо слідчий суддя, суд встановить, що застава у зазначених межах не здатна забезпечити виконання особою, що підозрюється, обвинувачується у вчиненні тяжкого або особливо тяжкого злочину, покладених на неї обов`язків, застава може бути призначена у розмірі, який перевищує вісімдесят чи триста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб відповідно (частина 5 статті 182 КПК).
В даному випадку у вказаному клопотанні про продовження строку запобіжного заходу слідчий за погодженням з прокурором просить визначити підозрюваному ОСОБА_4 заставу у розмірі 3 101 250 грн. 00 коп.
Слідчий суддя вказує, що з одного боку, розмір застави повинен бути таким, щоб загроза її втрати утримувала б підозрюваного від намірів та спроб порушити покладені на нього обов`язки, а з іншого - не має бути таким, що є завідомо непомірним для цієї особи та призводить до неможливості виконання застави.
При цьому розмір застави повинен визначатися тим ступенем довіри (впевненості), при якому перспектива втрати застави, у випадку відсутності на суді, буде достатнім стримуючим засобом, щоб унеможливити перешкоджання особою встановленню істини у кримінальному провадженні.

При визначені розміру застави необхідно врахувати: обставини кримінального правопорушення; майновий стан підозрюваного; його сімейний стан, у тому числі матеріальне становище близьких осіб; встановлені ризики, передбачених статтею 177 КПК; помірність обраного розміру застави та можливість її виконання, а також за певних обставин шкода, завдана кримінальним правопорушенням.
Виходячи з прецедентної практики ЄСПЛ, уповноважені органи влади повинні приділити визначенню суми застави стільки ж уваги, скільки і вирішенню питання про необхідність тримання обвинуваченого під вартою. Визначаючи суму застави, суди повинні брати до уваги ризик того, що підозрюваний може ухилитися від покарання, обставини особистого життя та тяжкість злочину, у вчиненні якого підозрюється особа.
Вказане узгоджується із змістом рішення Європейського суду з прав людини, у справах «Мангурас проти Іспанії», «Істомін проти України», згідно яких гарантії, передбачені п. 3 ст. 5 Конвенції, покликані забезпечити не компенсацію втрат, а зокрема явку обвинуваченого на судове засідання. Таким чином, сума застави повинна бути оцінена враховуючи самого обвинуваченого, його активів та його взаємовідносини в професійному середовищі, яке сформувало обставини для такої діяльності, з метою забезпечення ефективності даного заходу, іншими словами, розмір застави повинен визначатися тим ступенем довіри (впевненості), при якому перспектива втрати застави, у разі неявки в судове засідання, буде достатнім стримуючим засобом, щоб унеможливити перешкоджання особою встановленню істини у кримінальному провадженні. При цьому має бути враховано наявність грошових засобів у обвинуваченого.

Водночас, ЄСПЛ визнано законними та обґрунтованими дії національних судів, щодо обрання обвинуваченому розміру застави, який перевищував його наявні активи та поточні доходи, тощо, беручи до уваги особливий характер справи заявника, шкоду, завдану кримінальним правопорушенням та зазначено, що навіть якщо сума застави визначається виходячи із характеристики особи обвинуваченого та його матеріального становища, за певних обставин є обґрунтованим врахування також і суми збитків, у заподіянні яких ця особа обвинувачується.

В даному випадку інкримінований підозрюваному злочину є тяжким корупційним злочином, а тому враховуючи п. 2 ч. 5 ст. 182 КПК України розмір застави щодо нього мав би визначатися у межах від двадцяти до вісімдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Однак слідчий суддя, ураховуючи обставини кримінального провадження, які пов`язані із отриманням та акумулюванням підозрюваними у даному кримінальному провадженні (у тому числі ОСОБА_4 ) лише в межах одного епізоду суми неправомірної вигоди близько 1 800 000 грн. 00 коп., характер інкримінованого кримінального правопорушення, яке викликало підвищений суспільний резонанс, в даному випадку має місце виключний випадок і застава в максимальному розмірі передбаченому ч.5 ст. 182 КПК України, не в повній мірі гарантуватиме виконання підозрюваним покладених на нього обов`язків.

У зв`язку з викладеним, слідчий суддя приходить до висновку про доцільність визначення застави підозрюваному ОСОБА_4 заставу, в меншому розмірі, ніж заявлено прокурором , але у розмірі, що перевищує зазначені ст. 182 КПК України межі її застосування, оскільки максимальний поріг розміру застави у вигляді вісімдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, визначений процесуальним законом, не здатен забезпечити виконання підозрюваним покладених на нього обов`язків.

При визначенні розміру застави слідчий суддя враховує дані про особу підозрюваного, його вік, сімейний стан, соціальні зв`язки, майновий стан, обставини кримінального правопорушення, у вчиненні якого він підозрюється, та визначає заставу у розмірі 550 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що дорівнює 1 476 820 грн. 00 коп., як альтернативу застосування щодо нього запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, заставу в меншому розмірі, ніж заявлено слідчим за погодженням з прокурором.
На думку слідчого судді, в даному випадку перспектива втрати застави саме у такому розмірі буде достатнім стримуючим засобом, щоб відбити у особи, щодо якої застосовано заставу, бажання будь-яким чином перешкоджати встановленню істини у кримінальному провадженні.

Щодо доводів сторони захисту стосовно очевидної непомірності розміру застави для самого підозрюваного то слідчий суддя вказує на те, що згідно ч. 2 ст. 182 КПК України, застава може бути внесена як самим підозрюваним, обвинуваченим, так і будь-якою іншою фізичною або юридичною особою (заставодавцем).

Також з метою мінімізації ризиків, встановлених у судовому засіданні, а також запобігання поза процесуальній поведінці підозрюваного, наявні підстави, у разі внесення підозрюваним застави, покладення на таку особу обов`язків, необхідність застосування яких доведено стороною обвинувачення, а саме: прибувати до слідчого в провадженні якого перебуватиме кримінальне провадження, прокурора та суду за першим викликом; не відлучатись з населеного пункту, в якому він проживає, без дозволу слідчого, прокурора або суду; повідомляти слідчого, прокурора та суд про зміну свого місця проживання та роботи; утримуватися від спілкування з будь-якими особами з приводу обставин, викладених у письмовому повідомленні про підозру ОСОБА_4 у кримінальному провадженні № 0000042 від 24.05.2022 р., крім своїх захисників, слідчих, прокурорів, слідчого судді, суду; здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.
На підставі викладеного та керуючись статтями 177-178, 181, 194, 196, 199, 309, 369-372, 376 КПК України, слідчий суддя, -

УХВАЛИВ
1. Клопотання старшого слідчого СВ ВП №3ДРУП ГУНП в Дніпропетровській області майора поліції ОСОБА_6 погодженого прокурором Західної окружної прокуратури м. Дніпра Дніпропетровської області ОСОБА_3 щодо продовження строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою по кримінальному провадженню № 0000042, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань від 24.05.2022 року відносно підозрюваного за ч.3 ст. 368 КК України ОСОБА_4 задовольнити частково.

2. Продовжити строк запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваного за ч.3 ст. 368 КК України ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України на 60 діб до 14 год. 30 хв. 30.01.2023 року у межах строку досудового розслідування у кримінальному провадженні № 0000042, від 24.05.2022 року.

3. Одночасно визначити підозрюваному запобіжний захід у вигляді застави для забезпечення виконання ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_4 обов`язків, визначених ч. 5 ст. 194 КПК України.

4. Заставу визначити у розмірі 550 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що дорівнює 1 476 820 грн. 00 коп., яка може бути внесена як самим підозрюваним так і іншою фізичною або юридичною особою (заставодавцем).

5. Підозрюваний або заставодавець мають право у будь-який момент внести заставу у розмірі, визначеному в ухвалі суду про продовження строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. З моменту звільнення з під варти у зв`язку із внесенням застави підозрюваний вважається таким до якого застосовано запобіжний захід у вигляді застави.

6. У разі внесення застави покласти на підозрюваного наступні обов`язки

?Прибувати до слідчого в проваджені якого перебуває кримінальне провадження, прокурора та суду за першим викликом

?Не відлучатись із населеного пункту, в якому він проживає, без дозволу слідчого, прокурора або суду

?Утримуватись ід спілкуванням з будь-якими особами з приводу обставин, викладених у письмовому повідомленні про підозру ОСОБА_4 у кримінальному проваджені № 0000042, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань від 24.05.2022 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 368 КК України крім своїх захисників, слідчих, прокурорів, слідчого судді та суду

?Здати на зберігання до відповідних компетентних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України та в`їзд в Україну.

7. Термін дії обов`язків, покладених слідчим суддею (судом) у разі внесення застави визначити два місяці з моменту внесення такої застави.

8. Роз`яснити підозрюваному, що у разі внесення застави та з моменту його звільнення з-під варти внаслідок внесення застави, визначеній в даній ухвалі, підозрюваний зобов`язаний виконувати покладені на нього обов`язки , по`вязані з застосуванням запобіжного заходу у вигляді застави У разі порушення таких обов`язків застава звертається в дохід держави.

9. В задоволені решти вимог за клопотанням про продовження строку дії запобіжного заходу відмовити.

10. Ознайомити та вручити підозрюваному під розпис копію даної ухвали.

Ухвала слідчого судді щодо продовження дії запобіжного заходу може буди оскаржена до Дніпровського апеляційного суду протягом 5 днів з дня її проголошення.

Слідчий суддя: ОСОБА_1