Справа № 473/117/23
Номер провадження1-кп/473/121/2023
Категорія: ст.391 КК України.
ВИРОК

іменем України

"03" лютого 2023 р. місто Вознесенськ

Вознесенський міськрайонний суд Миколаївської області у складі головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянув у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Вознесенську в режимі відеоконференції під час трансляції із приміщення Державної установи "Вознесенська ВК-72", яка розташована за адресою: Миколаївська область, місто Вознесенськ, вулиця Київська, 300 кримінальне провадження по обвинуваченню:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця смт Білозерка Херсонської області, громадянина України, до засудження мешкав за адресою: АДРЕСА_1 , відбуває основне покарання в виді позбавлення волі в Державній установі «Вознесенська виправна колонія №72» /надалі Вознесенська ВК №72/ за адресою: Миколаївська область, місто Вознесенськ, вулиця Київська, 300, судимого 26 травня 2020 року Цюрупинським районним судом Херсонської області за ч.3 ст.185 КК України із застосуванням ст.75, ст.104 КК України до 03 років позбавлення волі, з іспитовим строком випробування на 02 роки, засудженого 29 грудня 2020 року Херсонським апеляційним судом за ч.2 ст.15 ч.1 ст.115, п.13 ч.2 ст.115, ч.1 ст.70, ч.4 ст.70 КК України до 12 років позбавлення волі,

в скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ст.391 КК України,

Учасники судового провадження:

прокурор ОСОБА_4 ,

захисник адвокат ОСОБА_5 ,

обвинувачений ОСОБА_6 ,

В С Т А Н О В И В:

Формулювання обвинувачення, визнаного судом доведеним:

29 грудня 2020 року вироком Херсонського апеляційного суду обвинувачений ОСОБА_6 був визнаниий винним в скоєнні злочинів, передбачених ч.2 ст.15 ч.1 ст.115, п.13 ч.2 ст.115 КК України та за сукупністю злочинів, його засуджено до 12 років позбавлення волі.

З 01 липня 2022 року засуджений ОСОБА_6 відбував призначене йому основне покарання в Державній установі «Вознесенська ВК №72» Південного міжрегіонального управління з питань виконання кримінальних покарань та пробації Міністерства юстиції України, яка являється виправною колонією середнього рівня безпеки та розташована за адресою: Миколаївська область, місто Вознесенськ, вулиця Київська, 300.

Протягом періоду відбування покарання, засуджений ОСОБА_6 систематично порушував режим відбування покарання, за що до нього 35 разів вживалися заходи дисциплінарного впливу адміністрацією колонії, у тому числі: п`ять разів поміщення до дисциплінарного ізолятора, один раз до приміщення камерного типу та один раз до карцеру.

15 вересня 2022 року ухвалою Вознесенського міськрайонного суду Миколаївської області засудженого ОСОБА_6 , за вчинення злісного порушення встановленого порядку відбування покарання, пов`язаного зі зберіганням заточених металевих пластин, які відносяться до предметів, що заборонені до використання та зберігання на території установи, переведено до приміщення камерного типу строком на один місяць.

Після закінчення строку тримання в приміщенні камерного типу, засуджений ОСОБА_6 належних висновків не зробив та продовжував порушувати встановлений режим утримання.

Так, 25 жовтня 2022 року о 18:35 годині, засуджений ОСОБА_6 допустив порушення установленого порядку відбування покарання, яке виразилось в тому, що під час обходу ДІЗО/ПКТ, він занавісив плафон освітлення, на зроблені зауваження не реагував, чим порушив п. 4 розділу II Правил внутрішнього розпорядку установ виконання покарань, затверджених наказом Міністерства юстиції України від 28 серпня 2018 року №2823/5 (далі ПВР).

Пояснення за фактом допущеного порушення засуджений ОСОБА_6 надавати відмовився, за що на нього накладено стягнення у вигляді суворої догани.

Крім того, 03 листопада 2022 року засуджений ОСОБА_6 , який 31 жовтня 2022 року допустив порушення установленого порядку відбування покарання, яке виразилось в тому, що о 14:05 годині під час обходу житлової зони відділення СПС №2, в житловій секції №3, проведено позаплановий обшук, під час якого у схованці в при ліжковій тумбочці, належній засудженому ОСОБА_6 , виявлено заборонений для зберігання та використання предмет, а саме: мобільний телефон чорного кольору моделі «ХІАОМІ», чим порушив пункт четвертий, розділу другого ПВР, за що до нього застосовано дисциплінарне стягнення у вигляді суворої догани.

Також, засуджений ОСОБА_6 09 листопада 2022 року допустив порушення установленого порядку відбування покарання, яке виразилось в тому, що о 20:20 годині, під час обходу локальної дільниці відділень СПС №2,3, засуджений ОСОБА_6 викликав підозру у молодшого інспектора відділу нагляду і безпеки, в зв`язку з чим проведено неповний особистий обшук засудженого, під час якого в правій кишені куртки, в пачці з цигарками, виявлено та вилучено заборонені для зберігання речі, а саме: навушники, чим порушив пункт четвертий, розділу другого ПВР, за що до нього 11 листопада 2022 року застосовано дисциплінарне стягнення у вигляді суворої догани.

Крім того, 29 листопада 2022 року засуджений ОСОБА_6 допустив порушення режиму утримання, яке полягало у тому, що він був відсутній у строю під час поіменної перевірки наявності засуджених, за що на останнього накладено стягнення у вигляді поміщення до ДІЗО, строком на 10 діб. .

15 грудня 2022 року о 06:55 годині, в ході проведення комісійного обходу адміністрацією установи у складі: голови комісії - виконуючого обов`язків начальника установи підполковника внутрішньої служби ОСОБА_7 , та членів комісії у складі: першого заступника начальника установи підполковника внутрішньої ОСОБА_8 , начальника оперативного відділу старшого лейтенанта внутрішньої служби ОСОБА_9 оперуповноваженого оперативного відділу старшого лейтенанта внутрішньої служби ОСОБА_10 , начальника відділу нагляду і безпеки майора внутрішньої служби ОСОБА_11 , старшого інспектора відділу нагляду і безпеки майора внутрішньої служби ОСОБА_12 , інспектора відділу нагляду і безпеки лейтенанта внутрішньої служби ОСОБА_13 , відповідального по установі головного бухгалтера установи майора внутрішньої служби ОСОБА_14 , чергового фельдшера установи ОСОБА_15 , в присутності ЧПНУ майора внутрішньої служби ОСОБА_16 , приміщень ДІЗО/ПКТ, виявлено незадовільний санітарний стан приміщення камери ДІЗО №4, оскільки прибирання згідно розпорядку дня не проводилось. .

Після цього, виконуючий обов`язки начальника установи підполковник внутрішньої служби ОСОБА_7 , запропонував засудженому ОСОБА_6 здійснити прибирання у камері ДІЗО №4, як черговому по камері згідно графіку, при цьому засудженому ОСОБА_6 надано необхідний для прибирання інвентар, проте вказаний засуджений, у присутності працівників установи та представників адміністрації установи, в категоричній формі відмовився приступити до прибирання в камері ДІЗО №4, при цьому поважних причин для відмови від прибирання не висловив.

Одразу, після відмови засудженого ОСОБА_6 здійснити прибирання камери ДІЗО №4, виконуючий обов`язки начальника установи підполковник внутрішньої служби ОСОБА_7 , у присутності зазначених працівників установи виконання покарань, роз`яснив засудженому ОСОБА_6 його права та обов`язки як чергового по камері, попередивши про кримінальну відповідальність за ст.391 КК України та повторно запропонував йому здійснити прибирання в приміщенні камери ДІЗО №4, але засуджений ОСОБА_6 , у присутності членів комісії, без поважних причин, у категоричній формі відмовився здійснювати прибирання у порушення вимог ст.107 КВК, пунктів першого третього розділу другого ПВР, незважаючи на те, що за станом здоров`я міг залучатися до прибирання камери ДІЗО №4.

Позиція обвинуваченого ОСОБА_6 .

Під час судового розгляду кримінального провадження обвинувачений ОСОБА_6 визнав свою вину повністю та підтвердив вчинення ним даного кримінального правопорушення при викладених вище обставинах. Він визнає, що своїми діями вчинив злочин, та щиро розкаюється в скоєному.

Стаття Закону України про кримінальну відповідальність, що передбачає відповідальність за кримінальне правопорушення, винним у вчиненні якого визнається обвинувачений ОСОБА_6 .

Умисні дії обвинуваченого ОСОБА_6 вірно кваліфіковані за ст.391 КК України, як злісна непокора законним вимогам адміністрації установи виконання покарань особою, яка відбуває покарання у виді позбавлення волі, якщо ця особа за порушення вимог режиму відбування покарання була піддана протягом року стягненню у виді переведення до приміщення камерного типу.

Мотиви призначення покарання.

03 лютого 2023 року між прокурором Вознесенської окружної прокуратури Миколаївської області ОСОБА_4 , якому згідно із ст.37 КПК України надані повноваження прокурора у кримінальному провадженні та обвинуваченим ОСОБА_6 , з участю захисника адвоката ОСОБА_5 , була укладена угода про визнання винуватості, яка відповідає вимогам п.2 ч.1 ст.468, ч.4 ст.469, ст.472 КПК України.

Відповідно до угоди про визнання винуватості, обвинувачений ОСОБА_6 в судовому засіданні повністю визнав свою вину у вчиненні даного кримінального правопорушення, передбаченого ст.391 КК України.

Цією угодою визначено покарання обвинуваченому ОСОБА_6 за ст.391 КК України в виді позбавлення волі строком на 01 /один/ рік. На підставі ч.1 ст.71 КК України до призначеного покарання частково приєднати невідбуту частину основного покарання за вироком Херсонського апеляційного суду від 29 грудня 2020 року, яка станом на 01 лютого 2023 року, тобто на дату укладання угоди про визнання винуватості становить 09 /дев`ять/ років 03 /три/ місяці 21 /двадцять один/ день позбавлення волі, та остаточно обвинуваченому ОСОБА_6 призначити покарання в виді 09 /дев`яти/ років 07 /семи/ місяців позбавлення волі.

Крім того угодою встановлені наслідки її укладання і затвердження, відповідно до вимог ст.473 КПК України та наслідки її невиконання.

Судом з`ясовано, що обвинувачений ОСОБА_6 цілком розуміє права, визначені ч.4 ст.474 КПК України, наслідки укладання та затвердження даної угоди, передбачені ч.2 ст.473 КПК України.

Суд переконався, що укладення угоди між сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дій, або будь яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді. Крім того судом встановлено, що умови даної угоди відповідають вимогам КПК України та КК України, і тому вона може бути затверджена судом. На умовах цієї угоди може бути ухвалений вирок, оскільки правова кваліфікація кримінального правопорушення, вчиненого обвинуваченим ОСОБА_6 вірно надана за ст.391 КК України.

Умови цієї угоди відповідають інтересам суспільства, не порушують права свободи та інтереси сторін, або інших осіб, укладення угоди було добровільним, очевидна можливість виконання обвинуваченим ОСОБА_6 взятих на себе зобов`язань, наявність у нього фактичних підстав для визнання винуватості.

Сторони погоджуються на призначення обвинуваченому ОСОБА_6 основного покарання на підставі угоди про визнання винуватості від 03 лютого 2023 року.

В судовому засіданні прокурор ОСОБА_4 , обвинувачений ОСОБА_6 та його захисник ОСОБА_5 просили суд затвердити угоду про визнання винуватості на визначених в ній умовах.

Враховуючи вищевикладене, оскільки умови угоди про визнання винуватості між прокурором Вознесенської окружної прокуратури Миколаївської області ОСОБА_4 , обвинуваченим ОСОБА_6 та його захисником ОСОБА_5 , її форма та зміст відповідають вимогам КПК України та КК України, суд приходить до висновку про наявність всіх правових підстав для затвердження цієї угоди.

Суд, призначаючи покарання обвинуваченому ОСОБА_6 , враховує ступінь тяжкості скоєного ним кримінального правопорушення, яке передбачене ст.391 КК України розділу ХVІІІ Особливої частини КК України кримінальні правопорушення проти правосуддя, і відповідно до ст.12 КК України, є нетяжким злочином.

Враховуючи вищевикладене, суд вважає за можливе призначити обвинуваченому ОСОБА_6 основне покарання відповідно до визначеного угодою про визнання винуватості.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 373, 374, 475 та главою 35 КПК України, суд

У Х В А Л И В :

Затвердити угоду про визнання винуватості, укладену 03 лютого 2023 року між прокурором Вознесенської окружної прокуратури Миколаївської області ОСОБА_4 та обвинуваченим ОСОБА_6 , з участю захисника ОСОБА_5 .

ОСОБА_6 визнати винним за пред`явленим йому обвинуваченням в скоєнні злочину, передбаченого ст.391 КК України та призначити йому покарання в виді 01 /одного/ року позбавлення волі.

Відповідно до ч.1 ст.71 КК України до призначеного покарання, частково приєднати невідбуту частину основного покарання за вироком Херсонського апеляційного суду від 29 грудня 2020 року та остаточно до відбування покарання обвинуваченому ОСОБА_6 призначити покарання в виді позбавлення волі на строк 09 /дев`ять/ років 07 /сім/ місяців.

Запобіжний захід обвинуваченому ОСОБА_6 до набрання вироком законної сили, обрати тримання під вартою в Державній установі «Миколаївський СІЗО», обчислюючи строк відбування основного покарання з 03 лютого 2023 року, зарахувавши в строк відбування основного покарання строк тримання його під вартою в установі попереднього ув`язнення за правилами ч.5 ст.72 КК України в редакції Закону України №2046 VIII від 18 травня 2017 року, відповідно до якої попереднє ув`язнення зараховується судом у строк покарання у разі засудження до позбавлення волі день за день.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Апеляційні скарги на вирок можуть бути подані з підстав, передбачених ч.4 ст.394 КПК України до Миколаївського апеляційного суду через Вознесенський міськрайонний суд Миколаївської області протягом 30 /тридцяти/ днів з дня проголошення вироку, а засудженим в той же строк, з моменту вручення йому копії вироку.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Суддя: ОСОБА_1