Дата документу 14.12.2022 Справа № 331/2623/22
ЗАПОРІЗЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ЄУ № 331/2623/22 Слідчий суддя ОСОБА_21
Провадж. №11-сс/807/705/22 Доповідач 2 інст. ОСОБА_1
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Запорізького апеляційного суду у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

при секретарі ОСОБА_4 ,

за участю:

прокурора ОСОБА_5

захисника-адвоката ОСОБА_6 ,

підозрюваного ОСОБА_7 ,

розглянула 14 грудня 2022 року у відкритому судовому засіданні в м. Запоріжжі матеріали справи за апеляційною скаргою прокурора Вознесенівської окружної прокуратури м. Запоріжжя ОСОБА_5 на ухвалу слідчого судді Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від 18 листопада 2022 року, якою відмовлено у задоволенні клопотання слідчого про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та застосовано запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту відносно

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця смт. Дніпровське, Верхньодніпровський район, Дніпропетровської області, громадянина України, офіційно не працевлаштованого, одруженого, який на утриманні неповнолітніх чи малолітніх дітей не має, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , та проживає за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого,

підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.190 КК України.

Як вбачається з матеріалів провадження, до суду надійшло вище вказане клопотання в якому зазначено, що ОСОБА_7 , діючи за попередньою змовою з ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 та іншими невстановленими в ході досудового розслідування особами, діючи умисно, з корисливих мотивів, переслідуючи мету незаконного збагачення, з метою вчинення злочинів проти власності, не пізніше початку першої декади травня 2022 року (точну дату та час встановити під час досудового розслідування не виявилося можливим) вступив злочинну змову з вищевказаними особами.

Спільно із зазначеними особами ОСОБА_7 , у період не пізніше початку першої декади травня 2022 року до моменту йото викриття співробітниками правоохоронних органів 15.11.2022, вчинив на території м. Запоріжжя ряд тяжких злочинів, пов`язаних із заволодінням чужого майна шляхом обману та проведення незаконних операцій з використанням електронно-обчислювальної техніки грошовими коштами фізичних осіб.

Так. ОСОБА_9 , ОСОБА_10 та невстановлені в ході досудового розслідування особи, діючи умисно, за попередньою змовою з ОСОБА_7 та ОСОБА_8 , за їх вказівкою та з відома всіх учасників, а відповідно до відведеної їм ролі «звонящий» («квалифаер»), з корисливих мотивів, маючи на меті особисте збагачення, з початку липня 2022 року по 25.07.2022, перебуваючи в орендованому ОСОБА_7 приміщенні, за адресою: АДРЕСА_3 , за допомогою комп`ютерної техніки із встановленим на ній відповідним програмним забезпеченням, даними щодо клієнтів банківських установ та комп`ютерної периферії здійснили дзвінки на номер мобільного телефону, який належить потерпілій ОСОБА_11 , продовжуючи реалізовувати свій злочинний намір, направлений на заволодіння чужим майном шляхом обману, шляхом незаконних операцій з використанням електронно-обчислювальної техніки, за вказівкою ОСОБА_8 та ОСОБА_7 та їх відома під час телефонної розмови з потерпілою ОСОБА_11 представившись співробітниками банківських установ, виконавчої та казначейської служби під заздалегідь вигаданими анкетними даними, повідомили останній завідомо неправдиві відомості, що призвело до здійснення банківських операції по зарахуванню грошових коштів потерпілої у загальній сумі 1 170 гривень на картковий рахунок підконтрольний ОСОБА_8 та ОСОБА_7 відкритий у АТ «Ощадбанк», тим самим потерпілій ОСОБА_11 спричинено матеріальну шкоду па вищевказану суму.

Крім того, ОСОБА_9 , ОСОБА_10 та невстановлені в ході досудового розслідування особи, діючи умисно, повторно, за попередньою змовою з ОСОБА_7 та ОСОБА_8 , за їх вказівкою та з відома всіх учасників, а відповідно до відведеної їм ролі «звонящий» («квалифаер»), з корисливих мотивів, маючи на меті особисте збагачення, з липня 2022 року по 29.07.2022, перебуваючи в орендованому ОСОБА_7 приміщенні, за адресою: АДРЕСА_3 , за допомогою комп`ютерної техніки із встановленим на ній відповідним програмним забезпеченням, даними щодо клієнтів банківських установ та комп`ютерної периферії здійснили дзвінки на номер мобільного телефону, який належить потерпілому ОСОБА_12 , продовжуючи реалізовувати свій злочинний намір, направлений на заволодіння чужим майном шляхом обману, шляхом незаконних операцій з використанням електронно-обчислювальної техніки, за вказівкою ОСОБА_8 та ОСОБА_7 та їх відома під час телефонної розмови з потерпілим ОСОБА_12 , представившись співробітниками банківських установ, виконавчої та казначейської служби під заздалегідь вигаданими анкетними даними, повідомили останній завідомо неправдиві відомості, що призвело до здійснення банківських операції по зарахуванню грошових коштів потерпілої у загальній сумі 4 804 гривень 81 копійка на картковий рахунок підконтрольний ОСОБА_8 та ОСОБА_7 , відкритий у АТ «Ощадбанк», тим самим потерпілому ОСОБА_12 спричинено матеріальну шкоду на вищевказану суму.

Не зупиняючись на досягнутому, ОСОБА_9 , ОСОБА_10 та невстановлені в ході досудового розслідування особи, діючи умисно, повторно, за попередньою змовою з ОСОБА_7 та ОСОБА_8 , за їх вказівкою та з відома всіх учасників, а відповідно до відведеної їм ролі «звонящий» («квалифаер»), з корисливих мотивів, маючи на меті особисте збагачення, з 1 1.07.2022 по 27.07.2022, перебуваючи в орендованому ОСОБА_7 приміщенні, за адресою: АДРЕСА_3 . за допомогою комп`ютерної техніки із встановленим на ній відповідним програмним забезпеченням, даними щодо клієнтів банківських установ та комп`ютерної периферії здійснили дзвінки на номер мобільного телефону, який належить потерпілому ОСОБА_13 , продовжуючи реалізовувати свій злочинний намір, направлений на заволодіння чужим майном шляхом обману, шляхом незаконних операцій з використанням електронно-обчислювальної техніки, за вказівкою ОСОБА_8 та ОСОБА_7 та їх відома під час телефонної розмови з потерпілим ОСОБА_13 , представившись співробітниками банківських установ, виконавчої та казначейської служби під заздалегідь вигаданими анкетними даними, повідомили останній завідомо неправдиві відомості, що призвело до здійснення банківських операції по зарахуванню грошових коштів потерпілої у загальній сумі 50 792 гривень па картковий рахунок підконтрольний ОСОБА_8 та ОСОБА_7 , відкритий у АТ «Ощадбанк», тим самим потерпілому ОСОБА_13 спричинено матеріальну шкоду на вищевказану суму.

Окрім того, ОСОБА_9 , ОСОБА_10 та невстановлені в ході досудового розслідування особи, діючи умисно, повторно, за попередньою змовою з ОСОБА_7 та ОСОБА_8 , за їх вказівкою та з відома всіх учасників, а відповідно до відведеної їм ролі «звонящий» («квалифаер»), з корисливих мотивів, маючи на меті особисте збагачення, в липні 2022 року, перебуваючи в орендованому ОСОБА_7 приміщенні, за адресою: АДРЕСА_3 . за допомогою комп`ютерної техніки із встановленим на ній відповідним програмним забезпеченням, даними щодо клієнтів банківських установ та комп`ютерної периферії здійснили дзвінки на номер мобільного телефону, який належить потерпілому ОСОБА_14 , продовжуючи реалізовувати свій злочинний намір, направлений на заволодіння чужим майном шляхом обману, шляхом незаконних операцій з використанням електронно-обчислювальної техніки, за вказівкою ОСОБА_8 та ОСОБА_7 та їх відома під час телефонної розмови з потерпілим ОСОБА_15 , представившись співробітниками банківських установ, виконавчої та казначейської служби під заздалегідь вигаданими анкетними даними, повідомили останній завідомо неправдиві відомості, що призвело до здійснення банківських операції по зарахуванню грошових коштів потерпілої у загальній сумі 5 000 гривень на картковий рахунок підконтрольний ОСОБА_8 та ОСОБА_7 , відкритий у АТ «Ощадбанк», тим самим потерпілому ОСОБА_14 спричинено матеріальну шкоду на вищевказану суму.

Своїми умисними діями ОСОБА_7 вчинив злочин, передбачений ч.3 ст.190 КК України, який кваліфікуються як заволодіння чужим майном шляхом обману (шахрайство), вчинене за попередньою змовою групою осіб, шляхом незаконних операцій з використанням електронно-обчислювальної техніки; злочини, передбачені ч.3 ст.190 КК України, які кваліфікуються як заволодіння чужим майном шляхом обману (шахрайство), вчинене повторно, за попередньою змовою групою осіб, шляхом незаконних операцій з використанням електронно-обчислювальної техніки.

Під час досудового слідства встановлено наявність ризиків, передбачених п.п.1, 3, 4, 5 ч.1 ст.177 КПК України.

Ухвалою слідчого судді Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від 18 листопада 2022 року відмовлено у задоволенні клопотання слідчого СУ ГУНП України в Запорізькій області ОСОБА_16 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_7 , підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.190 КК України.

Застосовано відносно підозрюваного ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту із застосуванням засобів електронного контролю строком на два місяці, тобто з 18 листопада 2022 року по 18 січня 2023 року включно.

Покладено на підозрюваного ОСОБА_7 обов`язки: не залишати житло за адресою: АДРЕСА_2 , цілодобово за виключенням явки до слідчого та суду.

Відмовляючи у задоволенні клопотання слідчого про обрання ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та застосовуючи до вказаної особи запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту, слідчий суддя врахував наявність у даному кримінальному провадженні обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_7 інкримінованого кримінального правопорушення та дійшов висновку про необхідність застосувати більш м`який запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту, що на думку слідчого судді забезпечить виконання підозрюваним процесуальних обов`язків та зможе запобігти встановленим ризикам.

В апеляційній скарзі прокурор вказує, що ухвала слідчого судді підлягає скасуванню як незаконна.

В обґрунтування доводів зазначає, що слідчим суддею неповно вивчено всі необхідні обставини при розгляді клопотання. Так, не враховано, що 16.11.2022 року ОСОБА_7 повідомлено про підозру у вчиненні ще чотирьох кримінальних правопорушень, передбачених ч.3 ст.190 КК України, вчинених за попередньою змовою з ОСОБА_9 , ОСОБА_10 та ОСОБА_8 , вказане свідчить не тільки про розширення меж первинної підозри, збільшення кількості епізодів злочинної діяльності, а й про залучення до вчинення більшої кількості виконавців кримінального правопорушення. Ці злочини були вчинені в умовах воєнного стану та за обтяжуючих обставин, а саме відносно осіб похилого віку. Загальний збиток завданий потерпілим складає більше 3 000 000, що свідчить про сталу протиправну поведінку.

Крім того, в рамках об`єднаного кримінального провадження об`єднано 13 кримінальних правопорушень, та тільки по 5 кримінальних правопорушень у вчинені особливо тяжкого кримінального правопорушення за ч.4 ст.190 КК України, де сума завданих збитків сягає 2 047 472 гривень, тобто повідомлення про підозру не є остаточним та перевіряється причетність ОСОБА_7 до вчинення інших кримінальних правопорушень.

Також зазначає, що 15.11.2022 року проведено обшук за місцем нового офісу, створеного ОСОБА_8 , де знаходився ОСОБА_7 для вчинення шахрайських дій, про що свідчать відповідні вилучені чорнові записи із заготовленими текстами для вчинення шахрайських дій та комп`ютерну техніку, де виявлені файли з анкетними даними осіб з відповідними позначками. Вказане свідчить, що ОСОБА_7 продовжив свою діяльність за межами м. Запоріжжя.

Таким чином, обраний запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту є таким, що не забезпечить належної процесуальної поведінки підозрюваного.

Просить ухвалу слідчого судді скасувати, постановити нову, якою клопотання слідчого задовольнити та обрати стосовноОСОБА_7 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів.

Позиції учасників судового провадження.

Прокурор підтримав свою апеляційну скаргу та просив її задовольнити

Підозрюваний та його захисник висловили свої заперечення вимогам апеляційної скарги прокурора та просили ухвалу слідчого судді залишити без змін.

Встановлені судом апеляційної інстанції обставини та мотиви, з яких суд виходив при постановленні ухвали.

У відповідності до положень ч.1 ст.404 КПК України, судове рішення переглядається в межах апеляційної скарги.

Відповідаючи на доводи прокурора, судова колегія констатує, що слідчим суддею дотриманий порядок застосування запобіжного заходу, передбачений ст.194 КПК України, де зазначені підстави та обставини, які повинні враховуватися при вирішенні цього питання.

Так, відповідно до вимог ст.194 КПК України, під час розгляду клопотання про обрання запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним кримінального правопорушення, наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених ст.177 КПК України, і на які вказує слідчий і прокурор; недостатність підстав для застосування більш м`яких запобіжних заходів.

Згідно вимог ч.1 ст.178 КПК України, при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім ризиків, зазначених у ст.177 КПК України, слідчий суддя, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі: вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним кримінального правопорушення; тяжкість покарання, що загрожує підозрюваному; вік та стан здоров`я підозрюваного; міцність його соціальних зв`язків в місці постійного проживання, у тому числі наявність родини й утриманців; наявність постійного місця роботи або навчання; репутацію підозрюваного; його майновий стан; наявність судимостей; наявність повідомлення особі про підозру у вчиненні іншого кримінального правопорушення; розмір майнової шкоди, у завданні якої підозрюється особа.

Відповідно до положень ч.1 ст.404 КПК України, з урахуванням того, що обґрунтованість висунутої стосовно ОСОБА_7 підозри в апеляційній скарзі та при апеляційному перегляді не оспорюється, зазначені висновки слідчого судді перевірці не підлягають.

В оскаржуваній ухвалі слідчим суддею при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, відповідно до вимог п.1 ч.1 ст.194 КПК України, враховано наявність обґрунтованої підозри, перевірені обставини щодо існування ризиків, передбачених ст.177 КПК України, а також оцінено сукупність обставин, які враховуються при обранні обмежувальних свободу заходів, зокрема, можливість застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризикам визначеним у клопотанні.

Перевіряючи доводи клопотання слідчого на предмет наявності ризиків, передбачених ч.1 ст.177 КПК України, слідчий суддя встановив, що в матеріалах провадження не достатньо доказів, які б давали підстави вважати, що підозрюваний може здійснити дії, передбачені п.п.1, 3, 5 ч.1 ст.177 КПК України. Посилання слідчого в клопотанні на наявність ризиків є лише припущенням. З такими висновками погоджується і суд апеляційної інстанції.

Так, застосовуючи до вказаної особи альтернативний запобіжний захід, слідчий суддя обґрунтовано прийшов до висновку про можливість досягти дієвості даного кримінального провадження та забезпечити належну процесуальну поведінку підозрюваного шляхом обрання більш м`якого запобіжного заходу.

Зазначений висновок слідчого судді, з огляду на явки ОСОБА_7 до суду, відсутність даних про порушення останнім покладених обов`язків, слід визнати аргументованим та таким, що знайшов своє підтвердження і одночасно цими обставинами спростовуються доводи прокурора про неможливість забезпечити дотримання підозрюваним ОСОБА_7 покладених на нього обов`язків через застосування іншого, ніж тримання під вартою, запобіжного заходу.

Колегія суддів наголошує, що відомостей про порушення ОСОБА_7 умов обраного запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту чи ухилення від проведення слідчих, процесуальних дій після застосування відносно нього даного запобіжного заходу, при апеляційному розгляді прокурором не надано.

Апеляційний суд погоджується з тим, що під час розгляду клопотання, та під час апеляційного розгляду провадження, стороною обвинувачення не було доведено, що інший більш м`який запобіжний захід не зможе запобігти заявленим ризикам.

При цьому, тяжкість кримінального правопорушення не можуть слугувати підставою для застосування найсуворішого запобіжного заходу, тим паче альтернативний запобіжний захід зі спливом часу та відсутності даних про порушення підозрюваним покладених на нього обов`язків, довів свою ефективність.

З цього приводу слід зазначити, що наявність підозри у вчиненні тяжкого злочину, відповідно до вимог ст.178 КПК України та усталеної практики Європейського суду з прав людини, яка згідно ст.8 КПК України, є частиною національного законодавства, сама по собі не може слугувати підставою для застосування найсуворішого запобіжного заходу, як на це посилається прокурор в апеляційній скарзі, не є виключними і достатніми обставинами для підтвердження неможливості застосування до ОСОБА_7 при вказаних обставинах більш м`якого запобіжного заходу.

Під час розгляду апеляційної скарги прокурора, апеляційний суд також враховує дані про особу ОСОБА_7 , який раніше не судимий, має постійне місце реєстрації та проживання, одружений, має міцні соціальні зв`язки, займається підприємницькою діяльністю, дотримання підозрюваним умов застосування запобіжного заходу, стан його здоров`я та дійшов висновку, що сукупність зазначених обставин істотно зменшують встановлені органом досудового розслідування ризики, та з метою запобігання вказаних ризиків можливо застосувати до підозрюваного більш м`який запобіжний захід, не пов`язаний з триманням під вартою (про який клопотав слідчий), у вигляді домашнього арешту цілодобово з покладенням обов`язків, передбачених ст.194 КПК України, що може в достатній мірі гарантувати належну процесуальну поведінку підозрюваного.

На переконання колегії суддів, такий висновок в повній мірі відповідає меті забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків.

Що стосується існування ризиків, передбачених п.п. 3, 5 ч.1 ст.177 КПК України, а саме можливості вчинення іншого кримінального правопорушення та впливу на свідків, то слідчим та прокурором у судовому засіданні не було доведено наявності зазначених ризиків, що підозрюваний здійснював спроби впливу на потерпілих, свідків. Більш того, підозрюваний ОСОБА_7 раніше не притягувався до кримінальної відповідальності.

Отже, посилання прокурора в апеляційній скарзі та при апеляційному розгляді на те, що ОСОБА_7 , перебуваючи під домашнім арештом цілодобово може вдатися до негативної процесуальної поведінки, не заслуговують на увагу, оскільки ґрунтуються лише на припущеннях прокурора щодо можливості такої поведінки підозрюваного в майбутньому і нічим об`єктивно не підтверджені.

З огляду на доводи апеляційної скарги, що слідчим суддею не вивчено обставин щодо наявності усіх заявлених у клопотанні ризиків, то вивчення змісту оскаржуваного рішення, схиляє судову колегія до висновку про необґрунтованість таких тверджень апелянта.

Одночасно, колегія суддів зауважує на вимогах ч.5 ст.132, ч.3 ст.184 КПК України щодо обов`язку слідчого, прокурора надати докази на підтвердження обставин, на які посилаються.

Натомість, ініціатором клопотання та прокурором до відповідного клопотання, при його розгляді слідчим суддею і у апеляційній інстанції такі докази не надані.

Відповідно до вимог ч.4 ст.194 КПК України, якщо при розгляді клопотання прокурор не доведе обставин, передбачених п.3 ч.1 ст.194 КПК України щодо недостатності застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризикам, зазначеним у клопотанні, суд має право застосувати більш м`який запобіжний захід, ніж той, який зазначений у клопотанні, а також покласти на підозрюваного обов`язки, передбачені ч.5 ст.194 КПК України.

На думку колегії суддів, з урахуванням даних про особистість підозрюваного та його процесуальну поведінку, прокурор не довів наявність обставин, які б свідчили про неможливість застосування до ОСОБА_7 альтернативного запобіжного заходу.

Також колегія суддів враховує надану в судовому засіданні захисником відповідь від ГУНП в Запорізькій області на адвокатський запит про те, що за період з 19.11.2022 року по 09.12.2022 року порушення обов`язків, пов`язаних із носінням ЕЗК, ОСОБА_7 не допускалось.

Крім того, матеріали провадження не містять відомостей, що підозрюваний після застосування запобіжного заходу порушував інші покладені обов`язки. Навпаки, після застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту, умов вказаного запобіжного заходу не порушував і дотримувався покладених на нього обов`язків, прибув в судове засідання під час апеляційного перегляду провадження. Доказів протилежного суду апеляційної інстанції прокурором не надано. Отже вказані обставини додатково свідчать про правильність прийнятого слідчим суддею рішення.

Істотних порушень норм КПК України, які б тягнули за собою скасування ухвали слідчого судді, при апеляційному розгляді не встановлено.

На підставі викладеного, рішення слідчого судді є законним, оскільки ухвалене згідно з дотриманням вимог кримінального процесуального закону та обґрунтованим, оскільки ухвалене на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені достатніми даними, дослідженими та оціненими судом, а тому апеляційна скарга прокурора задоволенню не підлягає.

Керуючись ст.ст.404, 405, 407, 422 КПК України, колегія суддів

у х в а л и л а:

апеляційну скаргу прокурора Вознесенівської окружної прокуратури м. Запоріжжя ОСОБА_5 залишити без задоволення.

Ухвалу слідчого судді Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від 18 листопада 2022 року, якою відмовлено у задоволенні клопотання слідчого про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та застосовано запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту відносно ОСОБА_7 , залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її оголошення, оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

С у д д і:

ОСОБА_17 ОСОБА_18 ОСОБА_19 ОСОБА_20