Справа № 369/2818/23
Провадження №1-кс/369/627/23
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28.02.2023 року м. Київ

Слідчий суддя Києво-Святошинського районного суду Київської області ОСОБА_1 , за участю: секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання прокурора Києво-Святошинської окружної прокуратури Київської області ОСОБА_4 про накладення арешту на майно у кримінальному провадженні № 0000091 від 25.02.2023 року за ознаками кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст.309 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

До Києво-Святошинського районного суду Київської області надійшло клопотання прокурора Києво-Святошинської окружної прокуратури Київської області ОСОБА_4 про накладення арешту на вилучену кристалоподібну речовину білого кольору, що знаходиться в двох поліетиленових пакетах, які виявлено та вилучено 25.02.2023 року у ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за адресою: Київська область, Бучанський район, с. Стоянка, поряд з кладовищем, та які було поміщено до спец пакету №7189323 з відповідними пояснювальними написами.

Подане клопотання слідчий мотивує тим, що сектором дізнання відділення поліції № 4 Бучанського РУП ГУНП в Київській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні за № 0000091 від 25.02.2023 за ознаками кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що до ЧЧ ВП № 4 Бучанського РУП ГУНП в Київській області надійшло повідомлення про те, що в с. Стоянка біля кладовища було зупинено гр. ОСОБА_6 в якого при собі було виявлено наркотичні речовини.

У своєму поясненні ОСОБА_5 , повідомив, що 25.02.2023 знаходився поряд з кладовищем в с. Стоянка Бучанського району Київської області на узбіччі дороги знайшов два поліетиленових пакета з вмістом кристалоподібної речовини білого кольору. Зрозумівши, що речовина являє собою наркотичну речовину, ОСОБА_5 , забрав її з собою для власного вживання без мети збуту та зберігав їх при собі. Цього ж дня, перебував за адресою: Київська область, Бучанський район, с. Стоянка, поблизу входу до кладовища, де до нього підійшли працівники поліції для перевірки документів.

25.02.2023 о 11 год. 20 хв. гр. ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , був затриманий в порядку статті 298-2 КПК України за адресою: Київська область, Бучанський район, с. Стоянка, поблизу входу до кладовища, та на підставі ч. 6 ст. 298-2 КПК України, з дотриманням правил, передбачених ч. 7 ст. 223 і ст. 236 КПК України проведено особистий обшук, в ході якого у ОСОБА_5 , в правій кишені куртки виявлено та в подальшому вилучено два поліетиленових пакета з вмістом кристалоподібної речовини білого кольору, які в подальшому поміщено та упаковано до спец пакету №7189323, на якому зазначено відповідні пояснювальні написи.

Вищезазначені речі та предмети у відповідності до ст. 98 КПК України визнані речовими доказами у даному кримінальному провадженні.

У судовому засіданні прокурор підтримав клопотання, просив задовольнити його у повному обсязі.

Заслухавши пояснення прокурора, дослідивши клопотання та надані до нього матеріали, слідчий суддя вважає, що заявлене клопотання підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Витягом з кримінального провадження № 0000091 підтверджується факт внесення 25.02.2023 року до ЄРДР відомостей про кримінальне правопорушення за ч.1 ст. 309 КК України, а саме відносно того, що 25.02. 2023 року до ЧЧ ВП № 4 Бучанського РУП ГУНП в Київській області надійшло повідомлення про те, що в с. Стоянка біля кладовища було зупинено гр. ОСОБА_6 в якого при собі було виявлено наркотичні речовини.

Відповідно до змісту протоколу затримання особи, підозрюваної у вчиненні кримінального проступку - 25.02.2023 року о 11 год. 20 хв. затримано ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , за адресою: Київська область, Бучанський район, с. Стоянка, поблизу входу до кладовища, та проведено особистий обшук, в ході якого у ОСОБА_5 в правій кишені куртки виявлено та в подальшому вилучено два поліетиленових пакета з вмістом кристалоподібної речовини білого кольору, які в подальшому поміщено та упаковано до спец пакету №7189323, на якому зазначено відповідні пояснювальні написи.

Згідно ч. 1 ст. 170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом кримінального правопорушення, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Арешт може бути накладений у встановленому цим Кодексом порядку на рухоме чи нерухоме майно, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковій формі, в тому числі кошти та цінності, що знаходяться на банківських рахунках чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах, видаткові операції, цінні папери, майнові, корпоративні права, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна.

У відповідності до ч. 3 ст. 170 КПК України, у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Статтею 98 КПК України визначено, що речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Згідно ч. 2 ст. 173 КПК України, при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: правову підставу для арешту майна; достатність доказів, що вказують на вчинення особою кримінального правопорушення; розмір можливої конфіскації майна, можливий розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, та цивільного позову; наслідки арешту майна для інших осіб; розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження.

Крім того, слідчий суддя враховує, що згідно ч. 5 ст. 9 КПК України, кримінальне процесуальне законодавство України застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини.

Європейський суд з прав людини, неодноразово підкреслював, що в разі, коли держави вважають за потрібне вдаватися до таких заходів, як обшуки з метою отримання доказів вчинення протиправних діянь, вилучення майна або арешт майна. Суд оцінюватиме, чи були підстави, наведені для виправдання таких заходів, відповідними та достатніми, і чи було дотримано принцип пропорційності, а також, зокрема, чи були у справі також інші докази на той час вчинення протиправних діянь та на рішення ЄСПЛ у справі «Новоселецький проти України» (Заява №47148/99, рішення від 22.02.2005, остаточне рішення від 22.05.2005) Європейський суд з прав людини вказує, що у кожній справі, в якій йде мова про порушення вищезгаданого права (володіння своїм майном), суд повинен перевірити дії чи бездіяльність держави з огляду на дотримання балансу між потребами загальної суспільної потреби та потребами збереження фундаментальних прав особи, особливо враховуючи те, що заінтересована особа не повинна нести непропорційний та непомірний тягар.

Відповідно до пунктів 69,73 рішення Європейського суду з прав людини від 23 вересня 1982 року у справі "Спорронг та Льонрот проти Швеції" (Sporrong and Lonnroth v.Sweden) будь-яке втручання державного органу у право на мирне володіння майном повинно забезпечити "справедливий баланс" між загальним інтересом суспільства та вимогами захисту основоположних прав конкретної особи. Необхідність досягнення такого балансу відображена в цілому в структурі статті 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. Необхідного балансу не вдасться досягти, якщо на відповідну особу буде покладено індивідуальний та надмірний тягар.

Дослідивши матеріали клопотання, слідчий суддя вважає, що на виконання вимог ч.1 ст. 173 КПК України прокурор довів необхідність накладення арешту на вилучене майно.

На підставі викладеного, керуючись ст. 170, 172, 173, 175 КПК України, слідчий суддя,-

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання прокурора Києво-Святошинської окружної прокуратури Київської області ОСОБА_4 про накладення арешту на майно у кримінальному провадженні № 0000091 від 25.02.2023 року за ознаками кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст.309 КК України - задовольнити.

Накласти арешт на вилучену кристалоподібну речовину білого кольору, що знаходиться в двох поліетиленових пакетах, які виявлено та вилучено 25.02.2023 року у ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за адресою: Київська область, Бучанський район, с. Стоянка, поряд з кладовищем, та які було поміщено до спецпакету №7189323 з відповідними пояснювальними написами.

Ухвала підлягає негайному виконанню.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Київського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення, а відповідно до ч. 1 ст. 174 КПК України, власник або володілець майна, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково.

Слідчий суддя ОСОБА_1