ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 11-кп/803/4100/22 Справа № 192/1421/22 Суддя у 1-й інстанції - ОСОБА_1 Суддя у 2-й інстанції - ОСОБА_2
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 грудня 2022 року м. Дніпро

Колегія суддів Судової палати з розгляду кримінальних справ Дніпровського апеляційного суду у складі:

головуючого судді-доповідача ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

за участю секретаря

судового засідання ОСОБА_5 ,

прокурора ОСОБА_6 ,

засудженого ОСОБА_7 (в режимі відеоконференції),

розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали провадження за апеляційною скаргою засудженого ОСОБА_7 на ухвалу Солонянського районного суду Дніпропетровської області від 31 жовтня 2022 року, якою було відмовлено в сумісному поданні начальника ДУ Солонянська виправна колонія (№21) Міністерства юстиції України та спостережної комісії Дніпровської районної військової адміністрації про про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання на підставі ст. 81 КК України щодо засудженого ОСОБА_7

В С Т А Н О В И Л А:

Обставини, встановлені рішенням суду першої інстанції, короткий зміст оскарженого рішення.

Ухвалою Солонянського районного суду Дніпропетровської області від 31 жовтня 2022 року відмовлено в задоволенні подання начальника Державної установи «Солонянська виправна колонія (№21)» Міністерства юстиції України та спостережної комісії Дніпровської районної військової адміністрації про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання ОСОБА_7 .

В обґрунтування прийнятого рішення суд першої інстанції зазначив, що засуджений, який відбув 2/3 частини строку покарання, працевлаштований в ДУ «Солонянська виправна колонія (№21)» з жовтня 2019 року по теперішній час днювальним відділення СПС.

Згідно довідки про заохочення та стягнення на даний період часу має вісім заохочень, з яких шість за зразкову поведінку та сумлінне ставлення до праці, що застосовані до нього в 2021 році та два в 2022 році. В 2019-2020 роках ОСОБА_7 заохочень не мав.

Тому суд прийшов до висновку про відсутність підстав для визнання засудженого таким, що належно ставиться до праці, оскільки наявні в засудженого заохочення застосовані лише протягом останніх двох років, а тому не є систематичними. Суд врахував ставлення засудженого до праці за весь період відбування покарання.

Згідно довідки про заохочення та стягнення на даний період часу ОСОБА_7 стягнень не має, проте сумлінна поведінка полягає у дотриманні правил внутрішнього розпорядку, беззаперечному виконанні законних вказівок і розпоряджень адміністрації органів кримінально-виконавчої системи, відсутності порушень дисципліни. Це поведінка, на яку повинні орієнтуватися інші особи, які відбувають покарання.

Згідно наявних в особовій справі характеристик, засуджений за весь період відбування покарання характеризувався посередньо і лише перед зверненням до суду з поданням став мати позивну характеристику.

Також суд встановив, що ОСОБА_7 мав три стягнення, останнє з яких було застосовано до нього 01 липня 2020 року, які хоча і погашені, проте свідчать про відсутність такої риси, як неухильне додержування правил поведінки, які передбачені для засуджених.

Відповідно до оцінки ризиків вчинення повторного кримінального правопорушення, ОСОБА_7 має лише середній рівень такого ризику, що свідчить лише про те, що він стає на шлях виправлення, у зв`язку з чим суд першої інстанції прийшов до висновку про відмову у вказаному поданні начальника ДУ Солонянська виправна колонія (№ 21) Міністерства юстиції України та спостережної комісії Дніпровської районної військової адміністрації про про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання на підставі ст. 81 КК України щодо засудженого ОСОБА_7 .

Короткий зміст вимог апеляційної скарги і узагальнені доводи особи, яка її подала.

Не погодившись з рішенням суду першої інстанції, засуджений подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати ухвалу Солонянського районного суду Дніпропетровської області від 31 жовтня 2022 року та застосувати до нього положення ст. 81 КК України.

В обґрунтування своїх вимог засуджений вказує, що під час перебуванням ним у виправній колонії має позитивну характеристику, 8 заохочень та відсутність стягнень, дотримується правил внутрішнього розпорядку, ввічливо та з повагою відноситься до керівництва установи та засуджених, працевлаштований та сумлінно ставиться до праці. Також засуджений вказує, що на початку березня приймає участь у добровільних роботах, за яку кошти не отримує, приймає участь у виховних заходах, відвідує церков, підтримує спілкування з рідними, які чекають його звільнення.

ОСОБА_7 акцентує увагу на тому, що вину за вказаний злочин він визнав у повному обсязі та своєю поведінкою довів сумлінне ставлення до праці під час відбування покарання в місцях позбавлення волі.

Позиції учасників судового провадження.

Засуджений підтримав апеляційну скаргу та просив її задовольнити. Ухвалу суду першої інстанції просив скасувати та застосувати до нього положення ст. 81 КК України.

Прокурор в судовому засіданні просив апеляційну скаргу засудженого залишити без задоволення, ухвалу суду першої інстанції залишити без змін.

Мотиви апеляційного суду.

Заслухавши доповідь судді, думку засудженого, прокурора, перевіривши матеріали провадження та обговоривши наведені у скарзі доводи, апеляційний суд дійшов висновку, що апеляційна скарга засудженого не підлягає задоволенню виходячи з наступних підстав.

Відповідно до ст. 404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Згідно ст. 370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим. Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до статті 94 цього Кодексу.

Згідно ч. 2 ст. 50 КК України, покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженими, так і іншими особами.

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 81 КК України умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване, якщо засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення.

Відповідно до п. 2 постанови Пленуму Верховного суду України «Про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміну не відбутої частини покарання більш м`яким» умовно-дострокове звільнення від відбування покарання можливе лише після повного та всебічного вивчення даних про особу засудженого. При цьому, головною умовою прийняття такого рішення є доведеність того, що засуджений сумлінною поведінкою та ставленням до праці довів своє виправлення (ч. 2 ст. 81 КК України).

За змістом ст. 81 КК України умовно-дострокове звільнення засуджених від відбування покарання після фактичного відбуття певної частини строку покарання є правом, а не обов`язком суду.

Колегія суддів вважає, що суд першої інстанції, відмовляючи у задоволенні клопотання про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання ОСОБА_7 , повно та об`єктивно врахував дані щодо особи засудженого, його поведінку за весь час відбуття покарання, його відношення до праці та заходів, які проводяться адміністрацією з метою виховного впливу на засуджених та дійшов правильного висновку про відсутність переконливих доказів, які б у своїй сукупності свідчили про доведеність виправлення засудженого та відсутність передбачених законом підстав для його умовно-дострокового звільнення від відбування покарання.

Апеляційним судом встановлено, що ОСОБА_7 в місцях позбавлення волі перебуває з 01.04.2019.

Засуджений ОСОБА_7 відбув 2/3 частини строку покарання, працевлаштований в ДУ «Солонянська виправна колонія (№ 21)» з жовтня 2019 року по теперішній час днювальним відділення СПС (а.м. 2).

Згідно характеристики ОСОБА_7 за весь період відбування покарання характеризується задовільно (а.м. 2).

Відповідно до довідки про заохочення та стягнення на даний період часу має вісім заохочень, з яких шість за зразкову поведінку та сумлінне ставлення до праці, що застосовані до нього в 2021 році та два в 2022 році. В 2019-2020 роках ОСОБА_7 заохочень не мав (а.м. 3).

Відповідно до матеріалів слідує, що ОСОБА_7 раніше неодноразово був засуджений та відбував покарання у виді позбавлення волі. До нього двічі застосовувалося умовно-дострокове звільнення від покарання, а також один раз звільнявся відповідно до Закону України Про амністію. Після чого, засуджений знову вчиняв злочини.

Колегія суддів на даний час вважає, що процес виправлення ОСОБА_7 не досяг тієї стадії, на якій відбування засудженим призначеного покарання у вигляді позбавлення волі перестає бути доцільним і подальше його виправлення можливе в інших умовах без ізоляції від суспільства, що в сукупності з іншими даними, які характеризують особу засудженого, зазначеними судом першої інстанції в ухвалі, підтверджують висновок суду про відсутність підстав для задоволення сумісного подання начальника ДУ Солонянська виправна колонія (№ 21) Міністерства юстиції України та спостережної комісії Дніпровської районної військової адміністрації про про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання на підставі ст. 81 КК України щодо засудженого ОСОБА_7 .

Таким чином, апеляційний суд погоджується з висновком суду першої інстанції і не знаходить підстав для скасування рішення суду першої інстанції.

Твердження засудженого про те, що він за власним бажанням був працевлаштованим, сумлінно виконує поставлені задачі, має заохочення, не порушує режим порядку, було взято до уваги як судом першої інстанції, так і апеляційним судом в сукупності з іншими обставинами по справі та їм було надано належної правової оцінки.

Таким чином, судом досліджені всі обставини, які мали значення для прийняття по провадженню законного та обґрунтованого рішення.

Відповідно до ч. 6 КВК України виправлення засудженого це процес позитивних змін, які відбуваються в його особистості та створюють у нього готовність до самокерованої правослухняної поведінки. Основними засобами такого виправлення є встановлений порядок виконання та відбування покарання (режим), суспільно-корисна праця, соціально-виховна робота, загальноосвітнє і професійно-технічне навчання, громадський вплив.

Апеляційний суд, виходячи з положень ст. 81 КК України та п. 17 постанови Пленуму Верховного Суду України "Про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміну не відбутої частини покарання більш м`яким" від 26 квітня 2002 року № 2, проаналізувавши дані щодо ставлення засудженого до вчиненого ним кримінального правопорушення, щодо праці, додержання ним вимог режиму, дані про його особу за весь період перебування в установах відбування покарань, оцінюючи у сукупності з даними щодо обставин скоєного кримінального правопорушення та строку реального відбуття призначеного покарання, приходить до висновку, що засуджений ОСОБА_7 за весь період відбування покарання не довів свого виправлення сумлінною поведінкою.

Також враховується, що умовно-дострокове звільнення застосовується в кожному конкретному випадку індивідуально, вирішується на розсуд суду і відноситься до його дискреційних повноважень.

З огляду на вищевикладене, доводи засудженого не спростовують висновки суду першої інстанції щодо безпідставності поданого клопотання, а також не свідчать про доведення засудженим свого виправлення та про наявність підстав для його звільнення від відбування покарання умовно-достроково, а тому ці доводи апеляційний суд розцінює як непереконливі, у зв`язку з чим вважає оскаржувану ухвалу суду законною та обґрунтованою і підстав для її зміни чи скасування не вбачає.

Керуючись ст. ст. 405, 407, 419 КПК України, колегія суддів

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу засудженого ОСОБА_7 залишити без задоволення.

Ухвалу Солонянського районного суду Дніпропетровської області від 31 жовтня 2022 року, якою було відмовлено в сумісному поданні начальника ДУ Солонянська виправна колонія (№ 21) Міністерства юстиції України та спостережної комісії Дніпровської районної військової адміністрації про про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання на підставі ст. 81 КК України щодо засудженого ОСОБА_7 залишити без змін.

Ухвала набирає чинності з моменту її проголошення та оскарженню не підлягає.

Судді Дніпровського

апеляційного суду:

ОСОБА_2 О ОСОБА_8 В ОСОБА_9