ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 11-кп/803/600/23 Справа № 204/6030/22 Суддя у 1-й інстанції - ОСОБА_1 Суддя у 2-й інстанції - ОСОБА_2
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 січня 2023 року м. Дніпро

Колегія суддів Судової палати з розгляду кримінальних справ Дніпровського апеляційного суду у складі:

головуючого судді: ОСОБА_2 ,

суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

за участю:

секретаря ОСОБА_5 ,

прокурора ОСОБА_6 ,

захисника ОСОБА_7 ,

особи, відносно якої застосовано примусові заходи медичного характеру ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали провадження за апеляційною скаргою захисника ОСОБА_7 в інтересах ОСОБА_8 на ухвалу Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 14 листопада 2022 року про відмову у зміні примусового заходу медичного характеру, застосованого щодо

ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ,

В С Т А Н О В И Л А :

Ухвалою Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 14 листопада 2022 року у задоволенні заяви представника Дніпропетровської філії Спеціальний заклад з надання психіатричної допомоги ДУ Інститут психіатрії, судово-психіатричної експертизи та моніторингу наркотиків МОЗ України про зміну примусових заходів медичного характеру відносно ОСОБА_8 відмовлено.

Мотивуючи ухвалене рішення, суд, керуючись рішенням Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 25 березня 2022 року, якою ОСОБА_8 востаннє продовжено застосування примусового заходу медичного характеру в умовах закладу з надання психіатричної допомоги із суворим наглядом, посилався на те, що психічний стан здоров`я ОСОБА_8 набув позитивної динаміки лише з березня 2022 року, в нього сформувались правильна оцінка свого психічного стану, терапевтичні настанови на прийом підтримуючого лікування, усвідомлення необхідності динамічного спостереження лікарем-психіатром в майбутньому, що свідчить про те, що таке покращення не є тривалим і не може свідчити про можливість проведення реабілітаційних заходів в умовах спеціальних закладів з надання психіатричної допомоги з посиленим наглядом.

В апеляційній скарзі захисник просить ухвалу скасувати та постановити нову, якою задовольнити заяву представника Дніпропетровської філії Спеціальний заклад з надання психіатричної допомоги ДУ Інститут психіатрії, судово-психіатричної експертизи та моніторингу наркотиків МОЗ України та змінити ОСОБА_8 примусові заходи медичного характеру в умовах закладу з надання психіатричної допомоги із суворим наглядом на примусові заходи медичного характеру в умовах закладу з надання психіатричної допомоги із посиленим наглядом.

Захисник вважає твердження суду щодо потреби лікування ОСОБА_8 під суворим наглядом є помилковими, оскільки це суперечить висновку комісії лікарів-психіатрів, яким констатовано покращення психічного стану ОСОБА_8 та відсутність потреби його лікування під суворим наглядом.

Заслухавши суддю-доповідача, ОСОБА_8 та його захисника, які підтримали апеляційну скаргу, прокурора, який проти задоволення скарги не заперечував, перевіривши матеріали провадження та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія судді приходить до таких висновків.

Згідно з вимогами ч. 1 ст. 95 КК України, продовження, зміна або припинення застосування примусових заходів медичного характеру здійснюється судом за заявою представника закладу з надання психіатричної допомоги (лікаря-психіатра), який надає особі психіатричну допомогу. До заяви додається висновок комісії лікарів-психіатрів, що обґрунтовує необхідність продовження, зміни або припинення застосування таких примусових заходів.

Відповідно до ст. 514 КПК України, зміна або припинення застосування примусових заходів медичного характеру здійснюється, якщо особа, яка вчинила суспільно небезпечне діяння у стані неосудності, видужала або якщо внаслідок змін у стані її здоров`я відпала потреба в раніше застосовуваних заходах медичного характеру.

В силу наведених вимог закону, продовження застосування примусових заходів медичного характеру, як і зміна або скасування (припинення) їх застосування, здійснюється за заявою представника психіатричного закладу, що надає особі психіатричну допомогу, з долученням до цієї заяви висновку комісії лікарів-психіатрів.

Судом апеляційної інстанції встановлено, що ухвалою Роменського міськрайонного суду Сумської області від 18 листопада 2014 року, відносно ОСОБА_8 , який вчинив суспільно небезпечне діяння, що підпадає під ознаки діяння передбаченого Особливою частиною Кримінального кодексу України, а саме: ч.1 ст.115, п. 13, ч.2 ст. 115 КК України, застосовано примусові заходи медичного характеру у вигляді госпіталізації до психіатричного закладу із суворим наглядом. ОСОБА_8 знаходиться на лікуванні в Дніпровської Філії «Спеціальний заклад з надання психіатричної допомоги» державної установи «Центр психічного здоров`я і моніторингу наркотиків та алкоголю МОЗ України» з 06.02.2015 року по теперішній час. Діагноз: Шизофренія, параноїдна форма, безперервний тип перебігу, параноїдний синдром, ремісія «С», виражений змішаний тип дефекту.

Ухвалою Красногвардійського районного суду м.Дніпропетровська від 25 березня 2022 року ОСОБА_8 востаннє продовжено застосування примусових заходів медичного характеру в умовах закладу з надання психіатричної допомоги із суворим наглядом.

Як вбачається з висновку комісії лікарів-психіатрів №765 від 09.08.2022 року, на тлі проведеного лікування та реабілітаційних заходів психічний стан хворого покращився з травня 2019 року, що виражалось в зменшенні частоти виникнення та інтенсивності проявів емоційних та поведінкових розладів. З березня 2021 року, під впливом лікування, почав поступово розкривати свої хворобливі переживання минулого, викладені в наявній медичній документації, визнавати агресивну поведінку в бік рідних, оточуючих, своєї співмешканки; маячні ідеї буденних відносин прийняли «застиглий» характер. З вересня 2021 року психічний стан набув стабільного характеру: емоційні розлади у вигляді дратівливості, негативізму, конфліктності, які відмічались раніше, нівелювались, були відсутні агресивні тенденції, поведінка набула упорядкованого характеру. З березня 2022 року сформувались правильна оцінка свого психічного стану, терапевтичні настанови на прийом підтримуючого лікування, усвідомлення необхідності динамічного спостереження лікарем-психіатром в майбутньому. Таким чином, хворий у теперішній час за своїм психічним станом особливої небезпеки для оточуючих не становить, подальшого застосування примусових заходів медичного характеру в умовах закладу з надання психіатричної допомоги з суворим наглядом не потребує. Для подальшого застосування примусових заходів медичного характеру та реабілітаційних заходів може бути переданий до закладу з надання психіатричної допомоги з посиленим наглядом.

Надаючи оцінку наведеним обставинам, колегія суддів вважає висновки суду необґрунтованими.

Як вбачається з оскаржуваної ухвали, відмовляючи у зміні примусових заходів медичного характеру, суд керувався рішенням суду, яким ОСОБА_8 востаннє продовжено строк їх застосування та встановлено, що за своїм психічним станом та характером вчиненого суспільно небезпечного діяння ОСОБА_8 становить небезпеку для суспільства і надалі потребує продовження лікування в умовах закладу з надання психіатричної допомоги із суворим наглядом.

При цьому, суд посилався й на динаміку перебігу стану ОСОБА_8 , констатувавши, що покращення стану останнього не є тривалим і не може свідчити про можливість проведення реабілітаційних заходів в умовах спеціальних закладів з надання психіатричної допомоги з посиленим наглядом.

На переконання колегії суддів, зазначені мотиви суду суперечать висновку комісії лікарів-психіатрів, яким встановлено, що для подальшого застосування примусових заходів медичного характеру та реабілітаційних заходів ОСОБА_8 може бути переданий до закладу з надання психіатричної допомоги з посиленим наглядом.

Колегії суддів вважає, що жодні підстави ставити під сумнів обґрунтованість висновку комісії лікарів-психіатрів у суду не було, а тому відмова у задоволенні заяви про зміну примусових заходів медичного характеру є передчасною.

Суд звертає увагу на те, що вказаний висновок, крім іншого, містить анамнез психічної хвороби, динаміку перебігу стану особи у закладі охорони здоров`я, дані клінічного дослідження, діагноз та, відповідно, обґрунтування необхідності зміни заходів медичного характеру, що виключає будь-які сумніви в його неналежності як доказу.

Матеріалами провадження об`єктивно підтверджується, що з моменту ухвалення востаннє рішення про продовження застосування примусових заходів медичного характеру у ОСОБА_8 сформувались правильна оцінка свого психічного стану, терапевтичні настанови на прийом підтримуючого лікування, усвідомлення необхідності динамічного спостереження лікарем-психіатром в майбутньому.

Таким чином, твердження суду про нетривалість покращення стану ОСОБА_8 є лише припущенням, оскільки жодних об`єктивних даних, які б про це свідчили, висновок комісії лікарів-психітарів не містить.

Згідно з п. 2 ч. 1 ст. 409 КПК України, підставою для скасування або зміни судового рішення при розгляді справи в суді апеляційної інстанції є невідповідність висновків суду, викладених у судовому рішенні, фактичним обставинам кримінального провадження.

Відповідно до ч. 2 ст. 411 КПК України, вирок та ухвала підлягають скасуванню чи зміні із зазначених підстав лише тоді, коли невідповідність висновків суду фактичним обставинам кримінального провадження вплинула чи могла вплинути на вирішення питання про винуватість або невинуватість обвинуваченого, на правильність застосування закону України про кримінальну відповідальність, на визначення міри покарання або застосування примусових заходів медичного чи виховного характеру.

Відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 409, п. 3 ч. 1 ст. 413 КПК України підставою для скасування або зміни судового рішення при розгляді справи в суді апеляційної інстанції є неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність, що полягає в неправильному тлумаченні закону, яке суперечить його точному змісту.

З урахуванням наведених обставин, колегія суддів вважає слушними доводи захисту та приходить до висновку про необхідність скасування ухвали, постановивши нову, якою заяву представника Дніпропетровської філії Спеціальний заклад з надання психіатричної допомоги ДУ Інститут психіатрії, судово-психіатричної експертизи та моніторингу наркотиків МОЗ України слід задовольнити.

Керуючись ст.ст. 404, 405, 407, 409, 419 КПК України,

колегія суддів,

П О С Т А Н О В И Л А :

Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_7 в інтересах ОСОБА_8 задовольнити.

Ухвалу Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 14 листопада 2022 року про відмову у зміні примусового заходу медичного характеру, застосованих щодо ОСОБА_8 скасувати.

Постановити нову ухвалу, якою заяву представника Дніпропетровської філії Спеціальний заклад з надання психіатричної допомоги ДУ Інститут психіатрії, судово-психіатричної експертизи та моніторингу наркотиків МОЗ України задовольнити.

Змінити ОСОБА_8 примусові заходи медичного характеру в умовах закладу з надання психіатричної допомоги із суворим наглядом на примусові заходи медичного характеру в умовах закладу з надання психіатричної допомоги із посиленим наглядом.

Ухвала набирає чинності з моменту її проголошення і оскарженню не підлягає.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4