Справа № 191/2359/22
Провадження № 1-в/191/639/22
У Х В А Л А

іменем України

06 грудня 2022 року м. Синельникове

Синельниківський міськрайонний суд Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

за участю представника адміністрації СВК № 94 ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Синельникове Дніпропетровської області в режимі відеоконференції з приміщення Синельниківської ВК № 94 с. Шахтне клопотання засудженого ОСОБА_5 про застосування до нього умовно-дострокового звільнення згідно ст. 81 КК України, -

В С Т А Н О В И В :

До суду з вищевказаним клопотанням звернувся засуджений ОСОБА_5 про застосування до нього ст.81 КК України, а саме умовно-дострокове звільнення від відбування призначеного покарання.

В судовому засіданні засуджений клопотання підтримав та просив його задовольнити, обіцяв стати на шлях виправлення.

Представник адміністрації ДУ «СВК №94» в судовому засіданні пояснив, що засуджений має одне стягнення, яке на даний час не погашене. Тому на даний час засуджений ОСОБА_5 ще не став на шлях виправлення, а тому просив в задоволенні клопотання засудженого відмовити.

Прокурор в судовому засіданні заперечував проти задоволення клопотання засудженого, оскільки останній не довів своє виправлення.

Суд, заслухавши думку учасників процесу, дослідивши матеріали клопотання та матеріали особової справи засудженого, дійшов наступного висновку.

Згідно характеристики на засудженого, ОСОБА_5 прибув до ДУ «Синельниківська ВК №94» 12.06.2019 року. Раніше судимий 2 рази. У цій справі засуджений : 1-й раз : Межівським райсудом Дніпропетровської області за ст.185 ч.3, ст.75,76 КК України до 3 років позбавлення волі, з іспитовим строком 2 роки. Ухвалою Межівського райсуду від 06.05.2019 року відмінено іспитовий строк, до відбуття 3 роки позбавлення волі. 2-й раз : Межівським райсудом Дніпропетровської області за ст.297 ч.3, ст.75 КК України до 4 років позбавлення волі, з іспитовим строком 2 роки. Ухвалою Межівського райсуду від 06.05.2019 року відмінено іспитовий строк, до відбуття 4 роки позбавлення волі. Ухвалою Синельниківського міськрайонного суду від 04.11.2019 року відповідно до ст.70 ч.4 КК України, остаточно призначено покарання у вигляді 4 років позбавлення волі, на підставі ст. 75 КК України звільнено від відбування покарання у виді позбавлення волі з випробуванням на 2 роки.Початок строку : 22.05.2019 року, кінець строку : 22.05.2023 року. За час відбування покарання ОСОБА_5 характеризується посередньо, має одне стягнення за порушення форми одягу, яке не зняте та не погашене, має три заохочення за зразкову поведінку та сумлінне ставлення до праці; на теперішній час не працевлаштований; ставлення до праці задовільне, змінні норми виконував під контролем адміністрації; до виконання передбачених законом вимог персоналу установи ставиться не завжди сумлінно через особисту неорганізованість; намагається самостійно виконувати роботи із самообслуговування; безвідповідально ставиться до виконання робіт із благоустрою установи, не вбачає суспільної необхідності у їх виконанні; участі у реалізації програми диференційованого виховного впливу не беру; на профілактичному обліку не перебуває. Крім того, в характеристиці зазначено, що 30.01.2022 року розглядалось питання щодо застосування до нього ст.81 КК України, ОСОБА_5 було відмовлено як особі, що не довела свого виправлення.

Згідно довідки за особовою справою №166-П-19 на засудженого ОСОБА_5 , невідбута частина строку покарання станом на 06.12.2022 року становить 5 місяців 16 днів. Також зазначено, що підлягає умовно-достроковому звільненню на підставі ст.81 КК України по відбуттю 2/3 строку, тобто з 22.01.2022 року. Матеріали розглянуті комісією установи 31.01.2021 року відмовлено, як особі, що не довела своє ставлення.

Відповідно довідки про заохочення і стягнення, засуджений ОСОБА_5 за період з 12.04.2021 року по 23.05.2022 року має три заохочення ( зразкова поведінка та сумлінне ставлення до праці). 07.10.2022 року отримав одне стягнення попередження за порушення форми одягу.

Відповідно до ст. 81 КК України до осіб, які відбувають покарання, може бути застосоване умовно-дострокове звільнення від відбування покарання, якщо засуджений сумлінною поведінкою та ставленням до праці довів своє виправлення, тобто умовно-дострокове звільнення від відбування покарання можливе лише після повного та всебічного вивчення даних про особу засудженого. При цьому суд ретельно з`ясовує ставлення засудженого до вчиненого злочину, праці та навчання, додержання ним вимог режиму, участь у самодіяльних організаціях засудженого, а також його наміри щодо прилучення до суспільно-корисної праці.

Висновок про можливість застосування умовно-дострокового звільнення засудженого повинен ґрунтуватися на аналізі даних про його поведінку за весь час відбуття покарання, в тому числі й даних, що характеризують ступінь тяжкості вчиненого злочину і особу засудженого в цілому. При цьому основним, вирішальним є не факт відбуття певної частини покарання, а виправлення засудженого.

Умовно-дострокове звільнення від відбування покарання є заохочувальною нормою кримінального та кримінально-виконавчого законодавства, оскільки має на меті стимулювання засуджених до чіткого виконання правил внутрішнього розпорядку, дотримання вимог режиму відбування покарання, прагнення до продуктивної праці, відшкодування матеріальних збитків, нанесених злочином, каяття у скоєному злочині.

Доцільність умовно-дострокового звільнення визначається тим, що засуджений за певний час перебування у місцях позбавлення волі виправився, змінив поведінку, з огляду на що відсутня необхідність повного відбування призначеного судом строку покарання.

Згідно п. 2, п. 17 Постанови Пленуму ВСУ № 2 від 26.04.2002 року «Про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміну невідбутої частини покарання більш м`яким» умовно-дострокове звільнення від відбування покарання можливе лише після повного та всебічного вивчення даних про особу засудженого. При цьому головною умовою прийняття такого рішення є доведеність того, що засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення. Оскільки судовий розгляд питання про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання справляє великий виховний і запобіжний вплив як на самого засудженого, так і на інших осіб, суди під час судового засідання у справах цієї категорії повинні приділяти особливу увагу поясненням засудженого, представників органу, який відає виконанням покарання, спостережної комісії по суті внесеного подання. Зокрема, слід ретельно з`ясовувати ставлення засудженого до вчиненого злочину, праці та навчання, додержання ним вимог режиму, участь у самодіяльних організаціях засуджених виправно-трудової установи, а також його наміри щодо залучення до суспільно корисної праці та потребу в наданні допомоги при обранні місця проживання і працевлаштування.

Відповідно ст.9 КВК України, неухильне додержання правил поведінки, які передбачені для засуджених, є обов`язком засудженого, і виконання своїх обов`язків є лише одним з критеріїв, які в своїй сукупності дають підстави вважати, що засуджений довів своє виправлення.

Так «сумлінна поведінка» означає зразкове дотримання вимог режиму, правил внутрішнього розпорядку; додержанні дисципліни; виконанні вказівок і розпоряджень адміністрації пенітенціарної установи; наявності заохочень і відсутності стягнень; участі у самодіяльних організаціях засуджених; товариському ставленні до інших засуджених.

Крім того, сумлінна поведінка передбачає не тільки наявність у засудженого заохочень, застосованих у порядку, визначеному законодавством, а і те, що він подає позитивний приклад для поведінки інших засуджених.

Під «сумлінним ставленням до праці» слід розуміти добропорядне, відповідальне та чесне ставлення до покладених на особу трудових обов`язків; працьовитість, додержання правил трудового розпорядку, вимог трудового законодавства, правил охорони праці та техніки безпеки; бережливе використання певного обладнання, інструментів, матеріалів тощо. При визначенні сумлінності в поведінці засудженого та його ставленні до праці мають значення не окремі вчинки, а стабільна, постійна лінія поведінки та спосіб життя засудженого.

Вивчивши відомості про особу засудженого, характеристика якого не є позитивною, його поведінку протягом всього строку відбування покарання, який на даний час не працевлаштований, до праці ставиться не завжди сумлінно, має три заохочення за зразкову поведінку та сумлінне ставлення до праці, після яких отримав одне стягнення, яке на даний час не погашено. Дані обставини свідчать про те, що засуджений на даний час не довів свого виправлення, його поведінка та ставлення до праці не є сумлінними. Також враховуючи те, що умовно-дострокове звільнення застосовується в кожному конкретному випадку індивідуально з урахуванням усіх даних в їх сукупності, вирішується на розсуд суду і відноситься до його дискреційних повноважень, суд не вбачає сумлінної поведінки засудженого та доведення ним свого виправлення. Вказані обставини свідчать про те, що поведінка засудженого не змінилася таким чином, щоб стати підставою для умовно-дострокового звільнення, а тому на даний час застосування умовно - дострокового звільнення є недоцільним.

Таким чином, суд, оцінивши в сукупності досліджені докази вважає, що засуджений на даний час не довів сумлінною поведінкою та ставленням до праці свого виправлення, а тому в задоволенні клопотання засудженого ОСОБА_5 слід відмовити..

На підставі наведеного та керуючись ст. 81 КК України, ст.ст. 537, 539 КПК України, суд, -

П О С Т А Н О В И В :

В задоволенні клопотання засудженого ОСОБА_5 про застосування до нього умовно-дострокового звільнення згідно ст. 81 КК України відмовити.

Ухвалу може бути оскаржено до Дніпровського апеляційного суду через Синельниківський міськрайонний суд Дніпропетровської області протягом семи діб з дня її оголошення.

Повний текст ухвали виготовлений 08.12.2022 року.

Суддя ОСОБА_1