ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 11-сс/803/346/23 Справа № 203/3669/22 Суддя у 1-й інстанції - ОСОБА_1 Суддя у 2-й інстанції - ОСОБА_2
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 лютого 2023 року м. Дніпро

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Дніпровського апеляційного суду у складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

за участю:

секретаря судового засідання ОСОБА_5 ,

прокурора ОСОБА_6 ,

захисника ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу захисника ОСОБА_7 в інтересах підозрюваного ОСОБА_8 на ухвалу слідчого судді Кіровського районного суду міста Дніпропетровська від 19 січня 2023 року, якою щодо підозрюваного у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 255, ч. 2 ст. 27, ч. 4 ст. 28, ч. 3 ст. 307 КК України

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, уродженця міста Дніпропетровська, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 ,

продовжено строк тримання під вартою на 30 днів до 17 лютого 2023 року,-

встановила:

Оскаржуваною ухвалою слідчого судді Кіровського районного суду міста Дніпропетровська від 19 січня 2023 року клопотання слідчого третього слідчого відділу (з дислокацією у місті Дніпрі) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Полтаві, ОСОБА_9 про продовження строку запобіжного заходу у виді тримання під вартою задоволено частково та продовжено строк тримання під вартою ОСОБА_8 на 30 днів до 17 лютого 2023 року з утриманням у державній установі «Дніпровська установа виконання покарань (№4)» Міністерства юстиції України.

Під час досудового розслідування встановлено, що злочинна організація, створена ОСОБА_10 , ОСОБА_11 у травні 2022 року, активним членом якої є ОСОБА_8 , на території Дніпропетровської області здійснює діяльність з незаконного виготовлення психотропної речовини «метамфетамін», яку згодом незаконно збуває наркозалежним особам.

Слідчий суддя мотивував свої висновки тим, що ОСОБА_8 обґрунтовано підозрюється у вчиненні особливо тяжкого кримінального правопорушення, за вчинення якого, у разі доведеності вини підозрюваного, йому загрожує покарання у виді позбавлення волі на строк до дванадцяти років, особу ОСОБА_8 ,

Також зазначив, що ризики, передбачені п.п. 1, 4, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, зокрема переховатися від органів досудового розслідування та/або суду, вчинити інше правопорушення, перешкодити кримінальному провадженню іншим чином аби уникнути кримінального переслідування не зменшилися та продовжують існувати.

При цьому, слідчий суддя вказав, що застосування альтернативних запобіжних заходів не забезпечить належну процесуальну поведінку підозрюваного у цьому провадженні.

Не погоджуючись з вказаним рішенням, захисник ОСОБА_7 , який діє в інтересах підозрюваного ОСОБА_8 , просить ухвалу слідчого судді скасувати та постановити нову ухвалу, якою відмовити в задоволенні клопотання слідчого.

Обґрунтовуючи вимоги апеляційної скарги захисник вважає, що вказана ухвала слідчого судді є незаконною, необґрунтованою, постановленою з істотними порушеннями вимог кримінального процесуального закону, невідповідністю висновків суду фактичним обставинам справи.

На думку адвоката, підозра не обґрунтована, оскільки під час розгляду справи не дотримано норми статті 94 КПК України, а саме не надана правова оцінка долученим доказам на предмет їх відповідності вимогам статей 85, 86, КПК України. Докази вважає недопустимими.

Вважає, що слідчим суддею не було взято до уваги, що за результатом дослідження матеріалів НСРД отриманих у кримінальному проваджені ЄРДР №0000143 від 12.05.2022 року, відсутні будь-які ознаки того, що ОСОБА_8 входив до складу злочинної організації, зокрема щодо наявності ієрархічного підпорядкування ОСОБА_8 будь-якій із осіб, які фігурують у цьому проваджені. Також відсутні будь-які відомості щодо надання ОСОБА_8 будь-якими особами, які фігурують у цьому провадженні, будь-якого завдання з виконання або підготовки до виконання або часткового виконання протиправних дій із вчинення злочину за правовою кваліфікацією, передбаченою нормами статті 307 КК України.

Зазначає, що хоча, слідчий суддя під час розгляду клопотання встановив наявність ризиків, проте, на думку адвоката, жодним чином не було досліджено обставини кримінального правопорушення у вчинення якого підозрюється ОСОБА_8 .. Зокрема слідчий суддя, не надав правової оцінки доказам якими орган досудового розслідування обґрунтовував клопотання на предмет їх допустимості та достатності, що призвело до помилкових висновків стосовно наявності ризику, що ОСОБА_8 може переховуватися від слідства, з підстав, що підозрюваний скоїв особливо тяжкий злочин, за який передбачена відповідальність більше 10 років позбавлення волі. Вважає, необґрунтованим висновок суду, щодо можливості скоєння підозрюваним іншого кримінального правопорушення, адже у підозрюваного наявний постійний дохід, від здійснення підприємницької діяльності.

На думку адвоката, слідчим суддею не надано правової оцінки наявності ризиків щодо можливості підозрюваного будь-яким чином перешкоджати кримінальному провадженню, зважаючи на те, що матеріалами клопотання, жодним чином не підтверджено будь-які обставини, які мали би переконати суд у наявності у підозрюваного будь-якої можливості у перешкоджанні та намірів перешкоджати подальшому досудовому розслідуванню. Посилається й на те, що слідчим суддею в наслідок недотримання норм матеріального та процесуального права прийняті помилкові висновки щодо обґрунтованості клопотання про продовження строку запобіжного заходу у виді тримання під вартою, без права внесення застави та наявності ризиків визначених нормах КПК України.

Під час апеляційного розгляду:

- захисник підозрюваного ОСОБА_8 - адвокат ОСОБА_7 підтримав вимоги апеляційної скарги та просив їх задовольнити.

- прокурор ОСОБА_6 заперечував проти задоволення апеляційної скарги сторони захисту, ухвалу слідчого судді вважав законною, обґрунтованою та належно мотивованою, у зв`язку з чим просив залишити її без змін.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення учасників провадження, перевіривши матеріали провадження та обговоривши доводи апеляційних скарг, колегія суддів дійшла такого висновку.

Положеннями частини 3 статті 197 КПК України передбачено, що строк тримання під вартою може бути продовжений слідчим суддею в межах строку досудового розслідування в порядку, передбаченому цим Кодексом.

Відповідно до вимог ст. 199 КПК України, клопотання про продовження строку тримання під вартою, крім відомостей, вказаних в ст. 184 КПК України, повинно містити виклад обставин, які свідчать про те, що заявлений ризик не зменшився, або з`явився новий ризик, який виправдовує утримання особи під вартою; виклад обставин, які перешкоджають завершенню досудового слідства до закінчення дій попередньої ухвали про утримання під вартою.

Згідно з вимогами ст. 5 Конвенції про захист прав людини та практики Європейського суду, обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою.

Так, клопотанням слідчого та наданими до нього матеріалами підтверджується, що 20.09.2022 року було внесено до ЄРДР за №0000329 відомості про вчинення кримінального правопорушення.

30.09.2022 року ОСОБА_8 було затримано в порядку ст. 208 КПК України та цього ж дня повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.255 ч.2 ст.27, ч.4 ст.28 ч.3 ст.307 КК України.

30 вересня 2022 року ухвалою слідчого судді Кіровського районного суду м. Дніпропетровська підозрюваному було обрано запобіжний захід у виді тримання під вартою на 60 днів, без визначення застави, який продовжувався у встановленому законом порядку.

Ухвалою слідчого судді Кіровського районного суду м. Дніпропетровськавід 23.11.2022 строк досудового розслідування продовжено до шести місяців до 30.03.2023.

Оскаржуваною ухвалою підозрюваному ОСОБА_8 продовжено застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою на строк до 17 лютого 2023 року, без визначення розміру застави.

Судом апеляційної інстанції встановлено, що прийняте слідчим суддею рішення про продовження строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою ОСОБА_8 ґрунтується на фактичних обставинах провадження та вищенаведених вимогах закону.

Розглядаючи питання обґрунтованості підозри у вчиненні ОСОБА_8 інкримінованого злочину, колегія суддів зважає на те, що як зазначено у рішенні Європейського суду з прав людини від 28.10.2004 у справі «Мюррей проти Сполученого Королівства», для вирішення питання про обрання запобіжного заходу факти, що викликають підозру, не обов`язково мають бути встановлені до ступеню, необхідного для засудження або навіть пред`явлення обвинувачення, а згідно рішення Європейського суду з прав людини від 30.08.1998 у справі «Кемпбелл та Хартлі проти Сполученого Королівства» наявність обґрунтованої підозри передбачає наявність фактів або відомостей, на підставі яких об`єктивний спостерігач зробив би висновок, що ця особа могла б скоїти злочин.

Враховуючи наведену правову позицію, слідчим суддею належним чином і в повній мірі дослідженні у сукупності наявні докази, які є достатньо вагомими на підтвердження обґрунтованості підозри.

Разом з цим, в контексті п. 3 ст. 5 Конвенції (правова позиція ЄСПЛ у п. 60 рішення у справі «Єлоєв проти України») після спливу певного проміжку часу (досудового розслідування, судового розгляду) навіть обґрунтована підозра у вчиненні злочину не може бути єдиним виправданням тримання під вартою підозрюваного, обвинуваченого, а тому суду в разі задоволення клопотання про обрання або продовження терміну застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою необхідно чітко зазначити у судовому рішенні про наявність іншої підстави (підстав) або ризику, що передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України.

Колегія суддів погоджується з висновками суду про те, що з урахуванням обставин провадження, вагомості наявних доказів, які підтверджують наявність обґрунтованої підозри ОСОБА_8 у вчиненні особливо тяжкого злочину, за вчинення якого, у разі доведеності його вини, загрожує покарання у виді позбавлення волі на строк до дванадцяти років, особу підозрюваного, є достатні підстави вважати, що ОСОБА_8 може переховатися від органів досудового розслідування та/або суду, вчинити інше правопорушення, перешкодити кримінальному провадженню іншим чином, та ці ризики не зменшились й продовжують існувати.

Водночас, твердження захисника в скарзі про те, що слідчий суддя не мотивував наявність та доведеність ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України та його висновки не відповідають фактичним обставинам кримінального провадження, є необґрунтованими.

Будь-яких переконливих відомостей про застереження, які б унеможливлювали перебування ОСОБА_8 під вартою колегією суддів не встановлено.

Отже, враховуючи викладене та фактичні обставини кримінального провадження, апеляційний суд погоджується з висновками суду, що у цій конкретній справі суспільний інтерес превалює над принципом поваги до свободи підозрюваного та саме запобіжний захід у вигляді тримання під вартою забезпечить виконання підозрюваним процесуальних обов`язків, а менш суворі запобіжні заходи не зможуть забезпечити уникнення ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України.

Окрім того, суб`єктивні доводи апеляційної скарги захисника з приводу необґрунтованості підозри, не свідчать про незаконність рішення слідчого судді. На даному етапі провадження слідчий суддя не вирішує ті питання, які повинен вирішувати суд під час розгляду кримінального провадження по суті, зокрема, не оцінює докази з точки зору їх достатності і допустимості для визнання особи винуватою чи невинуватою у вчиненні кримінальних правопорушень, а на підставі сукупності отриманих доказів повинен визначити лише чи є причетність особи до вчинення злочинів вірогідною та достатньою для застосування щодо особи запобіжного заходу.

З огляду на викладене, колегія суддів дійшла висновку, що слідчим суддею прийняте рішення про продовження застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо підозрюваного відповідає вимогам кримінального процесуального закону та не суперечить практиці ЄСПЛ, що стосується застосування запобіжних заходів.

Також, слідчий суддя, враховуючи те, що ОСОБА_8 підозрюється, в тому числі у вчиненні особливо тяжкого злочину у сфері обігу наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів або прекурсорів,правомірно, у відповідності до вимог п. 5 ч. 4 ст. 183 КПК України, не визначив альтернативний запобіжний захід у вигляді застави.

Враховуючи наведене, колегія суддів вважає, що ухвала є законною, обґрунтованою та скасуванню, з викладених в апеляційній скарзі мотивів, не підлягає.

Керуючись ст.ст. 405,407,418,419,422 КПК України, колегія суддів, -

ухвалила:

Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_7 в інтересах підозрюваного ОСОБА_8 , залишити без задоволення.

Ухвалу слідчого судді Кіровського районного суду міста Дніпропетровська від 19 січня 2023 року, якою щодо підозрюваного у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 255, ч. 2 ст. 27, ч. 4 ст. 28, ч. 3 ст. 307 КК України ОСОБА_8 продовжено строк тримання під вартою на 30 днів до 17 лютого 2023 року, залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4