Провадження № 11-кп/4808/20/23
Категорія ст. 82 КК України
Головуючий у 1 інстанції ОСОБА_1
Суддя-доповідач Повзло
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 січня 2023 року м. Івано-Франківськ

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Івано-Франківського апеляційного суду

в складі суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

з участю секретаря ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції матеріали кримінального провадження за апеляційною скаргою захисника ОСОБА_6 , що діє в інтересах засудженого ОСОБА_7 на ухвалу Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 25 листопада 2021 року про відмову в задоволенні клопотання захисника ОСОБА_8 про заміну засудженому ОСОБА_7 покарання у виді довічного позбавлення волі,

з участю прокурора ОСОБА_9 ,

засудженого ОСОБА_7 ,

захисника ОСОБА_6 ,

ВСТАНОВИЛА:

В апеляційній скарзі захисник ОСОБА_6 просить скасувати ухвалу суду першої інстанції та постановити нову ухвалу, якою замінити ОСОБА_7 покарання у вигляді довічного позбавлення волі на строк двадцять п`ять років.

В обґрунтування своїх доводів посилається на те, що суд першої інстанції при ухваленні рішення щодо ОСОБА_7 не застосовано ст. 81 КК України. Посилається на рішення Конституційного суду України від 16 вересня 2021 року у справі № 6-р(ІІ)/2021 року. Вказує, що засуджений ОСОБА_7 режиму утримання та трудової дисципліни не порушував, залучався до робіт по благоустрою установи, до роботи відносився добросовісно, приймав участь у реалізації ряду програм диференційованого виховного впливу на засуджених, заохочувався три рази. Вважає, що з цього можна зробити висновок про те, що ОСОБА_7 своєю сумлінною поведінкою та ставленням до праці довів своє виправлення.

Ухвалою Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 25 листопада 2021 року відмовлено в задоволенні клопотання захисника ОСОБА_8 про заміну засудженому ОСОБА_7 покарання у виді довічного позбавлення волі на позбавлення волі на строк двадцять п`ять років.

Суд першої інстанції мотивував таку позицію тим, що клопотання захисника засудженого ОСОБА_7 про заміну засудженому ОСОБА_7 покарання у виді довічного позбавлення волі на позбавлення волі на строк двадцять п`ять років не містить достатніх даних, які б вказували, що засуджений став на шлях виправлення та про можливість застосування до останнього вимог ст. 82 КК України.

Під час апеляційного провадження:

- засуджений ОСОБА_7 та його захисник ОСОБА_6 просили задовольнити апеляційну скаргу;

- прокурор не заперечував в задоволенні апеляційної скарги та призначенні нового розгляду у суді першої інстанції.

Заслухавши доповідь судді по справі, учасників судового провадження, перевіривши надані суду матеріали, обговоривши доводи, наведені в апеляційній скарзі, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Так, із матеріалів провадження вбачається, що згідно вироку Апеляційного суду Івано-Франківської області від 21 травня 2004 року ОСОБА_7 було засуджено за ст.ст. 93 пп. а), з), і), 142 ч. 3, 215-3 ч. 3 КК України до довічного позбавлення волі з конфіскацією всього майна, яке є його власністю. Засуджений ОСОБА_7 відбуває призначене судом покарання з 27 листопада 2001 року.

Рішенням Конституційного Суду № 6-(ІІ)/2021 від 16 вересня 2021 року частину першу статті 82 КК України визнано такою, що не відповідає Конституції України (є неконституційною) в тім, що вона унеможливлює її застосування до осіб, яких засуджено до відбування покарання у виді довічного позбавлення волі.

На виконання рішення Конституційного Суду № 6-(ІІ)/2021 Законом України «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення, Кримінального кодексу України та Кримінального процесуального кодексу України щодо виконання рішень Європейського суду з прав людини» № 2690-ІХ від 18 жовтня 2022 року (набрав чинності 06 листопада 2022 року) внесені зміни у ст. 82 КК України, яка визначає умови заміни покарання або його невідбутої частини більш м`яким, та до ст. 31 КПК України.

Згідно ч. 1 ст. 82 КК України, з урахуванням змін, внесених Законом №2690-ІХ, невідбута частина покарання у виді обмеження, позбавлення волі або покарання у виді довічного позбавлення волі можуть бути замінені судом більш м`яким покаранням, строк якого обчислюється з дня заміни невідбутої частини покарання або покарання у виді довічного позбавлення волі більш м`яким. У цих випадках більш м`яке покарання призначається в межах строків, установлених у Загальній частині цього Кодексу для даного виду покарання, і неповинне перевищувати невідбутого строку покарання, призначеного вироком.

Покарання у виді довічного позбавлення волі може бути замінено на покарання у виді позбавлення волі строком від п`ятнадцяти до двадцяти років, якщо засуджений відбув не менше п`ятнадцяти років призначеного судом покарання (ч. 5 ст. 82 КК України).

Частину другу статті 31 КПК України доповнено абзацом третім наступного змісту: «Клопотання (подання) про вирішення питання щодо заміни покарання у виді довічного позбавлення волі на покарання у виді позбавлення волі на певний строк розглядається колегіально судом у складі трьох суддів».

Врахувавши наведене вище, колегія суддів, з прийняттям указаного Закону, на законодавчому рівні України визначений порядок та умови заміни покарання у виді довічного позбавлення волі на більш м`яке покарання.

Згідно з приписами п. 3 ч.1 ст. 409 КПК України підставою для скасування або зміни судового рішення при розгляді справи в суді апеляційної інстанції є істотне порушення вимог кримінального процесуального закону.

Відповідно до ч. 1 ст. 412 КПК України істотними порушеннями вимог кримінального процесуального закону є такі порушення вимог цього Кодексу, які перешкодили чи могли перешкодити суду ухвалити законне та обґрунтоване судове рішення.

Положеннями ст. 415 КПК України визначено вичерпний перелік підстав призначення нового розгляду у суді першої інстанції.

В силу ч. 6 ст. 9 КПК України у випадках, коли положення цього Кодексу не регулюють або неоднозначно регулюють питання кримінального провадження, застосовуються загальні засади кримінального провадження, визначені частиною першою статті 7 цього Кодексу.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 7 КПК України зміст та форма кримінального провадження повинні відповідати загальним засадам кримінального провадження, до яких, зокрема, відноситься і верховенство права, відповідно до якого людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість держави (ст. 3 Конституції України, ст.8 КПК України).

Таким чином, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що з метою дотримання вказаних засад кримінального провадження, що гарантуються чинним КПК України, оскаржувану ухвалу суду належить скасувати та призначити новий розгляд в суді першої інстанції.

Керуючись ст.ст. 376, 404, 405, 407, 419 КПК України, ст. 82 КК України, колегія суддів,

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_6 , що діє в інтересах засудженого ОСОБА_7 , задовольнити частково.

Ухвалу Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 25 листопада 2021 року про заміну засудженому ОСОБА_7 покарання у виді довічного позбавлення волі, скасувати та призначити новий розгляд у суді першої інстанції.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді ОСОБА_2

ОСОБА_3

ОСОБА_4