ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 564/520/23

23 березня 2023 року

Костопільський районний суд Рівненської області в складі:

головуючої судді - ОСОБА_1

з участю секретаря - ОСОБА_2

з участю прокурора - ОСОБА_3

обвинуваченого - ОСОБА_4

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в м. Костопіль обвинувальний акт з угодою про примирення в кримінальному провадженні відносно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Рівне, Рівненської області, зареєстрованого в АДРЕСА_1 , жителя АДРЕСА_1 , громадянина України, з середньою освітою, одруженого, на утриманні двоє малолітніх дітей, непрацюючого, раніше не судимого, обвинуваченого у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України

ВСТАНОВИВ:

Згідно з обвинувальним актом, ОСОБА_4 , 31.01.2023 року близько 21 год. 25 хв., перебуваючи за місцем свого проживання, що за адресою: АДРЕСА_1 , під час словесної сварки, на грунті раптово виниклих неприязних відносин, діючи умисно, наніс батьку ОСОБА_4 щонайменше шість ударів кулаками та ногами в область голови та тулуба, внаслідок чого спричинив потерпілому тілесні ушкодження у вигляді синців ділянки кута лівої щелепи, повік обох очей, чола зліва та справа, потилично - тім`яної ділянки голови, що за ступенем тяжкості відноситься до легких тілесних ушкоджень.

Дії ОСОБА_4 органом досудового розслідування кваліфіковані за ч. 1 ст. 125 КК України, як умисне нанесення легких тілесних ушкоджень.

Потерпілий ОСОБА_4 в судове засідання не з`явився, про час і місце розгляду справи повідомлений належним чином у встановленому законом порядку. Скерував на адресу суду заяву про розгляд справи у його відсутності, претензій до ОСОБА_4 не має.

Європейський суд з прав людини у рішенні Пономарьов проти України від квітня 2008 року зазначив, що сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження.

Частиною 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод передбачено, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

Суди мають дотримуватися вимоги розумного строку відповідно до статті 6 параграф 1 Конвенції, оскільки обов`язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи (рішення Європейського суду з прав людини від 08.11.2005 року у справі "Смірнова проти України").

З огляду на те, що потерпілий ОСОБА_4 , будучи обізнаним про розгляд справи, і не вжив заходів для явки до суду, з метою дотримання розумних строків розгляду справи, суд приходить до висновку про розгляд справи за відсутності потерпілого, враховуючи подану ним заяву.

Судом встановлено, що 23 лютого 2023 року між потерпілим ОСОБА_4 та підозрюваним ОСОБА_4 у кримінальному провадженні №0000024 була укладена угода про примирення, яку подано до суду для затвердження.

В угоді про примирення від 23 лютого 2023 року потерпілий та підозрюваний виклали формулювання обвинувачення та його правову кваліфікацію за ч. 1 ст. 125 КК України, які ніким не оспорюються, зазначили істотні для даного кримінального провадження обставини. Згідно угоди про примирення ОСОБА_4 під час досудового розслідування повністю визнав вину у зазначеному діянні та зобов`язався беззастережно визнати обвинувачення в обсязі підозри у судовому провадженні.

В угоді про примирення сторони узгодили призначення обвинуваченому ОСОБА_4 покарання за ч. 1 ст. 125 КК України у виді штрафу в розмірі 30 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 510 грн.

В підготовчому судовому засіданні судом з`ясовано, що обвинувачений ОСОБА_4 вину визнає, цілком розуміє свої права, передбачені п. 1 ч. 5 ст. 474 КПК України, наслідки укладення та затвердження угоди, визначені п. 1 ч. 1 ст. 473 КПК України, характер обвинувачення, вид покарання, а також інші заходи, які будуть застосовані до нього у разі затвердження угоди судом.

Судом з`ясовано, що потерпілий ОСОБА_4 цілком розуміє наслідки затвердження угоди, передбачені п. 2 ч. 1 ст. 473 КПК України.

В підготовчому судовому засіданні суд переконався у тому, що укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дії будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.

При перевірці угоди про примирення на відповідність вимогам Кримінального процесуального кодексу України та Кримінального кодексу України судом встановлено, що угода у повному обсязі відповідає вимогам вказаного законодавства, дії обвинуваченого ОСОБА_4 вірно кваліфіковані за ч. 1 ст. 125 КК України, умови угоди не суперечать інтересам суспільства і не порушують права, свободи чи інтереси сторін або інших осіб, відсутні будь-які підстави вважати, що укладення угоди не було добровільним або сторони не примирилися, обвинувачений спроможний виконати взяті на себе за угодою зобов`язання, узгоджене сторонами покарання відповідає загальним засадам призначення покарання та санкції ч. 1 ст. 125 КК України.

Обставини, які пом`якшують покарання обвинуваченому ОСОБА_4 , відповідно до ст. 66 КК України, є щире каяття та активне сприяння в розкритті злочину.

Обставини, які обтяжують покарання обвинуваченому ОСОБА_4 , відповідно до ст. 67 КК України, є вчинення кримінального правопорушення щодо особи, з якою винний перебуває у сімейних відносинах.

У підготовчому судовому засіданні прокурор ОСОБА_3 не заперечувала проти затвердження угоди про примирення.

Враховуючи встановлені обставини, суд дійшов висновку, що укладена між сторонами угода про примирення підлягає затвердженню.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 369-371, 373, 374, 376, 392-395, 475, 476 КПК України, ч. 1 ст. 125 КК України, суд

ЗАСУДИВ:

Угоду про примирення від 23 лютого 2023 року укладену між потерпілим ОСОБА_4 та обвинуваченим ОСОБА_4 у кримінальному провадженні №0000024 щодо останнього, якого обвинувачено у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України - затвердити.

Визнати ОСОБА_4 винним у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України та призначити узгоджене покарання у виді штрафу в розмірі 30 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 510 (п`ятсот десять) грн.

Заходи забезпечення кримінального провадження відносно ОСОБА_4 не застосовувались.

На вирок суду може бути подана апеляцiя до Рівненського апеляційного суду через Костопільський районний суд протягом тридцяти днів з дня його проголошення з підстав, передбачених ч.3 ст.394 КПК України.

Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Обвинуваченому та прокурору копія вироку вручається негайно після його проголошення. Учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні, копія вироку надсилається не пізніше наступного дня після ухвалення.

СуддяОСОБА_1