Дата документу 31.10.2022Справа № 554/4335/22
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31 жовтня 2022 року слідчий суддя Октябрського районного суду міста Полтави
ОСОБА_1 за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м.Полтаві скаргу ОСОБА_3 на бездіяльність слідчого ТУ ДБР у м. Полтаві у кримінальному провадженні №0001100 від 11.10.2017 про відмову у визнанні потерпілим,-

В С Т А Н О В И В:

25 жовтня 2022 ОСОБА_3 звернувся із вказаною скаргою до слідчого судді, зазначивши, що у провадженні ТУ ДБР у м.Полтаві перебуває кримінальне провадження №0001100 від 11.10.2017.

20.19.2022 ОСОБА_3 надіслав ТУ ДБР у м.Полтаві клопотання про визнання його потерпілим, надання пам`ятки про процесуальні права та обов`язки, надати витяг з ЄРДР по кримінальному провадженню, однак слідчий не надав йому ані постанови про залучення до провадження у якості потерпілого, ані постанови про відмову у залученні.

Скаржник вважає, що бездіяльність слідчого є незаконним, а тому просить суд зобов`язати слідчого визнати ОСОБА_3 потерпілим у кримінальному провадженні №0001100 від 11.10.2017 та зобов`язати слідчого винести відповідну постанову, вручити пам`ятку та надати витяг з ЄРДР.

В судове засідання ОСОБА_3 не з`явився, про час та місце розгляду скарги повідомлений своєчасно та належним чином. В своїй скарзі просив суд розглянути її за його відсутності.

Слідчий ТУ ДБР у м.Полтаві в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлений своєчасно, належним чином, в порядку, встановленому КПК України, причини неявки не повідомив, витребувані судом матеріали не надав.

У відповідності до ч.3 ст.306 КПК України неявка слідчого не є перешкодою для розгляду скарги, тому слідчий суддя, із урахуванням думки представника скаржника, розглянув скаргу за його відсутності.
Враховуючи положення статті 306 КПК України та з метою дотримання розумних строків розгляду скарги, що є одним з пріоритетних завдань кримінального провадження, здійснення якого має забезпечити, зокрема, слідчий суддя на досудовому провадженні, з метою дотримання прав, свобод та інтересів учасників провадження та забезпечення швидкого, повного та неупередженого судового розгляду, слідчий суддя вважає можливим провести розгляд скарги за відсутності особи, що звернулась із скаргою, та особи, бездіяльність якої оскаржується.
Фіксування судового засідання за допомогою технічних засобів не відбувалось на підставі ч.4 ст.107 КПК України.
Дослідивши матеріали за скаргою, слідчий суддя дійшов висновку, що скарга підлягає частковому задоволенню із наступних підстав.

Порядок оскарження рішень, дій чи бездіяльності під час досудового розслідування визначено Главою 26 КПК України.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.303 КПК України бездіяльність слідчого, яка полягає у нездійсненні інших процесуальних дій, які він зобов`язаний вчинити у визначений цим Кодексом строк, може бути оскаржено - заявником, потерпілим, його представником чи законним представником, підозрюваним, його захисником чи законним представником, представником юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, володільцем тимчасово вилученого майна, іншою особою, права чи законні інтереси якої обмежуються під час досудового розслідування.

Згідно ст. 220 КПК України, клопотання сторони захисту, потерпілого і його представника чи законного представника, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, про виконання будь-яких процесуальних дій та у випадках, установлених цим Кодексом, іншої особи, права чи законні інтереси якої обмежуються під час досудового розслідування, або її представника слідчий, дізнавач, прокурор зобов`язані розглянути в строк не більше трьох днів з моменту подання і задовольнити їх за наявності відповідних підстав.

Про результати розгляду клопотання повідомляється особа, яка заявила клопотання. Про повну або часткову відмову в задоволенні клопотання виноситься вмотивована постанова, копія якої вручається особі, яка заявила клопотання, а у разі неможливості вручення з об`єктивних причин - надсилається їй.

Як встановлено слідчим суддею, у провадженні ТУ ДБР у м. Полтаві перебуває кримінальне провадження №0001100 від 11.10.2017.

20.19.2022 ОСОБА_3 надіслав ТУ ДБР у м.Полтаві клопотання про визнання його потерпілим, надання пам`ятки про процесуальні права та обов`язки, надати витяг з ЄРДР по кримінальному провадженню.

Вказана заява зареєстрована 20.10.2022 о 14.35 год. в канцелярії ТУ ДБР у м.Полтаві, про що є відповідна відмітка.

Однак, станом на час розгляду скарги ОСОБА_3 не залучено до провадження у якості потерпілого, не надано постанови про відмову у залученні в якості такого.

Згідно з частинами першою-третьою статті 110 КПК України процесуальними рішеннями є всі рішення органів досудового розслідування, прокурора, слідчого судді, суду. Судове рішення приймається у формі ухвали, постанови або вироку, які мають відповідати вимогам, передбаченим статтями 369, 371-374 цього Кодексу. Рішення слідчого, дізнавача, прокурора приймається у формі постанови. Постанова виноситься у випадках, передбачених цим Кодексом, а також коли слідчий, дізнавач, прокурор визнає це за необхідне.

Однак матеріали скарги не містять відомостей про те, що вказане рішення слідчого було оформлено у вигляді постанови, як того вимагає ст. 110 КПК України.

Не надано до суду таких відомостей і слідчим відділом ТУ ДБР у м.Полтаві.

Зокрема, слідчим суддею в ході розгляду скарги витребувалися із ТУ ДБР у м.Полтаві матеріали розгляду клопотання ОСОБА_3 від 20.10.2022 в рамках кримінального провадження №0001100 від 11.10.2017, однак такі матеріали до суду не надано.

Згідно із ст.26 КПК України сторони кримінального провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та спосіб, передбачених цим Кодексом.

У відповідності до ст. 22 КПК України кримінальне провадження здійснюється на основі змагальності, що передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами, передбаченими цим Кодексом. Сторони кримінального провадження мають рівні права на збирання та подання до суду речей, документів, інших доказів, клопотань, скарг, а також на реалізацію інших процесуальних прав, передбачених цим Кодексом.

Статтею 220 КПК України визначено, що клопотання сторони захисту, потерпілого і його представника чи законного представника, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, про виконання будь-яких процесуальних дій та у випадках, установлених цим Кодексом, іншої особи, права чи законні інтереси якої обмежуються під час досудового розслідування, або її представника слідчий, дізнавач, прокурор зобов`язані розглянути в строк не більше трьох днів з моменту подання і задовольнити їх за наявності відповідних підстав. Про результати розгляду клопотання повідомляється особа, яка заявила клопотання. Про повну або часткову відмову в задоволенні клопотання виноситься вмотивована постанова, копія якої вручається особі, яка заявила клопотання, а у разі неможливості вручення з об`єктивних причин - надсилається їй.

Враховуючи вищенаведене, беручи до уваги те, що слідчим не надано доказів розгляду клопотання шляхом винесення постанови, як того вимагає КПК України, слідчий суддя дійшов висновку про наявність підстав для зобов`язання слідчого ТУ ДБР у м.Полтаві, у провадженні якого перебуває вказане кримінальне провадження, розглянути заяву ОСОБА_3 від 20.10.2022 про визнання потерпілим та про результати її розгляду повідомити заявника відповідно до вимог ст. 220 КПК України.

Разом із цим, вирішуючи обґрунтованість решти вимог скарги, слідчим суддею враховується наступне.

Відповідно до ст.ст. 1, 2 КПК України порядок кримінального провадження на території України визначається лише кримінальним процесуальним законодавством України. Завданнями кримінального провадження є, серед іншого, те, щоб до кожного учасника була застосована належна правова процедура.

Згідно п.18 ч.1 ст.3 КПК України слідчий суддя наділений повноваженнями судового контролю у кримінальному провадженні, такий контроль здійснюється шляхом прийняття рішень за скаргами на рішення, дії чи бездіяльність слідчого, прокурора, що визначено главою 26 КПК України.

Порядок оскарження рішень, дій чи бездіяльності під час досудового розслідування визначено Главою 26 КПК України.
Частиною першої статті 303 КПК зазначено вичерпний перелік рішень, дії чи бездіяльності слідчого, дізнавача або прокурора, які можуть бути оскаржені в суді під час досудового розслідування.

Слідчим суддею також враховується, що відповідно до ч.1 ст. 55 КПК України потерпілим у кримінальному провадженні може бути фізична особа, якій кримінальним правопорушенням завдано моральної, фізичної або майнової шкоди, а також юридична особа, якій кримінальним правопорушенням завдано майнової шкоди.

Згідно з ч.2 ст.55 КПК України права і обов`язки потерпілого виникають в особи з моменту подання заяви про вчинення щодо неї кримінального правопорушення або заяви про залучення її до провадження як потерпілого

Частиною 5 ст.55 КПК України визначено, що за наявності очевидних та достатніх підстав вважати, що заява, повідомлення про кримінальне правопорушення або заява про залучення до провадження як потерпілого подана особою, якій не завдано шкоди, зазначеної у частині першій цієї статті, слідчий або прокурор виносить вмотивовану постанову про відмову у визнанні потерпілим.

Разом із тим, чинним КПК України не передбачене право слідчого судді зобов`язувати слідчого визнати особу потерпілою у кримінальному провадженні.

Відповідно до вимог ч. 5 ст. 40 КПК України слідчий, здійснюючи свої повноваження відповідно до вимог цього Кодексу, є самостійним у своїй процесуальній діяльності, втручання в яку осіб, що не мають на те законних повноважень, забороняється. Органи державної влади, органи місцевого самоврядування, підприємства, установи та організації, службові особи, інші фізичні особи зобов`язані виконувати законні вимоги та процесуальні рішення слідчого.

Згідно з ч. 3 ст. 26 КПК України слідчий суддя, суд у кримінальному провадженні вирішують лише ті питання, що винесені на їх розгляд сторонами та віднесені до їх повноважень цим Кодексом.

Із урахуванням наведеного, слідчий суддя вважає, що вимоги ОСОБА_3 про визнання його потерпілим у кримінальному провадженні та зобов`язання слідчого винести відповідну постанову є безпідставними та задоволенню не підлягають.

Відповідно до ч.ч. 2, 3 ст. 307 КПК України ухвала слідчого судді за результатами розгляду скарги на рішення, дії чи бездіяльність під час досудового розслідування може бути про: 1) скасування рішення слідчого чи прокурора; 2) зобов`язання припинити дію; 3) зобов`язання вчинити певну дію; 4) відмову у задоволенні скарги.

Ухвала слідчого судді за результатами розгляду скарги на рішення, дію чи бездіяльність слідчого, дізнавача чи прокурора не може бути оскаржена, окрім ухвали про відмову у задоволенні скарги на постанову про закриття кримінального провадження, скарги на відмову слідчого, прокурора в задоволенні клопотання про закриття кримінального провадження з підстав, визначених пунктом 9-1 частини першої статті 284 цього Кодексу, про скасування повідомлення про підозру та відмову у задоволенні скарги на повідомлення про підозру.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 220, 303, 307 КПК України, слідчий суддя,-

УХВАЛИВ:
Скаргу ОСОБА_3 на бездіяльність слідчого ТУ ДБР у м. Полтаві у кримінальному провадженні №0001100 від 11.10.2017 про відмову у визнанні потерпілим - задовольнити частково.

Зобов`язати слідчого ТУ ДБР у м. Полтаві, у провадженні якого перебуває кримінальне провадження №0001100 від 11.10.2017, розглянути заяву ОСОБА_3 від 20.10.2022 про визнання потерпілим у вказаному кримінальному провадженні та про результати її розгляду повідомити заявника відповідно до вимог ст. 220 КПК України.

У задоволенні решти вимог скарги відмовити.

Ухвала апеляційному оскарженню не підлягає та набирає законної сили з моменту її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1