Провадження №1-кс/369/1865/22
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
25.10.2022 року м. Київ

Києво-Святошинський районний суд Київської області в складі слідчого судді ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , за участю прокурора ОСОБА_3 , підозрюваного ОСОБА_4 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві клопотання старшого слідчого слідчого відділу Бучанського РУП ГУ НП в Київській області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_5 , про обрання запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту відносно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за матеріалами досудового розслідування, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань № 0000317 від 03.08.2022, за ознаками кримінального правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 309, ч. 2 ст. 311 КК України, -

В С Т А Н О В И В:
У жовтні 2022 року до суду надійшло клопотання старшого слідчого слідчого відділу Бучанського РУП ГУ НП в Київській області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_5 , погоджене прокурором Бучанської окружної прокуратури Київської області ОСОБА_6 , про застосування запобіжного заходу у виді цілодобового домашнього арешту відносно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Клопотання мотивовано тим, що досудовим розслідуванням встановлено, що в кінці липня 2022 року, але не пізніше 03.08.2022 року, у невстановлений день та час, ОСОБА_4 , усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, посягаючи на встановлений Законом порядок обігу прекурсорів та охорону здоров`я населення, всупереч положенням ст. ст. 2, 7, 12, 25, 27 Закону України «Про наркотичні засоби, психотропні речовини і прекурсори», достовірно розуміючи, що прекурсори це речовини, які використовуються для виготовлення психотропних речовин та щодо обігу яких встановлено відповідні заходи контролю, з метою виготовлення психотропної речовини придбав прекурсор «фенілнітропропен» (1-феніл-2-нітропропен), який переніс до будинку за місцем проживання, що за адресою: АДРЕСА_1 , де розпочав зберігати його з метою подальшого виготовлення психотропної речовини для власного вживання без мети збуту.

У ході проведення 04.08.2022 у період часу з 00 год. 08 хв. по 00 год. 41 хв. обшуку будинку за місцем проживання ОСОБА_4 за адресою: АДРЕСА_1 , працівниками поліції виявлено та вилучено кристалоподібну речовину жовтого кольору, яку ОСОБА_4 незаконно зберігав за місцем свого проживання з метою використання для виготовлення психотропних речовин.

Згідно висновку судово-хімічної експертизи вилучена у ОСОБА_4 кристалоподібна речовина жовтого кольору є прекурсором, обіг якого обмежено і стосовно якого встановлюються заходи контролю фенілнітропропен (1-феніл-2-нітропропен), маса якого становить 6, 762 г.

Крім того, ОСОБА_4 кінці липня 2022 року, але не пізніше 03.08.2022 року, у невстановлений день та час усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, посягаючи на встановлений Законом порядок обігу психотропних речовин, перебуваючи за місцем свого проживання за адресою: АДРЕСА_1 , на другому поверсі вказаного будинку, незаконно виготовив та у подальшому зберігав для власного вживання, без мети збуту психотропну речовину, обіг якої обмежено - амфетамін, загальною масою 0,736 г.

У ході проведення 04.08.2022 у період часу з 00 год. 08 хв. по 00 год. 41 хв. обшуку будинку за місцем проживання ОСОБА_4 адресою: АДРЕСА_1 , працівниками поліції виявлено та вилучено вищевказану психотропну речовину, яку він незаконно зберігав за місцем свого проживання для власного вживання без мети збуту.

Згідно висновку судово-хімічної експертизи вилучена у ОСОБА_4 порошкоподібна речовина сірого кольору та екстракти з трьох фрагментів тканин, які вилучені за вищевказаних обставин, є психотропною речовиною, обіг якої обмежено амфетамін, загальна маса якого становить 0, 736 г.

ОСОБА_4 14.10.2022 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України, тобто у незаконному виготовленні та зберіганні психотропних речовин без мети збуту та ч. 2 ст. 311 КК України, тобто у незаконному придбанні та зберіганні прекурсорів з метою їх використання для виготовлення психотропних речовин, вчинене у великих розмірах.

У вчиненні кримінальних правопорушень обґрунтовано підозрюється ОСОБА_4 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_2 в м. Києві, українець, громадянин України, маючий середню освіту, офіційно не працевлаштований, проживаючий за адресою: АДРЕСА_1 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимий.

Наявність обґрунтованої підозри ОСОБА_4 підтверджується зібраними у кримінальному провадженні доказами, зокрема:

-рапортом поліцейського СРПП ВП № 1 Бучанського РУП ГУНП в Київській області ОСОБА_7 ;

-протоколом обшуку від 04.08.202 2;

-показаннями свідка ОСОБА_8 від 04.08.2022;

-показаннями свідка ОСОБА_9 від 04.08.2022

-висновком експерта від 19.08.2022 № СЕ-19/111-22/32308-НЗПРАП;

-отриманими документами, іншими матеріалами кримінального провадження та речовими доказами у їх сукупності.

В ході досудового розслідування у кримінальному провадженні виникла необхідність в обранні відносно підозрюваного ОСОБА_4 запобіжного заходу з метою забезпечення виконання підозрюваним обов`язків, визначених КПК України.

Так, ОСОБА_4 підозрюється у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 309 та ч. 2 ст. 311 КК України, які за ступенем тяжкості є відповідно кримінальним проступком та нетяжким злочином, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк до п`яти років.

Підставою застосування відносно ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 309 та ч. 2 ст. 311 КК України, а також наявність ризиків, які дають підстави вважати, що ОСОБА_4 може здійснити дії, передбачені п.п.1, 5 ч.1 ст. 177 КПК України.

Відповідно до ч. 1 ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту щодо ОСОБА_4 є забезпечення виконання ним покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам:

-переховуватися від органу досудового розслідування та суду;

-вчинити інше кримінальне правопорушення.

З огляду на викладене вважаю, що запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього

Враховуючи викладене, слідчий просить застосувати до підозрюваного запобіжний захід у виді цілодобового домашнього арешту.

В судовому засіданні прокурор клопотання підтримав, з підстав, викладених в останньому.

Підозрюваний ОСОБА_4 в судовому засіданні, при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу поклався на розсуд суду.

Заслухавши пояснення учасників процесу, вивчивши матеріали клопотання, слідчий суддя приходить до наступного.

03.08.2022 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань внесено відомості про кримінальні правопорушення, передбачені ч. 1 ст. 309, ч. 2 ст. 311 КК України, (кримінальному провадженні присвоєно № 0000317) відносно того, що в кінці липня 2022 року, але не пізніше 03.08.2022 року, у невстановлений день та час, ОСОБА_4 , усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, посягаючи на встановлений Законом порядок обігу прекурсорів та охорону здоров`я населення, всупереч положенням ст. ст. 2, 7, 12, 25, 27 Закону України «Про наркотичні засоби, психотропні речовини і прекурсори», достовірно розуміючи, що прекурсори це речовини, які використовуються для виготовлення психотропних речовин та щодо обігу яких встановлено відповідні заходи контролю, з метою виготовлення психотропної речовини придбав прекурсор «фенілнітропропен» (1-феніл-2-нітропропен), який переніс до будинку за місцем проживання, що за адресою: АДРЕСА_1 , де розпочав зберігати його з метою подальшого виготовлення психотропної речовини для власного вживання без мети збуту.

14.10.2022 року ОСОБА_4 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України, тобто у незаконному виготовленні та зберіганні психотропних речовин без мети збуту та ч. 2 ст. 311 КК України, тобто у незаконному придбанні та зберіганні прекурсорів з метою їх використання для виготовлення психотропних речовин, вчинене у великих розмірах.

Зі змісту доданих до клопотання документів вбачається причетність ОСОБА_4 до скоєння кримінальних правопорушень, передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України та ч. 2 ст. 311 КК України.

Відповідно до ст. 2 КПК України, завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

У відповідності до ст. 12 КПК України, під час кримінального провадження ніхто не може триматися під вартою, бути затриманим або обмеженим у здійсненні права на вільне пересування в інший спосіб через підозру або обвинувачення у вчиненні кримінального правопорушення інакше як на підставах та в порядку, передбачених цим Кодексом.

Розділ ІІ Кримінального процесуального кодексу України визначає, що з метою досягнення дієвості кримінального провадження застосовуються заходи забезпечення цього провадження. До заходів забезпечення згідно з п. 9 ч. 2 ст. 131 цього Кодексу віднесені також запобіжні заходи. Порядок застосування до особи запобіжних заходів визначений главою 18 КПК України.

Згідно з ч. 1 ст. 176 КПК України запобіжними заходами є: 1) особисте зобов`язання; 2) особиста порука; 3) застава; 4) домашній арешт; 5) тримання під вартою.

У відповідності до ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам:

1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду;

2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення;

3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні;

4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином;

5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді вважати, що підозрюваний може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.

З аналізу зазначених норм слідує, що запобіжні заходи можуть застосовуватися, зокрема, до підозрюваного. Підозрюваним є особа, якій у порядку, передбаченому статтями 276 - 279 цього Кодексу, повідомлено про підозру, особа, яка затримана за підозрою у вчиненні кримінального правопорушення (ч. 1 ст. 42 КПК України).

Відповідно до положень ст. 181 КПК України, домашній арешт полягає в забороні підозрюваному, обвинуваченому залишати житло цілодобово або у певний період доби. Домашній арешт може бути застосовано до особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за вчинення якого законом передбачено покарання у виді позбавлення волі.

Системний аналіз норм чинного законодавства свідчить про те, що при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу дослідженню підлягають чотири групи обставин:

- чи наявна обґрунтована підозра у вчиненні особою кримінального правопорушення;

- чи наявні ризики кримінального провадження;

- індивідуальні обставини підозрюваного, передбачені ст. 178 КПК України;

- чи наявні обставини, які є достатніми для переконання, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів, передбачених ч. 1 ст. 176 КПК України, не може запобігти доведеним під час розгляду клопотання ризикам.

Згідно зі ст. 8 КПК України, кримінальне провадження здійснюється з додержанням принципу верховенства права, відповідно до якого людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави. Принцип верховенства права у кримінальному провадженні застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини. Оскільки чинне законодавство не розкриває поняття обґрунтованої підозри, враховуючи ст. 8, 9 КПК України, слід керуватися позиціями Європейського суду з прав людини. З точки зору практики ЄСПЛ, обґрунтованість підозри це певний стандарт доказування, який означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення (рішення у справі "Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства" від 30.08.1990, п. 32, Series A, N 182). При чому факти, які викликали підозру, не обов`язково мають бути одного рівня з тими, які необхідні для того, щоб не лише обґрунтувати засудження, а й пред`явити обвинувачення, що є наступною стадією в процесі розслідування кримінальної справи (рішення у справі «Murrаyv.UnitedKingdom», 14310/88, 28.10.1994, п. 55).

Описана у клопотанні фабула у сукупності з наданими прокурором поясненнями та представленими матеріалами кримінального провадження дає слідчому судді можливість дійти висновку про наявність ознак кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 309, ч. 2 ст. 311 КК України.

Досліджені матеріали у взаємному зв`язку з обставинами кримінального правопорушення, дають слідчому судді підстави дійти до висновку про наявність обґрунтованої підозри.

Відповідно до ч. 4 ст. 193 КПК України за клопотанням сторін або за власною ініціативою слідчий суддя має право дослідити будь-які матеріали, що мають значення для вирішення питання про застосування запобіжного заходу.

В світлі конкретних обставин даного клопотання, досліджених матеріалів достатньо для того, щоб в рамках судового контролю, який здійснюється слідчим суддею при розгляді питання про застосування запобіжного заходу, дійти висновку про наявність обґрунтованої підозри.

Підозра є обґрунтованою, вона ґрунтується на відомостях, що об`єктивно пов`язують підозрюваного із вчиненим кримінальним правопорушенням.

Необхідно зауважити, що на даному етапі провадження слідчий суддя не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд під час розгляду кримінального провадження по суті, зокрема, винуватість чи невинуватість особи у вчиненні кримінального правопорушення.

Слідчий суддя на підставі оцінки сукупності отриманих доказів повинен визначити лише чи є причетність особи до вчинення кримінального правопорушення вірогідною та достатньою (за стандартом "обґрунтованої підозри") для застосування щодо неї запобіжного заходу.

Ризиком у контексті кримінального провадження є певна ступінь можливості, що особа вдасться до вчинків, які будуть перешкоджати досудовому розслідуванню та судовому розгляду або ж створять загрозу суспільству. При визначенні ризиків закон не вимагає неспростовних доказів того, що підозрюваний однозначно, поза всяким сумнівом, здійснюватиме відповідні дії, однак, вимагає обґрунтування, що він має реальну можливість їх здійснити під час вирішення питання про застосування запобіжного заходу або в майбутньому. Отже, ризики, які дають достатні підстави слідчому судді вважати, що підозрюваний може здійснити спробу протидії кримінальному провадженню у формах, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК, слід вважати наявними за умови достатньої вірогідності їх здійснення.

Як обов`язковий критерій застосування запобіжного заходу ризик кримінального провадження має прогностичний характер, його визначення у конкретний проміжок часу спрямоване на усунення негативного впливу на кримінальне провадження в майбутньому. Безумовно, наявність заявлених ризиків має обґрунтовуватися. Однак в переважній більшості випадків, враховуючи їх вірогідний характер, класичні категорії доказування, притаманні судовому процесу, при їх обґрунтуванні не застосовуються. При встановленні ризиків кримінального провадження слідчий суддя застосовує стандарт достатності підстав вважати, що підозрюваний може вдатися до дій на шкоду кримінальному провадженню. Оцінюючи вірогідність такої поведінки підозрюваного, слідчий суддя має дійти обґрунтованого висновку про високу ступінь ймовірності позапроцесуальних дій зазначеної особи.

На переконання сторони обвинувачення, в цьому провадженні існують ризики, що підозрюваний може:

-переховуватися від органу досудового розслідування та суду;

-вчинити інше кримінальне правопорушення.

ОСОБА_4 підозрюється у вчиненні кримінальних правопорушень, передбаченого ч. 1 ст. 309, ч. 2 ст. 311 КК України КК України. Санкція відповідної частини статті відносить інкримінований злочин до нетяжких і передбачає покарання у виді позбавлення волі до 5 років. Отже, очікування можливого суворого вироку може мати значення. Досудове розслідування як процедура, пов`язана з притягненням особи до відповідальності, не є статичною, що обумовлює можливість непрогнозованої зміни поведінки такої особи, адже співставлення можливих негативних для підозрюваного наслідків переховування у вигляді його ув`язнення у невизначеному майбутньому, із можливим засудженням до покарання у виді позбавлення волі у перспективі робить цей ризик достатньо високим.

Отже, оцінюючи можливість підозрюваного переховуватися від органу досудового розслідування, слідчий суддя вважає такі дії цілком вірогідними в будь-який момент кримінального провадження.

Також досить вірогідним є заявлений ризик вчинення іншого кримінального правопорушення, оскільки, як вбачається з вимоги на судимість, ОСОБА_4 має негативну спрямованість на вчинення кримінальних правопорушень у сфері незаконного обігу наркотичних засобів, психотропних речовин та прекурсорів.

З урахуванням обґрунтованої підозри та встановлених ризиків кримінального провадження, застосування до підозрюваного запобіжного заходу вбачається обґрунтованим. Отже, на даному етапі кримінального провадження застосування запобіжного заходу є об`єктивно необхідним з метою дієвості відповідного кримінального провадження і належної процесуальної поведінки підозрюваного.

Згідно зі ст. 178 КПК України, при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків кримінального провадження, слідчий суддя на підставі наданих сторонами матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності додаткові відомості щодо кримінального правопорушення та особи підозрюваного.

Дослідивши надані сторонами кримінального провадження відомості, слідчий суддя під час обрання ОСОБА_4 запобіжного заходу враховує такі обставини:

- надані відомості свідчать про вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваною кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 309, ч.2 ст.311 КК України;

- інкриміновані злочини КК України відноситься до нетяжких і у разі визнання підозрюваного винуватим, йому може загрожувати покарання у виді позбавлення волі на строк до 5 років;

- підозрюваний ОСОБА_4 не одружений, офіційно не працевлаштований.

Встановлені під час судового засідання обставини у свої сукупності та взаємозв`язку формують у слідчого судді переконання, що запобігти доведеним під час розгляду клопотання ризикам неможливо без застосування запобіжного заходу.

Частиною 1 ст. 176 КПК України встановлена відповідна ієрархія запобіжних заходів від найбільш м`якого (особисте зобов`язання) до найбільш суворого (тримання під вартою). Слідчий суддя відмовляє у застосуванні запобіжного заходу, якщо слідчий, прокурор не доведе, що встановлені під час розгляду клопотання про застосування запобіжних заходів обставини, є достатніми для переконання, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів, передбачених частиною першою цієї статті, не може запобігти доведеним під час розгляду ризику або ризикам (ч. 3 ст. 176 КПК України).

Згідно з положеннями ч. 4 ст. 194 КПК України, якщо при розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу прокурор доведе обставини, передбачені п. 1 і 2 ч. 1 цієї статті, але не доведе обставин, передбачених п. 3 ч. 1 цієї статті, суд має право застосувати більш м`який запобіжний захід, ніж той, який зазначений у клопотанні, а також покласти на підозрюваного обов`язки, передбачені ч. 5 цієї статті.

Стороною обвинувачення не обґрунтовано, які саме обставини об`єктивно свідчать про недостатність застосування до підозрюваної більш м`якого запобіжного заходу для запобігання ризикам, зазначеним у клопотанні.

В цьому кримінальному провадженні на даному етапі слідчий суддя не вбачає за доцільне застосовувати до підозрюваного запобіжний захід у виді цілодобового домашнього арешту, оскільки ризикам кримінального провадження можна запобігти, застосувавши відносно ОСОБА_4 запобіжний захід у вигляді нічного домашнього арешту.

Окрім цього, застосовуючи щодо підозрюваного ОСОБА_4 запобіжний захід у виді нічного домашнього арешту, слідчий суддя вважає за необхідне відповідно до ч. 5 ст. 194 КПК України покласти на нього на строк не більше 49 діб певні обов`язки.

Окремо слід зауважити, що згідно зі ст. 198 КПК України висловлені в ухвалі слідчого судді за результатами розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу висновки щодо будь-яких обставин, які стосуються суті підозри, не мають преюдиціального значення для суду під час судового розгляду або для слідчого чи прокурора під час цього або іншого кримінального проваджень.

Керуючись ст.177, 178, 179, 181, 186, 193, 194, 205, 309 КПК України, слідчий суддя,-

П О С Т А Н О В И В:
Клопотання старшого слідчого слідчого відділу Бучанського РУП ГУ НП в Київській області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_5 , про обрання запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту відносно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за матеріалами досудового розслідування, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань № 0000317 від 03.08.2022, за ознаками кримінального правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 309, ч. 2 ст. 311 КК України задовольнити частково.
Застосувати відносно підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , уродженця м. Києві, українця, громадянина України, маючого середню освіту, офіційно не працевлаштованого, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого, запобіжний захід у вигляді нічного домашнього арешту, строком на 49 діб, до 12 грудня 2022 року (включно).

Покласти на ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 наступні обов`язки:

- не відлучатися зі свого місця проживання, що за адресою: АДРЕСА_1 , в період часу з 23:00 до 07:00 год. наступного дня, без дозволу слідчого, прокурора або суду;

- прибувати за кожною вимогою до органу досудового розслідування, слідчого судді до суду;

- повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та/або роботи;

- утримуватись від спілкування із свідками у даному кримінальному провадженні.

Ухвалу про застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту передати для виконання органу Національної поліції за місцем проживання підозрюваного.

Роз`яснити підозрюваному ОСОБА_4 , що відповідно до ч.5 ст.181 КПК України працівники органу Національної поліції з метою контролю за його поведінкою мають право з`являтися в житло, під арештом в якому він перебуває, вимагати надати усні чи письмові пояснення з питань, пов`язаних із виконанням покладених на нього зобов`язань.

Ухвала слідчого судді підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Ухвала може бути оскаржена до Київського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1