Ухвала

Іменем України

05 січня 2023 року

м. Київ

провадження № 51-4315 ск 22

Верховний Суд колегією суддів Другої судової палати Касаційного кримінального суду у складі:

головуючого - ОСОБА_1 ,

суддів: ОСОБА_2 , ОСОБА_3

розглянув касаційну скаргу засудженої ОСОБА_4 на вирок Київського районного суду міста Одеси від 29 листопада 2021 року та ухвалу Одеського апеляційного суду від 28 вересня 2022 року.

Суть питання та встановлені судом обставини

Засуджена ОСОБА_4 звернулася до Суду із касаційною скаргою, в якій просить скасувати вирок Київського районного суду міста Одеси від 29 листопада 2021 року та ухвалу Одеського апеляційного суду від 28 вересня 2022 року через істотні порушення вимог кримінального процесуального закону та неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність, а кримінальне провадження щодо неї закрити.

Мотиви Суду

Статтею 427 КПК України встановлено вимоги, яким повинна відповідати касаційна скарга. Зокрема, відповідно до п. 4 ч. 2 ст. 427 КПК України, у касаційній скарзі зазначаються: обґрунтування вимог особи, яка подала касаційну скаргу, із зазначенням того, у чому полягає незаконність чи необґрунтованість судового рішення.

При цьому, відповідно до ст. 438 КПК України підставами для зміни або скасування судових рішень судом касаційної інстанції є: істотні порушення вимог кримінального процесуального закону, неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність і невідповідність призначеного судом покарання ступеню тяжкості кримінального правопорушення та особі обвинуваченого. При вирішенні питання про наявність зазначених підстав суд касаційної інстанції має керуватися статтями 412-414 цього Кодексу.

Згідно із ч. 1 ст. 433 КПК України суд касаційної інстанції перевіряє правильність застосування судами першої та апеляційної інстанцій норм матеріального та процесуального права, правової оцінки обставин і не має права досліджувати докази, встановлювати та визнавати доведеними обставини, що не були встановлені в оскарженому судовому рішенні, вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу.

Посилаючись на незаконність судових рішень, особа, яка подає касаційну скаргу, повинна вказати конкретні порушення закону, що є підставою для зміни чи скасування судових рішень, а також належним чином обґрунтувати свої доводи.

Так, коли сторона вимагає скасування або зміни судового рішення, посилаючись на порушення, допущене під час кримінального провадження, вона має обґрунтувати не лише наявність такого порушення, але й надати доводи тому, що воно істотно позначилося на можливостях сторони відстоювати свою позицію у справі і не було виправлено в ході кримінального провадження. Для цього сторона має продемонструвати, що вона під час кримінального провадження вжила заходів у межах процесуальних можливостей, наданих їй кримінальним процесуальним законодавством, для виправлення ситуації, що склалася внаслідок стверджуваного порушення. Крім того, коли сторона вимагає скасування судових рішень, вона має вказати, яким чином таке скасування дозволить виправити порушення, на яке вона посилається.

У касаційній скарзі засуджена ОСОБА_4 , порушуючи питання про скасування вироку Київського районного суду міста Одеси від 29 листопада 2021 року та ухвалу Одеського апеляційного суду від 28 вересня 2022 року через істотні порушення вимог кримінального процесуального закону, переважно наводить доводи, які стосуються неповноти судового розгляду, невідповідності висновків суду фактичним обставинам провадження, не погоджується з оцінкою доказів та визнання їх допустимими, що з огляду на вимоги як ст. 438, так і ст. 433 КПК України, не є предметом розгляду суду касаційної інстанції.

Крім того, засуджена не погоджується із постановленими щодо неї судовими рішеннями через неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність, однак не наводить правового обґрунтування щодо незаконності судових рішень, з огляду на положення ст. 413 КПК України, не вказує, у чому саме полягало неправильне застосування судами норм матеріального права. При цьому зміст касаційної скарги зводиться до викладення засудженою власної версії події.

Також, засуджена ОСОБА_4 , висловлюючи вимогу про закриття кримінального провадження відносно неї, не враховує, що в силу приписів ст.433 КПК України, суд касаційної інстанції не має права досліджувати докази, встановлювати та визнавати доведеними обставини, що не були встановлені в оскаржених судових рішеннях.

Заслуговує на увагу і той факт, що наведені у касаційній скарзі доводи із їх обґрунтуванням є аналогічними із тими, що були предметом перевірки суду апеляційної інстанції за апеляційною скаргою обвинуваченої.

Відповідно до ст. 429 КПК України суд касаційної інстанції, встановивши, що касаційну скаргу подано без додержання вимог, передбачених статтею 427 цього Кодексу, постановляє ухвалу про залишення касаційної скарги без руху, в якій зазначаються недоліки касаційної скарги і встановлюється строк, необхідний для їх усунення, що не може перевищувати п`ятнадцяти днів з дня отримання ухвали особою, яка подала касаційну скаргу.

Ураховуючи викладене, керуючись ст. 429 КПК України, колегія суддів вважає за необхідне залишити касаційну скаргу без руху та встановити строк для усунення допущених недоліків.

З цих підстав Суд постановив:

Касаційну скаргу засудженої ОСОБА_4 залишити без руху і встановити їй строк для усунення недоліків - п`ятнадцять днів із дня отримання копії цієї ухвали.

У разі невиконання ухвали касаційну скаргу буде повернуто скаржнику.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3