Провадження №1-кп/761/2269/2023
В И Р О К

іменем України

17 січня 2023 року місто Київ

Шевченківський районний суд м. Києва в складі: головуючого - судді ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , обвинуваченого ОСОБА_4 , захисника ОСОБА_5 , в приміщенні суду під час відкритого судового розгляду кримінального провадження №0000581 від 26.10.2022 за обвинуваченням

ОСОБА_4 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 у смт Седове Новоазовського району Донецької області, громадянина України, який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , та проживає за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого,

у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 111 (у редакції Закону № 2341-ІІІ від 05.04.2001 зі змінами, внесеними згідно із Законами № 1183-VІІ від 08.04.2014, № 1689-VІІ від 07.10.2014), ч. 1 ст. 258-3, ч. 2 ст. 260 КК України,

У С Т А Н О В И В:

Верховною Радою Української Радянської Соціалістичної Республіки 24.08.1991 схвалено «Акт проголошення незалежності України», яким урочисто проголошено незалежність України та створення самостійної української держави - України. У преамбулі Декларації про державний суверенітет України від 16.07.1990 вказано, що Верховна Рада Української Радянської Соціалістичної Республіки проголошує державний суверенітет України як верховенство, самостійність, повноту і неподільність влади Республіки в межах її території та незалежність і рівноправність у зовнішніх зносинах. Відповідно до розділу V Декларації, територія України в існуючих кордонах є недоторканною і не може бути змінена та використана без її згоди.

Положеннями статей 1 та 2 Конституції України визначено, що Україна є суверенною і незалежною, демократичною, соціальною, правовою, унітарною державою, суверенітет України поширюється на всю її територію, яка в межах існуючого кордону є цілісною і недоторканною.

Відповідно до частини 1 статті 17, частини 1 статті 65 Конституції України захист незалежності, суверенітету та територіальної цілісності України є справою всього Українського народу та обов`язком громадян України, а на території України забороняється створення і функціонування будь-яких збройних формувань, не передбачених законом.

Згідно статті 4 Конституції України в Україні існує єдине громадянство. Підстави набуття і припинення громадянства України визначаються законом.

Статтею 68 Конституції України передбачено, що кожен зобов`язаний неухильно додержуватися Конституції України та законів України, не посягати на права і свободи, честь і гідність інших людей. Незнання законів не звільняє від юридичної відповідальності, при цьому ч. 1 статті 65 Конституції України визначено, що захист Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, шанування її державних символів є обов`язком громадян України.

Статтями 132, 133 Конституції України визначено, що територіальний устрій України ґрунтується на засадах єдності та цілісності державної території, поєднання централізації і децентралізації у здійсненні державної влади, збалансованості і соціально-економічного розвитку регіонів,з урахуванням їх історичних, економічних, екологічних, географічних і демографічних особливостей, етнічних і культурних традицій. До системи адміністративно-територіального устрою України входить Автономна республіка Крим (далі - АР Крим), області, зокрема, Луганська область, а також райони, міста, райони у містах, селища і села.

Згідно преамбули Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» збройна агресія Російської Федерації (далі - рф) розпочалася з неоголошених і прихованих вторгнень на територію України підрозділів збройних сил та інших силових відомств рф, а також шляхом організації та підтримки терористичної діяльності, а 24 лютого 2022 року переросла в повномасштабне збройне вторгнення на суверенну територію України, рф чинить злочин агресії проти України та здійснює тимчасову окупацію частини її території за допомогою збройних формувань рф, що складаються з регулярних з`єднань і підрозділів, підпорядкованих Міністерству оборони рф, підрозділів та спеціальних формувань, підпорядкованих іншим силовим відомствам рф, їхніх радників, інструкторів та регулярних незаконних збройних формувань, озброєних банд та груп найманців, створених, підпорядкованих, керованих та фінансованих рф, а також за допомогою окупаційної адміністрації рф, яку складають її державні органи і структури, функціонально відповідальні за управління тимчасово окупованими територіями України, та підконтрольні рф самопроголошені органи, які узурпували виконання владних функцій на тимчасово окупованих територіях України.

Боротьба з іноземною окупацією, відповідно до пункту 4 статті 1 частини І Додаткового протоколу (Протокол I), від 08.06.1977 до Женевських конвенцій, що стосується захисту жертв міжнародних збройних конфліктів від 12.08.1949, є формою збройного конфлікту.

Збройна агресія російської федерації на території Донецької та Луганської областей здійснювалася шляхом неоголошених та прихованих вторгнень підрозділів збройних сил та інших силових відомств російської федерації, організації та підтримки терористичної діяльності та діяльності, направленої на окупацію Донецької та Луганської областях та порушення територіальної цілісності України.

У березні - квітні 2014 року в м. Донецьк та інших населених пунктах Донецької області розпочалася збройна агресія російської федерації шляхом неоголошених та прихованих вторгнень підрозділів збройних сил та інших силових відомств російської федерації, організації та підтримки терористичної діяльності та діяльності, направленої на окупацію Донецької області та порушення територіальної цілісності України.

В окремих містах та районах Донецької області всупереч законодавству України 07.04.2014 оголошено «Декларацію про суверенітет Донецької народної республіки» та 11.05.2014 проведено незаконний референдум з питання «Про підтримку акта про проголошення державної самостійності Донецької народної республіки», за результатами якого проголошено створення незаконного псевдодержавного утворення «Донецька народна республіка» (далі - «днр»).

Відповідно до Звернення Верховної Ради України до Організації Об`єднаних Націй, Європейського Парламенту, Парламентської Асамблеї Ради Європи, Парламентської Асамблеї НАТО, Парламентської Асамблеї ОБСЄ, Парламентської Асамблеї ГУАМ, національних парламентів держав світу Про визнання Російської Федерації (далі - російська федерація) державою-агресором, затвердженого Постановою Верховної Ради України від 27.01.2015 № 129-VIII, Верховною Радою України визнано Російську Федерацію державою-агресором, що всебічно підтримує тероризм та блокує діяльність Ради Безпеки ООН, чим ставить під загрозу міжнародний мир і безпеку, а «лнр» і «Донецька народна республіка» терористичними організаціями.

Заявою «Про визнання Україною юрисдикції Міжнародного кримінального суду щодо скоєння злочинів проти людяності та воєнних злочинів вищими посадовими особами Російської Федерації та керівниками терористичних організацій «днр» та «лнр», які призвели до особливо тяжких наслідків та масового вбивства українських громадян», яка схвалена Постановою Верховної Ради України від 04.02.2015 № 145-VIII, Україна визнала юрисдикцію Міжнародного кримінального суду щодо злочинів проти людяності та воєнних злочинів, скоєних вищими посадовими особами Російської Федерації та керівниками терористичних організацій «днр» та «лнр», які призвели до особливо тяжких наслідків та масового вбивства українських громадян.

Визнання Верховною Радою України так званої самопроголошеної організації «днр» терористичною, а численні злочини вчинені її представниками, знайшли своє відображення у Заяві Верховної Ради України «Про трагічну загибель людей внаслідок терористичного акту над територією України», схваленій Постановою Верховної Ради України від 22.07.2014 № 1596-VII, Заяві Верховної Ради України «Щодо протидії поширенню підтримуваного Російською Федерацією міжнародного тероризму» схваленій Постановою Верховної Ради України від 22.07.2014 № 1597-VII, Зверненні Верховної Ради України до Європейського Парламенту, Парламентської Асамблеї Ради Європи, національних парламентів держав - членів ЄС, США, Канади, Японії та Австралії щодо масового розстрілу людей під Волновахою в Україні, затвердженому Постановою Верховної Ради України від 14.01.2015 № 106-VIII, Заяві Верховної Ради України «Про відсіч збройній агресії Російської Федерації та подолання її наслідків», схваленій Постановою Верховної Ради України від 21.04.2015 № 337-VIII.

Отже, Верховною Радою України, як єдиним законодавчим органом державної влади, констатовано віднесення «днр» до терористичної організації, а відповідних осіб, які забезпечують їх функціонування, як учасників вказаної терористичної організації.

З метою забезпечення діяльності самопроголошеної «днр» представниками російської федерації з числа своїх громадян та місцевого населення Донецької області сформовані підрозділи політичного (органи державної влади «днр») та силового блоків (до складу яких увійшли представники так званих правоохоронних органів та незаконних збройних формувань), які мали стабільний склад лідерів, підтримували між собою тісні стосунки, забезпечували централізоване підпорядкування учасників політичного та силового блоку лідерам організації, а також розробили план злочинної діяльності та чіткий розподіл функцій учасників щодо його досягнення.

Вказана терористична організація «днр» має організовану структуру військового типу, а саме: єдиноначальність, підпорядкованість, чітку ієрархічність її дисципліну, його учасники озброєні вогнепальною зброєю, вибухівкою, а також мають тяжке військове озброєння та військову техніку.

В зазначеному формуванні визначено механізм вступу до нього, порядок проходження служби, в кожному структурному підрозділі ставляться завдання щоденної діяльності, що полягає в здійсненні методами військових операцій силової підтримки незаконно створених структур «днр», придушення організованого опору населення на окупованій території, депортації населення Донецької області, встановлення режиму військового стану, протистояння підрозділам Збройних Сил України та правоохоронних органів України, знищення їх живої сили і матеріальних засобів, а також скоєння інших тяжких та особливо тяжких кримінальних правопорушень. Вказані формування дислокуються в різних населених пунктах і місцевостях на тимчасово окупованій чистині Донецької області та мають загальну координацію керівництва.

З метою виконання функцій підрозділу силового блоку «днр», 12.11.2014 її самопроголошеним головою видано указ, відповідно до якого, для захисту інтересів «днр» та її громадян, створено воєнну структуру «Народна міліція «днр» (далі - «НМ «днр»), яка дислокується в різних населених пунктах і місцевостях на тимчасово окупованій частині Донецької області та має загальну координацію та кураторів російської федерації

Встановлено, що до складу «НМ «днр» входить структурний підрозділ - « ІНФОРМАЦІЯ_2 », який складається з батальйонів та окремих підрозділів забезпечення. Згідно організаційно-штатного розпису до складу «1 мотострілкового взводу 2 роти» (в/ч НОМЕР_1 ).

Проте, ОСОБА_4 , будучи громадянином України, діючи умисно, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно-небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, вчинив державну зраду, тобто діяння на шкоду суверенітетові, територіальній цілісності та недоторканності, обороноздатності, державній безпеці України: перехід на бік ворога в період збройного конфлікту.

Так, ОСОБА_4 , 16.02.2022, перебуваючи на тимчасово окупованій території Донецької області - у селі Безіменне, Новоазовського району, Донецької області, Україна, добровільно підписав контракт на проходження військової служби та був зарахований до списків особового складу непередбаченого законом збройного формування - 1 мотострілкового взводу 2 роти «НМ «днр» окупаційної адміністрації російської федерації (військова частина № НОМЕР_1 ) на посаду «стрільця-радіотелефоніста», з присвоєнням звання «рядовий», при цьому отримав вогнепальну зброю «автомат Калашникова (АК-74 калібру 5,45 мм)» та боєприпаси до неї (чотири споряджених магазина, у кількості 120 патронів калібру 5,45 мм), військову екіпіровку (бронежилет та каска).

У період з 16.02.2022 по 08.09.2022 ОСОБА_4 забезпечував виконання обов`язків військової служби у незаконних збройних формувань окупаційної адміністрації російської федерації, а саме:

- бути вірним військовій присязі, дотримуватися конституції і законів «днр»;

- проходити військову службу по контракту в період установленим дійсним контрактом терміном в «Народній міліції «днр»;

- строго і точно виконувати вимоги загальновійськових статутів;

- в період проходження військової служби по контракту добросовісно виконувати всі загальні, посадові і спеціальні завдання військовослужбовців установлених законодавством і другими нормативно-правовими актами «днр», виконувати вимоги військової присяги, законодавства про службу в «Народній міліції» і других нормативно-правових актів «днр»;

- при скоєнні правопорушень, нести всі види юридичної відповідальності відповідно до законодавства «днр»;

- дотримуватися військової дисципліни, виконувати накази, розпорядження і вимоги командира (начальника);

- дотримуватися установлений порядок користування секретними документами і військовою технікою (апаратурою), берегти в таємниці відомості отримані в ході проходження військової служби.

В подальшому, політичне та військове керівництво російської федерації, діючи всупереч вимогам пунктів 1 та 2 Меморандуму про гарантії безпеки у зв`язку з приєднанням України до Договору про нерозповсюдження ядерної зброї від 05.12.1994, принципам Заключного акту Наради з безпеки та співробітництва в Європі від 01.08.1975 та вимогам частини 4 статті 2 Статуту Організації Об`єднаних Націй і Декларацій Генеральної Асамблеї Організації Об`єднаних Націй від 09.12.1981 № 36/103, від 16.12.1970 № 2734 (XXV) від 21.12.1965 № 2131 (XX), від 14.12.1974 № 3314 (XXIX), спланували, підготували і розв`язали агресивну війну та збройний конфлікт проти України, а саме віддали наказ на вторгнення підрозділів збройних сил російської федерації на територію України.

22.02.2022 Президент російської федерації (далі - президент російської федерації) направив до Ради Федерації (далі - ради федерації) звернення про використання збройних сил російської федерації за межами російської федерації, яке було задоволено.

24.02.2022 приблизно о 05 годині президент російської федерації оголосив про рішення розпочати повномасштабну військову агресію проти України.

24.02.2022 на виконання зазначеного вище наказу, військовослужбовці збройних сил російської федерації, шляхом збройної агресії, з погрозою застосування зброї та її фактичним застосуванням, незаконно вторглись на територію Україну через державні кордони України в тимчасово окупованій Автономній республіці Крим, Донецькій, Луганській, Харківській, Херсонській, Миколаївській, Сумській, Чернігівській, інших областях та здійснили збройний напад на державні органи, органи місцевого самоврядування, підприємства, установи, організації, військові частини, інші об`єкти, які мають важливе народногосподарське чи оборонне значення, та здійснили окупацію частин вказаної території, що триває до теперішнього часу та призводить до загибелі значної кількості людей, та інших тяжких наслідків.

24 лютого 2022 року Указом Президента України № 64/2022, у зв`язку з військовою агресією рф проти України, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до пункту 20 частини першої статті 106 Конституції України, Закону України Закону України «Про правовий режим воєнного стану» введено воєнний стан на всій території України, дію якого неодноразово продовжено, востаннє - 12 серпня 2022 року Указом Президента України № 573/2022 строком на 90 діб.

В свою чергу, громадянин України ОСОБА_4 на підставі наказів військового командування збройних сил російської федерації у межах загального плану захоплення території України у складі збройних сил російської федерації виконував бойові завдання, пов`язані із військовим захопленням території України.

Так, діючи з прямим умислом, тобто усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно-небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, з метою заподіяння шкоди суверенітетові, територіальній цілісності та недоторканності України, громадянин України ОСОБА_4 05.03.2022 із закріпленою вогнепальною зброю у складі військовослужбовців 6 батальйону територіальної оборони « НМ «днр », на військових автомобілях «Урал», виїхав до АДРЕСА_3, з метою подальшого штурму міста Маріуполь, де останній перебував 5 днів. 10.03.2022 по 08.09.2022 ОСОБА_4 перебував на різних позиціях в Новоазовському районі Донецької області, де виконував завдання та інші накази пов`язані із забезпеченням військового захопленням території України.

Продовжуючи свої злочинні дії громадянин України ОСОБА_4 , у період з 05.05.2022 до 08.09.2022, з метою виконання загального плану захоплення території України у складі збройних сил російської федерації, із закріпленою зброю (автоматом Калашникова «АК-74 калібру 5,45 мм») та боєкомплектом (чотири споряджених магазини, 120 патронів калібру 5,45 мм), керуючись статутами збройних сил російської федерації та «НМ «днр», виконував покладені на нього обов`язки в різних видах бою та формах його забезпечення, а також забезпечував перевезення особового складу збройних сил російської федерації, «НМ «днр» та боєкомплектів до населених пунктів, які захоплені збройними силами російської федерації під час повномасштабного вторгнення.

Злочинна діяльність ОСОБА_4 , була припинена 08.09.2022 військовослужбовцями Збройних Сил України поблизу міста Авдіївка Покровського району Донецької області.

Допитаний у судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 свою вину у пред`явленому обвинуваченні визнав повністю, щиро розкаявся та пояснив, що з початку 2022 року, він, будучи громадянином України, проходив військову службу в лавах т.зв. «нм «днр». При ньому була закріплена стрілецька зброя та боєкомплект. В подальшому, він до 08.09.2022 за вказівкою своїх командирів виконував різні завдання, в тому числі брав участь у боях, забезпечував перевезення особового складу збройних сил російської федерації, «НМ «днр» та боєкомплектів до населених пунктів, які захоплені збройними силами російської федерації під час повномасштабного вторгнення. Також обвинувачений ОСОБА_4 в судовому засіданні підтвердив всі без виключення обставини, які викладені в обвинуваченні.

Крім того, винність обвинуваченого ОСОБА_4 також підтверджується дослідженими письмовими доказами, зокрема відомостями, які містяться у:

-Копії довідки, виданої представниками окупаційної влади (заступником командира в/чНОМЕР_1 «НМ «днр») на ім`я ОСОБА_4 , витягу з наказу від 16.02.2022 щодо зарахування останнього до списків особового складу військової частини в/чНОМЕР_1 «НМ «днр»;

-Копії звернення ОСОБА_7 до представників окупаційної влади щодо включення ОСОБА_4 у список військовополонених;

-Матеріалах особової справи військовополоненого ОСОБА_4 , в тому числі акті приймання-передачі військовополоненого ОСОБА_4 .

Таким чином, оскільки обвинувачений ОСОБА_4 , як громадянин України, вчинив умисно діяння на шкоду суверенітетові, територіальній цілісності та недоторканості, обороноздатності, державній безпеці України: перехід на бік ворога в період збройного конфлікту, то такі його суд кваліфікує за ч. 1 ст. 111 КК України (у редакції Закону № 2341-ІІІ від 05.04.2001 зі змінами, внесеними згідно із Законами № 1183-VІІ від 08.04.2014, № 1689-VІІ від 07.10.2014).

Крім того, дії обвинуваченого ОСОБА_4 , які виразилися в участі у терористичній організації, суд кваліфікує за ч. 1 ст. 258-3 КК України.

Також, дії обвинуваченого ОСОБА_4 , які виразилися в участі у діяльності не передбаченого законом збройного формування, суд кваліфікує за ч. 2 ст. 260 КК України.

При призначенні покарання ОСОБА_4 суд бере до уваги і визнає обставиною, яка пом`якшує покарання - його щире каяття.

Крім того, призначаючи покарання обвинуваченому ОСОБА_4 , суд враховує те, що останній є раніше не судимим, в судовому засіданні негативно оцінив власну протиправну поведінку, тому, на думку суду, є можливість призначити йому покарання, передбачене у санкціях ч. 1 ст. 111, ч. 1 ст. 258-3, та ч. 2 ст. 260 КК України у не максимальному розмірі, з конфіскацією майна.

Враховуючи всі обставини даної справи, відповідно до правил ст. 70 КК України, на думку суду, при визначенні остаточного покарання, слід застосувати спосіб поглинення менш суворого покарання більш суворим.

На підставі викладеного, керуючись ст. 349, 368, 370, 374, 376 КПК України, суд,

У Х В А Л И В:

ОСОБА_4 визнати винуватим у пред`явленому обвинуваченні, а саме у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 111, ч. 1 ст. 258-3, ч. 2 ст. 260 КК України, за які призначити йому покарання:

-за ч. 1 ст. 111 КК України (у редакції Закону № 2341-ІІІ від 05.04.2001 зі змінами, внесеними згідно із Законами № 1183-VІІ від 08.04.2014, № 1689-VІІ від 07.10.2014) - тринадцять років позбавлення волі з конфіскацією майна;

-за ч. 1 ст. 258-3 КК України - вісім років позбавлення волі з конфіскацією майна;

-за ч. 2 ст. 260 КК України - п`ять років позбавлення волі з конфіскацією майна.

На підставі ст. 70 КК України, у спосіб поглинення менш суворого покарання більш суворим, визначити ОСОБА_4 остаточне покарання у виді тринадцяти років позбавлення волі з конфіскацією майна.

Строк відбування покарання, призначеного ОСОБА_4 даним вироком, рахувати з моменту його фактичного затримання.

Вирок може бути оскаржений в апеляційному порядку до Київського апеляційного суду через Шевченківський районний суд м. Києва протягом 30 днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Суддя ОСОБА_1