ПОЛТАВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 квітня 2023 року м. Полтава

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Полтавського апеляційного суду в складі:

головуючого суддіОСОБА_2 ,
суддів з секретарем з участю прокурора захисників обвинуваченихОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 ,

розглянувши у порядку, передбаченому ст.422-1 КПК України, в м. Полтава кримінальне провадження №0000020 за апеляційними скаргами захисника ОСОБА_8 в інтересах обвинувачених ОСОБА_11 та ОСОБА_12 , а також захисника ОСОБА_7 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_10 на ухвалу Октябрського районного суду м. Полтава від 27 лютого 2023 року,

ВСТАНОВИЛА:

Цією ухвалою під час судового розгляду кримінального провадження №0000020 стосовно

ОСОБА_10 ,

ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Червона Знам`янка Кременчуцького району Полтавської області, мешканця АДРЕСА_1 , громадянина України, з неповною середньою освітою, одруженого, непрацюючого, судимого,

обвинуваченого у вчинені кримінальних правопорушень, передбачених ч.4 та ч.5 ст.27, ч.2 ст.15 та п.11, п.12 ч.2 ст.115, ч.3 ст.255-1 КК України, продовжено строк тримання під вартою на 60 діб, до 27 квітня 2023 року,

ОСОБА_11 ,

ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця с. Солониця Козельщинського району Полтавської області, мешканця АДРЕСА_2 , громадянина України, з середньою освітою, неодруженого, непрацюючого, несудимого,

обвинуваченого у вчинені кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.15 та п.6, п.11, п.12 ч.2 ст.115, ч.2 ст.28 та ч.1 ст.263 КК України, продовжено строк тримання під вартою на 60 діб, до 27 квітня 2023 року,

ОСОБА_12 ,

ІНФОРМАЦІЯ_3 , уродженця с. Кияшки Горішньоплавнівського району Полтавської області, мешканця АДРЕСА_3 , громадянина України, з середньою освітою, неодруженого, непрацюючого, на підставі ст.89 КК України такого, що не має судимості,

обвинуваченого у вчинені кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.15 та п.6, п.11, п.12 ч.2 ст.115, ч.2 ст.28 та ч.1 ст.263 КК України, продовжено строк тримання під вартою на 60 діб, до 27 квітня 2023 року,

ОСОБА_13 ,

ІНФОРМАЦІЯ_4 , уродженця м. Олександрія Кіровоградської області, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_4 , мешканця АДРЕСА_5 , громадянина України, непрацюючого, судимого, останній раз:

11 червня 2020 року Олександрійським міським судом Кіровоградської області за ч.4 ст.296, ст.75 КК України на 4 роки позбавлення волі із звільненням від відбування призначеного покарання з випробуванням з іспитовим строком 2 роки,

обвинуваченого у вчинені кримінальних правопорушень, передбачених ч.3 ст.27, ч.2 ст.15 та п.11, п.12 ч.2 ст.115, ч.1 ст.263 КК України, продовжено строк тримання під вартою на 60 діб, до 27 квітня 2023 року.

Органом досудового розслідування ОСОБА_12 та ОСОБА_11 обвинувачуються у вчиненні 12 січня 2021 року близько 12 год. на території СТО по вул. Леваневського, 31-г, в м. Полтава закінченого замаху на умисне вбивство ОСОБА_14 , вчиненому на замовлення, з корисливих мотивів, за попередньою змовою групою осіб, а також незаконному придбанні, носінні та зберіганні вогнепальної зброї - пістолету Макарова (ПМ) № НОМЕР_1 та бойових припасів, без передбаченого законом дозволу, вчиненому за попередньою змовою групою осіб.

Крім того, ОСОБА_10 обвинувачується в умисному встановленні та поширенні в суспільстві злочинного впливу за відсутності ознак, зазначених у ч.5 ст.255 КК України, особою, яка перебуває у статусі суб`єкта підвищеного злочинного впливу на території м. Кременчук та Полтавської області, а також у підбурюванні і пособництві на закінчений замах на умисне вбивство ОСОБА_14 , вчиненому 12 січня 2021 року близько 12 год. на території СТО по вул. Леваневського, 31-г в м. Полтава на замовлення, за попередньою змовою групою осіб.

ОСОБА_13 обвинувачується в організації закінченого замаху на умисне вбивство ОСОБА_14 12 січня 2021 року близько 12 год. на території СТО по вул. Леваневського, 31-г в м. Полтава, вчиненому на замовлення, за попередньою змовою групою осіб, а також у незаконному придбанні, носінні, зберіганні та передачі вогнепальної зброї - пістолету Макарова (ПМ) №ВУ 2641 без передбаченого законом дозволу.

Мотивуючи оскаржуване рішення, суд встановив відсутність даних, що дозволяють скасувати тримання під вартою та прийняв до уваги обставини, які свідчать про те, що наявні ризики, передбачені ст.177 КПК України, не зменшилися.

В апеляційній скарзі захисник ОСОБА_8 в інтересах обвинувачених ОСОБА_11 та ОСОБА_12 просить відмовити у задоволенні клопотання прокурора про продовження стосовно підзахисних запобіжного заходу у виді тримання під вартою.

При цьому зазначає про відсутність обґрунтованої підозри у вчиненні обвинуваченими інкримінованих кримінальних правопорушень, а також ризиків, передбачених ст.177 КПК України.

Вказує про невідповідність застосованого запобіжного заходу ступеню тяжкості кримінальних правопорушень та особам обвинувачених і стверджує про можливість більш м`якого запобіжного заходу забезпечити їх належну процесуальну поведінку.

Наголошує, що в даному кримінальному провадженні ОСОБА_14 не залучено в якості потерпілого, а потерпілий ОСОБА_15 перебуває у розшуку.

Вважає, що досліджені судом докази підтвердили невинуватість підзахисних.

Зауважує, що сама по собі тяжкість інкримінованих злочинів не може бути підставою для застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою.

Заперечує наявність ризику незаконного впливу на свідків та потерпілого.

Наголошує, що злочин вчинено 12 січня 2021 року, а під варту ОСОБА_11 та ОСОБА_12 взято 19 травня 2021 року і протягом цього часу вони проживали за місцем реєстрації, працювали.

Крім того, ОСОБА_11 раніше до кримінальної чи адміністративної відповідальності не притягувався, а ОСОБА_12 не має судимості на підставі 89 КК України.

Стверджує, що судом, всупереч приписам ч.3 ст.183 КПК України, не визначено розмір застави щодо підзахисних.

Зазначає про необхідність негайного звільнення ОСОБА_11 та ОСОБА_12 з-під варти з огляду на перевищення максимально допустимого строку їх тримання під вартою, що визначений приписами ст.197 КПК України.

В апеляційній скарзі захисник ОСОБА_7 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_10 просить застосувати підзахисному запобіжний захід, не пов`язаний з триманням під вартою.

При цьому зазначає про відсутність ризиків, передбачених ст.177 КПК України.

Зауважує, що явку потерпілого в судове засідання не має можливості забезпечити навіть сторона обвинувачення.

Вказує про відсутність ризику вчинення обвинуваченим іншого кримінального правопорушення.

Наголошує, що тяжкість покарання, яке загрожує ОСОБА_10 , не є достатньою підставою для тримання його під вартою.

Звертає увагу на відсутність доказів причетності його підзахисного до вчинення кримінальних правопорушень.

Стверджує, що під час застосування відносно ОСОБА_10 запобіжного заходу у виді застави останній належним чином виконував покладені на нього процесуальні обов`язки.

Заслухавши доповідь судді, пояснення обвинувачених та їх захисників на підтримання доводів апеляційних скарг, думку прокурора про законність та обґрунтованість ухвали суду першої інстанції, перевіривши матеріали провадження та обговоривши доводи апеляційних скарг, колегія суддів приходить до такого.

Приписами ст.422-1 КПК України визначено порядок перевірки ухвал суду про обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою, про зміну іншого запобіжного заходу на запобіжний захід у виді тримання під вартою, а також про продовження строку тримання під вартою, постановлених під час судового провадження в суді першої інстанції до ухвалення судового рішення по суті.

За змістом кримінального процесуального закону (ст.199 КПК України), при розгляді клопотання про продовження строку тримання під вартою суд досліджує матеріали провадження на предмет законності й обґрунтованості застосування даного запобіжного заходу, з`ясовує конкретні причини тривалого строку розгляду справи і тримання особи під вартою, інші обставини, необхідні для вирішення справи, чи не з`явилися причини, що дозволяють скасувати тримання під вартою та обрати інший запобіжний захід, тощо.

Як вбачається з матеріалів справи, суд, всупереч твердженням захисників, належним чином оцінив в сукупності всі обставини, що враховуються при розгляді клопотання про продовження строку тримання під вартою, як того вимагають приписи статей 177, 183, 197, 199 та 331 КПК України.

Належним чином врахував, що ОСОБА_10 , ОСОБА_11 та ОСОБА_12 обвинувачуються у вчиненні за попередньою змовою групою осіб на замовлення закінченого замаху на особливо тяжкий злочин проти життя та здоров`я особи.

Крім того, ОСОБА_10 також обвинувачується у підбурюванні та пособництві до вчинення вказаного вище злочину та у вчиненні особою, яка перебуває у статусі суб`єкта підвищеного злочинного впливу, особливо тяжкого злочину проти громадської безпеки, а ОСОБА_11 та ОСОБА_12 у вчиненні за попередньою змовою групою осіб тяжкого злочину проти громадської безпеки.

Також суд врахував необхідність дослідження доказів, що не можливо до закінчення строку тримання під вартою обвинувачених.

Крім того, взяв до уваги вік та стан здоров`я обвинувачених, дані про їх особи, сімейний і майновий стан.

При цьому, апеляційний суд вважає, що з моменту взяття обвинувачених ОСОБА_10 , ОСОБА_11 та ОСОБА_12 під варту та до вирішення вказаного клопотання прокурора, не змінилися обставини, які стали підставою для продовження щодо останніх запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та не змінились обставини, які дають суду підстави вважати, що належну процесуальну поведінку обвинувачених не може забезпечити більш м`який запобіжний захід.

Необхідність застосування запобіжних заходів в апеляційних скаргах не оспорюється.

Доводи захисників про відсутність доказів на підтвердження винуватості підзахисних у вчиненні інкримінованих кримінальних правопорушень повинні оцінюватись судом за результатами розгляду кримінального провадження по суті.

Твердження захисника ОСОБА_8 про закінчення максимально допустимого строку перебування особи під вартою, передбаченого ч.3 ст.197 КПК України, є необґрунтованими, оскільки ця норма закону визначає сукупний строк тримання під вартою під час досудового розслідування, а не під час судового провадження.

Всупереч доводам апеляційних скарг, суд правильно вказав про наявність ризику вчинення обвинуваченими ОСОБА_10 та ОСОБА_12 іншого кримінального правопорушення, в тому числі і з огляду на те, що ОСОБА_10 має статус суб`єкта підвищеного злочинного впливу та, перебуваючи на свободі, може продовжити поширювати злочинний вплив у кримінальному середовищі.

Крім того, ОСОБА_12 хоча і є таким, що на підставі ст.89 КК України не має судимості, проте раніше притягувався до кримінальної відповідальності за вчинення умисних корисливих злочинів проти власності, на шлях виправлення не став та обвинувачується у вчиненні на замовлення, за попередньою змовою групою осіб закінченого замаху на вбивство, а також у незаконному придбанні, носінні і зберіганні вогнепальної зброї та бойових припасів без передбаченого законом дозволу, вчиненому за попередньою змовою групою осіб.

Тому суд прийшов до обгрунтованого висновку про наявність ризику вчинення нового кримінального правопорушення.

Належним чином місцевий суд врахував і ту обставину, що кримінальні правопорушення, передбачені ч.3 ст.255-1 та ч.2 ст.115 КК України, належать до особливо тяжких злочинів. При цьому, санкція ч.2 ст.115 КК України передбачає покарання у виді довічного позбавлення волі, що в свою чергу свідчить про наявність ризику переховування обвинувачених від суду з метою уникнення покарання.

Доводи захисника про наявність в обвинувачених ОСОБА_11 та ОСОБА_12 міцних соціальних зв`язків в даному випадку не може бути визнана судом самостійною підставою для пом`якшення запобіжного заходу та не спростовує наявність встановлених судом ризиків, оскільки дані щодо осіб обвинувачених суд врахував у сукупності з іншими обставинами.

Матеріали справи та апеляційні скарги захисників не містять об`єктивних даних про неможливість тримання обвинувачених під вартою з огляду на стан їх здоров`я.

Також колегія суддів приходить до висновку, що суд першої інстанції при ухваленні оскаржуваного рішення про продовження строку тримання під вартою обвинуваченим обґрунтовано врахував вимоги п.1 та п.4 ч. 4 ст. 183 КПК України та правильно скористався правом не визначати розмір застави у даному кримінальному провадженні.

З огляду на викладене, висновки суду про продовження тримання під вартою обвинуваченим ОСОБА_10 , ОСОБА_11 та ОСОБА_12 ґрунтуються на досліджених у судовому засіданні обставинах, а саме рішення прийняте у відповідності до вимог кримінального процесуального закону.

Отже, апеляційні скарги захисників не підлягаютьдо задоволення.

Керуючись статтями 418 та 422-1 КПК України, колегія суддів,

УХВАЛИЛА:

Ухвалу Октябрськогорайонного суду м. Полтави від 27 лютого 2023 року у кримінальному провадженні №0000020 стосовно обвинувачених ОСОБА_10 , ОСОБА_11 та ОСОБА_12 залишити без змін, а апеляційні скарги захисника ОСОБА_8 в інтересах обвинувачених ОСОБА_11 та ОСОБА_12 , а також захисника ОСОБА_7 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_10 - без задоволення.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення.

СУДДІ:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4