ЧЕРВОНОАРМІЙСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ЖИТОМИРСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 292/899/22
Номер провадження 1-кп/292/26/23
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

07 березня 2023 року смт Пулини

Червоноармійського районного суду Житомирської області

Суддя - ОСОБА_1

секретар судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в смт Пулини клопотання слідчого СВ ВП №4 Житомирського РУП ГУНП в Житомирській області про застосування примусових заходів медичного характеру у кримінальному провадженні №0000060 від 24.05.2022відносно:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ,

уродженки с.Коростишів Житомирської області, жительки

АДРЕСА_1 , громадянки

України, українки, з повною загальною середньою освітою, одруженої,

має на утриманні одну малолітню дитину, не працюючої, не судимої

що вчинила суспільно небезпечні діяння, передбачені ч.4 ст.185, ч.1 ст. 162 КК України

За участю :

прокурора ОСОБА_4

особи стосовно якої передбачається застосування

примусових заходів медичного характеру ОСОБА_3 законного представника особи, стосовно

якої передбачається застосування примусових

заходів медичного характеру ОСОБА_3 - ОСОБА_5

захисника ОСОБА_6

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_3 , маючи розлад особистості та поведінки внаслідок вживання алкоголю за істеро-збудливим типом, стан декомпенсації у особи з межовою розумою відсталістю, який не позбавляв її здатності усвідомлювати свої дії, про те, обмежував її здатність керувати ними вчинила суспільно-небезпечні діяння за наступних обставин.

Так, ОСОБА_3 у період воєнного часу, поширеного на території України, а саме: 22.05.2022 близько 22-ї години знаходилась у районі ферми СВК «Маяк», за адресою: вулиця Незалежності, 1 с. Старий Майдан Курненської територіальної громади Житомирського району Житомирської області.

Саме в цей час у ОСОБА_3 виник протиправний умисел, направлений на таємне викрадення велосипеда, що зберігався поряд з вказаним приміщенням ферми.

Реалізуючи свій протиправний умисел ОСОБА_3 , будучи особою з розладом особистості та поведінки внаслідок вживання алкоголю за істеро-збудливим типом, стан декомпенсації у особи з межовою розумою відсталістю, який не позбавляв її здатності усвідомлювати свої дії, про те, обмежував її здатність керувати ними, підійшла до приміщення ферми СВК «Маяк», що за вище вказаною адресою, та у відсутності власника і інших сторонніх осіб, які могли завадити вчиненню злочину, умисно таємно, в умовах воєнного стану викрала велосипед торговельної марки «Простор», моделі «F-1115-Т», вартістю 3 027,12 грн., належний ОСОБА_7 і з викраденим залишила місце вчинення злочину, розпорядившись ним на власний розсуд, заподіявши потерпілій ОСОБА_7 матеріального збитку на вище зазначену суму.

ОСОБА_3 29.06.2022 в порядку ст. ст. 42, 110, 276, 277, 278 КПК України повідомлено про підозру у вчиненні злочину, передбаченого ч.4 ст. 185 КК України.

Крім того, ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_2 , перебуваючи на АДРЕСА_2 вирішила проникнути до житлового будинку ОСОБА_8 , що розташований по АДРЕСА_2 .

Реалізуючи свій протиправний умисел, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій, всупереч волі, без дозволу та відома власника житла і відсутності зазначених законом підстав, ОСОБА_3 05.07.2022 близько 20 години 00 хвилин, будучи особою з розладом особистості та поведінки внаслідок вживання алкоголю за істеро-збудливим типом, стан декомпенсації у особи з межовою розумою відсталістю, який не позбавляв її здатності усвідомлювати свої дії, про те, обмежував її здатність керувати ними, зайшла на територію домогосподарства по АДРЕСА_2 , де застосовуючи фізичну силу пошкодила запірний пристрій вхідних дверей житлового будинку та таким чином відчинивши двері проникла у середину будинку, чим порушила недоторканість житла ОСОБА_8 , гарантоване ст. 30 Конституції України.

ОСОБА_3 28.07.2022 в порядку ст. ст. 401, 42, 276, 277, 278, 2984, 301 КПК України повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.162 КК України.

Однак як встановлено в ході досудового розслідування, у ОСОБА_3 наявне хронічне психічне захворювання- розлад особистості та поведінки внаслідок вживання алкоголю за істеро-збудливим типом, стан декомпенсації у особи з межовою розумою відсталістю, який не позбавляв її здатності усвідомлювати свої дії, про те, обмежував її здатність керувати ними.

Так, відповідно до висновку судово-психіатричного експерта № 318-2022 від 27.09.2022, ОСОБА_3 в даний час виявляє клінічні ознаки розладу особистості та поведінки внаслідок вживання алкоголю за істеро-збудливим типом, стан декомпенсації, у особи з межовою розумовою відсталістю. Даний діагноз відповідає шифру F 10.71 МКХ-10. Вище вказані зміни зі сторони психіки у ОСОБА_3 не позбавляють її здатності на даний час усвідомлювати свої дії, про те обмежують її здатність керувати ними.

ОСОБА_3 в період часу до якого відносяться інкриміновані їй протиправні вчинки недоумством не страждала та в тимчасовому хворобливому розладі психічної діяльності, який би позбавляв її здатності усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними -не перебувала. В період часу до якого відносяться інкриміновані їй протиправні вчинки ОСОБА_3 виявляла розлад особистості та поведінки внаслідок вживання алкоголю з істеро-збудливим типом, стан декомпенсації у особи з межовою розумовою відсталістю, який не позбавляв її здатності усвідомлювати свої дії, про те, обмежував її здатність керувати ними.

За своїм психічним станом ОСОБА_3 потребує застосування до неї примусових заходів медичного характеру у виді амбулаторної психіатричної допомоги в примусовому порядку.

За таких обставин, приймаючи до уваги, що суспільно небезпечні діяння вчинено ОСОБА_3 у період часу коли вона страждала розладом особистості та поведінки внаслідок вживання алкоголю за істеро-збудливим типом, стан декомпенсації у особи з межовою розумовою відсталістю, який не позбавляв її здатності усвідомлювати свої дії, про те, обмежував її здатність керувати ними, прокурор просив суд застосувати до неї примусові заходи медичного характеру у вигляді амбулаторної психіатричної допомоги в примусовому порядку.

У судовому засіданні прокурор підтримав вказане клопотання.

Особа, стосовно якої вирішується питання про застосування заходів медичного характеру не заперечувала факту вчинення нею суспільно-небезпечних діянь, передбачених ч.4 ст. 185 КК України та ч.1 ст. 162 КК України за фактичних обставин, які викладені у клопотанні про застосування примусових заходів медичного харктеру, не заперечувала щодо застосування до неї примусового заходу медичного характеру у виді амбулаторної психіатричної допомоги у примусовому порядку.

Захисник ОСОБА_6 та законний представник ОСОБА_3 - ОСОБА_5 підтримали клопотання прокурора.

Представник потерпілої та потерпілі у судове засідання не з`явилися, про дату, час та місце розгляду справи повідомлялися своєчасно та належним чином, в порядку вимог ст.135 КПК України, що відповідно до вимог ст.325 КПК України не є перешкодою для проведення судового розгляду. Відповідно до наданої ними заяви до суду просили розглядати справу без їх участі .

Суд, заслухавши думки учасників судового провадження та дослідивши матеріали кримінального провадження, враховуючи приписи ст.ст.93, 94 КК України, ст.ст.512, 513 КПК України та роз`яснення Пленуму Верховного Суду України, що викладені у постанові № 7 від 03.06.2005 « Про практику застосування судами примусових заходів медичного характеру та примусового лікування», Закону України « Про психіатричну допомогу», вважає клопотання прокурора обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню з наступних підстав.

Згідно ст. 19 Закону України « Про психіатричну допомогу», примусові заходи медичного характеру застосовуються за рішенням суду у випадках та в порядку, встановлених Кримінальним, Кримінально-процесуальним кодексами України, цим Законом та іншими законами.

Частиною 1 статті 513 КПК України імперативно передбачено, що під час постановлення ухвали щодо застосування примусових заходів медичного характеру суд з`ясовує, чи мало місце суспільно небезпечне діяння, кримінальне правопорушення, чи вчинено це діяння певною особою; чи вчинила ця особа суспільно небезпечне діяння, кримінальне правопорушення в стані неосудності; чи не захворіла ця особа після вчинення кримінального правопорушення на психічну хворобу, яка виключає застосування покарання; чи слід застосовувати до цієї особи примусові заходи медичного характеру і якщо слід, то які.

Вчинення ОСОБА_3 суспільно-небезпечних діянь за обставин, викладених у клопотанні, повністю визнається учасниками судового провадження та обставини їх вчинення ніким не оспорюються.

Отже, суд дійшов висновку, що ОСОБА_3 вчинила суспільно небезпечні діяння, які містять ознаки кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст. 185 КК України-таємне викрадення чужого майна -крадіжка, вчинена в умовах воєнного стану та за ч.1 ст. 162 КК України- незаконне проникнення до житла.

Відповідно до ч.2 ст. 19 КК України не підлягає кримінальній відповідальності особа, яка під час вчинення суспільно небезпечного діяння, передбаченого цим Кодексом, перебувала в стані неосудності, тобто не могла усвідомлювати свої дії або керувати ними внаслідок хронічного психічного захворювання, тимчасового розладу психічної діяльності, недоумства або іншого хворобливого стану психіки. До такої особи за рішенням суду можуть бути застосовані примусові заходи медичного характеру.

Відповідно до ч. 2 ст. 513 КПК України, визнавши доведеним, що ця особа вчинила суспільно небезпечне діяння у стані неосудності або після вчинення кримінального правопорушення захворіла на психічну хворобу, яка виключає можливість застосування покарання, суд постановляє ухвалу про застосування примусових заходів медичного характеру.

Так, відповідно до висновку судово-психіатричного експерта № 318-2022 від 27.09.2022, ОСОБА_3 в даний час виявляє клінічні ознаки розладу особистості та поведінки внаслідок вживання алкоголю за істеро-збудливим типом, стан декомпенсації, у особи з межовою розумовою відсталістю. Даний діагноз відповідає шифру F 10.71 МКХ-10. Вище вказані зміни зі сторони психіки у ОСОБА_3 не позбавляють її здатності на даний час усвідомлювати свої дії, про те обмежують її здатність керувати ними.

ОСОБА_3 в період часу до якого відносяться інкриміновані їй протиправні вчинки недоумством не страждала та в тимчасовому хворобливому розладі психічної діяльності, який би позбавляв її здатності усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними - не перебувала. В період часу до якого відносяться інкриміновані їй протиправні вчинки ОСОБА_3 виявляла розлад особистості та поведінки внаслідок вживання алкоголю з істеро-збудливим типом, стан декомпенсації у особи з межовою розумовою відсталістю, який не позбавляв її здатності усвідомлювати свої дії, про те, обмежував її здатність керувати ними.

За своїм психічним станом ОСОБА_3 потребує застосування до неї примусових заходів медичного характеру у виді амбулаторної психіатричної допомоги в примусовому порядку.

За таких обставин, приймаючи до уваги, що суспільно небезпечні діяння вчинено ОСОБА_3 у період часу коли вона страждала розладом особистості та поведінки внаслідок вживання алкоголю за істеро-збудливим типом, стан декомпенсації у особи з межовою розумовою відсталістю, який не позбавляв її здатності усвідомлювати свої дії, про те, обмежував її здатність керувати ними, прокурор просив суд застосувати до неї примусові заходи медичного характеру у вигляді амбулаторної психіатричної допомоги в примусовому порядку.

Таким чином та на підставі наведеного, суд дійшов висновку про доведеність вчинення ОСОБА_3 вищезазначених суспільно - небезпечних діянь, передбачених ч.4 ст.185, ч.1 ст.162 КК України, скоєних нею у стані неосудності, який виключає можливість застосування покарання, оскільки остання на момент вчинення вказаних діянь та на теперішній час, за своїм психічним станом не могла усвідомлювати своїх дій та керувати ними.

У відповідності до вимог ст.ст.19, 94 КК України, до осіб, визнаних судом неосудними, залежно від характеру і тяжкості захворювання, тяжкості вчиненого діяння, з урахуванням ступеня небезпечності психічно хворого для себе або інших осіб, суд може застосувати такі примусові заходи медичного характеру: госпіталізація до психіатричних закладів зі звичайним, посиленим чи суворим наглядом або їм може бути надана у примусовому порядку амбулаторна психіатрична допомога за місцем проживання.

Відповідно до ч.3 ст. 94 КК України госпіталізація до психіатричного закладу із звичайним наглядом може бути застосована судом щодо психічно хворого, який за своїм психічним станом і характером вчиненого суспільно небезпечного діяння потребує тримання у психіатричному закладі і лікування у примусовому порядку.

Тому суд, виходячи з конкретних обставин справи, вважає, що ОСОБА_3 потребує застосування примусового заходу медичного характеру у виді амбулаторної психіатричної допомоги в примусовому порядку.

Запобіжний захід відносно ОСОБА_3 не обирався.

Долю речових доказів необхідно вирішити в порядку ст.100 КПК України.

Відповідно до ст. 124 КПК України процесуальні витрати необхідно віднести за рахунок держави.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 19, 93, 94 КК України, ст.ст. 369-372, 376, 395, 503, 512, 513 КПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Клопотання про застосування примусових заходів медичного характеру по кримінальному провадженню, зареєстрованому 24.05.2022 в Єдиному реєстрі досудових розслідувань під №0000060 за підозрою ОСОБА_3 у вчиненні суспільно-небезпечних діянь, передбачених ч.4 ст.185, ч.1 ст.162 КК України - задовольнити.

Застосувати відносно ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки м.Коростишів, жительки АДРЕСА_1 , примусові заходи медичного характеру у виді амбулаторної психіатричної допомоги в примусовому порядку.

Накладений арешт відповідно до ухвали слідчого судді Володарсько-Волинського районного суду Житомирської області від 27.05.2022 на: - велосипед торговельної марки "Простор", моделі «F-1115-Т», скасувати.

Речові докази, після набрання вироком законної сили - велосипед торговельної марки "Простор", моделі «F-1115-Т», який передано згідно розписки на відповідальне зберігання потерпілій ОСОБА_7 , залишити у власності останньої.

Процесуальні витрати на проведення судово-товарознавчої експертизи № СЕ-19/106-22/4971-ТВ у загальному розмірі 686 (шістсот вісімдесят шість) грн. 48 коп. віднести за рахунок держави.

Ухвала може бути оскаржена до Житомирського апеляційного суду через Червоноармійський районний суд Житомирської області протягом 30 діб з моменту її проголошення.

Суддя ОСОБА_1