Номер провадження: 11-кп/813/574/23
Справа № 511/2442/19
Головуючий у першій інстанції ОСОБА_1
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23.03.2023 року м. Одеса

Одеський апеляційний суд у складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 та ОСОБА_4 ,

секретаря судового засідання ОСОБА_5

за участю прокурора ОСОБА_6 ,

обвинуваченого ОСОБА_7 його захисника ОСОБА_8 ,

представника потерпілих ОСОБА_9 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції апеляційну скаргу представника цивільного відповідача ПрАТ «Європейський страховий альянс» ОСОБА_10 на вирок Роздільянського райсуду Одеської обл. від 19.09.2022 в к/п №12 стосовно:

ОСОБА_7 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 в с.Драгонешти Лозовського р-ну Республіки Молдова, громадянина України, неодруженого, з середньою освітою, не працюючого, зареєстрованого за адресою АДРЕСА_1 , фактично проживаючого АДРЕСА_2 , раніше не судимого,

-обвинуваченого у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України,

установив:

Зміст оскаржуваного судового рішення та встановлених судом 1-ої інстанції обставин.

Оскаржуваним вироком суду 1-ої інстанції ОСОБА_7 визнаний винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України та йому призначено покарання у виді позбавлення волі строком на 4 роки, з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 2 роки.

На підставі ст. 75 КК України, ОСОБА_7 звільнено від відбування призначеного покарання з випробуванням строком на 2 роки та покладенням, відповідно до п. 1,2 ч. 1 ст. 76 КК України, обов`язку повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання та періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органку з питань пробаціії

Стягнуто з ПрАТ «Європейський страховий альянс» на користь ОСОБА_11 в рахунок відшкодування заподіяної матеріальної шкоди 69363,95 грн, в рахунок відшкодування моральної шкоди 3650,73 грн, всього відшкодування на загальну суму 73014,68 грн.

Стягнуто з ПрАТ «Європейський страховий альянс» на користь ОСОБА_12 в рахунок відшкодування заподіяної матеріальної шкоди 95294,25 грн, в рахунок відшкодування моральної шкоди в 5235,29 грн, всього на суму 100529, 54 грн.

Стягнуто з фізичної особи - підприємця ОСОБА_13 на користь ОСОБА_11 в рахунок відшкодування моральної шкоди 60000 грн.

Стягнуто з ФОП ОСОБА_13 на користь ОСОБА_12 в рахунок відшкодування моральної шкоди 100000 грн.

Стягнуто з ОСОБА_7 на користь держави процесуальні витрати на залучення експерта у розмірі 11304 грн.

Скасований арешт, накладений на майно ухвалою слідчого судді від 14.05.2019, а саме на речові докази по справі.

Відповідно до вироку суду 1-ої інстанції, ОСОБА_7 визнаний винуватим у тому, що він 25.04.2019 приблизно о 05 год. 47 хв, керуючи технічно справним транспортним засобом фургоном ГАЗ 3302 д/н НОМЕР_1 , належним ОСОБА_13 на підставі свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_2 , здійснював рух поза межами населеного пункту с. Степове Роздільнянського району Одеської області, на ділянці автодороги "М-16" зі сполученням "Одеса- Кишинів" 58км + 600м., на якій організовано двосторонній однорядний рух та наявна дорожня розмітка 1.7 ПДР (переривчаста лінія з короткими штрихами і рівними їм проміжками), що розділяє смуги руху.

Під час руху ОСОБА_7 , виконуючи маневр виїзду на зустрічну смугу руху, не переконавшись у безпеці свого маневру для інших учасників дорожнього руху, не врахувавши дорожню обстановку та виникненн небезпеки, яку водій об`єктивно спроможний був виявити для транспортного засобу автобуса БАЗ А0793 д/н НОМЕР_3 під керуванням водія ОСОБА_14 , який в цей час рухався у зустрічному напрямку руху, заходів, що виключають виникнення та розвиток аварійної ситуації не вжив, заходів для зменшення швидкості аж до зупинки транспортного засобу не застосував, а навпаки нехтуючи особистою безпекою та безпекою інших учасників руху, продовжив рух та виїхав на зустрічну смугу, не надавши перевагу у русі водію автобуса БАЗ А0793 д/н НОМЕР_3 та скоїв з ним зіткнення.

Внаслідок дорожньо-транспортної пригоди пасажир автобуса БАЗ А079.3 д/н НОМЕР_3 ОСОБА_11 отримав тілесні ушкодження, які відносяться до категорії тяжких тілесних ушкоджень. Також внаслідок дорожньо-транспортної пригоди пасажир автобуса ОСОБА_12 отримав тілесні ушкодження, які відноситься до категорії тяжких тілесних ушкоджень.

Отримані ОСОБА_11 і ОСОБА_12 тілесні ушкодження перебувають у причинному зв`язку із вказаною дорожньо-транспортною подією. Відповідно висновку експерта належне виконання водієм транспортного засобу ГАЗ 3302 ОСОБА_7 вимог п.п. 10.1 та 11.3 Правил дорожнього руху України, могло запобігти настанню дорожньо-транспортної пригоди, таким чином з експертної точки зору, саме дії водія ОСОБА_7 знаходяться у прямому причинному зв`язку з настанням дорожньо-транспортної пригоди.

Вимоги, наведені в апеляційних скаргах та узагальнені доводи осіб, які їх подали.

Представник ОСОБА_10 в інтересах цивільного відповідача ПрАТ «Європейський страховий альяс» звернулася до апеляційного суду з апеляційною скаргою, в якій вважає висновки суду в частині вирішення цивільного позову необґрунтованими, таким, що не відповідає вимогам ст. 370 КПК України та практиці ЄСПЛ з таких підстав:

- судом 1-ої інстанції порушено п. 36.3 та ст. 36 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», відповідно до яких якщо відповідальними за заподіяння неподільної шкоди взаємопов`язаними, сукупними діями є декілька осіб розмір страхового відшкодування (регламентної виплати) за кожну з таких осіб визначається шляхом поділу розміру заподіяної шкоди на кількість таких осіб. Окрім того, приписами ч.1 ст. 544 ЦК України визначено, що боржник, який виконав солідарний обов`язок, має право на зворотну вимогу (регрес) до кожного з решти солідарних боржників у рівній частці, якщо інше не встановлено договором або законом, за вирахуванням частки, яка припадає на нього.

- судом не в повній мірі враховано, що подія від 25.04.2019 трапилася за участю двох транспортних засобів, цивільно- правова відповідальність яких була застрахована у ПрАТ «Європейський страховий альяс» та ПрАТ «СК «УПСК»» відповідно;

- судом також було порушено вимоги ч. 2 ст. 1188 ЦК України відповідно до яких якщо внаслідок взаємодії джерел підвищеної небезпеки було завдано шкоди іншим особам, особи, які спільно завдали шкоди, зобов`язані її відшкодувати незалежно від їхньої вини та ст. 1190 ЦК України відповідно до яких особи, спільними діями або бездіяльністю яких було завдано шкоди, несуть солідарну відповідальність перед потерпілим. Таким чином, якщо при зіткненні кількох автомобілів постраждав пасажир, обов`язок компенсувати потерпілому шкоду покладається на всіх володільців небезпечних об`єктів солідарно.

- судом необґрунтовано було визначено суму стягнення на користь ОСОБА_12 у розмірі 100 529, 54 грн., оскільки з врахуванням виплачених у судовому процесі 109 941, 03 грн. загальна сума страхового відшкодування становить 210470, 57 грн., що виходить за межі відповідальності страховика.

За таких обставин, представник ОСОБА_10 просить скасувати вирок Роздільнянського райсуду Одеської обл. від 19.09.2022, в частині вирішення цивільного позову ОСОБА_11 та ОСОБА_12 до ПрАТ «Європейський страховий альянс», та призначити новий розгляд справи в порядку цивільного судочинства.

На адресу апеляційного суду надійшла заява від представника цивільного відповідача ОСОБА_10 , в якій вона підтримала свою апеляційну скаргу та просила розглядати справу за її відсутності, водночас прокурор ОСОБА_6 , представник потерпілих ОСОБА_9 , обвинувачений та його захисник ОСОБА_8 , заперечували проти задоволення апеляційної скарги та просили відмовити в її задоволенні.

Заслухавши доповідь судді, пояснення учасників судового розгляду, перевіривши матеріали провадження, апеляційний суд приходить до таких висновків.

Мотиви суду апеляційної інстанції.

Відповідно до ч. 1 ст. 404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає рішення суду 1-ої інстанції в межах апеляційної скарги.

Згідно з вимогами ч. 1 ст. 370 КПК України, судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим.

Системний аналіз вироку суду 1-ої інстанції показав, що оскаржуване судове рішення приписам наведеної норми кримінального процесуального закону відповідає у повному обсязі з огляду на наступні обставини.

Надаючи оцінку доводам апелянта відносно того, що у даному випадку, з огляду на те, що дорожньо-транспортна подія трапилася за участю двох транспортних засобів, цивільно-правова відповідальність яких була застрахована, відповідальність перед потерпілими має бути солідарною, апеляційний суд приходить до таких висновків.

Так, суд 1-ої інстанції прийшов до висновку про те, що позов потерпілих ОСОБА_12 та ОСОБА_11 до ПРАТ «Європейський страховий альянс» підлягає задоволенню, оскільки зазначене ПрАТ є страховою компанією винної в ДТП особи, в також виходячи зі змісту солідарного обов`язку (у тому числі відшкодувати шкоду) відповідно до приписів ч. 1 ст. 543 ЦК України, коли кредитор має право вимагати виконання обов`язку тільки від одного солідарного боржника.

Апеляційний суд погоджується з такими висновками суду 1-ої інстанції з огляду на таке.

Як слідує з матеріалів провадження, винною особою в даному ДТП є обвинувачений ОСОБА_7 , який керував транспортним засобом, власником якого є ФОП ОСОБА_13 ..

Цивільно-правова відповідальність ФОП ОСОБА_13 як власника автомобіля, яким керував ОСОБА_7 при вчиненні ДТП, була застрахована у ПРАТ «Європейський страховий альянс» на підставі полісу обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів № АМ/5467723. За цим полісом ліміт відповідальності страховика за завдану шкоду життю та здоров`ю на одного потерпілого становив 200 000 грн, 100 000 грн - за шкоду, заподіяну майну.

Апеляційний суд під час розгляду вказаної апеляційної скарги враховує правову позицію, викладену у рішенні Великої Палати ВС у постанові від 29.06.2022 по справі № 477/874/19, в якій зроблено наступні висновки.

Припис п. 36.3 ст. 36 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» розрахований на випадки, якщо: 1) шкода завдана взаємопов`язаними, сукупними діяннями декількох осіб, які за це відповідальні, тобто поведінка яких обов`язково є неправомірною, внаслідок чого вони разом спричинили завдання шкоди; 2) остання є неподільною (як-от у випадках із завданням шкоди здоров`ю чи моральної шкоди). Тільки за таких умов розмір страхового відшкодування (регламентної виплати) за кожну особу з тих, які завдали шкоди, треба визначати шляхом поділу її розміру на кількість осіб, які цю шкоду завдали.

Внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки шкода може бути завдана як власникам (володільцям), наприклад, транспортних засобів, так і третім особам, зокрема пасажирам, пішоходам. Особливості відшкодування шкоди, завданої внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, визначені у ч. 1 ст. 1188 ЦК України, а особливості відшкодування шкоди, завданої внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки третім особам, - частиною другою цієї статті. Приписи останньої та п. 36.3 ст. 36 Закону № 1961-IV застосовні у тому разі, якщо декілька осіб є саме відповідальними за завдану шкоду, тобто якщо вони спільними неправомірними діями чи бездіяльністю її завдали. За таких умов не має значення вина кожного з них у завданні шкоди. Останню вони зобов`язані відшкодувати у відповідній пропорції незалежно від вини.

За змістом ч. 1 ст. 614 ЦК України вина як підстава відповідальності за порушення зобов`язання - це невжиття особою всіх залежних від неї заходів для належного виконання зобов`язання, зокрема для запобігання заподіянню шкоди. З огляду на це припис ч. 2 ст. 1188 ЦК України застосовний не тоді, коли встановлена вина кожного з власників (володільців), наприклад, транспортних засобів, внаслідок взаємодії джерел підвищеної небезпеки яких завдана шкода третій особі (тобто не тоді, коли встановлено невжиття залежних від цих власників (володільців) заходів для запобігання заподіянню такої шкоди), а тоді, коли поведінка кожного із власників (володільців) була неправомірною (зокрема, якщо кожен із них порушував правила безпеки дорожнього руху або експлуатації транспорту, у зв`язку з чим відбулася вказана взаємодія та була завдана шкода третій особі). Встановлення неправомірності діяння кожного з власників (володільців), які спільно завдали шкоди третій особі внаслідок взаємодії джерел підвищеної небезпеки, достатньо для покладення на цих власників (володільців) солідарного обов`язку з відшкодування шкоди.

Так, якщо водій автомобіля, у якому перебував потерпілий, - хоч і став учасником ДТП, але його поведінка не була протиправною. Тому не можна вважати, що він спільно зі страхувальником завдав потерпілим шкоду. Підстава для його солідарної відповідальності зі страхувальником перед потерпілою незалежно від вини відсутня.

За таких обставин, оскільки зі змісту оскаржуваного вироку вбачається, що дорожньо-транспортна подія сталася виключно з вини обвинуваченого ОСОБА_7 , апеляційний суд констатує, що судом 1-ої інстанції був правильно вирішений цивільний позов в частині позовних вимог ОСОБА_12 та ОСОБА_11 до ПРАТ «Європейський страховий альянс».

Водночас, в апеляційній скарзі представник ОСОБА_10 порушує питання про призначення нового розгляду цивільного позову в порядку цивільного судочинства.

Приписами ст. 379 ЦПК України передбачено, що підставами для скасування ухвали суду, що перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направлення справи для продовження розгляду до суду першої інстанції є 1) неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи; 2) недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції вважає встановленими; 3) невідповідність висновків суду обставинам справи; 4) порушення норм процесуального права чи неправильне застосування норм матеріального права, які призвели до постановлення помилкової ухвали.

Водночас, в апеляційний суд вважає обґрунтованими посилання апелянта відносно того, що, вирішуючи питання про стягнення на користь потерпілого ОСОБА_12 матеріальної та моральної шкоди, з урахуванням вже виплаченої страховою компанією суми, судом було перевищено розмір страхової суми, яка складає 200 000 грн. на одного потерпілого.

В той же час, у судовому засіданні апеляційного суду представник потерпілих ОСОБА_9 повідомив, що ПРАТ «Європейський страховий альянс», після винесення вироку, відшкодував потерпілим визначену судом суму матеріальної та моральної шкоди у повному обсязі, що фактично суперечить доводам, які викладені у апеляційній скарзі.

Таким чином, приймаючи до уваги ту обставину, що суд 1-ої інстанції дійсно вийшов за межі страхової суми, в той же час, апеляційний суд враховує, що страховою компанією була відшкодована потерпілим вся шкода, визначена в оскаржуваному вироку, підстав для призначення нового розгляду цивільного позову немає як і підстав для зміни або скасування оскаржуваного вироком.

При цьому, апеляційний суд вважає за необхідне роз`яснити представнику цивільного відповідача право вирішити вказане питання в порядку цивільного судочинства.

Приписами п.1) ч.1 ст. 407 КПК України передбачено, що за наслідками апеляційного розгляду за скаргою на вирок або ухвалу суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право залишити вирок або ухвалу без змін.

За таких обставин, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга представника цивільного відповідача не підлягає задоволенню, а вирок суду підлягає залишенню без змін.

Керуючись ст.ст. 24, 128, 129, 370, 404, 405, 407, 419, 424, 532 КПК України, апеляційний суд

ухвалив:

Апеляційну скаргу представника цивільного відповідача ПрАТ «Європейський страховий альянс» ОСОБА_10 - залишити без задоволення.

Вирок Роздільнянського райсуду Одеської обл. від 19.09.2022 яким ОСОБА_7 визнаний винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України - залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом трьох місяців з дня набрання нею законної сили.

Судді Одеського апеляційного суду:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4