Провадження №1-кп/761/1374/2023
В И Р О К

іменем України

06 березня 2023 року місто Київ

Шевченківський районний суд м. Києва в складі: головуючого - судді ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , обвинуваченого ОСОБА_4 , в приміщенні суду під час відкритого судового розгляду кримінального провадження №0001128 від 23.11.2018 за обвинуваченням

ОСОБА_5 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 у м. Києві, громадянина України, неодруженого, офіційно не працевлаштованого, з базовою середньою освітою, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого:

-вироком Дарницького районного суду м. Київ від 22.08.2000 за ч. 2 ст. 141 КК України до покарання у вигляді чотирьох років позбавлення волі з конфіскацією майна;

-вироком Апеляційного суду м. Києва від 23.06.2004 за п. 6 ч. 2 ст. 115, ч. 4 ст. 187, ч. 2, 3 ст. 357, із застосуванням положень ст. 70, ст. 71 КК України, до покарання у виді позбавлення волі строком на 14 років та 6 місяців з конфіскацією майна, звільнений 10.03.2017 по відбуттю покарання;

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 190 КК України,

У С Т А Н О В И В:

ОСОБА_4 , діючи повторно, заволодів чужим майном шляхом обману за попередньою змовою групою осіб, тобто вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 190 КК України, за таких обставин.

Реалізуючи свій злочинний намір, направлений на заволодіння чужим майном шляхом обману, ОСОБА_4 за попередньою змовою з невстановленою досудовим розслідування особою, матеріали відносно якої виділені в окреме кримінальне провадження, розробили спільний план по заволодінню чужим майном шляхом обману.

З метою вчинення зазначеного кримінального правопорушення ОСОБА_4 у невстановлений досудовим розслідуванням час, перебуваючи у камері №280 ДУ «Київський слідчий ізолятор», який розташований за адресою: м. Київ, вул. Дегтярівська, 13, з метою заволодіння чужим майном шляхом обману, заздалегідь підготував мобільний телефон, після чого, 11 листопада 2018 року, спільно з невстановленою досудовим розслідуванням особою, у невстановлений досудовим розслідуванням час зателефонував на мобільний телефон потерпілому ОСОБА_6 з метою нібито купівлі через сайт мережі Інтернет «ОЛХ» резинового човна «DINGO D330». Далі, ОСОБА_4 , діючи повторно, спільно з невстановленою досудовим розслідуванням особою, шляхом обману заволодів резиновим човном «DINGO D330», не розраховувавшись за вказане майно з ОСОБА_6 , завдавши останньому матеріальної шкоди у розмірі 31 000 грн.

Крім того, продовжуючи реалізовувати спільний злочинний умисел, направлений на заволодіння чужим майном шляхом обману, ОСОБА_4 , діючи повторно, спільно з невстановленою досудовим розслідуванням особою, 17 листопада 2018 року, приблизно о 14 годині 00 хвилин, перебуваючи у камері № 280 ДУ «Київський слідчий ізолятор», який розташований за адресою: м. Київ, вул. Дегтярівська, 13, зателефонував на мобільний телефон потерпілому ОСОБА_7 з метою нібито купівлі через сайт мережі Інтернет «ОЛХ» SSD Samsung Portable SSD Х5, 1ТВ. Далі, ОСОБА_4 , продовжуючи свій злочинний умисел та безпосередньо переслідуючи корисливий мотив, діючи повторно, шляхом обману заволодів SSD Samsung Portable SSD Х5, 1ТВ, не розраховувавшись за вказане майно з ОСОБА_7 , завдавши останньому матеріальної шкоди у розмірі 18 000 грн.

Таким чином, оскільки обвинувачений ОСОБА_4 , діючи повторно, вчинив заволодіння чужим майном шляхом обману (шахрайство) за попередньою змовою групою осіб, то такі його дії суд кваліфікує за ч. 2 ст. 190 КК України.

27 березня 2019 року між ОСОБА_4 та прокурором прокуратури м. Києва ОСОБА_8 укладено угоду про визнання винуватості, а потерпілими підписано письмову згоду щодо укладення такої угоди. Відповідно до умов згаданої угоди у кримінальному провадженні №0001128 від 23.11.2018 прокурор та ОСОБА_4 виклали формулювання обвинувачення та його правову кваліфікацію за ч. 2 ст. 190 КК України, яка ніким не оспорюється, зазначили істотні обставини для даного кримінального провадження, а також узгодили призначення покарання ОСОБА_4 за ч. 2 ст. 190 КК України - у виді штрафу в розмірі ста неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 1 700 (одна тисяча сімсот) гривень. Також у даній угоді ОСОБА_4 роз`яснені наслідки укладення та затвердження угоди, наслідки її невиконання.

В судовому засіданні прокурор та обвинувачений просили затвердити згадану угоду про визнання винуватості, підтвердили, що така угода укладена добровільно, не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дії будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.

В судовому засіданні також встановлено, що матеріали кримінального провадження містять письмову згоду ОСОБА_6 та ОСОБА_7 , відповідно до якої останні не заперечують з приводу укладення такої угоди та призначення відповідного покарання.

Дослідивши угоду про визнання винуватості між ОСОБА_4 та прокурором, суд вважає, що дана угода відповідає вимогам КПК України, дії обвинуваченого ОСОБА_4 кваліфіковано за ч. 2 ст. 190 КК України правильно, умови угоди не суперечать інтересам суспільства і не порушуються права, свободи чи інтереси сторін або інших осіб, не існують обґрунтованих підстав вважати, що укладення угоди не було добровільним, фактичні підстави для визнання винуватості наявні, узгоджена міра покарання відповідає загальним засадам призначення покарання, визначених ст. 65 КК України.

В аспекті призначення міри покарання, суд зважає на положення ст. 5 КК України в частині того, що Закон про кримінальну відповідальність, що посилює кримінальну відповідальність, не має зворотної дії в часі, а відтак, враховуючи, що станом на момент вчинення обвинуваченим ОСОБА_4 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 190 КК України, санкція згаданої норми передбачала інше покарання, зокрема штраф у меншому розмірі, суд вважає необхідним призначити покарання узгоджене в угоді, що в повному обсязі узгоджується із санкцією, редакція якої мала місце станом на 17 листопада 2018 року.

З огляду на викладене, суд дійшов висновку, що укладена між ОСОБА_4 та прокурором прокуратури м. Києва ОСОБА_8 угода про визнання винуватості підлягає затвердженню.

Процесуальні витрати у справі відсутні.

Питання про долю речових доказів необхідно вирішити у відповідності з вимогами ст. 100 КПК України.

На підставі викладеного, керуючись ст. 314, 374-376, 475 КПК України, суд,

У Х В А Л И В:

Затвердити угоду про визнання винуватості між ОСОБА_4 та прокурором прокуратури м. Києва ОСОБА_8 .

ОСОБА_4 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 190 КК України (в редакції станом на 17 листопада 2018 року), за якою призначити йому покарання у виді штрафу в розмірі ста неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 1 700 (одна тисяча сімсот) гривень.

Після набрання вироком законної сили, речові докази, а саме мобільний телефон марки «Nomu» з двома сім-картами - конфіскувати.

Вирок може бути оскаржений в апеляційному порядку, з урахуванням обмежень, передбачених ст. 394 КПК України, до Київського апеляційного суду через Шевченківський районний суд м. Києва протягом 30 днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Суддя ОСОБА_1