Провадження № 1-кс/686/2685/23
У Х В А Л А
31 березня 2023 року м. Хмельницький
В обґрунтування клопотання прокурор зазначає, що з січня 2021 року на території Хмельницької області групою осіб здійснюється незаконне виготовлення з метою збуту, зберігання й транспортування з цією метою та збут незаконно виготовлених алкогольних напоїв, що становлять загрозу для життя і здоров`я людей.
Під час проведення слідчих (розшукових) дій встановлено, що ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 спільно з ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , у спеціально пристосованих гаражних та складських приміщеннях здійснювали незаконне виготовлення з метою збуту та зберігання з цією метою незаконно виготовлених алкогольних напоїв під виглядом горілки та коньяку.
23.03.2023 та 29.03.2023 ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 28 ч. 1 ст. 204, ч. 2 ст. 28 ч. 2 ст. 204, ч. 3 ст. 240 КК України.
Розтаємненими матеріалами негласних слідчих (розшукових) дій встановлено, що реалізація вказаних незаконно виготовлених алкогольних напоїв здійснювалась у тому числі ОСОБА_4 з належних йому та його дружині ОСОБА_7 кафе « ІНФОРМАЦІЯ_4 », що по АДРЕСА_1 , та магазину-кафетерію, розташованого за адресою: АДРЕСА_2 , а їх дії узгоджувались у тому числі з використанням засобів мобільного зв`язку.
Згідно з висновками експертів за результатами комплексної судово-товарознавчої експертизи та експертизи матеріалів, речовин і виробів алкогольні напої не відповідають вимогам діючого державного стандарту. Крім того, за результатами судово-медичної експертизи, вказані рідини можуть становити загрозу для здоров`я людини.
У ході проведення обшуку на підставі ухвали слідчого судді Хмельницького міськрайонного суду за адресою АДРЕСА_3 який мав місце 22.03.2023 у період часу з 16:27 по 18:13 год., виявлено та вилучено мобільний телефон марки «iPhone 6» із сім-картою мобільного оператора «Київстар» НОМЕР_1 , сірого кольору, який поміщено до сейф-пакету № 7334184, мобільний телефон марки «iPhone 7 Plus» рожевого кольору із сім картою, в чохлі рожевого кольору, який поміщено до сейф-пакету № 7334183, які належать фігурантам даного кримінального провадження ОСОБА_4 та ОСОБА_7
23.03.2023 слідчим у відповідності до вимог ст. ст. 98, 100 КПК України, вказані речі визнано речовими доказами у кримінальному провадженні, так як вони є безпосередніми знаряддями вчинення злочину, зберегли його сліди, використовувались ОСОБА_4 та ОСОБА_7 , а тому відіграють важливе значення для подальшого розслідування кримінального провадження.
24.03.2023 прокурор звернувся до слідчого судді з клопотанням про накладення арешту на вказане майно. Ухвалою від 27.03.2023 зазначене клопотання повернуто на підставі ч. 3 ст. 172 КПК України прокурору.
Указані в ухвалі слідчого судді недоліки прокурор усунув.
Прокурор просить накласти арешт на указане майно для забезпечення збереження його як речового доказу, що містить сліди вчинення кримінального правопорушення.
Прокурор в судове засідання не з`явився, проте, в його клопотанні міститься прохання про розгляд справи за його відсутності, просить його задовольнити.
Дослідивши надані матеріали клопотання, заслухавши пояснення учасників провадження, слідчий суддя дійшов висновку, що воно підлягає частковому задоволенню з таких підстав.
Відповідно до ст. 170 КК України арештом майна є тимчасове до скасування установленому КПК України порядку позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду право на відчуженням розпорядження та користування майном щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину.
Завданням арешту майна є запобігання, можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення та відчуження.
Згідно з ч. 2 ст. 170 КПК України, арешт майна допускається з метою забезпечення, зокрема збереження речових доказів.
Зі змісту ч. 3 ст. 170 КПК України вбачається, що арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 КПК України.
Відповідно до ст. 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддями вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.
Частиною 1 ст. 171 КПК України визначено, що з клопотанням про арешт майна до слідчого судді, суду має право звернутися прокурор, слідчий за погодженням з прокурором, а з метою забезпечення цивільного позову - також цивільний позивач.
Відповідно до ч. 2 ст. 171 КПК України у клопотанні слідчого, прокурора про арешт майна повинно бути зазначено:
1) підстави і мету відповідно до положень статті 170 цього Кодексу та відповідне обґрунтування необхідності арешту майна;
2) перелік і види майна, що належить арештувати;
3) документи, які підтверджують право власності на майно, що належить арештувати, або конкретні факти і докази, що свідчать про володіння, користування чи розпорядження підозрюваним, обвинуваченим, засудженим, третіми особами таким майном;
4) розмір шкоди, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою, у разі подання клопотання відповідно до частини шостої статті 170 цього Кодексу.
Вилучені у ході обшуку речі відповідають критеріям ч.1 ст.98 КПК України, оскільки можуть бути предметом кримінального правопорушення, а також зберегли на собі його сліди, та можуть містити відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження.
З матеріалів клопотання слідує, що вилучені телефони використовувалися для спілкування між учасниками групи з метою узгодження дій щодо вчинення протиправної діяльності.
Слідчий суддя враховує й те, що в даному випадку обмеження права власності у вигляді тимчасової заборони права розпорядження, користування та відчуження майном є розумним і співмірним завданням кримінального провадження, а обставини кримінального провадження станом на час прийняття рішення вимагають вжиття такого методу державного регулювання як накладення арешту.
Доказів негативних наслідків від застосування такого заходу забезпечення кримінального провадження як арешт майна для третіх осіб слідчим суддею не встановлено.
Відповідно до ч.4 ст.173 КПК України у разі задоволення клопотання слідчий суддя застосовує найменш обтяжливий спосіб арешту майна.
Як вбачається із прохальної частини клопотання, слідчий просить накласти арешт на зазначене майно із застосуванням заборон відчуження користування та розпорядження його власникам.
Менш обтяжливий спосіб арешту майна на думку слідчого судді, призведе до неможливості його збереження та може призвести до перетворення, передачі, відчуження або до настання інших наслідків, які можуть перешкодити повному, швидкому та неупередженому розслідуванню.
З огляду на викладене,клопотання підлягає задоволенню.
Керуючись ст.ст.172, 173 КПК України, слідчий суддя, -
Клопотання задовольнити.
Ухвала про арешт виконується негайно.

Виконання ухвали покласти на старшого слідчого відділу розслідування особливо тяжких злочинів слідчого управління ГУНП в Хмельницькій області ОСОБА_8 .

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку протягом 5 днів з дня її оголошення до Хмельницького апеляційного суду.

Якщо ухвала постановлена без виклику особи, яка її оскаржує, то строк апеляційного оскарження обчислюється з дня отримання нею копії судового рішення

Підозрюваний, захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, які не були присутні під час розгляду питання про арешт майна мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково.

Слідчий суддя