Рівненський апеляційний суд
_______________________________________________________
У Х В А Л А

Іменем України

21 березня 2023 року м. Рівне

Колегія суддів Рівненського апеляційного суду у складі :

ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

з участю:

прокурора ОСОБА_4 ,

обвинуваченого ОСОБА_5 ,

захисника-адвоката ОСОБА_6 ,

секретаря судового засідання ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції об`єднане кримінальне провадження №0000624 за апеляційною скаргою обвинуваченого ОСОБА_5 на вирок Рівненського районного суду Рівненської області від 29 березня 2022 року стосовно

ОСОБА_5 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 у с.Голишів Рівненського району Рівненської області, громадянина України, зареєстрованого та фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого,

обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.185, ч.2 ст.186, ч.2 ст.190 КК України,

в с т а н о в и л а :

Вироком Рівненського районного суду Рівненської області від 29 березня 2022 року ОСОБА_5 визнано винним та засуджено: за ч.2 ст.185 Кримінального кодексу України (далі - КК) на два роки позбавлення волі, за ч.2 ст.186 - чотири роки позбавлення волі, за ч.2 ст.190 - на два роки позбавлення волі.

На підставі ч.1 ст.70 КК за сукупністю кримінальних правопорушень, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, призначено ОСОБА_5 покарання у виді позбавлення волі на строк чотири роки.

На підставі ч.1 ст.71 КК, із врахуванням положень ст.72 цього Кодексу, за сукупністю вироків, шляхом часткового приєднання невідбутої частини покарання за вироком Рівненського міського суду Рівненської області від 09.12.2019, ОСОБА_5 призначено остаточне покарання у виді позбавлення волі на строк чотири роки 5 днів.

До вступу вироку в законну силу ОСОБА_5 обрано запобіжний захід у виді тримання під вартою та взято його під варту в залі суду.

Строк відбування покарання ухвалено рахувати з моменту взяття його під варту.

Судом вирішено питання стосовно речових доказів у кримінальному провадженні.

Цим вироком ОСОБА_5 засуджений за те, що він 15 травня 2020 року, маючи єдиний умисел на таємне викрадення чужого майна, діючи повторно, з корисливих мотивів та з метою власного матеріального збагачення, перебуваючи в квартирі за адресою АДРЕСА_2 , використовуючи свій телефон з номером мобільного оператора ПрАТ «Київстар» НОМЕР_1 , застосувавши добровільно наданий ОСОБА_8 пароль до його банківської картки АТ КБ «ПриватБанк» з номером НОМЕР_2 , зареєстрував дану картку в мобільному додатку «Приват24», та згодом, увійшовши у вказану систему дистанційного банківського обслуговування, отримав доступ до грошових коштів на банківській картці АТ КБ «ПриватБанк» з номером НОМЕР_2 , після цього, під приводом переводу цих коштів із додатку «Скарбничка», шляхом перерахування двома платежами о 09 год. 27 хв. та 10 год. 26 хв. з належної ОСОБА_8 банківської картки АТ КБ «ПриватБанк», грошей на свою банківську картку АТ КБ «Приватбанк» з номером НОМЕР_3 , викрав його кошти в сумі 391 грн. 51 коп., чим завдав потерпілому матеріальну шкоду у вказаному розмірі.

Пізніше ОСОБА_5 20 травня 2020 року,. маючи єдиний умисел на таємне викрадення чужого майна, діючи повторно, з корисливих мотивів, з метою власного матеріального збагачення, перебуваючи у невстановленому досудовим розслідуванням місці, в період часу з 16 год. 50 хв. по 22 год. 12 хв,. використовуючи власний телефон з номером мобільного оператора ПрАТ «Київстар» НОМЕР_1 , через мобільний додаток «Приват24», увівши відомий йому пароль для входу в інтернет-банкінг, увійшов у вказану систему дистанційного банківського обслуговування та шляхом перерахування з належного ОСОБА_8 рахунку банківської картки ПАТ КБ «Приватбанк» з номером НОМЕР_2 грошових коштів на свою банківську картку АТ КБ «Приватбанк» з номером НОМЕР_3 , та банківську картку АТ КБ «Приватбанк» з номером НОМЕР_4 , яка належить ОСОБА_9 , таємно викрав грошові кошти на загальну суму 2311 грн. 57 коп., чим завдав потерпілому майнову шкоду у вказаному розмірі.

Також ОСОБА_5 18 квітня 2021 року близько 22 години, перебуваючи поблизу домогосподарства по АДРЕСА_3, під приводом зробити телефонний дзвінок, отримав у ОСОБА_10 мобільний телефон і зловживаючи її довірою, маючи умисел на заволодіння чужим майном, діючи повторно з корисливих мотивів та з метою власного матеріального збагачення, заволодів телефоном потерпілої марки HUAWEI модель Y5 2018 року, вартістю 917 грн. 02 коп., який в подальшому обернув на свою користь, чим завдав ОСОБА_10 матеріальну шкоду на зазначену суму.

Крім того, 22 квітня 2021 року приблизно об 11 годині 00 хвилин ОСОБА_5 , перебуваючи у приміщенні магазину «Дешеві речі у Галини», що за адресою: вул. Конституції, 1, с. Зоря Рівненського району Рівненської області, маючи умисел на таємне викрадення чужого майна, діючи повторно, з корисливих мотивів, з метою власного матеріального збагачення, непомітно для сторонніх осіб та власниці скориставшись відсутністю спостереження за ним, шляхом вільного доступу, таємно викрав із жіночої сумки, яка знаходилася на торговому прилавку мобільний телефон марки Samsung моделі Galaxy J5, вартістю 1 337 грн., чим заподіяв потерпілій ОСОБА_11 майнову шкоду у вказаному розмірі.

Також ОСОБА_5 16 травня 2021 року, приблизно о 23 годині 50 хвилин, перебуваючи на прилеглій території будинку культури, що за адресою: вул. Тиха, буд. 16, смт. Клевань, Рівненського району Рівненської області, маючи раптово виниклий умисел на відкрите викрадення чужого майна, діючи повторно, з корисливих мотивів та з метою власного матеріального збагачення, із застосуванням насильства, яке не є небезпечним для життя чи здоров`я потерпілого, наніс ОСОБА_12 один удар кулаком правої руки в області носа, надалі усвідомлюючи вказану обставину, розуміючи протиправний характер своїх дій, відкрито викрав із його правої руки мобільний телефон марки «Xiaomi Redmi 8», вартістю 3 060 гривень, після чого втік з місця злочину. Вказаними вище діями ОСОБА_5 заподіяв потерпілому ОСОБА_13 фізичну та майнову шкоду у розмірі 3 060 гривень.

Також ОСОБА_5 21 серпня 2021 року близько 01 години 30 хвилин, перебуваючи на вул. Жовтнева в с. Зоря, Рівненського району Рівненської області, під приводом здійснення термінового телефонного дзвінка, отримав у ОСОБА_14 мобільний телефон та в подальшому, зловживаючи довірою останньої, маючи умисел на заволодіння чужим майном, діючи повторно, з корисливих мотивів та з метою власного матеріального збагачення, незаконно заволодів її телефоном марки «SAMSUNG» модель «А10», вартістю 1748 грн., який обернув на свою користь, чим завдав потерпілій ОСОБА_14 матеріальну шкоду у вищевказаному розмірі.

В апеляційній скарзі обвинувачений ОСОБА_5 просить пом`якшити призначене йому покарання, звільнивши його на підставі ст.75 КК від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком, зазначивши, що він сприяв розкриттю злочинів, щиро розкаявся у скоєному, визнав свою вину.

Заслухавши суддю-доповідача, доводи обвинуваченого ОСОБА_5 та його захисника-адвоката ОСОБА_6 на підтримання апеляційних скарг, міркування прокурора ОСОБА_4 про безпідставність апеляційних вимог, перевіривши матеріали кримінального провадження та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить таких висновків.

Згідно приписів ч.1 ст.404 Кримінального процесуального кодексу України (далі - КПК), суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Відповідно до вимог ст.370 КПК, судове рішення повинне бути законним, обґрунтованим, вмотивованим. Як визначено вказаною нормою, законним є рішення ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до ст.94 цього Кодексу. Вмотивованим є рішення, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.

Ці положення закону розповсюджуються не тільки на вирішення питання про доведеність чи не доведеність вини обвинуваченого, але й при призначенні покарання, в разі ухвалення обвинувального вироку.

Стосовно призначеного обвинуваченому покарання, то колегія суддів вважає, що воно відповідає вимогам закону про кримінальну відповідальність.

За приписами статей 50, 65 КК особі, яка вчинила злочин, має бути призначено покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів. Виходячи з принципів співмірності та індивідуалізації це покарання за своїм видом та розміром повинно бути адекватним характеру вчинених дій, їх небезпечності та даним про особу винного. При виборі покарання мають значення й повинні братися до уваги обставини, які його пом`якшують і обтяжують.

За роз`ясненнями, які містяться п.1 постанови Пленуму Верховного Суду України від 24.10.2003 №7 «Про практику призначення судами кримінального покарання» призначаючи покарання, у кожному конкретному випадку суди мають дотримуватися вимог кримінального закону й зобов`язані враховувати ступінь тяжкості вчиненого злочину, дані про особу винного та обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання. Таке покарання має бути необхідним і достатнім для виправлення засудженого та попередження нових злочинів.

Ухвалюючи вказаний вирок, суд першої інстанції в повній мірі дотримався вказаних вимог закону, призначивши обвинуваченому ОСОБА_5 покарання, яке за своїм видом та розміром відповідає як особі винного, так і встановленим обставинам кримінального провадження.

При цьому місцевий суд дав належну оцінку ступеню тяжкості вчинених обвинуваченим кримінальних правопорушень й обставинам їх скоєння, характеру та обсягу протиправних дій обвинуваченого, вчинення ним кримінальних правопорушень з ознакою повторності, що, на переконання колегії суддів, свідчить про його антисоціальну поведінку та злочинну спрямованість.

Водночас судом було враховано пом`якшуючі покарання обставини - щире каяття, активне сприяння розкриттю та розслідування кримінальних правопорушень, а також відсутність обставин, що обтяжують покарання.

Сукупність вказаних даних стала підставою для висновку місцевого суду про можливість перевиховання обвинуваченого ОСОБА_5 лише в умовах ізоляції його та поміщенні на певний строк до кримінально-виконавчої установи закритого типу.

Також колегія суддів зауважує, що згідно приписів ст.75 КК, якщо суд, крім випадків засудження за корупційне кримінальне правопорушення, при призначенні покарання у виді виправних робіт, службового обмеження для військовослужбовців, обмеження волі, а також позбавлення волі на строк не більше п`яти років, враховуючи тяжкість кримінального правопорушення, особу винного та інші обставини справи, дійде висновку про можливість виправлення засудженого без відбування покарання, він може прийняти рішення про звільнення від відбування покарання з випробуванням.

Проте з матеріалів даного кримінального провадження колегією суддів не встановлено достатніх обставин, які б беззаперечно свідчили про можливість виправлення обвинуваченого ОСОБА_5 та попередження вчинення ним нових злочинів без реального відбування ним покарання.

З огляду на викладене, колегія суддів приходить висновку, що вирок місцевого суду є законним, обґрунтованим та вмотивованим, який ухвалений з дотриманням вимог кримінального процесуального закону і закону про кримінальну відповідальність, а тому підстав для його зміни та пом`якшення призначеного обвинуваченому покарання не вбачається.

Керуючись ст.ст. 404, 405, 407, 418, 419 КПК України, колегія суддів,

у х в а л и л а :

Вирок Рівненського районного суду Рівненської області від 29 березня 2022 року стосовно ОСОБА_5 залишити без змін, а апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_5 - без задоволення.

Ухвала може бути оскаржена у касаційному порядку до Касаційного кримінального суду Верховного Суду протягом трьох місяців з дня її проголошення, а засудженим ОСОБА_5 - у той самий строк з дня вручення йому копії цієї ухвали.

С у д д і:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3