Справа № 361/1383/23
Провадження № 1-кс/361/274/23
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

23.02.23 року слідчий суддя Броварського міськрайонного суду Київської області ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м. Бровари клопотання старшого слідчого СВ Броварського районного управління поліції ГУ НП в Київській області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_3 про накладення арешту на майно,-

ВСТАНОВИВ:

До провадження слідчого судді Броварського міськрайонного суду Київської області ОСОБА_1 надійшло клопотання старшого слідчого СВ Броварського районного управління поліції ГУ НП в Київській області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_3 , погоджене прокурором Броварської окружної прокуратури ОСОБА_4 про накладення арешту вилучене майно 21.02.2023 під час огляду місця події за адресою: АДРЕСА_1 , а саме: дві кофти зі слідами речовини бурого кольору, поміщені в паперову коробку №1, один кухонний ніж з чорною ручкою зі слідами речовини бурого кольору, який поміщено в паперовий конверт №1. Власниками зазначених речей є ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Накласти арешт на майно, вилучене відповідно до ч.3 ст. 208 КПК України в ході затримання ОСОБА_6 , а саме: куртку осінню сірого кольору зі слідами РБК, яку поміщено до паперову коробку № 1; штани зимові чорного кольору зі слідами РБК, які поміщені до паперової коробки №2; галоші чорного кольору зі слідами РБК, які поміщено до картонної коробки №3. Власником зазначених речей є ОСОБА_6 .

В обґрунтування вказаного клопотання вказано, що слідчим відділом Броварського РУП ГУНП в Київській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000528 від 21 лютого 2023 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст.15, ч.1 ст. 115 КК України.

Досудовим розслідуванням установлено, що 21 лютого 2023 року близько 18 години 00 хвилин ОСОБА_6 перебував у кухонному приміщенні за адресою: АДРЕСА_1 , де між ним та ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , виник словесний конфлікт, в ході якого на ґрунті неприязних відносин у ОСОБА_6 виник умисел, спрямований на заподіяння смерті ОСОБА_5 .

Реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на заподіяння смерті іншій людині, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачаючи суспільно небезпечні наслідки у вигляді смерті ОСОБА_5 та бажаючи їх настання, того ж дня приблизно о 18 годині 10 хвилин ОСОБА_6 наніс ОСОБА_5 численні удари невстановленим тупим предметом в область голови, чим спричинив тілесні ушкодження у вигляді закритої черепно-мозкової травми та забою головного мозку важкого ступеню.

Після чого, продовжуючи реалізовувати свій злочинний умисел, ОСОБА_6 , усвідомлюючи, що нанесення удару ножем у шию є небезпечним для життя людини, оскільки шия є життєво важливим органом, бажаючи настання невідворотного наслідку у вигляді смерті людини, посягаючи на найвищу соціальну цінність - життя людини, в приміщенні кухні взяв до рук знаряддя злочину ніж, та, утримуючи його в правій руці, умисно здійснив не менше одного удару лезом ножа у ліву частину шиї ОСОБА_5 , чим спричинив тілесне ушкодження у вигляді різаних ран шиї. Після чого, продовжуючи реалізовувати свій злочинний умисел на заподіяння смерті потерпілому ОСОБА_5 , ОСОБА_6 тим самим ножем здійснив ампутацію раковини лівого вуха потерпілого, чим спричинив тілесні ушкодження у вигляді травматичної ампутації лівого вуха. Окрім того, продовжуючи реалізацію свого злочинного умислу, ОСОБА_6 тим самим ножем наніс різані рани голови потерпілому ОСОБА_5 .

Таким чином, ОСОБА_6 виконав всі дії, які вважав необхідними для доведення кримінального правопорушення до кінця та досягнення своєї злочинної мети, а саме смерті ОСОБА_5 , але кримінальне правопорушення не було закінчене з причин, які не залежали від його волі, оскільки наслідки у вигляді смерті останнього не настали завдяки наданню йому своєчасної медичної допомоги.21 лютого 2023 року відомості про вчинене кримінальне правопорушення внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000528 від 21 лютого 2023 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15, ч. 1 ст. 115 КК України.

21.02.2023 старшим слідчим СВ Броварського РУП ГУНП в Київській області лейтенантом поліції ОСОБА_7 , проведений огляд місця події, за адресою: АДРЕСА_1 . В ході якого виявлено та вилучено: змиви речовини бурого кольору, дві кофти зі слідами речовини бурого кольору, поміщені в паперову коробку №1, один кухонний ніж з чорною ручкою зі слідами речовини бурого кольору, який поміщено в паперовий конверт №1.

22.02.2023 слідчим СВ Броварського РУП ГУНП в Київській області старшим лейтенантом поліції ОСОБА_8 проведено затримання особи у порядку ст. 208 КПК України. Під час обшуку ОСОБА_6 в порядку ч. 3 ст. 208 КПК України вилучено: куртка осіння сірого кольору зі слідами РБК, яку поміщено до паперову коробку № 1; штани зимові чорного кольору зі слідами РБК, які поміщені до паперової коробки №2; галоші чорного кольору зі слідами РБК, які поміщено до картонної коробки №3.

Виявлені та вилучені предмети були визнані речовими доказами у кримінальному провадженню внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань № 0000528 від 21 лютого 2023 року з метою проведення подальших експертиз для з`ясування обставин правопорушення та проведення повного, всебічного та неупередженого досудового розслідування.

В судове засідання слідчий не з`явився, подав до суду заяву про розгляд вказаного провадження у його відсутність, клопотання підтримав та просив його задовольнити.

Згідно з нормою ч. 1 ст. 107 КПК України, фіксація під час розгляду клопотання слідчим суддею за допомогою технічних засобів не здійснювалася.

Слідчий суддя, дослідивши матеріали провадження за клопотанням слідчого, приходить до наступного висновку.

Статтею 170 КПК України передбачено, що арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб.

Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів.

Крім того, у випадку, передбаченому ч. 3 ст. 170 КПК України арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 цього Кодексу.

Відповідно до ст. 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій та набуті кримінально протиправним шляхом.

Одночасно при розгляді клопотання, поданого в порядку ст. 172 КПК України, слідчий суддя не вирішує питання належності та допустимості доказів, отриманих в ході досудового розслідування, оскільки оцінка допустимості доказів має бути вирішена відповідно до вимог ст. 89 КК України під час ухвалення судового рішення при судовому розгляді кримінального провадження.

З огляду на зазначені вимоги закону слідчий суддя приходить до висновку про те, що вилучене майно відповідає критеріям речових доказів у кримінальному провадженні та є на даній стадії досудового розслідування тимчасово вилученим майном.

Постановою слідчого Броварського РУП ГУ НП в Київській області від 22.02.2023 року всі вищевказані речі визнано речовими доказами у вказаному кримінальному провадженні, відповідно до ч. 1 ст. 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження.

Слідчим в клопотанні приведено вагомі доводи, які свідчать, що вказане майно має відношення до кримінального провадження, і, таким чином може бути використане як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження та для ефективного розслідування орган досудового розслідування має потребу у збереженні вказаного майна до встановлення фактичних обставин вчинення кримінального правопорушення.

Слідчий суддя приходить до висновку, що наявні достатні підстави вважати, що тимчасово вилучене майно відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 КПК України, тобто є доказом злочину, може бути використане як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, слідчий суддя вважає наявними підстави для накладення арешту на тимчасово вилучене майно з метою збереження речових доказів, оскільки прокурором доведено, що у разі незастосування такого заходу забезпечення існують ризики приховування, відчуження, зникнення цього майна

При цьому, доказів негативних наслідків від застосування такого заходу забезпечення кримінального провадження слідчим суддею не встановлено.

Разом з тим, тимчасово вилучене майно співвідноситься із обставинами кримінального провадження, а тому є передбачені кримінальним процесуальним законом підстави для арешту вилученого майна.

Відповідно до вимог цього Кодексу арешт майна може також передбачати заборону для особи, на майно якої накладено арешт, іншої особи, у володінні якої перебуває майно, розпоряджатися будь-яким чином таким майном та використовувати його.

За таких обставин клопотання підлягає задоволенню в повному обсязі.

Слідчий суддя вважає, що в даному випадку таке обмеження є розумним та співмірним завданням кримінального провадження.

На підставі викладеного і керуючись ст. ст. 98, 107, 117, 131, 132, 171173, 309 КПК України, слідчий суддя,-

У Х В А Л И В :

Клопотання задовольнити.

Накласти арешт на тимчасово на вилучене майно 21.02.2023 під час огляду місця події за адресою: АДРЕСА_1 , а саме: дві кофти зі слідами речовини бурого кольору, поміщені в паперову коробку №1, один кухонний ніж з чорною ручкою зі слідами речовини бурого кольору, який поміщено в паперовий конверт №1.

Накласти арешт на майно, вилучене відповідно до ч.3 ст. 208 КПК України в ході затримання ОСОБА_6 , а саме: куртку осінню сірого кольору зі слідами РБК, яку поміщено до паперову коробку № 1; штани зимові чорного кольору зі слідами РБК, які поміщені до паперової коробки №2; галоші чорного кольору зі слідами РБК, які поміщено до картонної коробки №3.

Ухвала підлягає негайному виконанню.

Про накладення арешту повідомити заінтересованих осіб шляхом направлення копії ухвали слідчого судді.

Підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження - судом.

Ухвала про накладення арешту може бути оскаржена безпосередньо до Київського апеляційного суду протягом 5 днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1