Справа №639/738/23
Провадження №1-кп/639/278/23
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

07 березня 2023 року м. Харків

Жовтневий районний суд м. Харкова у складі:

головуючого судді - ОСОБА_1 ,

за участю: секретаря судового засідання - ОСОБА_2 ,

прокурора - ОСОБА_3 ,

захисника - адвоката ОСОБА_4

обвинуваченого - ОСОБА_5

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні у залі суду в м. Харкові кримінальне провадження за №0000006 від 03.01.2023 у відношенні:

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Харкова, громадянина України, не одруженого, з середньою освітою, не працюючого, в силу ст. 89 КК України не судимого, зареєстрованого та фактично прживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

за обвинуваченням у вчиненні злочину, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 27.12.2022 в період часу з 10 год. 30 хв. по 13 год. 00 хв., знаходячись на території Новобаварського району (більш точний час та місце в ході досудового розслідування встановити не виявилось за можливим), у період воєнного стану, поширеного на території України, де підрозділи збройних сил та інших військових формувань Російської Федерації продовжують агресивну війну проти України та повномасштабне вторгнення в Україну з метою зміни меж території або державного кордону України на порушення порядку, встановленого Конституцією України, будучи обізнаною про Указ Президента України № 64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні» та Закон України № 2102-ІХ від 24.02.2022 «Про затвердження Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні, де у останнього виник раптовий, злочинний умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна в умовах воєнного стану, введено відповідно до Указу Президента України № 64/2022 від 24.02.2022 у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до пункту 20 частини першої статті 106 Конституції України, Закону України "Про правовий режим воєнного стану" від 12.05.2015 (остання редакція від 29.09.2022).

Так, 27.12.2022 року, о 09 год 00 хв., ОСОБА_6 , перебуваючи, за адресою: м. Харків, вул. Отто Шмідта 35, будучи авторизованим у якості водія у мобільному додатку служби таксі «30 - 40», отримав замовлення, за маршрутом з адреси: АДРЕСА_2 до кінцевої зупинки за адресою: м. Харків, вул. Героїв Харкова 51, в ході виконання замовлення, потерпілий ОСОБА_7 , якій знаходився в салоні авто, у якості пасажира, необачно залишив свій мобільний телефон «Xiaomi Redmi Note 9 Pro», на задньому сидінні авто Renault Logan, на якому ОСОБА_6 , здійснював пасажирські перевезення.

Надалі, ОСОБА_6 , здійснивши, ще декілька пасажирських перевезень, в період часу з 10 год. 30 хв. по 13 год. 00 хв., зупинився за адресою: вул. Москалівська, розташованої у Новобоварському районі (більш точний час та місце в ході досудового розслідування встановити не виявилось за можливим), та виявив на задньому сидінні свого авто Renault Logan, мобільний телефон «Xiaomi Redmi Note 9 Pro», належний раніше йому невідомому ОСОБА_7 , яким він вирішив таємно заволодіти, шляхом вільного доступу.

Саме в той час у ОСОБА_6 виник раптовий, злочинний умисел, направлений на таємне викрадення вказаного мобільного телефону, належному потерпілому ОСОБА_7 .

Реалізуючи свій злочинний умисел, ОСОБА_6 , оцінивши ситуацію, що склалася, з урахуванням сприятливої для нього обстановки, яка на його переконання виключала можливість втручання власника чи сторонніх осіб, будучи впевненим у тому, що за його діями ніхто не спостерігає, діючи умисно, з корисливих мотивів, з метою незаконного збагачення, усвідомлюючи протиправний характер свого діяння, маючи реальну можливість для повернення майна власнику, не вжив жодних для цього заходів, направлених на ідентифікацію власника для подальшого повернення вказаного майна потерпілому, непомітно для оточуючих, таємно, шляхом вільного доступу, заволодів мобільним телефоном «Xiaomi Redmi Note 9 Pro», вартість якого становить 7 599 грн. 20 коп., належним потерпілому ОСОБА_7 , який останній необачно залишив на задньому сидінні авто Renault Logan, на якому ОСОБА_6 , здійснював пасажирські перевезення.

Таким чином, ОСОБА_6 виконав усі дії, які вважав за необхідне, для досягнення своєї злочинної мети, спрямованої на таємне заволодіння мобільним телефоном потерпілого ОСОБА_7 .

Після цього ОСОБА_6 , звернувши на свою користь викрадене майно, з місця вчинення злочину зник, розпорядившись ним в подальшому на власний розсуд.

З метою реалізації свого злочинного умислу ОСОБА_6 того ж дня, зустрівся зі своїм знайомим ОСОБА_8 за адресою: АДРЕСА_3 , де продав останньому мобільний телефон «Xiaomi Redmi Note 9 Pro», за грошові кошти у розмір 1 700 грн.

В результаті протиправного діяння ОСОБА_6 завдав потерпілому ОСОБА_7 , матеріальної шкоди на суму 7 599 грн. 20 коп., що підтверджено висновком судово-товарознавчої експертизи № 23-М від 10.01.2023.

Своїми умисними та протиправними діями ОСОБА_6 вчинив кримінальне правопорушення - злочин, передбачений ч. 4 ст. 185 КК України, тобто таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинена в умовах воєнного стану.

13.02.2023 року між прокурором Новобаварської окружної прокуратури м. Харкова ОСОБА_3 якому на підставі ст.37 КПК України надані повноваження прокурора у кримінальному провадженні, та обвинуваченим ОСОБА_6 , у присутності захисника ОСОБА_4 укладено угоду про визнання винуватості.

Згідно укладеної угоди обвинувачений ОСОБА_6 повністю визнає свою винуватість у вчиненні злочину, передбаченого ч.4 ст.185 КК України, і зобов`язується: а) беззастережно визнати обвинувачення в обсязі підозри у судовому провадженні; б) щиро каятися; в) активно сприяти розкриттю злочину.

Сторони погоджуються на призначення покарання ОСОБА_6 за ч.4 ст.185 КК України у виді позбавлення волі строком на 5 років, із звільненням від відбування покарання з випробуванням на підставі ст.75 КК України.

Від потерпілого ОСОБА_7 надійшла заява в якій зазначено, що у відповідності до ч.4 ст.469 КПК України він надає згоду прокурору на укладання угоди про визнання винуватості між ним та обвинуваченим ОСОБА_9 , також потерпілий просив проводити підготовче судове засідання за його відсутності.

Вислухавши думку учасників судового провадження, дослідивши наявні матеріали та зміст укладеної угоди про визнання винуватості, суд зазначає наступне.

Відповідно до ч.3 ст.474 КПК України, якщо угоди було досягнуто під час судового розгляду, суд невідкладно зупиняє проведення процесуальних дій та переходить до розгляду угоди.

Кримінальне правопорушення, у вчиненні якого обвинувачений ОСОБА_6 визнає себе винуватим, відповідно до статті 12 КК України є тяжким злочином.

В даному кримінальному провадженні можливе укладання угоди про визнання винуватості відповідно до ч.4 ст.469 КПК України.

Обвинувачений ОСОБА_6 погоджується на призначення узгодженого покарання, що він підтвердив під час проведення судового засідання.

Обвинувачений цілком розуміє права, визначені ч.4 ст.474 КПК України, наслідки укладення та затвердження цієї угоди, передбачені ч.2 ст.473 КПК України, характер обвинувачення, щодо якого визнає себе винуватим, вид покарання, а також інші заходи, які будуть застосовані до нього у разі затвердження угоди судом.

Укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дій будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді, що підтверджено прокурором, обвинуваченим та захисником під час судового засідання.

Зміст угоди відповідає вимогам ст.472 КПК України та положенням закону, правова кваліфікація кримінального правопорушення є правильною, умови угоди не суперечать інтересам суспільства, не порушують права, свободи чи інтереси сторін або інших осіб, сторони добровільно уклали угоду про визнання винуватості, зобов`язання взяті за угодою обвинуваченим можуть бути виконані повністю, наявні фактичні підстави для визнання винуватості.

Судом не встановлені підстави для відмови у затвердженні угоди, що передбачені ч.7 ст.474 КПК України.

Вивченням даних про особу обвинуваченого ОСОБА_6 встановлено, що він на обліку у лікарів психіатра та нарколога не перебуває, тяжких (хронічних) захворювань не має, не одружений, не працює, має місце постійної реєстрації та проживання, в силу ст.89 КК України не судимий.

Своїми умисними та протиправними діями ОСОБА_6 скоїв злочин, передбачений ч.4 ст.185 КК України, тобто таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинена в умовах воєнного стану. Суд зазначає, що узгоджені сторонами вид і міра покарання відповідають ступеню тяжкості вчиненого злочину та даними про особу обвинуваченого, відповідають загальним засадам призначення покарання, у зв`язку з чим суд дійшов висновку про наявність правових підстав для затвердження угоди про визнання винуватості.

До набрання вироком законної сили суд вважає за необхідне продовжити дію заходів забезпечення кримінального провадження ( запобіжного заходу), який після набрання вироком законної сили підлягає скасуванню.

Судові витрати підлягають стягненню з обвинуваченого відповідно до ст.124 КПК України.

Долю речових доказів вирішити в порядку ст.100 КПК України.

На підставі викладеного, керуючись вимогами ст.ст., 373, 374, 376, 394, 475 КПК України, суд, -

У Х В А Л И В:

Затвердити угоду про визнання винуватості від 13.02.2023 року, укладену між прокурором Новобаварської окружної прокуратури м. Харкова ОСОБА_3 та обвинуваченим ОСОБА_6 , у присутності захисника ОСОБА_4 у кримінальному провадженню №0000006 від 03.01.2023.

ОСОБА_10 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.185 КК України, і призначити йому покарання у виді позбавлення волі на строк 5 (п*ять) років.

На підставі ст.75 КК України звільнити ОСОБА_5 від відбування покарання з випробуванням, якщо він протягом 2 (двох) років іспитового строку не вчинить нового кримінального правопорушення і виконає покладені на нього обов`язки.

Відповідно до п.п. 1, 2 ч. 1 ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_5 наступні обов`язки: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи чи навчання.

Запобіжний захід ОСОБА_11 у виді домашнього арешту до набрання вироком законної сили залишити без змін, після набрання вироком законної сили - скасувати.

Речові докази, а саме: цифровий носій (CD-R диск) з двома відеозаписами - залишити зберігатися в матеріалах кримінального провадження.

Стягнути з ОСОБА_10 на користь держави судові витрати в розмірі 566 гривень 31 копійка.

Вирок може бути оскаржений з підстав, передбачених ст.394 КПК України, до Харківського апеляційного суду через Жовтневий районний суд м. Харкова, шляхом подачі апеляційної скарги протягом 30 (тридцяти) днів з дня його проголошення.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому, прокурору та захиснику.

Суддя ОСОБА_1