УХВАЛА

Справа № 569/16066/22

04 листопада 2022 року Рівненський міський суд Рівненської області

у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

секретарі судового засідання ОСОБА_2 ,

з участю прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

захисників обвинуваченого - адвокатів ОСОБА_5 , ОСОБА_6 ,

розглянувши у підготовчому судовому засіданні обвинувальний акт у кримінальному провадженні №0004839 від 11 серпня 2018 року по обвинуваченням ОСОБА_4 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.345-1 КК України,

ВСТАНОВИВ:

У провадженні Рівненського міського суду перебуває кримінальне провадження №0004839 від 11 серпня 2018 року про обвинувачення ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.345-1 КК України.

У судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 подав заяву про відвід прокурора Рівненської окружної прокуратури ОСОБА_3 . В заяві вказує, що прокурор у період досудового розслідування систематично вводила в оману слідчого суддю, підміну речових доказів, систематично порушувала вимоги КПК при винесенні постанов та зверненні до слідчого судді, порушення прав підозрюваного, не здійснення нагляду за дотриманням закону органом досудового розслідування, тому просить відвести прокурора від участі у розгляді кримінального провадження..

Обвинувачений та його захисники заяву про відвід підтримали, просили задоволити.

Прокурор в судовому засіданні заперечувала проти задоволення заяви про відвід, вказані факти не обґрунтовані та не мотивовані, а рішення щодо строків досудового розслідування прийняті слідчим суддею, які набрали законної сили та оскарженню не підлягали.

Відповідно п.3 ч.1 ст.80 КПК України заяви про відвід можуть бути заявлені як під час досудового розслідування, так і під час судового провадження.
Заслухавши обвинуваченого, захисників, особу якій заявлено відвід прокурора у кримінальному провадженні, оцінивши їх у сукупності з іншими доказами, суддя прийшов до висновку, що у задоволенні заяви слід відмовити із наступних підстав.

Статтею 36 КПК України визначено, що прокурор, здійснюючи свої повноваження відповідно до вимог цього Кодексу, є самостійним у своїй процесуальній діяльності, втручання в яку осіб, що не мають на те законних повноважень, забороняється.

Статтею 77 КПК України визначено перелік підстав, за наявності яких слідчий, прокурор не має права брати участь у кримінальному провадженні.

Так, згідно із ч. 1 ст. 77 КПК України, прокурор, слідчий, дізнавач не має права брати участь у кримінальному провадженні:

1) якщо він є заявником, потерпілим, цивільним позивачем, цивільним відповідачем, членом сім`ї або близьким родичем сторони, заявника, потерпілого, цивільного позивача або цивільного відповідача;

2) якщо він брав участь у цьому ж провадженні як слідчий суддя, суддя, захисник або представник, свідок, експерт, спеціаліст, представник персоналу органу пробації, перекладач;

3) якщо він особисто, його близькі родичі чи члени його сім`ї заінтересовані в результатах кримінального провадження або існують інші обставини, які викликають обґрунтовані сумніви в його неупередженості.

Частиною 5 ст. 80 КПК України визначено, що відвід повинен бути вмотивованим.

З урахуванням викладеного, суд приходить до висновку, що заявлений відвід прокурору у кримінальному провадженні не містить достатніх даних, які б свідчили про наявність передбачених кримінальним процесуальним законодавством підстав для задоволення заяви про відвід.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.26, 77, 78, 80, 83, 369 КПК України суддя

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні заяви обвинуваченого ОСОБА_4 про відвід процесуального прокурора у кримінальному провадженні ОСОБА_3 відмовити.
Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Рівненського міського суду Рівненської області ОСОБА_7