КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа №367/7023/20Головуючий у І інстанції: ОСОБА_1
Провадження №11-кп/824/3334/2022
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

15 листопада 2022 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду в складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

з участю секретаря ОСОБА_5 ,

учасників судового провадження:

прокурора ОСОБА_6 ,

захисника ОСОБА_7 ,

обвинуваченого ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Київського апеляційного суду матеріали кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000006, по обвинуваченню:

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця смт.Калинівка Київської області, зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.4 ст.27 ч.1 ст.368-3, ч.3 ст.190 КК України, за апеляційною скаргою прокурора у кримінальному провадженні ОСОБА_6 на ухвалу Ірпінського міського суду Київської області від 02 серпня 2022 року, -

В С Т А Н О В И Л А:

Ухвалою Ірпінського міського суду Київської області від 02 серпня 2022 року обвинувальний акт укримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000006 по обвинуваченню ОСОБА_8 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.4 ст.27 ч.1 ст.368-3, ч.3 ст.190 КК України, повернуто прокурору з підстав невідповідності його вимогам КПК України.

Клопотання захисника ОСОБА_7 про скасування арешту майна задоволено частково.

Постановлено скасувати арешт, накладений ухвалою слідчого судді Печерського районного суду міста Києва від 13.02.2019 по справі № 757/7186/19-к у кримінальному провадженні № 0000006 від 16.01.2019, а саме на транспортний засіб марки «Toyota Avensis», д.н.з. НОМЕР_1 , який на праві власності належить ОСОБА_9 та свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_2 на транспортний засіб «Toyota Avensis» д.н.з. НОМЕР_1 .

Постановлено скасувати арешт, накладений ухвалою слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 08.02.2019 по справі № 757/6319/19-к у кримінальному провадженні № 0000006 від 16.01.2019, а саме на нерухоме майно, яке згідно інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна належить ОСОБА_8 (РНОКПП - НОМЕР_3 ): на земельну ділянку, площею 0.0027 га, кадастровий номер :01:031:0088, реєстраційний номер 14, розташовану за адресою: АДРЕСА_2 .

Не погоджуючись з даним рішенням суду, прокурор у кримінальному провадженні подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати оскаржувану ухвалу суду в частині повернення обвинувального акту прокурору, через допущені істотні порушення вимог кримінального процесуального закону та невідповідність висновків суду фактичним обставинам кримінального провадження.

В обґрунтування апеляційних вимог зазначає, що обвинувальний акт відповідає вимогам ст.291 КПК України, оскільки в ньому викладені фактичні обставини кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими, вказана правова кваліфікація злочинів з посиланням на положення закону і статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність та сформульоване конкретне обвинувачення із зазначенням часу, місця, способу вчинення кримінального правопорушення та наслідків, які настали внаслідок злочинних дій, тобто зазначено обставини, які встановлені слідчим за результатами досудового розслідування та відповідно до ч.1 ст.91 КПК України підлягають доказуванню у кримінальному провадженні.

За доводами прокурора, встановивши неузгодженість викладених в обвинувальному акті фактичних обставин провадження, суд цим самим вийшов за межі своїх повноважень на даній стадії судового провадження, оскільки вдався до вирішення питань, які не можуть буди предметом розгляду в підготовчому судовому засіданні.

Не відповідають фактичним обставинам провадження і висновки суду про те, що згідно обвинувального акту ОСОБА_8 не набув статусу обвинуваченого, а також про те, що в обвинувальному акті відсутні зрозумілі відомості про те, де, ким та коли він складений.

В той же час невиконання в повному обсязі вимог попередньої ухвали, якою повертався обвинувальний акт прокурору по даній справі, не може бути безумовною підставою для повернення нового обвинувального акту.

Також вважає, що допущена технічна помилка при написанні правової кваліфікації кримінальних правопорушень може бути усунута під час судового розгляду.

За таких обставин вважає, що оскаржуване рішення суду про повернення обвинувального акта прокурору не ґрунтується на загальних засадах здійснення правосуддя і суперечить завданням кримінального провадження.

За результатами апеляційного перегляду просить ухвалу суду першої інстанції скасувати і призначити новий розгляд кримінального провадження у суді першої інстанції.

Заслухавши пояснення прокурора у кримінальному провадженні, який підтримав подану апеляційну скаргу та просив її задовольнити, обвинуваченого та його захисника, які заперечували проти доводів прокурора та вважали рішення суду законним і обґрунтованим, перевіривши наявні матеріали кримінального провадження та проаналізувавши апеляційні доводи, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга прокурора не підлягає задоволенню, з наступних підстав.

Як вбачається із матеріалів судового провадження, до Ірпінського міського суду Київської області для судового розгляду надійшов обвинувальний акт у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000006, по обвинуваченню ОСОБА_8 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.4 ст.27, ч.1 ст.368-3, ч.3 ст.190 КК України.

Вирішуючи питання про можливість призначення судового розгляду, суд першої інстанції встановив, що обвинувальний акт у даному провадженні не відповідає вимогам ст.291 КПК України, через неконкретність висунутого обвинувачення, що перешкоджає подальшому судовому розгляду.

Прийняте рішення суд мотивував тим, що в даному обвинувальному акті, який надійшов для судового розгляду, викладено фактичні обставини вчинення злочину іншою особою, якій не пред`являлось обвинувачення в даному провадженні, а також відсутні відомості про виділення відносно цієї особи матеріалів в окреме провадження або інформації про наявність прийнятого процесуального рішення по ній.

Крім цього, в обвинувальному акті не зазначено, в порушення яких нормативно-правових актів ОСОБА_8 вчинив протиправні дії, не зрозуміло, хто є підбурювачем та до яких дій вчиняв підбурення, хто є інший співучасник вчинення кримінального правопорушення.

Також зі змісту даного обвинувального акту вбачається, що ОСОБА_8 перебуває у статусі підозрюваного в даному кримінальному провадженні, а не обвинуваченого.

За таких обставин суд вважає, що судовий розгляд кримінального провадження за відсутності висунутого обвинувачення та належної правової кваліфікації дій особи, порушує гарантовані законом процесуальні права обвинуваченого, у тому числі і його право на захист.

Крім цього, суд звертає увагу на те, що чинним КПК України не передбаченого такого процесуального документу, як обвинувальний акт з усуненими недоліками. В даному процесуальному документі також відсутні зрозумілі відомості про те, ким та коли він був складений та затверджений.

Також суд прийшов до висновку про те, що ухвала Ірпінського міського суду Київської області від 07.10.2022, якою обвинувальний акт у даному кримінальному провадженні повертався для усунення невідповідностей вимогам КПК, не була виконана. Зокрема, в обвинувальному акті, який надійшов до суду після усунення недоліків, відсутнє формулювання обвинувачення по кожному із злочинів, які ставляться у провину ОСОБА_8 . При цьому, прокурором змінено кваліфікацію дій ОСОБА_8 в частині обвинувачення з ч.1 ст.368-3 КПК України на ч.4 ст.27 ч.1 ст.368-3 КК України, проте інформація про зміну раніше повідомленої підозри в реєстрі матеріалів досудового розслідування відсутня.

Колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції про невідповідність обвинувального акта вимогам кримінального процесуального закону, які перешкоджають призначенню судового розгляду.

Відповідно до п.5 ч.2 ст.291 КПК України обвинувальний акт має містити виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими, правову кваліфікацію кримінального правопорушення з посиланням на положення закону і статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність та формулювання обвинувачення. До обвинувального акта додається також реєстр матеріалів досудового розслідування.

Положення частини 4 статті 110 КПК України визначено, що обвинувальний акт є процесуальним документом, яким прокурор висуває обвинувачення у вчиненні кримінального правопорушення і яким завершується досудове розслідування.

Відповідно до п.13 ч.1 ст.3 КПК України обвинувачення - це твердження про вчинення певною особою діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність, висунуте в порядку, встановленому цим Кодексом. Саме в межах висунутого обвинувачення відповідно до обвинувального акту проводиться судовий розгляд.

Як встановлено судом першої інстанції та підтверджується змістом обвинувального акту, який надійшов до суду після усунення прокурором недоліків, він не містить формулювання обвинувачення по кожному із злочинів, які ставляться у провину ОСОБА_8 . При цьому із викладених фактичних обставин не зрозуміло, які ж саме дії ОСОБА_8 мають правову кваліфікацію за ч.3 ст.190 КК України, а які - за ч.4 ст.27 ч.1 ст.368-3 КК України.

Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що такий недолік обвинувального акта унеможливлює здійснення справедливого судового розгляду, оскільки істотно впливає на визначеність обвинувачення та його межі, що є передумовою до порушення прав учасників провадження.

На підтвердження цього свідчить і те, що виклад фактичних обставин кримінального правопорушення та формулювання висунутого обвинувачення містять очевидні невідповідності та неузгодженості, на які звернув увагу суд першої інстанції.

Колегія суддів також вважає, що встановлені судом невідповідності обвинувального акта через відсутність у ньому обвинувачення, сформульованого у відповідності до вимог кримінального процесуального закону, є істотним недоліком обвинувального акта, оскільки впливає на визначеність обвинувачення та його межі, порушує права ОСОБА_8 в достатній мірі бути поінформованим про об`єм та характер висунутого проти нього обвинувачення та захищатись від цього обвинувачення в суді у передбачений законом процесуальний спосіб.

За таких обставин доводи апеляційної скарги прокурора про те, що обвинувальний акт відповідає вимогам ст.291 КПК України, в тому числі містить сформульоване обвинувачення із зазначенням кримінально-правової кваліфікації дій ОСОБА_8 , не відповідають фактичним обставинам провадження.

Наведені вище недоліки обвинувального акта є безумовною підставою для його повернення прокурору для приведення у відповідність до вимог КПК України.

Що стосується інших недоліків обвинувального акта, які встановлені судом першої інстанції, то вони можуть бути усунуті прокурором при складанні нового обвинувального акта.

Оскільки рішення суду про повернення обвинувального акта є законним, обґрунтованим та вмотивованим, колегія суддів залишає його без змін, а апеляційну скаргу прокурора у кримінальному провадженні без задоволення.

Враховуючи викладене, керуючись ст.ст.376, 404, 405, 409, 411, 412, 418, 419 КПК України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Ухвалу Ірпінського міського суду Київської області від 02 серпня 2022 року в частині повернення прокурору обвинувального акту у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000006 по обвинуваченню ОСОБА_8 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.4 ст.27, ч.1 ст.368-3, ч.3 ст.190 КК України, з підстав невідповідності вимогам КПК України, залишити без змін, а апеляційну скаргу прокурора у кримінальному провадженні ОСОБА_6 , - без задоволення.

.

Ухвала оскарженню у касаційному порядку не підлягає.

Судді:

______________ ________________ _______________

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4