ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 11-сс/803/1801/22 Справа № 202/7712/22 Суддя у 1-й інстанції - ОСОБА_1 Суддя у 2-й інстанції - ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 листопада 2022 року м. Дніпро

Дніпровський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду кримінальних справ:

судді -доповідача ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

за участю:

секретаря судового засідання ОСОБА_5 ,

прокурора

(в режимі відеоконференції) ОСОБА_6 ,

захисника

(в режимі відеоконференції) ОСОБА_7 ,

підозрюваного ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу прокурора Донецької спеціалізованої прокуратури у військовій та оборонній сфері об`єднаних сил на ухвалу слідчого судді Індустріального районного суду м.Дніпропетровська від 19 жовтня 2022 року в кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0001492, щодо

ОСОБА_8 ,

ІНФОРМАЦІЯ_1 , місце народження: с.Світлогрівське Кобеляцького району Полтавської області, який проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,

підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.402 КК України,

ВСТАНОВИВ:

Ухвалою слідчого судді Індустріального районного суду м.Дніпропетровська від 19 жовтня 2022 року частково задоволено клопотання слідчого Першого слідчого відділу (з дислокацією у місті Краматорську) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м. Краматорську, та застосовано стосовно підозрюваного ОСОБА_8 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою в умовах гауптвахти на строк до 15 грудня 2022 року включно, одночасно визначено заставу у розмірі 100 прожиткових мінімумів доходів громадян для працездатних осіб, тобто в сумі 260 000 грн.

Своє рішення слідчий суддя мотивував тим, що існують ризики, передбачені п.п.1,5 ст. 177 КПК України, а саме, ОСОБА_8 може переховуватися від органів досудового розслідування та суду, а також вчинити інше кримінальне правопорушення. При цьому суд врахував положення ч. 7 ст. 176 КПК України, відповідно до якої під час дії воєнного стану до військовослужбовців, які підозрюються або обвинувачуються у вчиненні злочинів, передбачених статтями 402-405, 407, 408, 429 КК України, застосовується виключно запобіжний захід, визначений п. 5 ч. 1 цієї статті, - тримання під вартою.

В апеляційній скарзі прокурор просить ухвалу слідчого судді в частині визначення розміру застави скасувати, в іншій частині залишити без зміни, задовольнити клопотання слідчого про застосування до підозрюваного ОСОБА_8 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою в умовах гауптвахти із застосуванням альтернативного виду запобіжного заходу у вигляді застави у розмірі 400 прожиткових мінімумів доходів громадян для працездатних осіб.

Обґрунтовуючи заявлені в апеляційній скарзі вимоги прокурор посилається на те, що слідчим суддею не враховано обставини кримінального правопорушення та не взято до уваги, що ОСОБА_8 є військовослужбовцем військової служби за призовом під час мобілізації, на особливий період, та в умовах воєнного стану, замість виконання свого конституційного обов`язку вчинив суспільно небезпечне діяння у виді відкритої відмови виконувати наказ командира, в умовах воєнного стану. Вважає, що при визначенні розміру застави суд не врахував майновий стан підозрюваного, а також, що останній отримував грошове забезпечення та додаткові винагороди до 100 000 грн. з розрахунку на місяць пропорційно часу участі у бойових діях або забезпечуючи здійснення заходів з національної безпеки і оборони, що підтверджується довідкою про доходи підозрюваного. Вказує, що схильність підозрюваного до вчинення військових злочинів, небажання бути вірним і відданим українському народові, обороняти України, захищати її суверенітет, територіальну цілісність та недоторканість, сумлінно і чесно виконувати службовий обов`язок, накази командирів, а також тяжкість правопорушення, у якому підозрюється ОСОБА_8 , характеристика останнього з місця служби свідчать про необхідність застосування положень ч. 5 ст. 182 КПК України, а саме застави у розмірі, що перевищує 80 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, яка відповідає його доходу за 4 місяця, а саме 150 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Заслухавши доповідь судді, доводи прокурора, який просив задовольнити вимоги апеляційної скарги, захисника та підозрюваного, які заперечували проти задоволення апеляційної скарги прокурора та просили залишити ухвалу слідчого судді без зміни, обговоривши доводи апеляційної скарги, апеляційний суд дійшов до наступного.
В силу ст. 183 КПК України запобіжний захід у вигляді тримання під вартою є винятковим, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден з більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України.

Згідно з вимогами ст. 177 КПК України підставою для застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.

Судове рішення стосовно запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою повинно відповідати вимогам ст. 370 КПК України, тобто повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим, та містити як чітке визначення законодавчих підстав для його обрання, так і дослідження та обґрунтування достовірності обраних підстав у контексті конкретних фактичних обставин вчинення кримінального правопорушення, врахування особи винного та інших обставин, в тому числі ризиків, наведених у ч.1 ст.177 КПК України.

Згідно ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

На час апеляційного перегляду ухвали слідчого судді встановлено, що в провадженні Першого слідчого відділу Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Краматорську, здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні, внесеного до ЄРДР за №0001492 від 17 жовтня 2022 року за ознаками злочину, передбаченого ч. 4 ст. 402 КК України.
17 жовтня 2022 року ОСОБА_8 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 402 КК України, що виразилося у непокорі, тобто відкритій відмові виконати наказ начальника, вчиненій в умовах воєнного стану.
З наданих матеріалів вбачається, що обґрунтованість підозри ОСОБА_8 у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення підтверджується зібраними в кримінальному провадженні доказами: протоколами допиту свідків ОСОБА_9 , ОСОБА_10 та ОСОБА_11 ; довідкою військово-лікарської комісії військової частини НОМЕР_1 від 11 жовтня 2022 року, про те, що ОСОБА_8 за станом здоров`я придатний до військової служби; військовим квитком ОСОБА_8 щодо його призову за мобілізацією на військову службу до ЗСУ; витягом з наказу командира військової частини НОМЕР_2 Збройних Сил України від 25 лютого 2022 року, яким солдата ОСОБА_8 призначено на посаду та зараховано до списків особового складу військової частини НОМЕР_2 Збройних Сил України, а також іншими матеріалами, долученими до клопотання слідчого.
В межах даного кримінального провадження старший слідчий звернувся до слідчого судді з клопотанням про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо ОСОБА_8 .
Як слідує з наданих матеріалів, слідчим суддею належним чином і в повній мірі досліджені у сукупності наявні докази у провадженні, долучені до клопотання, які є достатньо вагомими на підтвердження обґрунтованості підозри й дають достатньо вагомі підстави зробити об`єктивний висновок, що ОСОБА_8 міг вчинити кримінальне правопорушення, передбачене ч. 4 ст. 402 КК України.

Слідчий суддя також, у відповідності до вимог ст.178 КПК України, належним чином врахував тяжкість та обставини злочину, який вчинений в умовах воєнного стану, покарання, яке загрожує підозрюваному, у разі визнання його винуватим, у виді позбавлення волі строком до 10 років, дані про особу ОСОБА_8 та його репутацію, вік, стан здоров`я, та те, що підозрюваний має на утриманні двох неповнолітніх дітей, раніше не судимий, а також наявність ризиків, передбачених п.п.1,5 ч.1 ст.177 КПК України, а саме, що ОСОБА_8 може переховуватися від органів досудового розслідування та суду, а також вчинити інше кримінальне правопорушення, і обґрунтовано застосував запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

Дані висновки узгоджуються із практикою Європейського Суду з прав людини, який неодноразово підкреслював, що наявність підстав для тримання особи під вартою має оцінюватись в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин. Тримання особи під вартою завжди може бути виправдано, за наявності ознак того, що цього вимагають справжні інтереси суспільства, які, незважаючи на існування презумпції невинуватості, переважають інтереси забезпечення поваги до особистої свободи.

Суд апеляційної інстанції за результатами розгляду провадження дійшов висновку, що слідчим суддею правильно встановлено, що інший, менш суворий запобіжний захід не зможе забезпечити виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, що випливають зі змісту ст. 177 КПК України і тримання підозрюваного під вартою в повній мірі відповідає меті, з якою застосовується цей вид запобіжного заходу.

Крім того, частиною 3 статті 183 КПК України встановлено, що слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим обов`язків, передбачених цим Кодексом, крім випадків, передбачених частиною четвертою цієї статті.

Апеляційний суд вважає, що зазначені вище вимоги кримінального процесуального закону при розгляді клопотання старшого слідчого, слідчим суддею дотримані в повному обсязі, а доводи скарги прокурора не заслуговують на увагу.

Так, ОСОБА_8 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.402 КК України, який відповідно до ст.12 КК України відноситься до категорії тяжких злочинів.

Згідно з п.2 ч.5 ст.182 КПК України розмір застави визначається у межах щодо особи, підозрюваної чи обвинуваченої у вчиненні тяжкого злочину - від 20 до 80 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Відповідно до ч. 4 ст. 182 КПК України розмір застави визначається слідчим суддею, судом з урахуванням обставин кримінального правопорушення, майнового та сімейного стану підозрюваного, обвинуваченого, інших даних про його особу та ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу. Розмір застави повинен достатньою мірою гарантувати виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього обов`язків та не може бути завідомо непомірним для нього.

Разом з цим, ч. 5 ст. 182 КПК України надає можливість у виключних випадках, якщо слідчий суддя, суд встановить, що застава у зазначених межах не здатна забезпечити виконання особою, що підозрюється у вчиненні тяжкого або особливо тяжкого злочину, покладених на неї обов`язків, застава може бути призначена у розмірі, який перевищує вісімдесят чи триста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних відповідно.

Цих вимог закону судом першої інстанції було дотримано в повному обсязі, внаслідок чого слідчий суддя дійшов обгрунтованого висновку, що застава у розмірі 100 прожиткових мінімумів для працездатних осіб здатна забезпечити виконання підозрюваним ОСОБА_8 покладених на нього обов`язків.

Апеляційним судом встановлено, що ОСОБА_8 є військовослужбевцем Збройних Сил України, стрільцем-санітаорм 2 механізованого відділення 2 механізованого взводу 8 механізованої роти 3 механізованого батальйону військової частини НОМЕР_2 Збройних Сил України у військовому званні «старший солдат», і підозрюється у вчиненні злочину, передбаченого ч. 4 ст. 402 КК України, за ознакою непокори, що вчинена в умовах воєнного стану.

За викладених обставин апеляційний суд дійшов висновку, що з урахуванням наявності обґрунтованої підозри, тяжкості інкримінованого злочину, а також майнового та сімейного стану підозрюваного ОСОБА_8 , який має на утриманні двох неповнолітніх дітей, та наявності вищевказаних ризиків, з огляду на військову загрозу державі Україна з боку Російської Федерації, та те, що існує суспільний інтерес, який полягає у необхідності захисту високих стандартів охорони прав і інтересів суспільства - застава у розмірі 100 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 260 000 грн., на цьому етапі досудового розслідування буде достатньою мірою гарантувати виконання підозрюваним покладених на нього обов`язків та запобіганню спробам вчинити дії, передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України.

Підстав вважати вказаний розмір застави завідомо недостатнім для гарантування виконання підозрюваним покладених на нього обов`язків та запобіганню спробам вчинити дії, передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України, апеляційний суд не вбачає, виходячи з практики Європейського суду з прав людини, відповідно до якої розмір застави повинен визначатися тим ступенем довіри, при якому перспектива втратити заставу буде достатнім стримуючим засобом, щоб відбити у особи, щодо якої застосовано заставу, бажання перешкоджати встановленню істини у провадженні.

Жодних нових обставин, які б впливали на обґрунтованість поданої апеляційної скарги прокурора, апеляційним переглядом не встановлено.
За таких обставин апеляційний суд приходить до висновку, що апеляційну скаргу прокурора слід залишити без задоволення, а ухвалу слідчого судді без зміни.

Керуючись ст.ст. 405, 407, 419, 422 КПК України, апеляційний суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу прокурора Донецької спеціалізованої прокуратури у військовій та оборонній сфері об`єднаних сил залишити без задоволення.

Ухвалу слідчого судді Індустріального районного суду м.Дніпропетровська від 19 жовтня 2022 року про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_8 залишити без змін.

Ухала набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді:

______________ _________________ ______________
ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4