Ленінський районний суд м.Полтави
Справа № 553/4491/22
Провадження № 1-в/553/64/2023
У Х В А Л А

Іменем України

06.04.2023м. Полтава

Ленінський районний суд м. Полтави в складі:

головуючого судді: ОСОБА_1 ,

при секретарі: ОСОБА_2 ,

за участі прокурора: ОСОБА_3 ,

засудженого: ОСОБА_4 ,

представника ДУ «Полтавська виправна колонія (№ 64): ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції в залі суду в м. Полтаві подання начальника ДУ «Полтавська виправна колонія (№ 64)» за погодженням з головою спостережної комісії Подільської районної ради м. Полтави про застосування умовно-дострокового звільнення згідно ст. 81 КК України відносно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українця, громадянина України, уродженця с. Борщів Перемишлянського району Львівської області, проживав до засудження за адресою: АДРЕСА_1 , , неодружений, освіта професійно-технічна, раніше судимий 13.09.2017 року Чутівським районним судом Полтавської області за ч. 1 ст. 186 КК України до штрафу 850 грн.; постановою Чутівського районного суду Полтавської області від 16.05.2018 року штраф 850 грн. замінено на 50 годин громадських робіт, покарання відбуте; по даній справі засуджений:

- 21.05.2019 року Глобинським районним судом Полтавської області за ч. 2 ст. 121, ч. 2 ст. 125, ч. 2 ст. 194, ч. 1 ст. 70 КК України до 6 років позбавлення волі; ухвалою від 12.06.2019 року Глобинського районного суду Полтавської області виправлено описку в резолютивній частині вироку від 21.05.2019 року: визнано винуватим за ч. 1 ст. 121, ч. 2 ст. 125, ч. 2 ст. 194 КК України до 5 років позбавлення волі, ?

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_4 засуджений вироком Глобинського районного суду Полтавської області від 21.05.2019 року за ч. 2 ст. 121, ч. 2 ст. 125, ч. 2 ст. 194, ч. 1 ст. 70 КК України до 6 років позбавлення волі; ухвалою від 12.06.2019 року Глобинського районного суду Полтавської області виправлено описку в резолютивній частині вироку від 21.05.2019 року: визнано винуватим за ч. 1 ст. 121, ч. 2 ст. 125, ч. 2 ст. 194 КК України до 5 років позбавлення волі.

У вересні 2022 року начальник ДУ «Полтавська виправна колонія (№ 64)» звернувся до суду з поданням про застосування умовно-дострокового звільнення згідно ст. 81 КК України відносно ОСОБА_4 , посилаючись на те, що до умовно-дострокового звільнення може бути представлений засуджений після відбуття 2/3 частин строку покарання, тобто 03.09.2022 року. Станом на 16.09.2022 року відбута частина строку покарання становить 4 роки 13 днів. Засуджений за час перебування у Державній установі «Полтавська установа виконання покарань (№ 23)» характеризувався посередньо. Мав одне стягнення, заохочень не мав. До Державної установи «Полтавська виправна колонія (№ 64)» прибув 22.11.2019 року. За час відбування покарання в ДУ «Полтавська виправна колонія (№ 64)» має 2 стягнення та 11 заохочень. Працевлаштований на виробництві установи в бригаді слюсарів. До виконання поставлених завдань ставиться сумлінно. До виконання робіт по благоустрою території і приміщень установи виконання покарань відноситься з розумною ініціативою, приймає безпосередню участь у їх виконанні. Виконавчі листи до установи не надходили. Згідно до оцінки ризиків вчинення повторного кримінального правопорушення має середній рівень ймовірної небезпеки для суспільства. Начальником відділення СВПР та психологом установи даний засуджений характеризується з позитивної сторони, як особа яка довела своє виправлення, а 16.09.2022 року на засіданні комісії ДУ «Полтавська виправна колонія (№ 64)» прийнято рішення про направлення матеріалів до Ленінського районного суду м. Полтави щодо вирішення питання про можливість застосування умовно-дострокового звільнення.

В судовому засіданні засуджений ОСОБА_4 та представник ДУ «Полтавська виправна колонія (№ 64) дане клопотання підтримав, просив його задовольнити.

Прокурор заперечував проти задоволення клопотання про застосування умовно-дострокового звільнення згідно ст. 81 КК України відносно ОСОБА_4 .

Суд, дослідивши матеріали подання та особової справи, суд прийшов до наступних висновків.

Згідно з вимогами ч. 2 ст. 81 КК України, умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване, якщо засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення.

Відповідно до п. 2 постанови Пленуму Верховного Суду України № 2 «Про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміну невідбутої частини покарання більш м`яким» від 26.04.2002, умовно-дострокове звільнення від відбування покарання можливе лише після повного і всебічного вивчення даних про особу засудженого. При цьому головною умовою прийняття такого рішення є доведеність при умовно-достроковому звільненні від відбування покарання того, що засуджений сумлінною поведінкою та ставленням до праці довів своє виправлення.

Висновок суду про доведеність виправлення засудженого повинен базуватися на всебічному врахуванні даних про його поведінку і ставлення до праці за весь період перебування у виправній установі.

Відповідно до наявних у матеріалах особової справи відомостей встановлено, що, ОСОБА_4 засуджений до покарання у виді позбавлення волі на строк 5 років та в місцях позбавлення волі знаходиться з 03.09.2018 року (кінець строку 03.09.2024 року).

За час відбуття покарання, незважаючи на наявність 11 заохочень у вигляді подяк, засуджений має 2 стягнення (2 догани за зберігання заборонених предметів та за порушення дисципліни строю). 26.09.2019 та 25.11.2019 допустив порушення вимог режиму утримання та на підставі протоколу дисциплінарної комісії з засудженим було проведено бесіду виховного характеру. Окрім того, матеріали справи не містять жодних відомостей про відшкодування засудженим витрат на стаціонарне лікування в сумі 4096,10 грн., матеріальної шкоди в сумі 274000,00 грн. та моральної шкоди в сумі 30000,00 грн. згідно вироку.

Наявність заохочень та позитивна характеристика засудженого хоча і вказують на позитивні зміни у його поведінці, однак є недостатніми для висновку про його остаточне виправлення та не можуть слугувати доказом того, що засуджений став на шлях виправлення та заслуговує на застосування щодо нього умовно-дострокового звільнення від відбування покарання.

Враховуючи викладене, вивчивши всебічно та повно дані про особу засудженого, зважаючи на нестабільну поведінку засудженого впродовж усього строку відбування покарання, суд приходить до висновку, що на даний час неможливо переконливо стверджувати про те, що засуджений своєю сумлінною поведінкою довів своє виправлення, а тому відсутні підстави для задоволення вищевказаного подання.

Отже, враховуючи поведінку засудженого впродовж всього часу відбування покарання неможливо прийти до висновку про те, що він довів своє виправлення, оскільки його характеристики та матеріали особової справи не відображають процесу виправлення. Сам по собі факт відбуття певного строку покарання, не є виключною підставою для умовно-дострокового звільнення від відбування покарання.

Керуючись ст. ст. 537, 539 КПК України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні подання начальника ДУ «Полтавська виправна колонія (№ 64)» про застосування умовно-дострокового звільнення згідно ст. 81 КК України відносно ОСОБА_4 ? відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до Полтавського апеляційного суду через Ленінський районний суд м. Полтави протягом 7 діб з моменту її проголошення.

Суддя Ленінського районного суду м. ПолтавиОСОБА_1