Житомирський апеляційний суд
Категорія в порядку КПК України Доповідач ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 листопада 2022 року Житомирський апеляційний суд

в складі: головуючого ОСОБА_2 ,

суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

з участю: секретаря ОСОБА_5 ,

прокурора ОСОБА_6 ,

захисника ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Житомирі апеляційну скаргу захисника ОСОБА_7 в інтересах підозрюваного ОСОБА_8 на ухвалу слідчого судді Богунського районного суду м.Житомира від 27 жовтня 2022 року, якою задоволено клопотання ст. слідчого СВ Житомирського РУП ГУНП в Житомирській області ОСОБА_9 та застосовано відносно підозрюваного

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, офіційно не працюючого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого, -

запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком до 22 грудня 2022 року та визначено заставу 20 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що складає 49620 грн., -

в с т а н о в и в :

В апеляційній скарзі захисник ОСОБА_7 просить ухвалу слідчого судді скасувати та постановити нову ухвалу, якою обрати підозрюваному ОСОБА_8 запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту за місцем реєстрації підозрюваного: АДРЕСА_1 . Вважає ухвалу незаконною та необґрунтованою, постановленою з істотним порушенням вимог КПК України та норм європейського права, без повного та всебічного з`ясування обставин справи. Зазначає, що слідчий в клопотанні та прокурор в судовому засіданні не довели належним чином наявності ризиків, передбачених статтею 177 КПК України. Крім того, зазначає, що у клопотанні слідчого жодним чином необгрунтовано та не доведено, що застосування до підозрюваного більш м`яких запобіжних заходів буде недостатнім для запобігання ризикам, передбаченим ст.177 КПК України. Вказує, що слідчим суддею не враховано належним чином дані про особу підозрюваного, який має постійне зареєстроване місце проживання, проживає з дружиною та повнолітнім сином, що свідчить про міцність його соціальних зв`язків, є особою майже похилого віку та має певні проблеми із здоров`ям, що вимагає лікування.

В ухвалі слідчого судді зазначено, що старший слідчий СВ Житомирського РУП ГУНП в Житомирській області ОСОБА_9 звернулася до слідчого судді з клопотанням про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_8 , в обгрунтування якого зазначила, що у провадженні СВ Житомирського РУП ГУНП в Житомирській області перебувають матеріали досудового розслідування № 0002251 від 25.10.2022 року, за підозрою ОСОБА_8 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.357, ч.4 ст.185 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що ОСОБА_8 24.10.2022 в невстановлений слідством час, разом з малознайомою ОСОБА_10 , перебували в поїзді сполучення Коростень-Житомир, де розпивали спиртні напої.

В цей день, час та місці та за вказаних обставин у ОСОБА_8 , виник злочинний умисел, направлений на таємне, викрадення будь-якого чужого майна, в зв`язку з чим він оглянув сумку ОСОБА_10 , у якій виявив: мобільний телефон ТМ «ZTE» Blade А71 моделі «ZТЕ А7030», грошові кошти в сумі 200 гривень та банківську платіжну карту АТ «Ощадбанк» № НОМЕР_1 , яка належить останній, та яка є офіційним документом, згідно зі ст. 1 Закону України «Про інформацію», п.п. 1.4, 1.14, 1.27, 1.31 ст. 1, п. 15.2 ст. 15 Закону України «Про платіжні системи та переказ коштів в Україні», ч. 4 ст. 51 Закону України «Про банки та банківську діяльність», п. 1 ст. 5 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг».

Реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна, достовірно знаючи, що в Україні введено воєнний стан, ОСОБА_8 , керуючись корисливим мотивом, пересвідчившись, що за його діями ніхто не спостерігає та вони залишаються непоміченими, шляхом вільного доступу з сумки, викрав майно, а саме: мобільний телефон ТМ «ZTE» Blade А71 моделі «ZТЕ А7030» вартістю 4 604 гривні 04 копійки, грошові кошти в сумі 200 гривень та банківську платіжну карту АТ «Ощадбанк» № НОМЕР_1 .

В подальшому, ОСОБА_8 , утримуючи викрадене майно при собі з метою доведення злочинного умислу до кінця, місце вчинення злочину залишив та розпорядився викраденим майном на власний розсуд, чим завдав ОСОБА_10 майнову шкоду на суму 4804 гривні 04 копійки.

24.10.2022 року ОСОБА_8 було затримано в порядку ст.208 КПК України та 25.10.2022 року повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.357, ч.4 ст.185 КК України.
Враховуючи обґрунтованість підозри, тяжкість інкримінованих підозрюваному ОСОБА_8 кримінальних правопорушень, дані про його особу, а також наявність ризиків, передбачених п.1,3,5 ч.1 ст.177 КПК України, слідчий суддя дійшов висновку про задоволення клопотання слідчого та застосував відносно підозрюваного запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, з визначенням розміру застави.
Підозрюваний ОСОБА_8 клопотання про розгляд апеляційної скарги за його участю не подавав. Про час та місце апеляційного розгляду повідомлений належними чином, тому з урахуванням думки сторін, того, що про погіршення його становища не йдеться, колегія суддів вважає можливим провадити апеляційний розгляд у відсутності підозрюваного.
Заслухавши доповідача, доводи захисника підозрюваного ОСОБА_8 адвоката ОСОБА_7 в підтримання апеляційної скарги, думку прокурора в заперечення апеляційної скарги, перевіривши доводи апеляційної скарги та матеріали клопотання слідчого, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.
Приймаючи рішення про задоволення клопотання органу досудового розслідування про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою щодо підозрюваного ОСОБА_8 , слідчим суддею в повній мірі дотримано вимоги ст.ст. 177, 178, 183, 194, 197 КПК України.
Відповідно до ч.1 ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.
Як вбачається з матеріалів клопотання, у провадженні СВ Житомирського РУП ГУНП в Житомирській області перебувають матеріали досудового розслідування № 0002251 від 25.10.2022 року, за підозрою ОСОБА_8 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.357, ч.4 ст.185 КК України.
24.10.2022 року ОСОБА_8 було затримано в порядку ст.208 КПК України та 25.10.2022 року повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.357, ч.4 ст.185 КК України.
Слідчим суддею було встановлено, що існує обґрунтована підозра у вчиненні ОСОБА_8 кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.357 КК України, яке відноситься до категорії нетяжких злочинів, та ч.4 ст.185 КК України, яке відноситься до категорії тяжких злочинів, за який передбачено покарання від 5 до 8 років позбавлення волі.
У п. 175 рішення Європейського суду з прав людини від 21.04.2011 року у справі «Нечипорук і Йонкало проти України» термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення.
Наявність обґрунтованої підозри ОСОБА_8 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.357, ч.4 ст.185 КК України, підтверджується зібраними доказами, копії яких містяться в матеріалах клопотання слідчого, а саме: рапортом поліцейської ОСОБА_11 від 24.10.2022 року (а.п.7); протоколом прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення від 25.10.2022 року (а.п.8); протоколом огляду від 25.10.2022 року (а.п.9-10); протоколом допиту потерпілої ОСОБА_10 від 25.10.2022 року (а.п.11-12); протоколом огляду предметів від 25.10.2022 року (а.п.13); протоколами допиту свідків ОСОБА_12 та ОСОБА_13 від 25.10.2022 року (а.п.14-16); протоколом затримання ОСОБА_8 в порядку ст.208 КПК України (а.п.17-19); протоколом пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 25.10.2022 року (а.п.27) та іншими матеріалами кримінального провадження.

Колегія суддів звертає увагу, що у справі «Мюррей проти Сполученого Королівства», Європейський суд з прав людини підкреслив, що факти, які є причиною виникнення підозри, не повинні бути такими ж переконливими, як ті, що є необхідними для обґрунтованого обвинувального вироку чи просто висунення обвинувачення, черга якого надходить на наступній стадії процесу кримінального розслідування.
Також, судом враховано особу підозрюваного ОСОБА_8 , який постійного місця роботи і проживання не має, подорожує по різним містам України, міцних соціальних зв`язків та постійного джерела доходу не має, перебував у розшуку в іншому кримінальному провадженні за ч.2 ст.185 КК України, обвинувальний акт в якому скеровано до суду, 15.10.2022р. повідомлений про підозру за ч.2 ст. 289 КК України, та знову підозрюється у вчиненні тяжкого корисливого злочину, вчиненого у період воєнного стану, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від 5 до 8 років, а також наявність ризиків, передбачених п.п.1,3,5 ч.1 ст.177 КПК України.
Наявність ризику щодо можливості підозрюваного переховуватися від органів досудового розслідування та суду обґрунтована тяжкістю можливого покарання за ч.4 ст.185 КК України, у разі доведеності його вини, а також відсутністю постійного місця проживання, міцних соціальних зв`язків, та тим, що він перебував у розшуку.
Можливість впливати на потерпілу та свідків обгрунтована тим, що він може схиляти їх до дачі неправдивих показань.
Ризик вчиняти інші кримінальні правопорушення обумовлений тим, що підозрюваний офіційно не працює, не має постійного джерела доходу, на даний час на розгляді в суді перебуває кримінальне провадження за його обвинуваченням за ч.2 ст.185 КК України та 15.10.2022 року йому було повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.289 КК України (а.п.23).
За таких обставин, слідчий суддя дійшов правильного висновку, що з огляду на тяжкість покарання, передбаченого за кримінальні правопорушення, у вчиненні яких обґрунтовано підозрюється ОСОБА_8 , даних про особу останнього та обставин вчинення злочинів, прокурором в судовому засіданні доведено наявність ризиків, передбачених п.1,3,5 ч. 1 ст. 177 КПК України.
Тому посилання захисника в апеляційній скарзі на хибність висновків слідчого судді щодо наявності ризиків, передбачених п.1,3,5 ч.1 ст.177 КПК України, апеляційний суд вважає безпідставним.
Враховуючи зазначене та доведеність прокурором неможливості застосування більш м`якого запобіжного заходу ніж тримання під вартою, слідчий суддя дійшов обгрунтованого висновку щодо обрання відносно ОСОБА_8 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою з визначенням розміру застави, яка буде достатньою для забезпечення належної процесуальної поведінки підозрюваного.
Доводи апелянта про те, що до ОСОБА_8 може бути застосований більш м`який запобіжний захід у вигляді домашнього арешту, апеляційний суд вважає безпідставними, оскільки слідчим суддею при розгляді клопотання не встановлено достатніх стримуючих факторів від порушень з боку підозрюваного своїх зобов`язань в разі застосування більш м`якого запобіжного заходу. Не наведено доводів, які б вказували на належну процесуальну поведінку підозрюваного в разі обрання йому запобіжного заходу не пов`язаного з триманням під вартою і в апеляційній скарзі.

Доводи апелянта про те, що підозрюваний має постійне зареєстроване місце проживання, де він проживає з дружиною та повнолітнім сином, що свідчить про міцність його соціальних зв`язків, є особою майже похилого віку та має певні проблеми із здоров`ям, на переконання колегії суддів не свідчить про відсутність встановлених ризиків.
Колегія суддів звертає увагу, що відповідно до усталеної практики Європейського суду з прав людини, право людини на свободу є основоположним, але не абсолютним та може бути обмежено з огляду на суспільний інтерес.
Крім того, слід зазначити, що у розумінні практики Європейського суду з прав людини, тяжкість обвинувачення не є самостійною підставою для утримання особи під вартою, проте таке обвинувачення у сукупності з іншими обставинами збільшують ризик втечі настільки, що його неможливо відвернути, не взявши особу під варту. Так, у справі «Ілійков проти Болгарії» №33977/96 від 26 липня 2001 року Європейським судом з прав людини зазначено, що суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування.
Таким чином, доводи апеляційної скарги не можуть бути визнані колегією суддів достатніми для скасування оскаржуваного судового рішення, яке є законним та обґрунтованим.

Керуючись ст.ст. 404, 407, 422 КПК України, апеляційний суд, -

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_7 в інтересах підозрюваного ОСОБА_8 залишити без задоволення.

Ухвалу слідчого судді Богунського районного суду м.Житомира від 27 жовтня 2022 року, якою застосовано відносно підозрюваного ОСОБА_8 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком до 22 грудня 2022 року та визначено заставу 20 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що складає 49620 гривень без зміни.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді: