20.04.2023
Справа № 331/2139/23
Провадження № 1-кп/331/396/2023
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

«20» квітня 2023 року Жовтневий районний суд м. Запоріжжя в складі:

Головуючого судді ОСОБА_1

при секретарі судового засідання ОСОБА_2

за участю: прокурора ОСОБА_3

обвинуваченої ОСОБА_4

захисника адвоката ОСОБА_5

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду в м. Запоріжжі кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000082 від 09.03.2023 року відносно:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки с. Першозванівка Вільнянського району Запорізької області, громадянки України, освіта вища, офіційно не працевлаштована, сімейний стан розлучена, має на утриманні неповнолітню дитину, зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживає за адресою: АДРЕСА_2 , яка не має судимості,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 27, ч. 1 ст. 358 КК України,

ВСТАНОВИВ:

До Жовтневого районного суду м. Запоріжжя із Вознесенівської окружної прокуратури надійшов затверджений прокурором обвинувальний акт з додатками у кримінальному провадженні відносно ОСОБА_4 за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 27, ч. 1 ст. 358 КК України.

При проведенні підготовчого судового засідання, судом встановлено, що дане кримінальне провадження підсудне Жовтневому районному суду м. Запоріжжя, підстав для повернення обвинувального акту прокурору не встановлено, обвинувальний акт складений відповідно до вимог ст. 291 КПК України.

Відповідно до обвинувального акта ОСОБА_4 обвинувачується у тому, що приблизно в березні 2020 року, більш точної дати не встановлено, в м. Києві у ОСОБА_4 , яка на той час загубила власне водійське посвідчення, виник протиправний умисел отримати завідомо підроблений офіційний документ, а саме посвідчення водія на власне ім`я з відкритою категорією «В», з метою його подальшого використання.

З метою реалізації свого умислу, ОСОБА_4 , знаючи про те, що замість втраченого посвідчення водія, територіальний сервісний центр МВС, після перевірки факту видачі раніше такого посвідчення водія особі, видає нове посвідчення водія, наприкінці березня 2020 року, перебуваючи в м. Київ на навчанні, більш точної дати та адреси досудовим розслідуванням не встановлено, через знайомого ОСОБА_6 замовила за грошову винагороду в розмірі 2800 гривень у невстановленої особи, матеріали відносно якої виділені в окреме провадження, виготовлення завідомо підробленого посвідчення водія на ім`я ОСОБА_4 з відкритою категорією «В» із внесеними неправдивими відомостями щодо його отримання. При цьому ОСОБА_4 сприяла невстановленій особі у підробленні вказаного офіційного документа шляхом надання власних персональних даних (надала особі своє фото, прізвище, ім`я, по-батькові, дату народження, зразок особистого підпису), тим самим, вчинивши пособництво в підробленні офіційного документа, який видається установою, яка має право видавати такі документи, з метою подальшого його незаконного використання.

Далі через кілька днів в одному з поштових відділень «Нової пошти» м. Києва, номер відділення досудовим розслідуванням не встановлено, ОСОБА_4 від невстановленої досудовим розслідуванням особи, матеріали відносно якої виділені в окреме провадження, отримала посилку, в якій знаходилось підроблене посвідчення водія серії НОМЕР_1 категорії «В» на ім`я ОСОБА_4 , датоване 04.02.2020 року та стала зберігати його при собі, завідомо знаючи про його недостовірність.

Таким чином, ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 27, ч. 1 ст. 358 КК України, яке кваліфікується як пособництво в підробленні посвідчення, яке видається установою і яке надає права, з метою використання його іншою особою.

В судовому засіданні захисник ОСОБА_5 звернувся до суду з клопотанням про звільнення обвинуваченої ОСОБА_4 від кримінальної відповідальності з підстав, передбачених ст. 49 КК України, у зв`язку із закінченням строків давності та закриття кримінального провадження.

Обвинувачена ОСОБА_4 вищевказане клопотання підтримала, просила його задовольнити.

Прокурор не заперечувала проти задоволення заявленого клопотання, посилаючись на наявність законних підстав для звільнення обвинуваченої від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності та закриття провадження.

Розглянувши клопотання по суті та, долучивши його до матеріалів кримінального провадження, заслухавши думку учасників судового провадження, перевіривши матеріали провадження, суд дійшов висновку, що воно підлягає задоволенню з огляду на наступне.

Відповідно до п. 2 ч. 3 ст. 314 КПК України у підготовчому судовому засіданні суд має право закрити провадження у випадку встановлення підстав, передбачених пунктами 5-8, 10 частини першої або частини другої статті 284 цього Кодексу.

Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 284 КПК України кримінальне провадження закривається судом у зв`язку із звільненням особи від кримінальної відповідальності.

У відповідності до ч. 1 ст. 286 КПК України звільнення від кримінальної відповідальності за вчинення кримінального правопорушення здійснюється судом.

Відповідно до ч. 4 ст. 286 КПК України, якщо під час здійснення судового провадження щодо провадження, яке надійшло до суду з обвинувальним актом, сторона кримінального провадження звертається до суду з клопотанням про звільнення від кримінальної відповідальності обвинуваченого, суд має невідкладно розглянути таке клопотання.

Відповідно до роз`яснень, викладених в Постанові Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами України законодавства про звільнення особи від кримінальної відповідальності» № 12 від 23.12.2005 року, звільнення особи від кримінальної відповідальності за ст. 49 КК України є обов`язковим, за винятком випадку застосування давності, передбаченого ч. 4 ст. 49 КК України.

Як встановлено в судовому засіданні ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, за яке санкцією статті передбачене покарання у вигляді штрафу до однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або арешт на строк до шести місяців, або обмеження волі на строк до двох років, яке відповідно до ст. 12 КК України відноситься до кримінальних проступків. Разом з цим, інкриміноване обвинуваченій кримінальне правопорушення, вчинено нею наприкінці березня 2020 року.

Згідно з положеннями п. 2 ч. 1 ст. 49 КК України, особа звільняється від кримінальної відповідальності, якщо з дня вчинення нею кримінального правопорушення і до дня набрання вироком законної сили минуло три роки - у разі вчинення кримінального проступку, за який передбачено покарання у виді обмеження волі, чи у разі вчинення нетяжкого злочину, за який передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк не більше двох років.

З огляду на викладене, на час прийняття рішення по даному кримінальному провадженню минуло три роки, передбачені п. 2 ч. 1 ст. 49 КК України. Крім того, з моменту скоєння кримінального правопорушення перебіг строків давності не зупинявся та не переривався.

Разом з цим, відповідно до ч. 8 ст. 284 КПК України, закриття кримінального провадження з підстави, передбаченої п. 1 ч. 2 цієї статті, не допускається, якщо обвинувачений проти цього заперечує. В цьому разі кримінальне провадження продовжується в загальному порядку, передбаченому цим Кодексом.

Обвинувачена ОСОБА_4 в судовому засіданні не заперечувала проти звільнення її від кримінальної відповідальності та надала свою згоду на закриття кримінального провадження за даних нереабілітуючих підстав.

За таких обставин, суд дійшов висновку про можливість звільнення ОСОБА_4 від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності та закриття кримінального провадження.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 284, 286, 314, 372 КПК України, ст. 49 КК України, суд

УХВАЛИВ:

ОСОБА_4 звільнити від кримінальної відповідальності за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 27, ч. 1 ст. 358 КК України на підставі п. 2 ч. 1 ст. 49 КК України, у зв`язку із закінченням строків давності і кримінальне провадження відносно неї в цій частині закрити.

Ухвала може бути оскаржена до Запорізького апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги через Жовтневий районний суд м. Запоріжжя протягом семи днів з дня її оголошення.

Суддя ОСОБА_1