Справа № 524/925/23
Провадження № 1-кс/524/400/23
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 лютого 2023 року слідчий суддя Автозаводського районного суду м. Кременчука ОСОБА_1 , при секретарі судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання прокурора Кременчуцької окружної прокуратури ОСОБА_3 про арешт майна, внесене у кримінальному провадженні №0000150 від 15.02.2023 року, -

В С Т А Н О В И В :

Прокурор Кременчуцької окружної прокуратури ОСОБА_3 звернувся до суду з клопотанням про арешт майна у кримінальному провадженні, що внесене до ЄРДР за №0000150 від 15.02.2023 року.

На обґрунтування клопотання зазначає, що здійснюється досудове розслідування у вказаному кримінальному провадженні, яке внесене 15.02.2023 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 358 КК України, за фактом використання завідомо підробленого документа.

У ході проведення досудового розслідування встановлено, що 14.02.2023 року приблизно о 22:20 працівниками БПП зупинено транспортний засіб ВАЗ 2101 д.н.з. НОМЕР_1 під керуванням ОСОБА_4 , у ході перевірки документів у якого виявлено свідоцтво про реєстрацію ТЗ серії НОМЕР_2 з можливими ознаками підробки.

14.02.2023 року протоколом огляду місця події за адресою: м. Кременчук, вул. Небесної Сотні 1-А, виявлено та вилучено транспортний засіб марки ВАЗ 2101 д.н.з НОМЕР_1 ( номер кузову НОМЕР_3 ); свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу ВАЗ 2101 д.н.з НОМЕР_1 (номер кузову НОМЕР_3 ) у ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

15.02.2023 дізнавачем СД Кременчуцького районного управління ГУ НП в Полтавській області ОСОБА_5 транспортний засіб марки ВАЗ 2101 д.н.з НОМЕР_1 (номер кузову НОМЕР_3 ) та свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу ВАЗ 2101 д.н.з НОМЕР_1 (номер кузову НОМЕР_3 ) серії НОМЕР_2 визнано речовими доказами у кримінальному провадженні № 0000150.

Згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу транспортний засіб марки ВАЗ 2101 д.н.з НОМЕР_1 на праві власності належить ОСОБА_6 , фактичним володільцем є ОСОБА_4 .

В клопотанні прокурор просить накласти арешт на: транспортний засіб марки ВАЗ 2101 д.н.з НОМЕР_1 (номер кузову НОМЕР_3 ) та свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу ВАЗ 2101 д.н.з НОМЕР_1 (номер кузову НОМЕР_3 ) серії НОМЕР_2 , власником якого являється ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , фактичним володільцем являється ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , які вилучено протоколом огляду місця події від 14.02.2023 року, обґрунтовуючи тим, що у ході досудового розслідування необхідно провести ряд експертних досліджень та необхідних слідчих дій, а саме: призначити та провести судову експертизу документів; призначити та провести криміналістичну експертизу з транспортним засобом; провести інші слідчі дії та дослідження, в яких виникне необхідність під час досудового розслідування.

Прокурор та фактичний володілець майна ОСОБА_4 до судового засідання не з`явились, про дату, час та місце розгляду клопотання повідомлені належним чином. Прокурором надано до суду заяву про розгляд вказаного клопотання без його участі, клопотання підтримує, просить його задовольнити. Відповідно до ч. 1 ст. 172 КПК України, неприбуття цих осіб у судове засідання не перешкоджає розгляду клопотання.

Відповідно до ч. 4 ст. 107 КПК України фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження в суді не здійснювалось.

Слідчий суддя, дослідивши додані до клопотання матеріали, які обґрунтовують доводи клопотання, приходить до наступного.

Пунктом 7 частини 2 ст. 131 КПК України арешт майна віднесено до заходів забезпечення кримінального провадження.

Згідно п. 1 ч. 3 ст. 132 КПК України, застосування заходів забезпечення кримінального провадження не допускається, якщо слідчий, прокурор не доведе, що існує обґрунтована підозра щодо вчинення кримінального правопорушення такого ступеня тяжкості, що може бути підставою для застосування заходів забезпечення кримінального провадження.

Після проведення оглядів, речі які були виявлені та вилучені вважаються тимчасово вилученим майном, питання про яке повинно бути вирішено, в результаті його арешту або повернення.

Таким чином, досудовим розслідуванням встановлено, що вищевказані вилучені речі та предмети підшукані, виготовлені, пристосовані, а також використовувалися як засоби та знаряддя вчинення кримінального правопорушення, а також зберегли на собі його сліди, що має значення для кримінального провадження і підлягає доказуванню, а відповідно до ст. 84 КПК України є доказами.

Відповідно до ст. 168 КПК України, тимчасове вилучення майна може здійснюватися під час обшуку, огляду.

Відповідно до п. 1 ч. 2 статті 170 КПК арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів.

Згідно ч. 3 ст. 170 КПК України у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Відповідно до ст. 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Згідно ч. 6 ст. 170 КПК України арешт може бути накладено на майно, яке перебуває у власності підозрюваного, обвинуваченого або осіб, які в силу закону несуть цивільну відповідальність за шкоду, завдану діяннями підозрюваного, обвинуваченого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння, з метою забезпечення можливої конфіскації майна або цивільного позову.

Внесене прокурором клопотання подане в строки та відповідає вимогам ст. 171 КПК України, додані до клопотання матеріали доводять наявність підстав вважати, що вчинено кримінальне правопорушення. З матеріалів клопотання у їх сукупності вбачається, що є об`єктом кримінально-протиправних дій є саме свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу ВАЗ 2101 д.н.з НОМЕР_1 (номер кузову НОМЕР_3 ) серії НОМЕР_2 , на яке просить накласти арешт прокурор, він міг зберегти на собі сліди злочину та відповідає критеріям зазначеним у п. 3 ч. 2 ст. 167 КПК України.

Таким чином, відповідно до положень ч. 2 ст. 170 КПК України, є підстави накласти арешт на свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу ВАЗ 2101 д.н.з НОМЕР_1 (номер кузову НОМЕР_3 ) серії НОМЕР_2 , шляхом заборони відчужування, розпорядження та користування даним майном до скасування арешту майна.

Разом з тим, відповідно до ч. 4 ст. 170 КПК України, заборона на використання майна, а також заборона розпоряджатися таким майном можуть бути застосовані лише у випадках, коли їх незастосування може призвести до зникнення, втрати або пошкодження відповідного майна або настання інших наслідків, які можуть перешкодити кримінальному провадженню.

Вирішуючи питання про накладення арешту на транспортний засіб марки ВАЗ 2101 д.н.з НОМЕР_1 (номер кузову НОМЕР_3 ), який на праві власності належить ОСОБА_6 , фактичним володільцем є ОСОБА_4 , слідчий суддя звертає увагу на те, що додані до клопотання матеріали свідчать, що на цьому етапі кримінального провадження потреби досудового розслідування не виправдовують таке втручання у права та інтереси власника майна в рамках розслідуваного кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 358 КК України, за фактом використання завідомо підробленого документа, клопотання прокурора не містить доказів того, що сектором дізнання здійснюється досудове розслідування за фактом знищення, підробки або заміни номерів вузлів та агрегатів транспортного засобу марки ВАЗ 2101 д.н.з НОМЕР_1 (номер кузову НОМЕР_3 ), а тому слідчий суддя на даній стадії не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд при розгляді кримінального провадження по суті, тобто не вправі оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для встановлення вини чи її відсутності у фізичної або юридичної особи за вчинення злочину, а лише зобов`язаний на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів визначити, що причетність тієї чи іншої особи до вчинення кримінального правопорушення є вірогідною та достатньою для застосування щодо неї заходів забезпечення кримінального провадження, одним із яких і є накладення арешту на майно.

За таких обставин, зважаючи на те, що потреби досудового розслідування не виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи особи, про який ідеться в клопотанні прокурора, прокурором не доведено щодо можливості використання транспортного засобу марки ВАЗ 2101 д.н.з НОМЕР_1 (номер кузову НОМЕР_3 ), який на праві власності належить ОСОБА_6 , фактичним володільцем є ОСОБА_4 , як доказу у кримінальному провадженні за ч. 4 ст. 358 КК України, оскільки на даний час перевіряється факт використання завідомо підробленого документа, а саме свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_2 , слідчий суддя керується вимогами п. 2 ч. 3 ст. 132 КПК України та вважає, що в цій частині у задоволенні клопотання прокурора про накладення арешту необхідно відмовити.

Враховуючи викладене, слідчий суддя приходить до висновку про наявність правових підстав до арешту майна шляхом позбавленням права відчуження, розпоряджання, використання та проведення будь-яких дій, у тому числі ремонтних робіт. При цьому враховує можливість використання його як доказу у даному кримінальному провадженні, наслідки арешту майна, розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження.

На підставі викладеного, керуючись ст. 131, 132, 167, 170-175,309, 369-372, 532 КПК України, слідчий суддя, -

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання прокурора Кременчуцької окружної прокуратури ОСОБА_3 про арешт майна, внесене у кримінальному провадженні № 0000150 від 15.02.2023 року, задовольнити частково.

Накласти арешт на свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_2 з позбавленням права відчуження, розпорядження та використання до скасування арешту майна у встановленому нормами КПК України порядку з метою збереження речових доказів.

Всі вищеперераховані речі залишити на зберігання в кімнаті збереження речових Кременчуцького РУП ГУ НП в Полтавській області за адресою: м. Кременчук, вул. 29 вересня, буд. 6.

В іншій частині відмовити.

Роз`яснити прокурору, що відповідно до ч. 3 ст. 173 КПК України відмова у задоволенні або часткове задоволення клопотання про арешт майна тягне за собою негайне повернення особі відповідно всього або частини тимчасово вилученого майна.

Відповідно до вимог ч. 3 ст. 173 КПК України повернути власнику ОСОБА_6 або фактичному володільцю ОСОБА_4 транспортний засіб марки ВАЗ 2101 д.н.з НОМЕР_1 (номер кузову НОМЕР_3 ).

Копію ухвали направити прокурору та заінтересованим особам.

Негайне виконання даної ухвали покласти на прокурора та сектор дізнання Кременчуцького РУП ГУ НП в Полтавській області.

Ухвалу може бути оскаржено в апеляційному порядку безпосередньо до Полтавського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги в 5-денний строк з дня проголошення ухвали; у разі якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом 5 днів з дня отримання копії цієї ухвали.

Слідчий суддя ОСОБА_1