Березівський районний суд Одеської області
17.11.2022
Справа № 494/1330/22
Провадження № 1-кп/494/226/22
УХВАЛА
про відмову у затвердженні угоди

17 листопада 2022 р. м. Березівка
Березівський районний суд Одеської області у складі:
Головуючого - судді ОСОБА_1 ,
за участю секретаря судових засідань ОСОБА_2 ,
у присутності:
прокурора Херсонської спеціалізованої прокуратури у військовій та оборонній сфері Південного регіону ОСОБА_3 ,
обвинуваченого ОСОБА_4 ,
захисника - адвоката ОСОБА_5 ,
розглянувши у підготовчому судовому засіданні в залі суду обвинувальний акт з додатками у кримінальному провадженні №0000125 від 09 серпня 2022 р. за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.5 ст.407 КК України, стосовно:
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Цюрупинськ Херсонської області, українця, громадянина України, який має економічну вищу освіту, одруженого, на утриманні має 2-х неповнолітніх дітей, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , фактично мешкає по АДРЕСА_2 , раніше не судимого, військовослужбовця контрактної служби, офіцера групи телекомунікаційних систем відділення зв`язку та інформаційних систем НОМЕР_1 прикордонного загону Південного регіонального управління ДГІС України, майстер сержанта, з угодою про визнання винуватості, -

в с т а н о в и в:
До суду з Херсонської спеціалізованої прокуратури у військовій та оборонній сфері південного регіону надійшов вказаний обвинувальний акт з додатками у кримінальному провадженні, внесеному до ЄРДР за №0000125 від 09 серпня 2022 р. за ознаками кримінального правопорушення передбаченого ч.5 ст.407 КК України, відносно ОСОБА_4 , та угода про визнання винуватості, укладена 09 листопада 2022 р. між процесуальним прокурором та підозрюваним.
Відповідно до обвинувального акту досудовим розслідуванням встановлено, що наказом начальника НОМЕР_2 прикордонного загону Державної прикордонної служби України №343-ОС' від 07 липня 2021 року, майстра-сержанта ОСОБА_4 , призначено на посаду офіцера групи телекомунікаційних систем відділення зв`язку та інформаційних систем цієї ж частини.
Відповідно до ст.ст.19, 68 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією і а законами України. Кожен зобов`язаний неухильно додержуватися Конституції України та законів України, не посягати на права і свободи, честь і гідність інших людей.
Відповідно до ст.65 Конституції України, ст.17 Закону України «Про оборону України», ст. 1 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» захист Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України < конституційним обов`язком громадян України, які проходять військову службу відповідно до законодавства.
Відповідно до ст.4 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України (далі - Статуту), повсякденне життя і службова діяльність військовослужбовців регулюються Конституцією України, законами України, цим Статутом та іншими нормативно-правовими актами.
З 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року, з часу видання Президентом України Указу №64/2022 від 24 лютого 2022 р. «Про введення воєнного стану в Україні» та затвердження його Законом України Х"2102-ІХ Про затвердження Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» та до теперішнього часу, відповідно до Конституції України, Закону України «Про правовий режим воєнного стану» почав діяти воєнний стан в України.
Будучи військовослужбовцем контрактної служби, майстер-сержант ОСОБА_4 , відповідно до вимог ст.ст.2, II, 16, 49, 127, 128 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України (надалі Статуту), ст. ст. 1-4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, зобов`язаний свято і непорушно додержуватися Конституції України та законів України, Військової присяги, віддано служити Українському народові, сумлінно і чесно виконувати військовий обов`язок, суворо дотримуватися Статутів Збройних Сил України, бути дисциплінованим, беззастережно виконувати накази командирів, виконувати службові обов`язки, що визначають обсяг виконання завдань, доручених йому за посадою, бути зразком високої культури, скромності й витримки, берегти військову честь, захищати свою й поважати гідність інших людей, поводитися з гідністю й честю, не допускати самому і стримувати інших від негідних вчинків та виконувати завдання, пов`язані із захистом Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України.
Разом з цим, майстер-сержант ОСОБА_4 , достовірно знаючи свої обов`язки, передбачені зазначеним вище законодавством, яке регламентує порядок виконання військового обов`язку і проходження військової служби, маючи можливість належно їх виконувати, свідомо допустив їх порушення, вчинивши військовий злочин за наступних обставин.
Так, проходячи військову службу та будучи забезпечений речовим, грошовим, продовольчим та іншими видами забезпечення, 17 березня 2022 року майстер-сержант ОСОБА_4 вирішив не з`являтися на службу без поважних причин та в подальшому тимчасово ухилитись від військової служби, мотивувавши свої дії особистими обставинами, не пов`язаними з проходженням військової служби.
Реалізуючи свій умисел, майстер-сержант ОСОБА_4 , після закінчення терміну перебування на лікарняному, знаходячись у м. Олешки, Херсонської області, 17 березня 2022 року, в умовах воєнного стану, в порушення статутних вимог, достовірно знаючи, що зобов`язаний прибути до тимчасового місця дислокації НОМЕР_2 прикордонного загону Державної прикордонної служби України, за адресою м. Березівка, Одеської області, не з`явився вчасно на службу без поважних причин, а залишився перебувати за місцем свого мешкання за адресою: АДРЕСА_1 , де в подальшому безпідставно перебуваючи у м. Олешки, Херсонської області, обов`язки військової служби не виконував.
Таким чином, в період часу з 17 березня 2022 року по 20 серпня 2022 року , майстер-сержант ОСОБА_4 , до військової частини безпідставно не прибував, без поважних причин обов`язки військової служби не виконував, проводив час на власний розсуд, не пов`язуючи його з виконанням обов`язків військової служби та не вжив жодних заходів для з`явлення у військову частину, за наявності реальної можливості для цього. При цьому, майстер-сержант ОСОБА_4 документів підтверджуючих поважність та законність відсутності на військовій службі, до військової частини не надав.
20 серпня 2022 року, майстер-сержант ОСОБА_4 з`явився до тимчасового місця дислокації підрозділу НОМЕР_1 прикордонного загону Державної прикордонної служби України у АДРЕСА_3 та приступив до виконання своїх службових обов`язків.
Дії ОСОБА_4 кваліфіковано за ч.5 ст.407 КК України - нез`явлення вчасно на службу без поважних причин військовослужбовцем (крім строкової служби), вчинене в умовах воєнного стану.
09 листопада 2022 р. між процесуальним прокурором, обвинуваченим, та захисником укладено угоду про визнання винуватості.
Згідно вказаної угоди, ОСОБА_4 беззастережно, добровільно, без примусу, та будь-якого тиску у повному обсязі визнає свою винуватість у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення, передбаченого ч.5ст.407 КК України - нез`явлення вчасно на службу без поважних причин військовослужбовцем (крім строкової служби), вчинене в умовах воєнного стану.
Враховуючи ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, яке відповідно до ч.5 ст.12 КК України є тяжким злочином, особу ОСОБА_6 , який має позитивну службову характеристику відсутність заподіяних кримінальним правопорушенням збитків, бажання й надалі проходити військову службу, захищати незалежність і територіальну цілісність України, наявність передбачених ст.66 КК України обставин, що пом`якшують покарання, а саме: щире каяття та активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення, тобто декілька обставин, що істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого злочину та за відсутності обставин, що обтяжують покарання, враховуючи беззаперечне визнання ОСОБА_4 винуватості, погоджуючись, що виправлення ОСОБА_4 можливе без його ізоляції від суспільства, сторони кримінального провадження дійшли згоди щодо можливості застосування ст.ст.53, 69 КК України та перейти до іншого, більш м`якого виду основного покарання не зазначеного в санкції статті ч.5 ст.407 КК України. а саме призначення ОСОБА_4 покарання у виді штрафу в розмірі 6 000 (шість тисяч) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, а саме 102 000 (сто дві тисячі) гривень.
В свою чергу, враховуючи викладене, ОСОБА_4 , керуючись положенням ст.26 КВК України, зобов`язується сплатити штраф у місячний строк після набрання вироком суду законної сили і повідомити про це суд та Херсонську спеціалізовану прокуратуру у військовій та оборонній сфері Південного регіону шляхом надання документа, підтверджуючого сплату штрафу.
У підготовчому судовому засіданні прокурор, обвинувачений і адвокат просили суд затвердити зазначену угоду про визнання винуватості.
Розглядаючи питання про затвердження угоди про визнання винуватості суд виходив з того, що відповідно до вимог ч.7 ст.474 КПК України, угода не є обов`язковою для суду.
Перевіривши зміст угоди про визнання винуватості, вислухавши прокурора, адвоката та обвинуваченого суд дійшов висновку, що зазначений обвинувальний акт з угодою про визнання винуватості підлягає поверненню прокурору, виходячи з наступного.
Відповідно до ч.7 ст.474 КПК України, суддя відмовляє в затвердження угоди, якщо:
1) умови угоди суперечать вимогам цього Кодексу та/або закону, в тому числі допущена неправильна правова кваліфікація кримінального правопорушення, яке є більш тяжким ніж те, щодо якого передбачена можливість укладання угоди;
2) умови угоди не відповідають інтересам суспільства;
3) умови угоди порушують права, свободи чи інтереси сторін або інших осіб;
4) існують обґрунтовані підстави вважати, що укладання угоди не було добровільним або сторони не примирилися;
5) очевидна неможливість виконання обвинуваченим взятих на себе за угодою зобов`язань;
6) відсутні фактичні підстави для визнання винуватості.
Згідно ст.472 КПК України, в угоді про визнання винуватості зазначаються її сторони, формулювання підозри чи обвинувачення та його правова кваліфікація з зазначенням статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність, істотні для відповідного кримінального провадження обставини, беззастережне визнання підозрюваним чи обвинуваченим своєї винуватості у вчиненні кримінального правопорушення, обов`язки підозрюваного чи обвинуваченого щодо співпраці у викритті кримінального правопорушення, вчиненого іншою особою (якщо відповідні домовленості мали місце), узгоджене покарання та згода підозрюваного, обвинуваченого на його призначення або на призначення покарання та звільнення від його відбування з випробуванням, наслідки укладення та затвердження угоди, передбачені ст. 473 КПК України, наслідки невиконання угоди.
Як свідчить з вищенаведеної норми ст.472 КПК України, в угоді про визнання винуватості зазначаються істотні для відповідного кримінального провадження обставини.
Так, у описовій частині угоди зазначаються фактичні обставини вчиненого особою кримінального правопорушення, із зазначенням часу, місця його вчинення, а також інших обставин, що підлягають доказуванню, згідно до положень ст.91 КПК України.
Однак, фактичні обставини вчиненого ОСОБА_4 кримінального правопорушення під час досудового розслідування не встановлені, що є підставою для відмови у її задоволенні.
Так, органом досудового розслідування не вказане точне місце дислокації НОМЕР_2 прикордонного загону Державної прикордонної служби України, оскільки зазначення тільки назви міста, без зазначення вулиці та номеру будинку є прямим порушенням ст.ст.91,472 КПК України.
Також, як було вказано раніше підставою для відмови у задоволенні угоди є випадки коли умови угоди не відповідають інтересам суспільства.
В угоді про визнання винуватості не зазначений суспільний інтерес, що є також підставою для відмови у її задоволенні.
Відповідно до ч.7 ст.474 КПК України, суд відмовляє в затвердженні угоди, у тому числі якщо умови угоди суперечать вимогам цього Кодексу та закону і умови угоди не відповідають інтересам суспільства, у такому разі досудове розслідування або судове провадження продовжуються у загальному порядку.
Оскільки угоду про визнання винуватості між прокурором та ОСОБА_4 укладено під час досудового розслідування, обвинувальний акт у кримінальному провадженні підлягає поверненню прокурору для продовження досудового розслідування.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 314, 469, 472, 474 КПК України, суд

у х в а л и в:
У затвердженні угоди про визнання винуватості від 9 листопада 2022 р., укладеної між процесуальним прокурором, обвинуваченим та захисником у кримінальному провадженні №0000125 від 09 серпня 2022 р. за ознаками кримінального правопорушення передбаченого ч.5 ст.407 КК України - відмовити
Обвинувальний акт з додатками у кримінальному провадженні №0000125 від 09 серпня 2022 р. за ознаками кримінального правопорушення передбаченого ч.5 ст.407 КК України стосовно ОСОБА_4 повернути прокурору для продовження досудового розслідування в порядку, передбаченому ст.468-475 КПК України .
Ухвала оскарженню не підлягає, повторне звернення з угодою у цьому кримінальному провадженні не допускається.

Суддя : _______________________________________-