Справа №345/4023/19
Провадження № 1-кп/345/51/2023
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

17.03.2023 м. Калуш

Калуський міськрайонний суд Івано-Франківської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

його захисника адвоката ОСОБА_5 ,

обвинуваченого ОСОБА_6 ,

його захисника адвоката ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Калуш матеріали кримінального провадження про обвинувачення:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, українця, РНОКПП НОМЕР_1 , уродженця м. Житомир Житомирської області, зареєстрованого та жителя АДРЕСА_1 , не одруженого, не працюючого, раніше неодноразово судимого, востаннє 01.12.2022 Калуським міськрайонним судом Івано-Франківської області за ч. 4 ст. 185, ч. 4 ст. 186 КК України до покарання у виді позбавлення волі строком на 2 роки,

у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 121, ч. 4 ст. 185 КК

України;

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , громадянина України, РНОКПП невідомий, паспорт № НОМЕР_2 , виданий 05.04.2022 органом 2618, уродженця смт. Верхньоколвінськ, Республіка Комі, російська федерація, зареєстрованого та жителя АДРЕСА_2 , не одруженого, не працюючого, раніше неодноразово судимого, востаннє - 18.08.2021 Рожнятівським районним судом Івано-Франківської області за ч. 3 ст. 185 КК України до покарання у виді 5 років 10 місяців позбавлення волі, у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_4 та ОСОБА_6 вчинили повторно, за попередньою змовою групою осіб, в умовах воєнного стану, таємне викрадення чужого майна (крадіжку), поєднане з проникненням в інше приміщення.

Злочин вчинено за наступних обставин:

Указом Президента України від 24.02.2022 № 64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні» введено в Україні воєнний стан із 05 год. 30 хв. 24.02.2022 строком на 30 діб. Цей Указ затверджено Законом України «Про затвердження Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» від 24.02.2022 № 2102-ІХ. Указом Президента України від 14.03.2022 року № 133/2022 «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні», затвердженого Законом України «Про затвердження Указу Президента України «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні» від 15.03.2022 № 2119-IX, продовжено строк дії воєнного стану в Україні з 05 год. 30 хв. 26 березня 2022 року строком на 30 діб. Указом Президента України від 18.04.2022 року № 259/2022 «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні», затвердженого Законом України «Про затвердження Указу Президента України «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні» від 21.04.2022 № 2212-IX, продовжено строк дії воєнного стану в Україні з 05 год. 30 хв. 25 квітня 2022 року строком на 30 діб. Указом Президента України від 17.05.2022 року № 341/2022 «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні», затвердженого Законом України «Про затвердження Указу Президента України «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні» від 23.05.2022 № 2263-IX, продовжено строк дії воєнного стану в Україні з 05 години 30 хвилин 25 травня 2022 року строком на 90 діб.

Так, ОСОБА_6 та ОСОБА_4 , будучи раніше судимими за вчинення корисливих злочинів, маючи не зняту та не погашену у встановленому законом порядку судимість, належних висновків для себе не зробили, на шлях виправлення не стали та повторно вчинили новий корисливий злочин.

26.07.2022 близько 10:50 год. ОСОБА_6 разом з ОСОБА_4 підійшли до будинку АДРЕСА_3 , де побачили не замкнені двері підвального приміщення в під`їзді № 6 цього будинку. В той час у ОСОБА_6 та ОСОБА_4 виник спільний умисел на таємне викрадення чужого майна, що знаходилося у вказаному підвальному приміщенні.

З метою реалізації спільного злочинного умислу, спрямованого на таємне викрадення чужого майна, ОСОБА_6 , виконуючи свою роль, став очікувати біля під`їзду № 6, що в АДРЕСА_3 . В той час ОСОБА_4 шляхом вільного доступу через незамкнені двері зайшов у підвальне приміщення вказаного під`їзду, звідки таємно викрав точильний верстат марки «Dnipro-M» моделі «DG-20LX», вартістю 2 608 грн., який належить ОСББ «Січове 15».

Із викраденим майном ОСОБА_4 вийшов з підвального приміщення до під`їзду, де його очікував ОСОБА_6 , та, для доведення спільного злочинного умислу до кінці, передав викрадений точильний верстат останньому, після чого вони разом покинули місце вчинення злочину та розпорядилися викраденим на власний розсуд, чим спричинили ОСББ «Січове 15» матеріальну шкоду на суму 2 608 грн.

Також, ОСОБА_4 умисно заподіяв тяжкі тілесні ушкодження, що спричинило смерть потерпілого.

Злочин вчинено за наступних обставин:

09.06.2019 близько 08:00 год. ОСОБА_4 перебував із ОСОБА_8 , ОСОБА_9 та ОСОБА_10 позаду магазину «Квартал», що по вул. Хіміків,10 в м. Калуш, де спільно розпивали спиртні напої. Згодом почувши крик ОСОБА_9 про допомогу він підбіг до ОСОБА_9 та ОСОБА_10 , який лежав на ОСОБА_11 в якої були спущені штани до колін та намагався зґвалтувати останню. Він стягнув ОСОБА_10 з ОСОБА_9 і в той час ОСОБА_10 намагався нанести йому удари, однак він ухилився та наніс ОСОБА_10 один удар кулаком правої руки в ділянку голови, від якого останній впав на землю та наніс ще декілька ударів ногами в ділянку голови та грудей лежачому ОСОБА_10 , в результаті чого спричинив потерпілому ОСОБА_10 тілесні ушкодження у вигляді закритої черепно-мозкової травми з крововиливами під м`яку мозкову оболонку та в речовину головного мозку, крововиливами в м`які тканини голови, синцями та саднами в ділянці голови, крововиливом в слизову оболонку нижньої губи, травматичний вивих 3-го зуба на верхній щелепі зліва, синець в ділянці грудної клітки, садно в ділянці правої ноги, садно в ділянці лівої ноги, які згідно висновку експерта № 89 від 05.09.2019 відносяться до тяжких тілесних ушкоджень, що є небезпечними для життя у момент спричинення. Цього ж дня працівниками КО «Калуська станція швидкої та невідкладної медичної допомоги» о 10:25 год. ОСОБА_10 доставлено у реанімаційне відділення Калуської ЦРЛ, де о 10:55 год. останній помер.

Суд розглядає дане кримінальне провадження у відповідності до вимог ст.337 КПК України, відповідно до якої, судовий розгляд проводиться лише стосовно особи, якій висунуте обвинувачення, і лише в межах висунутого обвинувачення відповідно до обвинувального акта.

Прокурор ОСОБА_3 у судовому засіданні просив суд визнати винним ОСОБА_4 за ч. 2 за ст. 121 КК України та призначити йому покарання у вигляді 9 років позбавлення волі, за ч. 4 ст. 185 КК України 5 років позбавлення волі. Згідно ч.1 ст. 70 КК України призначити остаточне покарання у виді 9 років позбавлення волі. Згідно ч.1 ст. 71 КК України призначити остаточне покарання у виді 9 років 2 місяців позбавлення волі.

Також, прокурор просить суд визнати винним ОСОБА_6 за ч. 4 ст. 185 КК України та призначити йому покарання у вигляді 6 років позбавлення волі.

У судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_6 свою вину в інкримінованому йому кримінальному правопорушенні не визнав. Зі слів обвинуваченого, він бачив як ОСОБА_4 у їхнього знайомого ОСОБА_12 розкручував мотор, а ночувавши ввечері в ОСОБА_4 , дізнався від останнього, що той викрав верстат. Наступного дня ОСОБА_6 , взявши даний верстат у сумку, мав намір віднести його до будинку потерпілого, однак по дорозі був зупинений працівниками поліції.

Також, ОСОБА_6 зазначив, що потерпілий у обвинувальному акті визначений всупереч норм КПК України. Просив суд виправдати його, так як до вчинення крадіжки він не причетний.

Захисник обвинуваченого адвокат ОСОБА_7 у судовому засіданні вказав, що вина його підзахисного у вчиненні злочину, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України, не доведена належними та допустимими доказами, а тому відносно ОСОБА_6 слід винести виправдувальний вирок.

Обвинувачений ОСОБА_4 свою вину у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України визнав в повному обсязі. Пояснив суду, що 26.07.2022 приблизно об 11 год. він зустрів ОСОБА_6 , якого знав «з вигляду». Разом вони підійшли до будинку АДРЕСА_3 , двері в один з під`їздів якого були відкриті. Зайшовши в підвал даного під`їзду, ОСОБА_4 побачив точильний верстат, прикритий рушником. Він забрав даний верстат та разом із ОСОБА_6 пішов до їхнього спільного знайомого ОСОБА_13 . Там ОСОБА_4 викрутив із верстата 4 шурупи, а Вітя дав йому сумку, в яку той поставив мотор і дав ОСОБА_6 , сказавши нести. Разом із цією сумкою ОСОБА_6 та ОСОБА_4 пішли до останнього додому. Наступного дня ОСОБА_6 , забравши сумку із верстатом, кудись пішов, а пізніше разом з ним приїхали працівники поліції.

Щодо вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 121 КК України, ОСОБА_4 пояснив суду, що він 09.06.2019 зранку спільно із ОСОБА_9 , ОСОБА_10 та ОСОБА_8 розпивав алкогольні напої біля магазину «Квартал». ОСОБА_10 та ОСОБА_9 відійшли в сторону. Почувши крик, він побіг в той бік і побачив як на ОСОБА_9 лежить ОСОБА_10 . В цей час у дівчини були спущені штани і вона кричала про допомогу. ОСОБА_4 «стягнув» за комір ОСОБА_10 з ОСОБА_9 , вдарив його в ділянку голови, той впав на землю. ОСОБА_10 намагався нанести ОСОБА_4 також удари, однак останній ухилявся і наніс йому ще кілька ударів в ділянку голови зверху і збоку. Злякавшись від вчиненого, обвинувачений втік додому, в цей час ОСОБА_10 був ще живий. В подальшому, дізнавшись, що той помер, ОСОБА_4 добровільно звернувся в поліцію та розказав про вчинене.

Обвинувачений стверджує, що жодного наміру вбивати ОСОБА_10 він не мав, просто намагався захистити ОСОБА_9 . Сам потерпілий фізично сильніший за нього, перебував в стані алкогольного сп`яніння.

ОСОБА_4 щиро розкаявся у вчиненому, шкодує за вчинене, попросив вибачення у родичів ОСОБА_10 .

Захисник обвинуваченого адвокат ОСОБА_5 у судовому засіданні просив суд врахувати, що його підзахисний визнав свою вину у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України, а тому є підстави для застосування щодо нього ст. 69 КК України та призначення покарання нижче санкції інкримінованого йому злочину.

Також адвокат просить суд перекваліфікувати дії ОСОБА_4 з ч. 2 ст. 121 КК України на ст. 124 КК України, так як він запобігав протиправним діям ОСОБА_10 відносно ОСОБА_9 . Покарання в даному випадку визначити відповідно санкції статті 124 КК України.

Представник потерпілого Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Січове 15» - ОСОБА_14 пояснив суду, що 26.07.2022 крадіжку точильного верстата виявив пізніше ввечері. Бачив раніше обвинувачених біля будинку. Щодня переглядав камери відео нагляду. Надав органу досудового розслідування відеозапис з камер відео спостереження, під час огляду якого було встановлено хто вчинив дану крадіжку.

Щодо визначення міри покарання обвинуваченим, представник потерпілого поклався на розсуд суду.

Потерпілий ОСОБА_15 , який являється батьком ОСОБА_10 у судовому засіданні вказав, що він не був очевидцем подій, однак може вказати, що його пасинок вів посередній образ життя, до нього часто приходили особи без певного роду занять. В подальшому потерпілий подав суду заяву, в якій зазначив, що заявлений ним цивільний позов до ОСОБА_4 про відшкодування моральної шкоди підтримує у повному обсязі, просить його задоволити. Просить суд суворо покарати обвинуваченого, а наступні судові засідання проводити без його участі.

Щодо вчинення ОСОБА_4 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 121 КК України, суд зазначає наступне.

В судовому засіданні були досліджені такі докази:

- протокол огляду місця події від 09.06.2019 року з фото-таблицею до нього, який проведений за адресою: м.Калуш по вул.Хіміків біля будинку №10, в ході якого було виявлено зразки речовини бурого кольору з поверхні землі на місці злочину (упаковані у паперовий конверт), шапку сірого кольору з плямами бурого кольору, яку поміщено в паперовий пакет (а.с. 138-144, том №1);

- протокол пред`явлення особи для впізнання від 09.06.2019 року з фото-таблицею до нього, в ході якого встановлено, що ОСОБА_8 впізнав особу ОСОБА_4 на фотознімку № 2, як таку, що наносила тілесні ушкодження невідомому чоловіку біля магазину «Квартал» та яку він знає по кличці «Старий» (а.с. 153-155, том №1);

- протокол пред`явлення особи для впізнання від 09.06.2019 року з фото-таблицею до нього, в ході якого встановлено, що ОСОБА_9 впізнала особу ОСОБА_4 на фотознімку №3, як таку, що наносила тілесні ушкодження ОСОБА_16 (а.с. 147-149, том №1);

- протокол огляду місця події від 10.06.2019 року з фото-таблицею до нього, об`єктом якого є труп ОСОБА_10 , в ході якого було встановлено причину смерті - набряк та набухання головного мозку, крововиливи під м`яку мозкову оболонку головного мозку, закрита черепно-мозкова травма мозку, закрита черепно-мозкова травма (а.с. 160-165, том №1);

- висновок експерта № 89 від 05.09.2019 за результатами проведення судово-медичної експертизи трупа ОСОБА_10 , на підставі якого встановлено, що смерть ОСОБА_10 наступила ІНФОРМАЦІЯ_3 о 10.55 год., причинами смерті є набряк та набухання головного мозку, крововиливи під м`яку мозкову оболонку головного мозку, закрита черепно-мозкова травма мозку, закрита черепно-мозкова травма при наявності тяжких тілесних ушкоджень, що є небезпечні для життя момент спричинення, які завдані йому в горизонтальному положенні, слідів боротьби не має, в момент завдання тілесних ушкоджень перебував у стані алкогольного сп`яніння середньої степені. Враховуючи кількість тілесних ушкоджень, слід вважати, що ОСОБА_10 було нанесено не менше 7-8 ударів в ділянку голови, в ділянку грудної клітки один удар, в ділянку лівої ноги один удар (а.с. 167-176, том №1);

- висновок експерта №773 від 14.06.2019 за результатами проведення судово-токсикологічної експертизи крові та сечі трупа ОСОБА_10 , за результатами якого виявлено вміст етилового спирту в концентрації: в крові 2,35 проміле, в сечі 1,99 проміле (а.с. 190-191, том№1);

- висновок експерта №133 від 29.08.2019 за результатами проведення експертизи одягу ОСОБА_10 , згідно з яким на передній поверхні куртки, її рукавах у нижній частині, передній поверхні кофти виявлено сліди речовини, схожої на кров, які утворилися внаслідок попадання крапель (бризок) на поверхню одягу. Поздовжньо розташована пляма крові (потік) на капюшоні зліва з переходом на внутрішню поверхню трикотажної вставки куртки утворилася внаслідок стікання крові, коли потерпілий перебував у вертикальному положенні.

На передній і задній поверхні куртки, її рукавах, спинці кофти, задній поверхні лівого рукава у верхній частині, передній і задній поверхні шортів виявлено сліди ковзання, у вигляді потертості тканини, які утворилися внаслідок ковзання по травмуючій поверхні, якою могла бути поверхня тупого предмету, що містить напівпрозорі частинки піску та глини, або ковзанні останньої по поверхні одягу (а.с. 196-198, том №1);

- висновок судово-психіатричного експерта №185/2019 від 28.08.2019, на підставі якого встановлено, що підекспертний ОСОБА_4 психічними розладами не страждає і не страждав на період часу, що відноситься до інкримінованих йому протиправних дій, виявляє ознаки РПП внаслідок вживання опіоїдів, стан повної ремісії, що згідно МКХ-10 F11.21.На період часу,що відноситься до інкримінованого йому злочину під експертний ОСОБА_4 перебував в стані і перебуває на даний час ,при якому здатний в повній мірі усвідомлювати свої дії та керувати ними. Застосування примусових заходів медичного характеру під експертний ОСОБА_4 не потребує (а.с. 207-211, том №1);

- протокол проведення слідчого експерименту зі свідком ОСОБА_9 від 09.06.2019 року з оптичним носієм інформації до нього, в ході якого встановлено, що після конфлікту ОСОБА_17 спричинив тілесні ушкодження ОСОБА_10 в область голови та грудної клітки (а.с. 151-152, том №1). Відеофайл із записом проведення слідчого експерименту оглянуто у судовому засіданні;

- протокол проведення слідчого експерименту зі свідком ОСОБА_8 від 09.06.2019 року з оптичним носієм інформації до нього, в ході якого встановлено, що обвинувачений спричинив тілесні ушкодження потерпілому ОСОБА_10 в область голови та грудної клітки після того, як потерпілий намагався зґвалтувати ОСОБА_9 . Свідок пояснив, що ударів було дуже багато і вони були жорстокими. ОСОБА_8 також показав як ОСОБА_4 відтягнув ОСОБА_10 близько 2-3 м., залишив його та пішов геть (а.с. 156-159, том №1). Відеофайл із записом проведення слідчого експерименту оглянуто у судовому засіданні;

- протокол проведення слідчого експерименту з підозрюваним ОСОБА_4 від 05.09.2019 року з оптичним носієм інформації до нього, в ході якого встановлено, що він 09.06.2019 року розпивав спиртні напої з ОСОБА_9 , ОСОБА_8 та ОСОБА_10 . Згодом ОСОБА_10 завів ОСОБА_9 за магазин і почав її гвалтувати. Вона кричала і кликала на допомогу, також ОСОБА_10 наніс їй декілька ударів кулаком та ліктем. ОСОБА_4 закликав ОСОБА_10 припинити свої дії, після чого той залишив її та направився в бік ОСОБА_4 , поводячись агресивно та замахнувся щоб нанести удар йому, однак він зреагував швидше та вдарив його у голову внаслідок чого той впав. В подальшому ОСОБА_4 продовжував наносити удари ОСОБА_10 в область голови та тулубу ногами. В цей час до нього підійшов незнайомий з вигляду чоловік та зробив зауваження, сказав припинити свої дії та, що інший чоловік, який знаходився неподалік викликав поліцію. ОСОБА_4 вказав, що він вирішив добровільно припинити наносити тілесні ушкодження, зауваження не було перешкодою для продовження його дій. Далі він втік (а.с. 212-215, том №1) Відеофайл із записом проведення слідчого експерименту оглянуто у судовому засіданні.

Допитані у судовому засіданні, у відповідності до вимог положень ст. 352 КПК України та попереджені про кримінальну відповідальність за відмову від давання показань та завідомо неправдиві показання, свідки дали наступні покази.

Свідок ОСОБА_18 , яка являється матір`ю ОСОБА_4 , у судовому засіданні надала характеристику своєму сину та розповіла що після того як він розповів їй про обставини вчинення кримінального правопорушення, вони разом поїхали в поліцію із зізнанням.

Свідок ОСОБА_9 пояснила суду, що в червні місяці 2019 року протягом дня вона разом з ОСОБА_4 , ОСОБА_8 та ОСОБА_10 розпивали спиртні напої. Наступного дня, також, після вживання алкоголю, перебуваючи біля магазину «Квартал», ОСОБА_10 почав чіплятись до ОСОБА_9 , відвів її за магазин та штовхнув на землю, свідок впала. ОСОБА_10 зняв з неї штани до колін, пхав руки до її інтимних місць, намагався увійти в неї. ОСОБА_9 весь час кричала, так як намагалась чинити опір неправомірним діям, на що і підбіг ОСОБА_4 та намагався «зняти» з неї ОСОБА_10 . Останній перший вдарив обвинуваченого, між ними почалась бійка. Скільки саме ударів наніс ОСОБА_4 . ОСОБА_10 свідок не пам`ятає, оскільки перебувала в стресовому стані. В подальшому обвинувачений втік, а ОСОБА_10 залишився лежати землі, він був живий дихав і рухався. Свідок також втекла.

ОСОБА_9 також зазначила, що і вона, і ОСОБА_10 перебували в стані алкогольного сп`яніння. З приводу згвалтування вона не зверталась до правоохоронних органів, однак, однозначно заявила, що сама б не змогла вирватись від ОСОБА_10 , і якби не допомога ОСОБА_4 , то той би її згвалтував. Про це вона говорила працівникам поліції під час допиту та під час проведення інших слідчих дій. Також ОСОБА_9 вказала, що ще довго була налякана і її боліло обличчя, так як ОСОБА_10 тиснув його руками.

Заявлені стороною обвинувачення свідки ОСОБА_19 та ОСОБА_8 неодноразово викликались до суду, до них застосовувався привід, однак у судове засідання вони так і не з`явились. Суд не повинен вживати активних дій для забезпечення явки свідка обвинувачення, оскільки це суперечитиме засаді об`єктивності та неупередженості суду всупереч ч.6 ст.22 КПК України.

Суд відтворив аудіозапис допиту свідка ОСОБА_19 , допитаного Калуським міськрайонним судом Івано-Франківської області 25.01.2021. Свідок пояснив суду, що перебував в крамниці «Продукти». В цей час почув крик жінки про допомогу. Коли він зайшов за магазин то побачив чоловіка, який лежав на землі, обличчя якого було в крові. Позаду нього сиділа дівчина. Згодом під`їхали працівники поліції.

Суд також відтворив аудіозапис допиту свідка ОСОБА_8 , допитаного Калуським міськрайонним судом Івано-Франківської області 19.02.2020. Свідок вказав суду, що розпивав спиртні напої разом з обвинуваченим, ОСОБА_10 та ОСОБА_9 . Остання була дівчиною обвинуваченого. В подальшому ОСОБА_10 перебував з ОСОБА_9 за гаражами, вони займались сексом, було чути крики ОСОБА_9 про допомогу. Коли туди побіг ОСОБА_4 , то ОСОБА_9 вибігла підіймаючи штани, і свідок бачив як ОСОБА_10 встав і направився до ОСОБА_4 , останній вдарив його і потерпілий впав. Обвинувачений продовжував наносити йому удари, ОСОБА_10 ударів у відповідь не наносив, так як не встигав.

Від допиту інших свідків, що вказані в реєстрі кримінального провадження, учасники процесу відмовились.

Відповідно до вимог ст. 95 КПК суд може обґрунтувати свої висновки лише на показаннях, які він безпосередньо сприймав під час судового засідання або отриманих у порядку, передбаченому ст. 225 цього Кодексу.

Для вирішення питання про кваліфікацію складу злочину, пов`язаного з умисним позбавленням життя особи чи на нанесення тяжких тілесних ушкоджень, суд у кожному конкретному випадку, враховуючи конкретні обставини справи, повинен здійснити порівняльний аналіз та оцінити наявність чи відсутність умислу на умисне позбавлення життя, встановити їх співвідношення між іншими суспільно-небезпечними діяннями, відповідність чи невідповідність дій обвинуваченого.

Так, стаття 124 КК України містить склад привілейованого умисного заподіяння тяжких тілесних ушкоджень, зокрема, умисного заподіяння тяжких тілесних ушкоджень у разі перевищення меж необхідної оборони.

Виходячи із законодавчого визначення необхідної оборони в ч. 1 ст. 36 КК, її сутність полягає у правомірному заподіянні шкоди особі, яка здійснює суспільно небезпечне посягання, особою, яка реалізує своє право на захист інтересів, що охороняються законом. Визначальним для поняття необхідної оборони є правомірність захисту і протиправність посягання.

Дії, спрямовані на зупинення суспільно небезпечного посягання, вважаються правомірними, якщо вони зумовлені потребою негайного відвернення чи припинення посягання.

До умов правомірності необхідної оборони відносяться умови, які характеризують суспільно небезпечне посягання: 1) наявність суспільно небезпечного посягання; 2) його дійсність (реальність), та умови правомірності необхідної оборони, що характеризують захисні дії: 1) можливість захищати лише цінності, безпосередньо названі в ч. 1 ст. 36 КК; 2) шкода має заподіюватись лише особі, яка вчиняє посягання, а не будь-якій іншій особі; 3) захист не має перевищувати меж необхідної оборони.

Наявність посягання передбачає, що посягання вже почалося (чи близьке до цього) і ще не закінчилося. Ця ознака наявності посягання визначає межі необхідної оборони в часі початковий і кінцевий моменти суспільно небезпечного посягання, у межах якого можлива правомірна оборона.

При цьому оборона не може вважатися правомірною, коли посягання закінчилося і небезпека вже не загрожує особі. Момент фактичного закінчення суспільно небезпечного посягання свідчить про те, що в застосуванні заходів захисту явно відпала потреба.

Таким чином, для притягнення особи до кримінальної відповідальності за ст. 124 КК має бути встановлено і доведено, що посягання почалося, триває і потребує негайного відвернення, обвинувачений застосовує заходи для припинення такого посягання на нього, проте зазначені заходи перевищують межі необхідної оборони, тобто він заподіює шкоду, яка є надмірною. У разі, коли визначальним у поведінці особи було не відвернення нападу та захист, а бажання спричинити шкоду потерпілому (розправитися), такі дії за своїми ознаками не становлять необхідної оборони, вони набувають протиправного характеру і мають розцінюватись на загальних підставах.

Відповідно до вимог ст. 95 КПК суд може обґрунтувати свої висновки лише на показаннях, які він безпосередньо сприймав під час судового засідання або отриманих у порядку, передбаченому ст. 225 цього Кодексу.

Зазначене узгоджується з рішенням, наведеним у постановах Касаційного кримінального суду Верховного Суду від 01 липня 2021 року (справа № 663/2520/16-к, провадження № 51-1449км21) та від 7 грудня 2021 року(справа № 154/215/19, провадження № 51-1498км21).

Усталена позиція, узагальнена в постанові Пленуму Верховного Суду України від 26 квітня 2002 року № 1 «Про судову практику у справах про необхідну оборону», полягає у тому, що стан необхідної оборони виникає не лише в момент вчинення суспільно небезпечного посягання, а й у разі створення реальної загрози заподіяння шкоди. При з`ясуванні наявності такої загрози необхідно враховувати поведінку нападника, зокрема спрямованість умислу, інтенсивність і характер його дій, що дають особі, яка захищається, підстави сприймати загрозу як реальну.

У матеріалах цього кримінального провадження відсутні висновки судово-медичних експертиз або інші достовірні докази, окрім показань самого обвинуваченого, які б вказували на перевищення меж необхідної оборони.

Так, як вбачається з показів обвинуваченого та свідків ОСОБА_9 , ОСОБА_8 потерпілий ОСОБА_10 усвідомлював суспільно небезпечний характер свого діяння спрямованого на статеві зносини із застосуванням фізичного насильства відносно ОСОБА_9 , адже остання кричала та пручалась.

Той факт, що ОСОБА_9 не зверталась до правоохоронних органів з приводу намагання її згвалтування не може свідчити про його реальну відсутність. Крім того, категорія злочинів проти статевої безпеки, зокрема, ч. 1 ст. 152, ч. 1 ст. 153 КК України, відноситься до злочинів приватного обвинувачення. У ОСОБА_9 було право звернутись із заявою до правоохоронних органів, а не обов`язок. В даному випадку вона поступила на власний розсуд. Проте, суд вважає, що свідок під час здійснення із нею слідчих дій намагалась приховати даний факт, так як під час слідчого експерименту стверджувала, що між ОСОБА_20 та ОСОБА_21 виник конфлікт, що переріс у бійку. Про свою участь у даному конфлікті не зазначила. При цьому, ОСОБА_9 напередодні із ОСОБА_4 та ОСОБА_10 розпивала спиртні напої, тобто провела із ними близько доби, а тому не могла не знати їхні імена.

Суд приходить до висновку, що ОСОБА_4 справді перешкодив вчиненню неправомірних дій зі сторони ОСОБА_10 по відношенню до ОСОБА_9 .

Однак, згідно показів свідка ОСОБА_8 під час проведення слідчого експерименту, ОСОБА_4 завдавав ОСОБА_10 дуже багато ударів, майже всі вони були по голові і були дуже жорстокими. Після нанесення тілесних ушкоджень ОСОБА_10 , ОСОБА_4 протягнув його на 2-3 м. Вказане також підтверджується висновками експертизи №133, в якій зазначено про сліди ковзання на одязі потерпілого.

Також, у судовому засіданні ОСОБА_8 пояснив, що від ударів ОСОБА_4 , ОСОБА_10 впав та не піднімався, а обвинувачений продовжував наносити йому тілесні ушкодження. При цьому, ОСОБА_10 не захищався, ударів у відповідь не завдавав, так як не міг.

Із висновку експерта №89 вбачається, що у ОСОБА_10 відсутні тілесні ушкодження, які б вказували на можливу боротьбу чи самооборону. При цьому, характер тілесних ушкоджень свідчить про те, що маловірогідно, що ОСОБА_10 після їх отримання міг виконувати самостійні рухи, наприклад, рухатися, пересуватися, кричати та інше.

Суд вважає, що право на необхідну оборону виникло у ОСОБА_4 з моменту того, як він побачив ОСОБА_10 на ОСОБА_9 та почув крики останньої про допомогу, та тривало до падіння ОСОБА_10 від удару обвинуваченого та припинення будь-яких активних дій з його боку стосовно ОСОБА_9 чи самого обвинуваченого, тобто до моменту фактичного закінчення суспільно небезпечного посягання, що свідчить про відсутність необхідності у його негайному відверненні або припиненні.

У зв`язку із наведеним суд приходить до висновку, ОСОБА_4 заподіяв ОСОБА_10 тяжкі тілесні ушкодження, які спричинили його смерть, у той час, коли в застосуванні заходів захисту явно відпала потреба.

Обвинувачений стверджує, що в нього не було умислу спричиняти потерпілому такі тілесні ушкодження, які б призвели до смерті останнього.

Встановлюючи суб`єктивні ознаки складу злочину умисного тяжкого тілесного ушкодження, яке спричинило смерть потерпілого (ч. 2 ст. 121 КК України), необхідно виходити з того, що ознаками суб`єктивної сторони складу злочину, передбаченого ч. 2 ст. 121 КК України, є умисел на заподіяння тяжкого тілесного ушкодження в прямій, і непрямій формі.

Питання про спрямованість умислу необхідно вирішувати з огляду на сукупність всіх обставин вчиненого діяння, зокрема враховувати спосіб, знаряддя злочину, кількість, характер і локалізацію поранень та інших тілесних ушкоджень, причини припинення злочинних дій, поведінку винного до, під час і після злочину, його взаємини з потерпілим, що передували події. Визначальним при цьому є і суб`єктивне ставлення винного до наслідків своїх дій.

Про наявність у обвинуваченого умислу саме на заподіяння потерпілому тяжких тілесних ушкоджень свідчить спосіб злочину, характер і локалізація тілесних ушкоджень спричинених ОСОБА_10 , поведінка винного і потерпілого, що передувала події.

Свідок ОСОБА_8 у судовому засіданні пояснив, що ОСОБА_9 була дівчиною ОСОБА_4 .

Згідно висновку експерта №89, ОСОБА_10 було нанесено не менше 7-8 ударів в ділянку голови, в ділянку грудної клітки 1 удар, в ділянку правої ноги 1 удар, в ділянку лівої ноги 1 удар.

Тобто, як мінімум, 10 ударів, при цьому щонайменше 7 з них в ділянку голови. Як уже зазначалось вище, зі слів ОСОБА_8 , удари були жорстокими.

ОСОБА_10 помер на протязі не більше 3 годин після нанесення йому тілесних ушкоджень.

Суд вважає, що обвинувачений усвідомлював суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачав їх суспільно небезпечні наслідки у вигляді тяжких тілесних ушкоджень і хоча не бажав, але свідомо припускав їх настання.

Суд також звертає увагу на поведінку обвинуваченого після вчиненого ОСОБА_4 не намагався допомогти ОСОБА_10 , не викликав швидку допомогу, а навпаки - відтягнув його тіло на декілька метрів та втік з місця події, після того як йому повідомили про виклик працівників поліції.

Окрім того, ОСОБА_4 не звернувся одразу після вчиненого до правоохоронних органів.

Так, кримінальне правопорушення вчинено 09.06.2019. Як вбачається із ухвали слідчого судді від 13.06.2019 (а.с. 240-243, том №1), 11.06.2019 мамі ОСОБА_4 повідомлено про те, що її син підозрюється у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 122 КК України, а 12.06.2019 його оголошено в розшук, і цього ж дня він з`являється до поліції. Тобто, через три дні після вчиненого.

Також, суд бере до уваги і висновок судово-психіатричного експерта №185/2019, згідно з яким ОСОБА_4 на момент вчинення кримінального правопорушення і станом на час проведення експертизи, перебував у стані, при якому здатний в повній мірі усвідомлювати свої дії та керувати ними.

Що стосується смерті потерпілого, то в її настанні присутня необережна форма вини обвинуваченого, бо хоча він і не бажав цього настання і навіть свідомо не допускав його, але повинен був і міг передбачити, що внаслідок його злочинних дій може настати і такий наслідок, як смерть потерпілого.

Враховуючи вищевикладене, суд розцінює показання ОСОБА_4 про перевищення необхідної оборони як намагання пом`якшити свою відповідальність за вчинене, а тому відсутні підстави для кваліфікації дій обвинуваченого за іншими статтями КК України, зокрема, й за ст. 124 КК України.

Щодо вчинення ОСОБА_4 та ОСОБА_6 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України, суд вважає, що не зважаючи на те, що обвинувачений ОСОБА_6 свою вину у вчиненні кримінального правопорушення не визнав, а обвинувачений ОСОБА_4 свою вину у даному злочині, навпаки - визнав, їхня вина повністю доведена належними та допустимими доказами, дослідженими у судовому засіданні:

-протоколом прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення від 26.07.2022, згідно з якою гр. ОСОБА_14 повідомив Калуський РВП ГУНП в Івано-Франківській області про те, що 26.07.2022 близько 11.00 год. Невідомі особи шляхом вільного доступу з підвального приміщення, що в м. Калуш на вул. С. Стрільців, 15 під`їзд 6, вчинили крадіжку точильного верстату марки «Дніпро-М» DG-20LX вартістю 2 468 грн., чим завдали матеріальної шкоди ОСББ «Січове 15» (а.с. 54, том №3);

-протоколом огляду місця події з додатками фототаблицями, від 26.07.2022, згідно з яким оглянуто підвальне приміщення, що знаходиться за адресою вул. С. Стрільців, 15, 6 під`їзд. В ході огляду гр. ОСОБА_14 вказав працівникам поліції на місце, де попередньо зберігався викрадений точильний верстат марки «Дніпро-М» DG-20LX. Також, проведеним оглядом встановлено, що на фасаді будинку встановлені камери відеоспостереження. Під час огляду виявлено та вилучено слід долоні руки, два сліди взуття, два недопалки сигарет, два сліди рук (а.с. 55-62, том №3);

-листом (відношенням) голови правління ОСББ «Січове 15» №11 від 27.07.2022, відповідно до якого вартість матеріальних збитків, завданих крадіжкою точильного верстата Дніпро-М ВG-20LX (серійний номер 2140800Jsi4), придбаного 19.07.2022 в мережі магазинів «Дніпро-М» (накл. 70070), становить 2648 грн. (а.с. 63, том №3);

-видатковою накладною №70070 від 19.07.2022, у якій вказана вартість точильного верстата Дніпро-М ВG-20LX 2648 грн. (а.с. 83, том №3);

-протоколом огляду місця події разом із додатками фототаблицями, від 27.07.2022, місцем якого є міжбудинковий провулок, що в м. Калуш поміж будинків на вул. Хіміків 14 та 12. На вказаній площадці знаходяться ОСОБА_4 та ОСОБА_6 . В останнього наявна сумка темно-синього кольору з ручками, яку прикрито светром та в середині якої знаходиться точильний верстат чорного кольору марки «Dnipro-M» ВG-20LX. Вказані речі вилучено в ході огляду (а.с. 87-91, том №3);

-протоколом затримання особи, підозрюваної у вчиненні злочину ОСОБА_4 від 27.07.2022, згідно з яким, в ході обшуку останнього вилучено одяг та взуття (а.с. 92-95, том №3);

-протоколом затримання особи, підозрюваної у вчиненні злочину ОСОБА_6 від 27.07.2022, згідно з яким, в ході обшуку останнього вилучено одяг та взуття (а.с. 96-99, том №3);

-протоколом огляду речей та документів від 28.07.2022, яким оглянуто: светр типу батнік жовтого кольору, із надписом на передній частині, вище середини «HIGH», розмір XXL; сумку темно-синього кольору із надписом «Barcelona» червоного кольору, яка порвана вздовж по одному боці та в середині якої наявний точний верстат марки Dnipro-M Bench Grinder BG-20LX 350 W, чорного кольору, маркувальні позначення на якому співпадають з маркувальними позначеннями зазначеними у гарантійному талоні, наданому гр ОСОБА_14 ; речі, вилучені під час затримання у ОСОБА_4 футболку сірого кольору із надписом UFC, спортивні шорти темно-синього кольору із синіми та білими полосами, рюкзак червоного кольору, кросівки сірого кольору із надписом Adidas розмір 40 (а.с. 100-105, том №3). Вказані речі також оглянуті у судовому засіданні;

-висновком експерта №СЕ-19/109-22/8419-ТР від 25.08.2022, за результатами проведення трасологічної експертизи, згідно якої слід підошви взуття максимальними розмірами 105х165 мм перекопійований на відрізок дактилоплівки чорного кольору, виявлений та вилучений під час проведення огляду місця події, залишений низом підошви взуття малюнки яких містять аналогічні за формою, розміром, взаєморозташуванням елементи, що наявні в ділянках підметкової та частково проміжної частини низу підошви кросівка на ліву ногу з пари кросівок, які було вилучено у ОСОБА_6 .

Слід підошви взуття максимальними розмірами 95х135 мм перекопійований на відрізок дактилоплівки чорного кольору, виявлений та вилучений під час проведення огляду місця події, залишений низом підошви взуття малюнки яких містять аналогічні за формою, розміром, взаєморозташуванням елементи, що наявні в ділянках підметкової та частково проміжної частини низу підошви кросівка на ліву ногу з пари кросівок, які було вилучено у ОСОБА_4 (а.с. 186-193, том №3);

-висновком експерта №СЕ-19/109-22/7971-ТВ від 09.08.2022, за результатами проведення судово-товарознавчої експертизи, відповідно до якого ринкова вартість наданого на експертизу на момент вчинення кримінального правопорушення (26.07.2022) вживаного точильного верстату марки «Dnipro-M» марки DG-20LX, придбаного 19.07.2022, в технічно-справному стані, без видимих пошкоджень, становила 2608 грн. (а.с. 173-178, том №3);

-протоколом огляду предмета від 27.07.2022, яким оглянуто оптичний носій інформації DVD-R диск, на якому містяться два відеофайли, відеозаписи ведуться із камери відеонагляду, яка знаходиться на електроопорі навпроти під`їзду №6 будинку АДРЕСА_3 . В ході огляду першого відеофайлу встановлено, що 26.07.2022 о 10:50:29 год. до під`їзду №6 будинку АДРЕСА_3 рухаються двоє осіб чоловічої статі. Один із яких іде попереду, інший позаду. Особа, яка знаходиться попереду одягнена в темну футболку, спортивні шорти темного кольору із синіми та білими полосами, кросівки світлого кольору (особа 1). Інший одягнений в темну сорочку, на плечах заді накинута кофта жовтого кольору, джинсові шорти синього кольору та чорні кросівки (особа 2). О 10:50:42 год. дані особи зайшли в середину під`їзду №6. О 10:51:07 год. особа 2 знаходиться при вході у під`їзд. О 10:51:59 год. дані особи заходять у під`їзд, відкривши металопластикові двері. О 10:58:26 год. особа 1 виходить з під`їзду на вулицю. Далі особа 1 рухається попереду та повертає в ліву сторону. За нею прямує особа 2, яка попередньо переклавши сумку в ліву руку, несе її. Сумка чорного кольору, з ручками, зверху накинута кофта жовтого кольору.

В ході огляду другого відеофайлу встановлено, що 26.07.2022 о 10:50:03 год. біля будинку №15, що на вул. Січових Стрільців, по пішохідній доріжці рухаються троє осіб чоловічої статі, двоє з яких вищевказані особа 1 і 2. О 10:58:48 год. особа 1 іде із особою 2, при цьому останній несе у руці сумку.

В ході огляду відеозаписів було встановлено, що особа 1 ОСОБА_4 , особа 2 ОСОБА_6 (а.с. 202-212, том №). Дані відеозаписи оглянуті також у судовому засіданні. Твердження сторони захисту щодо неналежного вилучення відеозапису спростовується ст.56 КПК України, адже потерпілий також може збирати та подавати докази згідно ст. 93 КПК України, а 27.07.2022 клопотання представника потерпілого було задоволено та долучено до матеріалів кримінального провадження відеозапис з місця вчинення крадіжки, які в подальшому визнано речовим доказом.

Як наслідок, на переконання суду, яке ним сформоване у порядку ст. 94 КПК України, наявні в матеріалах кримінального провадження докази є логічними, послідовними, узгоджуються між собою, а тому немає об`єктивних підстав їм недовіряти.

В основу обвинувачення суд також покладає пояснення працівників поліції, в частині, в якій вони безпосередньо, як очевидці, сприймали обставини кримінального правопорушення.

Так, допитані у судовому засіданні, у відповідності до вимог положень ст. 352 КПК України та попереджені про кримінальну відповідальність за відмову від давання показань та завідомо неправдиві показання, свідки дали наступні покази.

Свідок ОСОБА_22 , який працює оперуповноваженим СКР Калуського РВП ГУНП в Івано-Франківській області, вказав, що був присутній при затриманні ОСОБА_6 та ОСОБА_4 . Злочин розкрито під час перегляду камер відео нагляду, які надав потерпілий. Було встановлено, що ОСОБА_6 перебуває у ОСОБА_4 . ОСОБА_6 вийшов з будинку, в руках тримав обмотаний в тканину предмет, та направився в сторону вулиці Богдана Хмельницького. Під час затримання, обвинувачений не міг пояснити звідки в нього викрадене майно.

Аналогічні покази дали свідки ОСОБА_23 та ОСОБА_24 , які також являються оперативними працівниками СКР Калуського РВП ГУНП в Івано-Франківській області та які брали участь у затриманні обвинувачених.

Свідок ОСОБА_25 , який був понятим під час затримання ОСОБА_6 , вказав, що під час особистого обшуку вилучався одяг затриманого ОСОБА_6 та взуття.

Свідок ОСОБА_26 , яка являється старшим слідчим СВ Калуського РВП ГУНП в Івано-Франківській області та яка проводила досудове розслідування кримінального провадження за фактом вчинення крадіжки, пояснила суду, що у постанові про призначення судово-товарознавчої експертизи нею було допущено технічну описку, а саме замість цифри 1 нею написано 6. Стверджує що на експертизу направила саме той точильний верстат, який був предметом злочину.

Вказаними показаннями свідків, які є процесуальними джерелами доказів, у розумінні ст. 84 КПК України, підтверджується обставини регламентовані ст. 91 КПК України.

Заслухавши показання обвинувачених, свідків, безпосередньо дослідивши подані сторонами докази, суд дійшов наступних висновків.

На оглянутому судом відеозаписі чітко видно час та дії обвинувачених. Такі ціленаправлені, короткотривалі та узгоджені об`єктивні дії є доказом попередньої змови між ними на вчинення крадіжки точильного верстата. Відеозапис повністю спростовує версію ОСОБА_6 про його необізнаність та відсутність умислу на крадіжку чужого майна.

Крім того, представник потерпілого вказав, що раніше бачив ОСОБА_6 та ОСОБА_4 на місці вчинення злочину, що свідчить про те, що вони готувались до вчинення кримінального правопорушення, сплановували свої дії.

Також, безпосередньо під час затримання працівниками поліції, ОСОБА_6 не говорив їм, що збирається повернути викрадений предмет потерпілому.

А тому, доводи ОСОБА_6 , що він не вчиняв із ОСОБА_4 крадіжки точильного верстата із підвалу під`їзду №6 будинку АДРЕСА_3 , для суду є непереконливими, такими, які направлені на применшення своєї ролі у вчиненому кримінальному правопорушенні та уникнення відповідальності за вчинене кримінальне правопорушення в повній мірі, а також не узгоджуються з іншими матеріалами справи. Суд вважає, що вчиняючи зазначене вище кримінальне правопорушення обвинувачений повністю усвідомлював суспільну небезпеку скоєного та наслідки таких дій.

Щодо тверджень ОСОБА_6 про те, що в обвинувальному акті невірно зазначено потерпілу особу ОСББ «Січове 15», так як потерпілим не може бути юридична особа, суд звертає увагу на положення ч. 1 ст. 55 КПК України, згідно з якою, потерпілим у кримінальному провадженні може бути, зокрема, юридична особа, якій кримінальним правопорушенням завдано майнової шкоди. Водночас, повноваження представника потерпілого, у відповідності до норм ст. 58 КПК України, підтверджено довіреністю №12 від 27.07.2022, витягом з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, статутом ОСББ «Січове 15» (а.с. 64, 66-70, 71-82, том №3).

Таким чином, дослідивши кожен доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів з точки зору достатності та взаємозв`язку, суд вважає, що вина обвинувачених ОСОБА_6 та ОСОБА_4 у скоєнні інкримінованого їм кримінального правопорушення знайшла своє підтвердження та кваліфікує їхні дії за ч.4 ст.185 КК України як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), за попередньою змовою групою осіб, в умовах воєнного стану, поєднане з проникненням у інше приміщення.

ОСОБА_4 та ОСОБА_6 винуваті у вчиненні цього кримінального правопорушення, оскільки усвідомлювали суспільно-небезпечний характер своїх діянь, передбачали їх суспільно-небезпечні наслідки і бажали їх настання.

Підстав, у відповідності до ч. 3ст. 337 КПК України, для виходу за межі висунутого обвинувачення суд не вбачає, оскільки в ході судового розгляду обставин, які б перешкоджали ухваленню справедливого судового рішення та захисту прав людини і її основоположних свобод не встановлено.

Суд, при обранні заходу примусу від імені Держави обвинуваченим, у відповідності до вимог ст. 65 КК України, враховує ступінь тяжкості вчиненого, особу обвинуваченого та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Згідно вимог Закону України про кримінальну відповідальність, покарання має на меті не тільки кару, а повинне забезпечити перевиховання обвинуваченого, задля недопущення повторення протиправної поведінки з його сторони. Покарання повинно бути справедливим.

Судом встановлено, що злочин, передбачений ч. 4 ст. 185 КК України, відповідно до положень ст. 12 КК України, є тяжким злочином.

Представник потерпілого у даному кримінальному провадженні при визначенні міри покарання обвинуваченим поклався на розсуд.

Також, шкода завдана вищевказаним правопорушенням є незначною, майно буде повернуто законному володільцю.

ОСОБА_6 не визнав своєї вини у вчиненому правопорушенні, раніше неодноразово судимий, в тому числі і за злочини проти власності, ніде не працює, на обліку в лікаря нарколога, психіатра не перебуває, проживає разом із батьком та братом в АДРЕСА_2 , однак місце проживання його не зареєстровано.

Обставин, які б відповідно до ст. 66 КК України, пом`якшували ОСОБА_6 покарання, судом не встановлено.

Обставиною, яка обтяжує покарання, відповідно до ст. 67 КК України, суд визнає рецидив злочинів.

Враховуючи вищенаведене та конкретні обставини кримінального провадження, за яких вчинено діяння, беручи до уваги дані про особу винного, який будучи раніше судимим вчинив новий умисний злочин проти власності, що в свою чергу свідчить про його стійку криміногенну поведінку, суд вважає, що обвинувачений ОСОБА_6 є особою суспільно-небезпечною і його виправлення та перевиховання можливе тільки в умовах ізоляції від суспільства, а тому щодо нього необхідно і доцільно обрати покарання у виді позбавлення волі на строк 5 років - у межах санкції, визначеної ч. 4ст. 185 КК України.

На думку суду, в даному конкретному випадку саме таке покарання буде пропорційним і співрозмірним ступеню тяжкості вчиненого та його наслідкам, необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого ОСОБА_6 та попередження нових злочинів.

При цьому, так як ОСОБА_6 перебував під вартою у строк відбуття покарання відповідно до ст.72 КК України необхідно зарахувати строку попереднього ув`язнення у період з 27.07.2022 по дату ухвалення вироку.

При призначенні ОСОБА_4 покарання суд враховує також те, що кримінальне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 121 КК України, як на час його вчинення так і на час розгляду справи судом, відноситься до тяжких злочинів, а також те, що потерпілий ОСОБА_15 наполягав на суворому покаранні.

ОСОБА_4 свою вину у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України визнав повністю, частково визнав вину у інкримінованому йому обвинуваченням злочині, передбаченому ч. 2 ст. 121 КК України, розкаявся за вчинене, однак, раніше притягувався до кримінальної відповідальності, зокрема, і за злочини проти власності, а станом на даний час на розгляді у Рожнятівському районному суді Івано-Франківської області знаходиться обвинувальний акт за його обвинуваченням у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України. Обвинувачений має постійне зареєстроване місце проживання АДРЕСА_1 , ніде не працює, на обліку в лікаря психіатра не перебуває, проте перебуває на «Д»-обліку у лікаря-нарколога з діагнозом «опійна наркоманія».

Обставинами, які відповідно до ст. 66 КК України, пом`якшують ОСОБА_4 покарання, суд визнає повне визнання вини у вчиненні злочину, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України, відсутність матеріальної шкоди, засудження своєї протиправної поведінки.

Обставиною, яка обтяжує покарання ОСОБА_4 , відповідно до ст. 67 КК України, суд визнає рецидив злочинів.

Враховуючи вищенаведене, зважаючи на думку потерпілого, суд вважає, що ОСОБА_4 слід призначити за ч. 2 ст. 121 КК України покарання у вигляді 7 років позбавлення волі.

Крім того, зважаючи на наявність кількох пом`якшуючих обставин, ненаполягання представника потерпілого на суворому покаранні, незначний розмір шкоди та відсутність матеріальних наслідків вчиненого, цивільного позову і матеріальної шкоди (що також можна віднести до обставин, які пом`якшують покарання), суд приходить до висновку, що ОСОБА_27 можна призначити покарання за ч. 4 ст. 185 КК України із застосуванням ст. 69 КК України, призначивши при цьому покарання нижче від найнижчої межі, встановленої санкцією ч. 4 ст. 185 КК України 3 роки позбавлення волі.

Враховуючи те, що обвинуваченою вчинено кілька кримінальних правопорушень, остаточне покарання за сукупністю кримінальних правопорушень слід призначити, застосувавши положення ч.1 ст.70 КК України, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим. Таке покарання, на думку суду, буде необхідним й достатнім для її виправлення та попередження вчинення нових кримінальних правопорушень.

Крім того, вироком Калуського міськрайонного суду Івано-Франківської області від 01.12.2022, ОСОБА_4 визнано винним у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 185, ч. 4 ст. 186 КК України та призначено йому покарання: за ч. 4 ст. 185 КК України зі застосуванням ст. 69 КК України - у виді позбавлення волі строком на 2 (два) роки; за ч. 4 ст. 186 КК України зі застосуванням ст. 69 КК України - у виді позбавлення волі строком на 1 (один) рік 9 (дев`ять) місяців. На підставі ч. 1 ст. 70 КК України за сукупністю кримінальних правопорушень шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим призначено ОСОБА_4 остаточне покарання у виді позбавлення волі строком на 2 (два) роки.

Відповідно до ч. 4 ст. 70 КК України за правилами, передбаченими в частинах першій - третій цієї статті, призначається покарання, якщо після постановлення вироку в справі буде встановлено, що засуджений винен ще і в іншому кримінальному правопорушенні, вчиненому ним до постановлення попереднього вироку. У цьому випадку в строк покарання, остаточно призначеного за сукупністю кримінальних правопорушень, зараховується покарання, відбуте повністю або частково за попереднім вироком, за правилами, передбаченими в статті 72 цього Кодексу.

За таких обставин при призначенні покарання ОСОБА_4 необхідно застосувати вимоги ч. ч. 1, 4 ст. 70 КК України і визначити остаточне покарання за сукупністю кримінальних правопорушень шляхом поглинення менш суворого покарання, призначеного вироком Калуського міськрайонного суду Івано-Франківської області від 01.12.2022, більш суворим, призначеним цим вироком.

Також, до загального строку покарання слід зарахувати строк попереднього ув`язнення ОСОБА_4 з 12.06.2019 по 25.06.2021, та з 27.07.2022 і по день набрання цим вироком законної сили з розрахунку день за день.

Зважаючи на міру покарання обрану судом, з огляду на особи обвинувачених, суд вважає за необхідне залишити обвинуваченим до набрання вироком законної сили запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

Питання щодо речових доказів слід вирішити згідно вимог ст. 100 КПК України.

Процесуальні витрати у кримінальному проваджені, вирішити відповідно до ч. 2ст. 124 КПК України.

На підставі ч.4ст. 174 КПК України, арешт, накладений на майно ухвалою слідчого судді слід скасувати.

Також, потерпілим ОСОБА_15 заявлено до ОСОБА_4 цивільний позов про відшкодування шкоди, завданої кримінальним правопорушенням. Так, ОСОБА_15 стверджує, що неправомірними діями ОСОБА_4 йому завдана моральна шкода, яка полягає в душевних стражданнях у зв`язку із втратою близької людини (сина), що порушило звичайний спосіб життя та негативно позначилося на психічному стані потерпілого. Моральну шкоду ОСОБА_15 оцінив у розмірі 300 000 грн. та просив стягнути її з ОСОБА_4 .

Відповідно до ч. 1 ст. 1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті.

Згідно роз`яснень, викладених в п. 5 постанови Пленуму Верховного Суду України № 4 від 31.03.1995 року «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» (зі змінами та доповненнями), відповідно до загальних підстав цивільно-правової відповідальності обов`язковому з`ясуванню при вирішенні спору про відшкодування моральної (немайнової) шкоди підлягають: наявність такої шкоди, протиправність діяння її заподіювача, наявність причинного зв`язку між шкодою і протиправним діянням заподіювача та вини останнього в її заподіянні.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди.

Враховуючи викладені доводи потерпілого щодо заявлених вимог на відшкодування моральної шкоди, суд вважає, що моральна шкода потерпілому завдана незаконними діями ОСОБА_4 , які перебувають у причинно-наслідковому зв`язку із завданою шкодою. При визначенні розміру моральної шкоди суд враховує принцип розумності та справедливості, та вважає, що позовні вимоги потерпілого щодо стягнення моральної шкоди в запропонованому ним розмірі завищеними, їх розмір не знайшов свого підтвердження у судовому засіданні, а тому вважає за можливе частково задовольнити вимоги потерпілого щодо стягнення з обвинуваченого на його користь моральної шкоди, всього в розмірі 150 000 грн.

На підставі наведеного та керуючись ст. ст. 368, 370, 374 КПК України, суд,

УХВАЛИВ:

ОСОБА_6 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України та призначити йому покарання у вигляді 5 (п1яти) років позбавлення волі.

На підставі ч. 5 ст. 72 КК України зарахувати обвинуваченому ОСОБА_6 у строк відбуття призначеного покарання, строк попереднього ув`язнення з 27 липня 2022 року по день набрання вироком законної сили із розрахунку, що 1 (один) день попереднього ув`язнення відповідає 1 (одному) дню позбавлення волі.

Початок строку відбуття покарання ОСОБА_6 рахувати з 15.50 год. 27.07.2022, тобто з часу фактичного затримання.

Визнати ОСОБА_4 винним у вчиненні кримінальних правопорушень (злочинів), передбачених ч. 2 ст. 121, ч. 4 ст. 185 КК України, та призначити йому покарання:

за ч. 2 ст. 121 КК України 7 (сім) років позбавлення волі;

за ч. 4 ст. 185 КК України із застосуванням ч. 1 ст. 69 КК України 3 (три) роки позбавлення волі.

На підставі ч. 1 ст. 70 КК України за сукупністю кримінальних правопорушень, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, визначити ОСОБА_4 остаточне покарання у виді позбавлення волі на строк 7 (сім) років.

На підставі ч. 4 ст. 70 КК України, за правилами, передбаченими частинами 1-2 цієї ж статті, шляхом поглинання менш суворо покарання більш суворим, призначеного за вироком Калуського міськрайонного суду Івано-Франківської області від 01.12.2022, остаточно призначити ОСОБА_4 покарання у вигляді позбавлення волі на строк 7 років.

Початок строку відбуття покарання ОСОБА_4 рахувати з 15.50 год. 27.07.2022, тобто з часу останнього фактичного затримання.

На підставі ч. 5 ст. 72 КК України зарахувати обвинуваченому ОСОБА_4 у строк відбуття призначеного покарання, строк попереднього ув`язнення з 12 червня 2019 року по 25 червня 2021 року та з 27 липня 2022 року по день набрання вироком законної сили із розрахунку, що 1 (один) день попереднього ув`язнення відповідає 1 (одному) дню позбавлення волі.

Зарахувати ОСОБА_4 в строк призначеного покарання на підставі ч. 4 ст. 70 КК України частково відбутий ним строк покарання за вироком Калуського міськрайонного суду Івано-Франківської області від 01.12.2022.

Скасувати арешт, накладений ухвалою слідчого судді від 29.07.2022 (справа №345/2091/22 провадження №1-кс/345/379/2022).

Речові докази:

- чоловічі кросівки синього кольору марки «Terrex», чоловічі шорти темно-синього кольору марки «Adidas», чоловічу куртку чорного кольору з коричневими вставками з капюшоном марки «Carnet De Vol», чоловічу кофту чорно-сірого кольору марки «Pachje», передані на зберігання в кімнату для зберігання речових доказів Калуського ВП ГУНП в Івано-Франківській області повернути потерпілому ОСОБА_15 ;

- купюру номіналом п`ять гривень ТВ 4849995, пачку з-під сигарет марки «Київ блакитні» з трьома сигаретами та запальничкою чорного кольору та мобільний телефон марки «Nokia» IMEI НОМЕР_3 передані на зберігання потерпілому ОСОБА_15 - повернути потерпілому ОСОБА_15 ;

- зразок ґрунту із слідами речовини бурого кольору з ґрунтового покриву позаду будинку АДРЕСА_4 ; бейсболку сірого кольору марки «Adidas», на якій наявні плями бурого кольору та нашарування бруду знищити;

- взірці крові підозрюваного ОСОБА_4 ,які передані до Івано-Франківського обласного бюро СМЕ для проведення експертизи знищити;

- змиви із лівої та правої руки на марлевих тампонах з рук ОСОБА_4 , передані на зберігання в кімнату для зберігання речових доказів Калуського ВП ГУНП в Івано-Франківській області знищити;

- дві дактилокарти з відбитками слідів пальців рук ОСОБА_4 - зберігати при матеріалах кримінального провадження;

- чоловічу футболку жовтого кольору з написом «Paprika Neuchatel»; чоловічі джинси синього кольору марки «Symbol»; чоловічі кросівки чорного кольору марки «Nike Air max», передані на зберігання в кімнату для зберігання речових доказів Калуського ВП ГУНП в Івано-Франківській області - повернути законному володільцю ОСОБА_4 ;

- медичну карту амбулаторного хворого (вкладиш) ОСОБА_4 без номера та без зазначення назви медичного закладу та медичну карту амбулаторного хворого ОСОБА_4 без номера та без зазначення назви медичного закладу передані на зберігання ОСОБА_18 - повернути ОСОБА_18 ;

- довідку ОНД № 01-7/2091 від 04.09.2019 - зберігати при матеріалах кримінального провадження;

- сім-карту «Водафон», серійний номер НОМЕР_4 ;паспорт громадянина України НОМЕР_5 , виданий Калуським МВ УМВС 16.09.1999 на ім`я ОСОБА_4 передані на зберігання мамі підозрюваного ОСОБА_18 повернути ОСОБА_28 ;

- змиви з обох рук трупа ОСОБА_10 ;зразки волосся трупа ОСОБА_10 , передані на зберігання в кімнату для зберігання речових доказів Калуського ВП ГУНП в Івано-Франківській області - знищити;

- змиви з обох рук свідка ОСОБА_8 ;зрізи нігтів свідка ОСОБА_8 , передані на зберігання в кімнату для зберігання речових доказів Калуського ВП ГУНП в Івано-Франківській області знищити;

- записи з камер відеонагляду за 26.07.2022, записані на DVD-R диск, що знаходиться при матеріалах судової справи №345/4023/19 залишити при даних матеріалах;

- батнік жовтого кольору із надписом HIGH, сумку темно-синього кольору із надписом Barcelona, футболку сірого кольору із надписом UFC, спортивні шорти темно-синього кольору із синіми та білими полосами, рюкзак червоного та білого кольору, кросівки сірого кольору із надписом Adidas розмір 40, чоловічу джинсову сорочку синього кольору з маркуванням «Super Dry WORLDWIDE BRAND», розмір L, та джинсові шорти синього кольору з маркуванням «SHOW KIND NEW DENIM», розмір S, та чоловічі кросівки чорного кольору з маркуванням зеленого кольору «Dasics GEL-PULSE», розмір 44, які знаходяться в камері зберігання речових доказів Калуського РВП ГУНП в Івано-Франківській області повернути законним володільцям ОСОБА_6 та ОСОБА_4 ;

- шліфувальний станок марки Dnipro-M моделі BG-20LX, який знаходиться в камері зберігання речових доказів Калуського РВП ГУНП в Івано-Франківській області повернути законному володільцю представнику потерпілого ОСОБА_14 .

Стягнути порівну із ОСОБА_4 та ОСОБА_6 судові витрати на проведення товарознавчої та трасологічної експертиз в сумі 3869,99 грн., а саме по 1935 грн. з кожного.

Цивільний позов ОСОБА_15 до ОСОБА_4 про відшкодування моральної шкоди, завданої кримінальним правопорушенням задоволити частково.

Стягнути із ОСОБА_4 на користь ОСОБА_15 150 000 грн. моральної шкоди.

В задоволенні решти позову відмовити.

Вирок може бути оскаржено до Івано-Франківського апеляційного суду через Калуський міськрайонний суд Івано-Франківської області, протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.

Копія вироку після його проголошення підлягає врученню обвинуваченим та прокурору. Учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні, копія судового рішення надсилається не пізніше наступного дня після ухвалення.

Суддя