Справа № 405/446/23
провадження № 1-кс/405/264/23
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27.01.2023 м. Кропивницький

слідчий суддя Ленінського районного суду м. Кіровограда ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , підозрюваної ОСОБА_4 та її захисника-адвоката ОСОБА_5 розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в режимі відеоконференції у м. Кропивницькому клопотання прокурора Кропивницької окружної прокуратури в Кіровоградській області ОСОБА_3 у кримінальному провадженні внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 18 серпня 2022 року № 0002246, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 185, ч.5 ст. 185, ч.1 ст. 309 КК України, про продовження запобіжного заходу домашнього арешту підозрюваній ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженці м. Нікополь Дніпропетровської області, громадянці України, маючій середню освіту, маючій на утриманні малолітню дитину, офіційно непрацюючій, незаміжній, зареєстрованій за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючій за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимій,

ВСТАНОВИВ:

прокурор у кримінальному провадженні прокурор Кропивницької окружної прокуратури ОСОБА_3 звернувся до слідчого судді з клопотання про продовження строку домашнього арешту підозрюваній ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , строком на 60 днів, в межах строку досудового розслідування, з покладенням обов`язків.

Прокурор в клопотанні стверджує, що 28.01.2023 спливає строк домашнього арешту застосований до підозрюваної ОСОБА_4 однак закінчити досудове розслідування до вказаного часу не є можливим, оскільки для всебічного, повного й неупередженого розслідування всіх обставин кримінального провадження необхідно виконати наступні дії:

- отримати висновок судової експертизи матеріалів, речовин і виробів за експертною спеціальністю 8.6 (дослідження наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів та прекурсорів), який вплине на подальшу кваліфікацію кримінального правопорушення;

- скласти, погодити та повідомити фігурантам про зміну раніше повідомленої та нову підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 185, ч. 5 ст. 185, ч. 1 ст. 309 КК України;

- допитати підозрюваних за участі їх захисників;

- у повному обсязі зібрати характеризуючі матеріали на підозрюваних, що ускладнюється тим, що фігуранти зареєстровані та проживали в м. Нікополь, де ведуться бойові дії;

- підготувати та призначити судово-біологічну експертизу щодо відібраних у підозрюваних біологічних зразків крові у Вінницькому НДЕКЦ МВС України;

- встановити можливу причетність підозрюваних до аналогічних кримінальних правопорушень, скоєних на території інших областей України, що може мати місце через велику кількість характерних речових доказів, які були виявлені і вилучені в ході проведення обшуків за місцями проживання підозрюваних;

- в разі встановлення такої причетності витребувати матеріали кримінальних проваджень, дослідити їх, за необхідності об`єднати з існуючим кримінальним провадженням, провести ряд слідчих (розшукових) дій, скласти та погодити повідомлення про зміну раніше повідомленої підозри фігурантам.

- при необхідності провести інші слідчі (розшукові) дії;

- ознайомити усіх підозрюваних та їх захисників з матеріалами кримінального провадження в порядку ст. 221 КПК України;

- скласти обвинувальний акт та реєстр матеріалів досудового розслідування.

На виконання зазначеного обсягу роботи потрібен додатковий термін не менше двох місяців, в зв`язку з чим виникла необхідність у продовженні строку тримання під вартою підозрюваного в межах строку досудового розслідування.

Також слідчий вказує про існування ризиків, передбачених п.п.1, 4, 5 ч.1 ст. 177 КПК України та неможливість їх застосування в разі застосування менш суворого запобіжного заходу.

Прокурор у судовому засіданні підтримав клопотання, просив задовольнити посилаючись на обставини викладені у клопотанні.

Захисник та підозрювана не заперечували щодо задоволення клопотання.

Дослідивши матеріали клопотання та надавши оцінку доказам, які містяться в матеріалах клопотання, заслухавши прокурора, захисника, підозрювану слідчий суддя дійшов наступних висновків.

Слідчим суддею встановлено, що відділом розслідування особливо тяжких злочинів СУ ГУНП в Кіровоградській області проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0002246 від 18.08.2022 року за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 185, ч.5 ст.185, ч.1 ст. 309 КК України (а.к. 12-14 витяг з ЄРДР).

Досудовим розслідуванням встановлено, що ОСОБА_6 , ОСОБА_7 та ОСОБА_4 , заволодівши чужим майном на загальну суму 1 014 327,29 грн., шляхом проникнення до житла потерпілої ОСОБА_8 , тим самим, вчинили таємне викрадення чужого майна (крадіжку), вчинене повторно, за попередньою змовою групою осіб, поєднане із проникненням у житло, вчинене в умовах воєнного стану, в особливо великих розмірах, тобто кримінальне правопорушення передбачене ч. 5 ст. 185 КК України.

20.01.2023 ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 185, ч. 5 ст. 185 КК України (а.к. 115-124).

28.11.2022 слідчий суддя Ленінського районного суду м. Кіровограда постановив ухвалу про продовження підозрюваній ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту до 28.01.2023 року.

Таким чином, ОСОБА_4 підозрюється у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 185, ч. 5 ст. 185 КК України, які відповідно до ст. 12 КК України відноситься до категорії тяжких та особливо тяжких злочинів, покарання за вчинення якого передбачено у виді позбавлення волі на строк від п`яти до восьми років та позбавлення волі на строк від семи до дванадцяти років з конфіскацією майна відповідно.

20.01.2023 ухвалою слідчого судді Ленінського районного суду м. Кіровограда строк досудового розслідування у кримінальному провадженні продовжено № 0002246 від 18.08.2022 року до 04.04.2023 року.

Загальні підстави і порядок застосування та продовження запобіжного заходу визначені у ст. 194, 199 КПК України, які передбачають дослідження слідчим суддею таких обставин:

1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення;

2) наявність достатніх підстав вважати, що заявлений ризик не зменшився або з`явилися нові ризики, які виправдовують продовження дії запобіжного заходу;

3) обставини, які перешкоджають завершенню досудового розслідування до закінчення дії попередньої ухвали про застосування запобіжного заходу.

Щодо обґрунтованості підозри:

Під час розгляду клопотання слідчий суддя встановив, що органом досудового розслідування ОСОБА_4 обґрунтовано підозрюється у вчинені кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 185, ч.5 ст. 185 КК України. Її причетність до оголошеної підозри підтверджується протоколом додаткового допиту потерпілої (а.к. 16-17), протоколами пред`явлення речей для впізнання за фотознімками за участі потерпілої від 18.11.2022 (а.к. 18, 19-20), заявою про скоєне кримінальне правопорушення від від 18.09.2022 (а.к. 21), протоколом додаткового допиту потерпілої від 01.11.2023 (а.к. 22), протоколом прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення від від 18.09.2022 року (а.к. 23), протоколом додаткового допиту потерпілої від 01.11.2022 (а.к. 24-25); заявою про скоєне кримінальне правопорушення від від 20.09.2022 (а.к. 25); протоколом додаткового допиту потерпілої від 28.11.2022 (а.к. 26-27); протоколами пред`явлення речей для впізнання за фотознімками за участі потерпілої від 28.11.2022 (а.к. 27-28, 29-30) та іншими матеріалами.

За практикою ЄСПЛ розумна підозра у вчиненні кримінального правопорушення, про яку йдеться у статті 5 (підпункт «с» пункту 1) Конвенції, передбачає наявність обставин або відомостей, які переконали б неупередженого спостерігача, що ця особа, можливо, вчинила злочин. Також ЄСПЛ у своїй практиці неодноразово зазначав, що факти, які є причиною виникнення підозри, не повинні бути такими ж переконливими, як ті, що є необхідними для обґрунтування обвинувального вироку чи висунення обвинувачення.

Вимога розумної підозри передбачає наявність доказів, які об`єктивно зв`язують підозрюваного з певним злочином і вони не повинні бути достатніми, щоб забезпечити засудження, але мають бути достатніми, щоб виправдати подальше розслідування або висунення обвинувачення, відповідно обставини здійснення підозрюваним конкретних дій та доведеність його вини потребують перевірки та оцінки у сукупності з іншими доказами у кримінальному провадженні під час подальшого досудового розслідування.

Термін «обґрунтована підозра», згідно практики Європейського суду з прав людини ( надалі ЄСПЛ) у справі «Нечипорук і Йонкало проти України» від 21.04.2011 р., означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа про яку йдеться мова, могла вчинити правопорушення.

Для цілей повідомлення особі про підозру стандарт «достатніх підстав (доказів)» передбачає наявність доказів, які лише об`єктивно пов`язують підозрюваного з певним кримінальним правопорушенням (демонструють причетність до його вчинення) і є достатніми, щоб виправдати подальше розслідування для висунення обвинувачення або спростування такої підозри (рішення ЄСПЛ у справах «Джон Мюррей проти Сполученого Королівства» від 28.10.1994 та «Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства» від 30.08.1990).

Рівень обґрунтованості, доведеності підозри (обвинувачення) має корелюватися зі ступенем обмеження прав і свобод підозрюваного, що випливають (можуть бути пов`язані) із прийняття відповідного процесуального рішення (вчинення процесуальної дії): чим більшим є втручання в права, свободи і законні інтереси людини, тим більшою має бути «вага» і «якість» доказів, якими обґрунтовується її причетність до скоєння відповідного кримінального правопорушення. При цьому стандарти доказування (переконання) поступово зростають з перебігом ефективного розслідування та потребують більш глибокого обґрунтування, що повного мірою узгоджується із об`єктивним розширенням можливостей сторони обвинувачення в цьому напрямку.

Слідчий суддя також зазначає, що оскільки чинне законодавство не розкриває поняття обґрунтованості підозри, враховуючи ст. 8, 9 КПК України, слід керуватися позиціями Європейського суду з прав людини. З точки зору практики ЄСПЛ обґрунтованість підозри це певний стандарт доказування, який означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення (рішення у справі "Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства" від 30 серпня 1990 року, п. 32, Series A, N 182). При чому факти, які викликали підозру, не обов`язково мають бути одного рівня з тими, які необхідні для того, щоб не лише обґрунтувати засудження, а й пред`явити обвинувачення, що є наступною стадією в процесі розслідування кримінальної справи (рішення у справі «Murrаyv. United Kingdom», 14310/88, 28.10.1994, п. 55).

Необхідно зауважити, що на даному етапі провадження слідчий суддя не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд під час розгляду кримінального провадження по суті, зокрема оцінювати докази з точки зору їх достатності та допустимості для визнання особи винуватою чи невинуватою у вчиненні кримінального правопорушення. Слідчий суддя на підставі розумної оцінки сукупності отриманих відомостей повинен визначити лише чи є причетність особи до вчинення кримінального правопорушення вірогідною та достатньою для застосування щодо особи обмежувальних заходів. Відповідно до ч. 4 ст. 193 КПК України за клопотанням сторін або за власною ініціативою слідчий суддя має право дослідити будь-які матеріали, що мають значення для вирішення питання про застосування запобіжного заходу. В світлі конкретних обставин даного клопотання досліджених матеріалів достатньо для того, щоб в рамках судового контролю, який здійснюється слідчим суддею при розгляді питання про продовженні запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, дійти висновку про наявність обґрунтованої підозри.

Таким чином, наявні матеріали на думку слідчого судді свідчать, що існують факти та інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача, що ОСОБА_4 могла вчинити кримінальні правопорушення, передбачені ч.4 ст.185, ч.5 ст. 185 КК України.

У відповідності до ст. 2 КПК України завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Згідно з ч. 1 ст. 7 КПК України зміст та форма кримінального провадження повинні відповідати загальним засадам кримінального провадження, до яких, зокрема, відносяться: верховенство права; законність; рівність перед законом і судом; повага до людської гідності; презумпція невинуватості та забезпечення доведеності вини; змагальність сторін та свобода в поданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості; безпосередність дослідження показань, речей і документів.

Щодо ризиків передбачених ст. 177 КПК України:

метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Перевіряючи доводи прокурора на предмет наявності ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, слідчий суддя приходить до висновку про наявність підстав вважати, що з огляду на обставини кримінального провадження та тяжкість інкримінованого підозрюваному правопорушення, на даний час ризики, передбачені п.1, 4, 5 ч.1 ст. 177 КПК України не зменшилися:

- п. 1 ч. 1 ст.177 КПК України зважаючи на міру можливого покарання, яка загрожує ОСОБА_4 у випадку визнання її винною у вчиненні інкримінованого їй кримінального правопорушення, існує реальна можливість його переховування від органів досудового розслідування та/або суду. Дана можливість підтверджується тим, підозрюваний до затримання фактично проживала в м. Нікополь Дніпропетровської область, де на даний момент відбуваються бойові дії.

- п. 4 ч. 1 ст.177 КПК України перешкоджати кримінальному провадженню, а саме укривати від слідства дійсні обставини скоєння та підготовки до злочину та обставини необхідні для встановлення істини у провадженні в т.ч. інформацію щодо своєї ролі та конкретних дій, а також про інші факти чи об`єкти, що мають значення;

- п. 5 ч. 1 ст.177 КПК України вчинити інше кримінальне правопорушення та/або продовжити злочинну діяльність, так як відповідно до матеріалів кримінального провадження ОСОБА_4 офіційно не працевлаштована, а відповідно, джерел легального доходу не має, тому буде вимушений продовжити заробляти на життя продовжуючи здійснення злочинної діяльності.

Викладене у своїй сукупності, свідчить, що заявлені ризики, передбачені п.п. 1, 4, 5 ч.1 ст. 177 КПК України не зменшилися, завершення досудового розслідування до закінчення дії попередньої ухвали про домашній арешт наразі неможливе у зв`язку з необхідністю проведення ряду слідчих дій, а саме:

- отримати висновок судової експертизи матеріалів, речовин і виробів за експертною спеціальністю 8.6 (дослідження наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів та прекурсорів), який вплине на подальшу кваліфікацію кримінального правопорушення;

- скласти, погодити та повідомити фігурантам про зміну раніше повідомленої та нову підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 185, ч. 5 ст. 185, ч. 1 ст. 309 КК України;

- допитати підозрюваних за участі їх захисників;

- у повному обсязі зібрати характеризуючі матеріали на підозрюваних, що ускладнюється тим, що фігуранти зареєстровані та проживали в м. Нікополь, де ведуться бойові дії;

- підготувати та призначити судово-біологічну експертизу щодо відібраних у підозрюваних біологічних зразків крові у Вінницькому НДЕКЦ МВС України;

- встановити можливу причетність підозрюваних до аналогічних кримінальних правопорушень, скоєних на території інших областей України, що може мати місце через велику кількість характерних речових доказів, які були виявлені і вилучені в ході проведення обшуків за місцями проживання підозрюваних;

- в разі встановлення такої причетності витребувати матеріали кримінальних проваджень, дослідити їх, за необхідності об`єднати з існуючим кримінальним провадженням, провести ряд слідчих (розшукових) дій, скласти та погодити повідомлення про зміну раніше повідомленої підозри фігурантам.

- при необхідності провести інші слідчі (розшукові) дії;

- ознайомити усіх підозрюваних та їх захисників з матеріалами кримінального провадження в порядку ст. 221 КПК України;

- скласти обвинувальний акт та реєстр матеріалів досудового розслідування.

Вказане необхідне для повного та всебічного з`ясування всіх обставин кримінального провадження.

Запобіжний захід у виді домашнього арешту ОСОБА_4 застосовано та підлягає продовженню з урахуванням особи підозрюваної, характеризуючи даних та насамперед обставин і характеру вчиненого злочину.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 181 КПК України домашній арешт полягає в забороні підозрюваному, обвинуваченому залишати житло цілодобово або у певний період доби. Домашній арешт може бути застосовано до особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за вчинення якого законом передбачен опокарання у виді позбавлення волі.

Згідно ч. 6 ст. 181 КПК України строк діїу хвали слідчого судді про тримання особи під домашнім арештом не може перевищувати двох місяців. У разі необхідності строк тримання особи під домашнім арештом може бути продовжений за клопотанням прокурора в межах строку досудового розслідування в порядку, передбаченому статтею 199 цього Кодексу. Сукупний строк тримання особи під домашнім арештом під час досудового розслідування не може перевищувати шести місяців. По закінченню цього строку ухвала про застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту припиняє свою дію і запобіжний західв важається скасованим.

Домашній арешт являє собою позбавлення свободи в розумінні підпункту «с» пункту 1 статті 5 Європейської конвенції з прав людини (пункт 17 рішення Європейського Суду з прав людини у справі «Вітторіо та Луіджи Манчіні проти Італії», «Лавентс проти Латвії»).

Враховуючи викладене, з метою забезпечення належної процесуальної поведінки підозрюваної та уникненню встановлених ризиків, передбачених передбачені п.п. 1,4,5 ч.1 ст.177 КПК України, а також те, що ОСОБА_4 обґрунтовано підозрюється у вчиненні особливо тяжкого кримінального правопорушення, слідчий суддя визнає за необхідне, з урахуванням вимог ст.181 КПК України, продовжити строк дії запобіжного заходу у виді домашнього арешту на 2 місяці із продовженням дії покладених на підозрювану обов`язків, передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України.

Керуючись ст.ст.176-197, 369-372 КПК України,

ПОСТАНОВИВ:

клопотання прокурора задовольнити.

Продовжити підозрюваній ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 запобіжний захід домашній арешт, до 27.03.2023 року, який полягає у забороні підозрюваній в період часу з 22 год. 00 хв. до 06 год. 00 хв. наступного дня, без дозволу слідчого, прокурора або суду, залишати житло за адресою: АДРЕСА_2 .

Покласти на ОСОБА_4 строком до 27.03.2023 року наступні обов`язки:

1) прибувати до слідчого, прокурора або суду за їх першою вимогою, за викликом у зв`язку з реалізацією завдань кримінального провадження, зокрема для проведення слідчих дій;

2) не відлучатися з місця свого проживання за межі Нікопольського району Дніпропетровської області, без дозволу слідчого, прокурора чи суду;

3) повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та/або місця роботи;

4) утримуватися від спілкування зі свідками в даному кримінальному провадженні, за винятком проведення проведення слідчих та процесуальних дій за їх участі;

Роз`яснити ОСОБА_4 , що відповідно до ч. 5 ст. 181 КПК України працівники органу Національної поліції з метою контролю за поведінкою підозрюваного, обвинуваченого, який перебуває під домашнім арештом, мають право з`являтися в житло цієї особи, вимагати надати усні чи письмові пояснення з питань, пов`язаних із виконанням покладених на нього зобов`язань.

Контроль за виконанням ОСОБА_4 , покладених на неї обов`язків покласти на СУ ГУНП в Дніпропетровській області.

Строк дії ухвали, запобіжного заходу та покладених на нього обов`язків визначити до 27.03.2023 року.

Ухвала підлягає негайному виконанню після її оголошення

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Кропивницького апеляційного суду протягом 5 днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_9