Справа № 708/935/22
Номер провадження № 1-кп/708/71/22
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
08 листопада 2022 року
Чигиринський районний суд Черкаської області

в складі:

головуючої судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

за участю:

прокурора ОСОБА_3 ,

захисника - ОСОБА_4 ,

потерпілої - ОСОБА_5 ,

обвинуваченого ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в режимі відеоконференції в залі суду в м. Чигирині клопотання прокурора Черкаської обласної прокуратури ОСОБА_3 про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань № 0001083 від 13 червня 2022 року, по обвинуваченню:
ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українця, громадянина України, уродженця м. Чигирина Черкаської області, з вищою освітою, маючого на утриманні двох малолітніх дітей: ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , учасника АТО, на момент вчинення злочину працюючого на посаді дізнавача СД Черкаського районного управління поліції ГУНП в Черкаській області, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого,
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 115, ч. 1 ст. 263 КК України,-
ВСТАНОВИВ:
03.11.2022 року до Чигиринського районного суду Черкаської області з Черкаської обласної прокуратури надійшов обвинувальний акт у кримінальному провадженні № 0001083 від 13 червня 2022 року відносно ОСОБА_6 по обвинуваченню його у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 115, ч. 1 ст. 263 КК України.
Ухвалою слідчого судді Соснівського районного суду м. Черкаси ОСОБА_6 продовжено запобіжний захід у вигляді тримання під вартою до 14 листопада 2022 року включно.
08 листопада 2022 року прокурором Черкаської обласної прокуратури ОСОБА_3 було надано до суду клопотання про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_6 , який обвинувачується у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 115, ч. 1 ст. 263 КК України, строком на два місяці.
В обґрунтування клопотання зазначено, що ОСОБА_6 обвинувачується у вчиненні умисного особливо тяжкого злочину по ч. 1 ст. 115 КК України, за який передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк від семи до п`ятнадцяти років, та у вчиненні умисного тяжкого злочину по ч. 1 ст. 263 КК України, за який передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк від трьох до семи років, що свідчить про наявність ризиків, передбачених п. 1-4 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме переховування від суду, незаконне впливання на потерпілу, свідків у цьому кримінальному провадженні, вчинення іншого кримінального правопорушення.
В ході досудового розслідування вказаного кримінального провадження встановлено, що до вчинення кримінального правопорушення може бути причетним ОСОБА_6 .

14 червня 2022 року ОСОБА_6 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 115 КК України.
Відповідно до ч.1 ст. 115 КК України, вбивство, тобто умисне протиправне заподіяння смерті іншій людині, - карається позбавленням волі на строк від семи до п`ятнадцяти років.
Обвинувачений ОСОБА_6 , усвідомлюючи, що він обґрунтовано підозрюється органом досудового розслідування у вчиненні особливо тяжкого злочину, за який передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк від семи до п`ятнадцяти років, може переховуватись від органу досудового розслідування та/або суду , незаконно впливати на потерпілу, свідків у цьому ж кримінальному провадженні, перешкоджати кримінальному провадженню, знищити, сховати або спотврити будь-яку із речей чи доментів, що мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, оскільки , на час оголошення підозри, працював дізнавачем СД Черкаського районного управління поліції ГУНП в Черкаській області.

Обвинувачений ОСОБА_6 вину у вчиненні кримінального правопорушення не визнає.
Обвинуваченому ОСОБА_6 відоме місцезнаходження свідків, потерпілої у вказаному кримінальному провадженні.
Показання свідків обвинуваченим ОСОБА_6 заперечуються.
Обвинувачений ОСОБА_6 в ході досудового розслідування вказаного кримінального провадження змінював свої покази.
Враховуючи викладене, існують ризики, передбачені п.п. 1-4 ст. 177 КПК України.
Таким чином, відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 184 КПК України, встановлено наявність ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України.
Більш м`який запобіжний захід не зможе забезпечити належної процесуальної поведінки обвинуваченого та запобігти вищевказаним ризикам.
Ризики передбачені ч.1 ст. 177 КПК України, які були враховані слідчими суддями Соснівського районного суду м.Черкаси при постановленні ухвал про обрання міри запобіжного заходу та про продовження строку запобіжного заходу продовжують існувати і не зменшились.
Зважаючи на наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_6 особливо тяжкого злочину, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України, за який законом передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк від семи до п`ятнадцяти років, тяжкого злочину, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України, за який законом передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк від трьох до семи років, та ризиків, передбачених пунктами 1-4 ч.1 ст.177 КПК України, прокурорка просила суд застосувати до ОСОБА_6 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, починаючи з 14.11.2022 року. Застосування більш м`яких запобіжних заходів, ніж тримання під вартою, не може запобігти вказаним ризикам.
У підготовчому судовому засіданні прокурор підтримала клопотання про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обвинуваченого ОСОБА_6 , починаючи з 14.11.2022 року, та просила з його адовольнити. Зазначила, що застосування до обвинуваченого більш м`якого запобіжного заходу не зможе усунути встановлені ризики, у зв`язку з чим застосування будь-якого запобіжного заходу, окрім як тримання під вартою є недоцільним. Зазначені ризики, які існували на час застосування до підозрюваного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою під час досудового розслідування є актуальними, станом на час розгляду даного клопотання вони не зменшились та не перестали існувати.
ОСОБА_6 в судовому засіданні проти задоволення клопотання заперечував, посилаючись на недоведеність ризиків, зазначених прокурором. Також не погодився з кваліфікацією кримінального правопорушення, винним себе не визнає.
Захисник обвинуваченого адвокат ОСОБА_4 в судовому засіданні проти задоволення клопотання заперечував, посилаючись на недоведеність наявності нових ризиків або продовження існування ризиків, що існували на стадії досудового розслідування, просив суд, обрати більш м`який запобіжний захід, не пов`язаний з триманням під вартою, а саме домашній арешт на певний період доби, додавши довідку про можливе працевлаштування обвинуваченого, або особисте зобов`язання.
Потерпіла не заперечувала проти обрання обвинуваченому зазначеного запобіжного заходу.
Вирішуючи питання доцільності обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, суд керується наступним.
Згідно матеріалів кримінального провадження, під час досудового розслідування ухвалою слідчого судді Соснівського районного суду м. Черкаси щодо ОСОБА_6 продовжено строк запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою до 14 листопада 2022 року включно.

Враховуючи наявність обґрунтованої підозри у вчиненні обвинуваченим кримінального правопорушення, а також ризиків, передбачених п. 1-4 ст. 177 КПК України, суд дійшов висновку щодо наявності підстав для обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.
Так, згідно з п.4 ч. 2 ст. 183 КПК України запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як до раніше не судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років.
А ОСОБА_6 обвинувачується у вчиненні особливо тяжкого злочину, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України, за який передбачене покарання у виді позбавлення волі на строк від семи до п`ятнадцяти років, та у вчиненні тяжкого злочину, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України, за який передбачене покарання у виді позбавлення волі на строк від трьох до семи років.
Судом встановлено, що ОСОБА_6 на обліку у лікаря психіатра та нарколога не перебуває, інвалідностей не має.
Суд критично ставиться до наданих в судовому засіданні ОСОБА_6 пояснень щодо неправильної кваліфікації кримінального правопорушення, то матеріали кримінального провадження, на які посилалася прокурорка у клопотанні, дають підстави вважати підозру ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення обґрунтованою, а належність, допустимість та достатність доказів здійснення обвинуваченим конкретних дій та доведеність його вини потребують перевірки та оцінки у сукупності з іншими доказами у кримінальному провадженні. Факти, які є причиною виникнення підозри, не повинні бути такими ж переконливими, як і ті, що є необхідними для обґрунтування вироку чи й просто висунення обвинувачення, черга якого надходить на наступній стадії процесу кримінального розслідування.
Щодо доводів обвинуваченого та захисника стосовно недоведеності прокуроркою ризиків, суд вважає їх необґрунтованими, зважаючи на наступне.
Як вбачається з висновків щодо застосування норм права, викладених, зокрема, в постановах Верховного Суду від 20.06.2019 по справі № 166/313/17, від 13.08.2020 по справі № 674/1202/19, від 27.02.2019 по справі № 0503/10653/2012, усвідомлення імовірності визнання вини особи за висунутим їй обвинуваченням та тиск тягаря можливого відбування покарання, є обставинами, що свідчить про наявність ризику переховування від суду та є підставою для застосування запобіжного заходу.
Враховуючи дані про особу обвинуваченого ОСОБА_6 , який в період воєнного стану на території України вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 115 КК України, що згідно з ч. 6 ст. 12 КК України, класифікується як особливо тяжкий злочин, вину у вчиненні кримінального правопорушення не визнає, враховуючи тяжкість покарання, що йому загрожує в разі визнання його винним, наявність ризику переховування від суду, незаконного впливу на потерпілу, свідків у цьому ж кримінальному провадженні, перешкоджання кримінальному провадженню, знищити, сховати або спотврити будь-яку із речей чи доментів, що мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, так як на час оголошення підозри, працював дізнавачем СД Черкаського районного управління поліції ГУНП в Черкаській області і йому достаменно відомо слідчі дії, суд приходить до висновку, що на даній стадії кримінального провадження ризики здійснення обвинуваченим дій, передбачених пунктами 1-4 ч. 1 ст. 177 КПК України, які були підставою для обрання відносно обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою на стадії досудового розслідування та на які посилалася прокурор в клопотанні про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою під час підготовчого судового засідання, не зменшились та жодний з інших, більш м`яких запобіжних заходів, не здатний їм запобігти.
Відповідно до практики Європейського суду з прав людини, суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права підозрюваного або обвинуваченого, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів. Забезпечення таких стандартів, як підкреслює Європейський суд з прав людини, вимагає від суду більшої суворості в оцінці порушень цінностей суспільства. Так, згідно ст.ст. 7-9 КПК України кримінальне процесуальне законодавство України застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини. У рішенні по справі «Летельє проти Франції» від 26 червня 1991 року Європейський суд з прав людини вказав, що наявність вагомих підстав підозрювати затриманого у вчиненні злочину є неодмінною умовою правомірності тримання під вартою. У рішенні по справі «W проти Швейцарії» від 26 січня 1993 року Європейський суд з прав людини вказав, що врахування тяжкості злочину має свій раціональний зміст, оскільки вона свідчить про ступінь суспільної небезпечності цієї особи та дозволяє спрогнозувати з достатньо високим ступенем імовірності її поведінку, беручи до уваги, що майбутнє покарання за тяжкий злочин підвищує ризик того, що підозрюваний може ухилитись від слідства. У рішенні по справі «Харченко проти України» від 10 лютого 2011 року Європейський суд з прав людини вказав, що розумність строку тримання під вартою не може оцінюватись абстрактно, вона має оцінюватись в кожному конкретному випадку залежно від особливостей конкретної справи.
Так, з з моменту взяття ОСОБА_6 під варту та до моменту вирішення вказаного клопотання, не змінилися обставини, які стали підставою для обрання щодо нього запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та не змінилася обстановка, яка дає суду підстави вважати, що належну процесуальну поведінку обвинуваченого може забезпечити інший, більш м`який запобіжний захід.
Наведені прокурором в судовому засіданні підстави ддя тримання під вартою ОСОБА_6 є належним чином обґрунтовані та вмотивовані.
Будь-яких даних про зменшення чи відсутність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, для застосування стосовно обвинуваченого більш м`якого запобіжного заходу, ніж тримання під вартою, в судовому засіданні не встановлено.
Однак, суд зауважує, що частиною третьою ст. 315 КПК України, в редакції згідно рішення Конституційного Суду України від 23.11.2017 року, передбачено, що під час підготовчого судового засідання суд за клопотанням учасників судового провадження має право обрати, змінити чи скасувати заходи забезпечення кримінального провадження, в тому числі запобіжний захід, обраний щодо обвинуваченого. При розгляді таких клопотань суд додержується правил, передбачених розділом ІІ цього Кодексу.
Таким чином, на стадії підготовчого судового засідання суд має право розглянути клопотання учасників судового провадження про обрання, зміну чи скасування заходів забезпечення кримінального провадження.
Виходячи з положень розділу ІІ КПК України, зокрема ст. 131, 176 вказаного Кодексу, запобіжні заходи, в тому числі тримання під вартою, є одними з видів заходів забезпечення кримінального провадження.
Крім того, строк триманя під вартою визначається не з моменту закінчення дії ухвали слідчого судді про обрання чи продовженя строку тримання підвартою, а з дати винесення судом ухвали про обрання запобіжного заходу.
Таким чином, клопотання покурора підлягає до часткового його задоволення.
Враховуючи наведене, з метою забезпечення виконання покладених на обвинуваченого процесуальних обов`язків, попередження переховуванню від суду, незаконного впливу на потерпілу, свідків у цьому кримінальному провадженні, суд на даній стадії судового провадження вважає за доцільне обрати відносно ОСОБА_6 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, на строк до 06 січня 2023 року включно, без внесення розміру застави.
А враховуючи приписи ч.4 ст.183 КПК України, суд не застосовує альтернативний запобіжний захід щодо ОСОБА_6 , оскільки останній обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, вчиненого із застосуванням насильства.
Керуючись ст. 34, 183, 314, 331, 369-372 КПК України,-
ПОСТАНОВИВ:
Клопотання прокурора Черкаської обласної прокуратури ОСОБА_3 про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань № 0001083 від 13 червня 2022 року, по обвинуваченню ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 115, ч. 1 ст. 263 КК України - задовольнити частково.
Обрати відносно обвинуваченого ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українця, громадянина України, уродженця м. Чигирина Черкаської області, запобіжний західу вигляді тримання під вартою в Державній установі «Черкаський слідчий ізолятор» строком на 60 (шістдесят) днів до 06 січня 2023 року включно, без внесення розміру застави.
Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до суду апеляційної інстанції протягом п`яти днів з дня її оголошення. Для ОСОБА_6 строк подачі апеляційної скарги обчислюється з моменту вручення йому копії даної ухвали.
Ухвала підлягає негайному виконанню після її оголошення.
Суддя ОСОБА_1