ПОЛТАВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 554/7842/22 Номер провадження 11-сс/814/106/23Головуючий у 1-й інстанції ОСОБА_1 Доповідач ап. інст. ОСОБА_2
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 березня 2023 року м. Полтава

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Полтавського апеляційного суду у складі:

головуючого - судді ОСОБА_2

суддів: ОСОБА_3 ОСОБА_4

секретаря судового засідання ОСОБА_5

за участю: прокурора ОСОБА_6 ,

підозрюваного ОСОБА_7 та

його захисника адвоката ОСОБА_8

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Полтава матеріали клопотання по кримінальному провадженню № 0001575 від 10.08.2022 за апеляційною скаргою прокурора Полтавської окружної прокуратури Полтавської області на ухвалу слідчого судді Октябрського районного суду м. Полтави від 15 серпня 2022 року,-

В С Т А Н О В И Л А:

Цією ухвалою стосовно ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , відмовлено у задоволенні клопотання слідчого відділу Полтавського РУП ГУНП в Полтавській області слідчого групи слідчих у кримінальному провадженні ОСОБА_9 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та обрано запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту строком на 2 місяці та з урахуванням вимог ст. 194 КПК України покладено певні обов`язки.

Вимоги, наведені в апеляційній скарзі та узагальнення доводів особи, яка її подала.

На вказану ухвалу суду прокурором подана апеляційна скарга, в якій ставиться питання про скасування ухвали суду та постановлення нової ухвали, якою задовольнити клопотання слідчого погодженого прокурором та застосувати до підозрюваного ОСОБА_7 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком 60 днів.

В обґрунтування апеляційних вимог прокурор зазначає, що суд не взяв до уваги, що ОСОБА_7 підозрюється у вчиненні тяжкого злочину, за яке передбачено покарання до 10 років позбавлення волі, потерпілі та свідки у кримінальному провадженні надали покази, що викривають Урезченка у вчинені ним кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 186 КК України. Протиправні дії ОСОБА_7 вчинено в умовах воєнного стану, складної соціальної обстановки в Україні, що свідчить про його підвищену суспільну небезпеку та необхідність ізоляції від суспільства з метою запобігти вчиненню нових правопорушень.

Крім того, перебуваючи вдома, підозрюваний може здійснити у будь-який спосіб вплив на свідків з тим, щоб узгодити показання з метою створення собі алібі для уникнення від кримінальної відповідальності, вчинити вплив на потерпілих чи штучно створити інші перешкоди у кримінальному провадженні, які вплинуть на всебічність та повноту досудового розслідування.

Великий ризик складає і те, що підозрюваний може вжити заходи, спрямовані на залишення місця тимчасового проживання в м.Полтаві та виїзду для переховування до іншої місцевості або за кордон.

Позиція учасників судового провадження.

Прокурор апеляційну скаргу підтримала та просила її задовольнити.

Захисник та підозрюваний заперечували проти задоволення апеляційної скарги.

Мотиви апеляційного суду.

Відповідно до статті 370 КПК України судове рішення повинно бути законним , обґрунтованим і вмотивованим. Законним є рішення , ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження , передбачених цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення , ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин , які підтверджені доказами , дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до статті 94 цього Кодексу. Вмотивованим є рішення, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.

Колегія суддів вважає, що слідчий суддя , постановляючи ухвалу щодо підозрюваного ОСОБА_7 в повній мірі дотримався зазначених вимог кримінального процесуального закону.

Натомість доводи апеляційної скарги прокурора колегія суддів вважає непереконливими.

В контексті доводів автора апеляції про недостатність для запобігання існуючим у кримінальному провадженні ризикам застосування запобіжного заходу у виді цілодобового домашнього арешту колегія суддів виходить із наступного.

Визначальним при обранні будь-якого запобіжного заходу є забезпечення належної процесуальної поведінки підозрюваного, обвинуваченого, забезпечення потреб досудового розслідування, з метою здійснення досудового розслідування у визначені законом строку.

Відповідно до вимог ч. 4 ст. 194 КПК України, якщо при розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу слідчий або прокурор доведе наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним кримінального правопорушення та наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, але не доведе недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні, слідчий суддя, суд має право застосувати більш м`який запобіжний захід, ніж той, який зазначений у клопотанні, а також покласти на підозрюваного обов`язки, передбачені частиною п`ятою цієї статті, необхідність покладення яких встановлена з наведеного слідчим обґрунтування клопотання.

Колегія суддів погоджується із висновками слідчого судді, що під час розгляду клопотання прокурор, не довів наявність всіх обставин, передбачених ч.1ст.194 КПК України та не довів недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризикам, зазначеним у клопотанні.

Оскільки прокурором не доведено наявність ризиків, що підозрюваний може переховуватись від органів досудового розслідування та суду, впливати на свідків та перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, слідчий суддя дійшов висновку, що твердження прокурора про існування цих ризиків є непідтвердженими та передчасними, також такими, що ґрунтуються в своїй переважній більшості на припущеннях.

Водночас слідчий суддя прийшов до висновку, що запобіжний захід у вигляді домашнього арешту забезпечить дотримання підозрюваним процесуальних обов`язків під час досудового розслідування.

Відповідно до установленої практики Європейського суду з прав людини, висновки про ступінь ризиків та неможливості запобігання їм більш м`яких запобіжних заходів, мають бути зроблені за результатами сукупного аналізу обставин злочину та особистості підозрюваного (його характеру, моральних якостей, способу життя, сімейних зв`язків, постійного місця роботи, утриманців), поведінки підозрюваного під час розслідування кримінального правопорушення (наявність або відсутність спроб ухилятися від органів влади) поведінки підозрюваного під час попередніх розслідувань (способу життя взагалі, способу самозабезпечення, системності злочинної діяльності, наявності злочинних зв`язків).

Слідчий суддя приймаючи рішення врахував тяжкість і характер вчиненого ОСОБА_7 кримінального правопорушення, міцність соціальних зв`язків підозрюваного, наявність постійного місця проживання, особу підозрюваного, наслідки вчиненого кримінального правопорушення, слідчий суддя дійшов висновку, що так як ОСОБА_7 підозрюється у вчиненні тяжкого кримінального правопорушення, тому з метою попередження можливого його переховування від органів досудового розслідування та/або суду, а також перешкоджання кримінальному провадженню іншим чином, до останнього слід застосувати запобіжний захід не пов`язаний з позбавленням волі, з покладенням на підозрюваного процесуальних обов`язків, передбачених ст. 194 КПК України.

Колегія суддів погоджується із таким висновком слідчого судді та вважає, що органом досудового розслідування не доведено виняткових обставин, які б виправдовували обмеження права підозрюваного ОСОБА_7 на свободу та свідчили б про недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів.

Доводи, на які посилається в апеляційній скарзі прокурор щодо нездатності застосованого щодо підозрюваного запобіжного заходу забезпечити належну процесуальну поведінку підозрюваного з огляду на наявність обґрунтованої підозри у вчиненні останнім інкримінованого йому кримінального правопорушення, що відноситься до категорії тяжких та нездатність запобігти доведеним у ході розгляду клопотання ризикам, на думку колегії суддів, є непереконливими, оскільки слідчий суддя при розгляді клопотання повно та об`єктивно дослідив всі обставини, з якими закон пов`язує застосування запобіжних заходів, при цьому вислухавши та врахувавши пояснення всіх учасників судового розгляду дійшов обґрунтованого висновку про наявність підстав для зобов`язання ОСОБА_7 прибувати за кожною вимогою до слідчого, прокурора або суду у кримінальному провадженні та належним чином мотивував своє рішення.

На час розгляду апеляційної скарги даних про те, що ОСОБА_7 покладені на нього обов`язки порушував чи вчиняв будь які інші дії , які можуть свідчити про його неналежну процесуальну поведінку, апеляційному суду не надано.

За таких обставин колегія суддів приходить до переконання, що доводи апеляційної скарги не спростовують висновків слідчого судді щодо достатності запобіжного заходу у виді цілодобового домашнього арешту для запобігання існуючим у кримінальному провадженні ризикам та забезпечення належної процесуальної поведінки підозрюваного та потреб досудового розслідування, а тому апеляційна скарга прокурора не підлягає до задоволення.

Істотних порушень кримінального процесуального закону, які перешкодили чи могли перешкодити слідчому судді постановити законне та обґрунтоване рішення, колегією суддів не встановлено, у зв`язку з чим підстав для зміни чи скасування ухвали не вбачається.

Керуючись ст.ст. 376,404, 405, 422 КПК, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А :

Апеляційну скаргу прокурора Полтавської окружної прокуратури залишити без задоволення, а ухвалу слідчого судді Октябрського районного суду м. Полтави від 15 серпня 2022 року щодо ОСОБА_7 - без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню не підлягає.

С У Д Д І:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4