Справа №592/9793/19 Головуючий у суді у 1 інстанції - ОСОБА_1
Номер провадження 11-кп/816/1306/22 Суддя-доповідач - ОСОБА_2
Категорія - Умисне вбивство
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 жовтня 2022 року колегія суддів Сумського апеляційного суду в складі:

головуючого-судді - ОСОБА_2 ,

суддів - ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

з участю секретаря судового засідання ОСОБА_5

обвинуваченого ОСОБА_6

захисника ОСОБА_7

розглянувши у режимі відеоконференції у залі суду в м. Суми кримінальне провадження за апеляційною скаргою захисника обвинуваченого ОСОБА_6 адвоката ОСОБА_7 на ухвалу Ковпаківського районного суду м. Суми від 11 жовтня 2022 року, якою обвинуваченому ОСОБА_6 продовжено строк дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою,

ВСТАНОВИЛА:

У провадженні Ковпаківського районного суду м. Суми перебуває кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_8 та ОСОБА_6 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.4 ст.187, п.п.1,6,12 ч.2 ст.115, ч.2 ст.185, ч.3 ст.289 КК України.

В рамках даного кримінального провадження до суду звернувся прокурор з клопотаннями про продовження обвинуваченому ОСОБА_6 строку дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Своє клопотання прокурор обгрунтовував тим, що ризики, передбачені п.п.1,3 ч.1 ст.177 КПК України не зменшилися та не перестали існувати, а інші запобіжні заходи не зможуть забезпечити належну процесуальну поведінку обвинуваченого.

Обвинувачений ОСОБА_6 та його захисник ОСОБА_7 заперечували проти задоволення клопотання прокурора, та звернулись до суду з клопотанням про зміну запобіжного заходу.

Ухвалою Ковпаківського районного суду м. Суми від 11 жовтня 2022 року у задоволенні клопотання обвинуваченого ОСОБА_6 та його захисника ОСОБА_7 було відмовлено.

Продовжено строк тримання під вартою обвинуваченого ОСОБА_6 на 60 днів по 09 грудня 2022 року включно.

Зобов`язано філію ДУ «Центр охорони здоров`я Державної кримінально-виконавчої служби України» в Сумській області провести медичне обстеження ОСОБА_6 , з залученням профільних спеціалістів, а за необхідності і медичне лікування згідно з Порядком взаємодії закладів охорони здоров`я Державної кримінально-виконавчої служби України із закладами охорони здоров`я з питань надання медичної допомоги особам, узятим під варту, затвердженим наказом Міністерства юстиції України, Міністерства охорони здоров`я від 10 лютого 2012 року №239/5/104.

Не погодившись з таким судовим рішенням, захисник ОСОБА_7 звернулася до апеляційного суду з клопотанням про поновлення строку на його апеляційне оскарження та з апеляційною скаргою.

Обгрунтовуючи причини пропуску строку, захисник ОСОБА_7 посилається на те, що повний текст оскаржуваної ухвали вона отримала через електронний суд лише 24 жовтня 2022 року, а для складання апеляційної скарги їй потрібні були мотиви прийнятого рішення. Просить вказані причини визнати поважними та поновити їй строк на апеляційне оскарження.

В апеляційній скарзі захисник просить у задоволенні клопотання прокурора про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обвинуваченим ОСОБА_6 - відмовити.

Змінити раніше застосований запобіжний захід у вигляді тримання від вартою відносно ОСОБА_6 на цілодобовий домашній арешт, обмеживши свободу пересування обвинуваченого ОСОБА_6 , шляхом його ізоляції у житлі - буд. АДРЕСА_1 , поклавши обов`язок носити електронний засіб контролю.

Покласти на ОСОБА_6 обов`язки: прибувати до Ковпаківського районного суду м. Суми за викликом; повідомляти суд про зміну місця проживання; носити електронний засіб контролю, утриматися від спілкування із свідками.

ОСОБА_6 негайно доставити до місця його проживання за адресою: АДРЕСА_1 де встановити йому електронний засіб контролю і звільнити з-під варти.

В обґрунтування своїх вимог захисник посилається на те, що суд дійшов висновку що заявлені прокурором ризики були доведені та на час розгляду клопотання не зменшилися. Але, такий висновок суду не узгоджується з приписами п. 5 ч.1 ст.184 КПК України, в якій вказано, що клопотання прокурора повинно містити виклад обставин, на підставі яких слідчий, прокурор дійшов висновку про наявність одного або кількох ризиків, зазначених у його клопотанні, і посилання на матеріали, що підтверджують ці обставини. Разом з тим, до клопотання прокурора не додані матеріали, які б підтверджували вищезазначений висновок суду в частині обґрунтованості ризиків, а саме, що обвинувачений буде:

- переховуватися від суду,

- незаконно впливати на свідків, по кримінальному провадженні, тим самим перешкоджати кримінальному провадженню.

При цьому, у клопотанні про зміну запобіжного заходу на цілодобовий домашній арешт, вона привела обставини для існування гарантій того, що обвинувачений буде з`являтися в судове засідання, насамперед існування постійного місця проживання до затримання, родини, батьків похилого віку, міцні соціальні зв`язки, раніше не судимий, на обліку лікарів нарколога та психіатра не перебуває. Окрім цього, за час перебування в ДУ «Сумський слідчий ізолятор» вкрай погіршився стан здоров`я, про що свідчить відповідь на адвокатський запит.

Медична частина ДУ «Сумський слідчий ізолятор» не може вжити відповідних заходів з лікування та припинення хвороби ОСОБА_6 . Лише шляхом зміни середовища й перебування, уникнення збудників хвороби можливе припинення хвороби органів дихання. Життєдіяльність ОСОБА_6 на вказаний час залежить від дії медпрепаратів, неприйняття яких призводить до порушення звичайної життєдіяльності в цілому. Неспроможність віднайти відповідне лікування, призвело то того, що на даний час ОСОБА_6 забезпечують підтримання життєдіяльності за допомогою апарату штучної вентиляції легень.

Крім того, захисник посилається на те, що судом не було взято до уваги, що після початку військової агресії РФ по даній справі відбулося одне судове засідання на якому продовжили вивчення письмових доказів та 27 вересня 2022 року в судове засідання прибув свідок по справі - житель с. Краснопілля, ОСОБА_9 , який на її запитання відносно існуючого тиску (психічного, фізичного) з боку ОСОБА_6 з метою ненадання ним свідчень в суді, повідомив, що ОСОБА_6 останній раз він бачив 02 липня 2018 року і з цього часу по теперішній час, ні ОСОБА_6 , ні інші особи не вчиняли відносно нього жодної дії, спрямованої на залякування та ненадання свідчень в суді по зазначеній справі.

Тобто, посилання у клопотанні прокурора на існуючий ризик незаконного впливу на свідків не тільки не знайшло свого підтвердження серед письмових доказів, які взагалі відсутні, а й заперечувалися особисто свідком, який дав присягу суду, щодо надання правдивих свідчень. Крім того, обставини, повідомлені свідком ОСОБА_9 щодо відсутності тиску та інше, щоб призвело б до ненадання показів в суді або їх зміну, також узгоджуються і з показами потерпілих, допитаних 18 січня 2022 року.

Також, апелянт зазначає, що в оскаржуваній ухвалі, так само які і в попередніх ухвалах, суд в якості підтвердження існування ризиків, посилається лише на існуючу кваліфікацію подій та на суворість покарання, що, фактично суперечить усталеній практиці ЄСПЛ, крім того, ризик втечі зменшується зі збігом часу, проведеного особою під вартою, ОСОБА_6 тримаються під вартою більш 4 років і за вказаний час продемонстрував належну процесуальну поведінку.

Також апелянт вказує, що суд послався на рішення ЄСПЛ «Летельє проти Франції», проте, не навів переконливих доводів, які правові висновки цього рішення дають підстави для задоволення відповідного клопотання прокурора, та не врахував рішення ЄСПЛ «Вєренцов проти України» та «Гарсія Руіс проти Іспанії» і прийняв рішення, яке підтверджує відсутність судового контролю та приклад свавільного обмеження права ОСОБА_6 та ОСОБА_8 на свободу та особисту недоторканість, які відповідно до КПК України та практики ЄСПЛ підлягає до скасування.

До початку апеляційного розгляду від прокурора надійшло клопотання про здійснення апеляційного розгляду даного кримінального провадження за його відсутності, а тому, враховуючи вимоги ч.4 ст.422-1 КПК України, колегія суддів вважає за можливе розглядати дане провадження за відсутності прокурора.

Заслухавши доповідь головуючого-судді щодо змісту оскаржуваного рішення та доводів апеляційної скарги, обвинуваченого ОСОБА_6 та його захисника адвоката ОСОБА_7 , які просили поновити строк на апеляційне оскарження вказаного судового рішення, підтримали вимоги апеляційної скарги та просили її задовольнити, перевіривши матеріали кримінального провадження та обговоривши доводи клопотання про поновлення строку та апеляційної скарги, колегія суддів дійшла наступних висновків.

Відповідно до п. 1-1 ч. 2 ст. 395 КПК України, апеляційна скарга, якщо інше не передбачено цим Кодексом, може бути подана на ухвалу суду про обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою, про зміну іншого запобіжного заходу на запобіжний захід у виді тримання під вартою або про продовження строку тримання під вартою, постановлену під час судового провадження в суді першої інстанції до ухвалення судового рішення по суті, - протягом п`яти днів з дня її оголошення Відповідно до ч. 1 ст. 117 КПК України, пропущений із поважних причин строк повинен бути поновлений за клопотанням заінтересованої особи ухвалою слідчого судді, суду.

Враховуючи, що на спростування доводів захисника ОСОБА_7 , що повний текст оскаржуваної ухвали Ковпаківського районного суду м. Суми від 11 жовтня 2022 року вона отримала через електронний суд лише 24 жовтня 2022 року, матеріали, що надійшли для апеляційного розгляду, доказів не містять, колегія суддів вважає, що строк на апеляційне оскарження вказаного судового рішення був пропущений останньою з поважних причин і підлягає поновленню.

Що стосується доводів апеляційної скарги захисника ОСОБА_7 , то колегія суддів враховує наступне.

Так, відповідно до вимог ст.177 КПК України, підставою для застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті, тобто: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Крім того, при вирішенні питання про обрання, продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою суд повинен врахувати обставини, передбачені ст.178 КПК України, зокрема, тяжкість кримінального правопорушення, у вчиненні якого обвинувачується особа та дані, які її характеризують і можуть свідчити на користь збільшення (зменшення) ризику переховування від правосуддя чи інших способів неналежної процесуальної поведінки.

На переконання колегії суддів, суд першої інстанції, вирішуючи питання про продовження строку тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_6 , вищезазначених вимог Закону дотримався в повному обсязі.

Так, зі змісту оскаржуваної ухвали вбачається, що при розгляді клопотання прокурора, судом було враховано, що обвинуваченому ОСОБА_6 попередньою ухвалою суду від 16 серпня 2022 року було продовжено запобіжний захід у вигляді тримання під вартою по 14 жовтня 2022 року включно.

При цьому, перевіряючи доводи клопотання прокурора на предмет чи не зменшились раніше заявлені ризики, передбачених п.п.1,3 ч. 1 ст. 177 КПК України які існували на час застосування до обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, чи не з`явились нові ризики, суд дійшов вірного висновку, що вказані ризики не зменшились, з огляду на конкретні обставини кримінального провадження.

При цьому, судом було враховано, що ОСОБА_6 обвинувачується у вчиненні особливо тяжкого злочину, а саме, в умисному вбивстві трьох осіб із застосуванням вогнепальної зброї, за що передбачене покарання у виді довічного позбавлення волі, також обвинувачується у розбійному нападі та інших тяжких злочинах, що може стати причиною його переховування від суду з метою перешкодити суду встановленню істини у кримінальному провадженні та враховуючи покарання у виді довічного позбавлення волі, може вплинути на його волевиявлення переховуватись від суду та свідчить про існування ризику, передбаченого п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України.

Крім того, судом було враховано, що перебуваючи на свободі, обвинувачений ОСОБА_6 може вплинути на свідків з метою не надання показань в суді, щоб у такий спосіб перешкодити судовому розгляду кримінального провадження, що підтверджує наявність ризику, передбаченого п. 3 ч. 1 ст. 177 КПК України, оскільки на даний час продовжується дослідження доказів у даному кримінальному провадженні.

Встановивши обставини, якими підтверджуються заявлені прокурором ризики, суд, також, перевірив і можливість застосування до обвинуваченого більш м`яких запобіжних заходів, ніж тримання під вартою та врахував, що обвинувачений ОСОБА_6 є особою, раніше не судимою, має міцні соціальні зв`язки, сім`ю дружину та повнолітнього сина, батьків похилого віку, постійне місце проживання, що він раніше проходив службу в органах внутрішніх справ, є пенсіонером МВС України. При цьому, судом було враховано і наявність у обвинуваченого хронічних захворювань та його неодноразові звернення за медичною допомогою під час перебування в ДУ «Сумський СІЗО».

Разом з тим, підставою для продовження обвинуваченим строку дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стали саме встановлені судом, з врахуванням конкретних обставин, ризики, які існують і не зменшились, а тому, всупереч доводів апелянта, висновок суду неможливість запобігти вказаним ризикам шляхом застосування до ОСОБА_6 більш м`яких запобіжних заходів, колегія суддів вважає вмотивованим, належним чином обґрунтованим і ставити під сумнів правильність такого висновку підстави відсутні.

При цьому, доводи апеляційної скарги захисника про те, що суд не звернув уваги на обставини, які дають гарантій того, що обвинувачений буде з`являтися в судове засідання, існування постійного місця проживання до затримання, родини, батьків похилого віку, міцні соціальні зв`язки, раніше не судимий, на обліку лікарів нарколога та психіатра не перебуває, не є тими беззаперечними обставинами, за наявності яких до обвинуваченого можливо було б застосувати запобіжний захід не пов`язаний з триманням під вартою.

Крім того, на спростування доводів апелянта щодо неможливості перебування ОСОБА_6 за станом здоров`я під вартою в умовах ДУ «Сумській слідчий ізолятор», оскільки медична частина вказаної установи не може вжити відповідних заходів з лікування, колегія суддів звертає увагу, що суд в оскаржуваній ухвалі, саме з врахуванням стану здоров`я обвинуваченого, зобов`язав філію ДУ «Центр охорони здоров`я Державної кримінально-виконавчої служби України» в Сумській області провести медичне обстеження ОСОБА_6 , з залученням профільних спеціалістів, а за необхідності і медичне лікування згідно з Порядком взаємодії закладів охорони здоров`я Державної кримінально-виконавчої служби України із закладами охорони здоров`я з питань надання медичної допомоги особам, узятим під варту.

При цьому, посилання апелянта на те, що судом не було взято до уваги, що допитаний в якості свідка у даному провадженні ОСОБА_9 підтвердив, що ОСОБА_6 не вчиняв відносно нього жодної дії, спрямованої на залякування та ненадання свідчень в суді по зазначеній справі, то вони є необґрунтованими, з врахуванням того, що у даній справі вказаний свідок не один і такими його показаннями жодним чином не підтверджується відсутність ризику, передбаченого п. 3 ч. 1 ст. 177 КПК України.

Що стосується доводів апелянта про те, що пославшись на відповідні рішення ЄСПЛ, суд не навів, які правові висновки цього рішення дають підстави для задоволення відповідного клопотання прокурора, то колегія суддів вважає їх безпідставними, оскільки зі змісту оскаржуваної ухвали вбачається, що при прийнятті рішення щодо доцільності продовження обвинуваченим строку дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою судом була врахована практика ЄСПЛ щодо прав людини на свободу, яке є основоположним, але не абсолютним та може бути обмежено з огляду на суспільний інтерес.

Колегія суддів також зазначає, що Європейський суд з прав людини неодноразово підкреслював, що наявність підстав для тримання особи під вартою та продовження строку тримання під вартою має оцінюватися в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин. Тримання під вартою та продовження строку тримання під вартою може бути виправдано за наявності того, що цього вимагають справжні інтереси суспільства, які не зважаючи на презумпцію невинуватості, переважають над принципом поваги до особистої свободи.

Таким чином, з врахуванням практики ЄСПЛ, а також, з врахуванням тих обставин, що злочини, у вчиненні яких обґрунтовано обвинувачуються ОСОБА_6 становлять небезпеку для суспільства, а також враховуючи наслідки вчинених злочині смерть трьох осіб, колегія суддів вважає, що в даному конкретному випадку суспільний інтерес має більшу вагу над повагою до свободи особи, а тому, і з цих підстав, обрання відносно обвинувачених запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою є виправданим.

З огляду на викладене, колегія суддів приходить до висновку, що оскаржувана ухвала є законною та обґрунтованою, підстав для її скасування під час апеляційного розгляду не встановлено, а тому, вказане судове рішення слід залишити без зімни, а апеляційну скаргу захисника без задоволення.

Керуючись ст.ст. 404,405,407, 422 КПК України, апеляційний суд, -

ПОСТАНОВИЛА:

Поновити захиснику ОСОБА_7 строк на апеляційне оскарження ухвали Ковпаківського районного суду м. Суми від 11 жовтня 2022 року.

Ухвалу Ковпаківського районного суду м. Суми 11 жовтня 2022 року, якою обвинуваченому ОСОБА_6 було продовжено раніше обраний запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на 60 днів, тобто, по 09 грудня 2022 року включно, залишити без зміни, а апеляційну скаргу захисника ОСОБА_7 на цю ухвалу - без задоволення.

Ухвала набирає законної сили з моменту її оголошення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

СУДДІ:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4