Справа № 331/2385/19
Провадження № 1-кп/331/75/2023
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

13 квітня 2023 року Жовтневий районний суд міста Запоріжжя у складі: головуючого - судді ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду в місті Запоріжжі кримінальне провадження № 0000245 від 03.07.2018 за обвинувальним актом у відношенні

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця міста Запоріжжя, громадянина України, із повною вищою освітою, неодруженого, на утриманні неповнолітніх дітей не має, офіційно не працевлаштованого, який зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 307, ч.2 ст.309 КК України,

за участю:

прокурора ОСОБА_4

захисника ОСОБА_5

обвинуваченого ОСОБА_3

ВСТАНОВИВ:

Органом досудового розслідування ОСОБА_3 пред`явлено обвинувачення у тому, що за невстановлених досудовим розслідуванням обставинах, часі та місці, ОСОБА_3 , діючи в порушення вимог статей 25, 26 Закону України «Про обіг в Україні наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів та прекурсорів», будучи особою, яка тривалий час обіймала посади у правоохоронних органах області, зокрема пов`язані із протидією обігу наркотичних засобів, маючи умисел на незаконне придбання, зберігання з метою подальшого збуту, а також збут психотропних речовин, діючи умисно, при невстановлених під час досудового слідства обставинах, незаконно придбав у невстановленої досудовим розслідуванням особи психотропну речовину, обіг якої обмежено - метамфетамін. Надалі, а саме 13.11.2018 ОСОБА_3 , з метою подальшого збуту, зберігав при собі вищевказану психотропну речовину.

Продовжуючи свій злочинний умисел, спрямований на незаконний збут психотропної речовини, обіг якої обмежено, - метамфетаміну, ОСОБА_3 13.11.2018 приблизно о 19 годині 00 хвилин, перебуваючи на задньому пасажирському сидінні у автомобілі ЗАЗ-Lanos, реєстраційний номер НОМЕР_1 , що рухався від буд. № 21 по вул. Покровська у м. Запоріжжя в напрямку місця мешкання ОСОБА_3 до будинку за адресою: АДРЕСА_1 , діючи умисно, достовірно знаючи, в силу раніше займаної посади у органах поліції, про властивості психотропних речовин та про заборону їх вільного обігу, незаконно збув ОСОБА_6 психотропну речовину - метамфетамін, вагою 0,1282 г (у перерахунку на основу), одержавши від останнього за це вигоду у виді грошових коштів у розмірі 600 гривень. У подальшому, придбану у ОСОБА_3 психотропну речовину, обіг якої обмежено, - метамфетамін, ОСОБА_6 добровільно видано працівникам правоохоронних органів. Відповідно до висновку експерта №7-2308 від 19.11.2018, проведеного Запорізьким науково-дослідним експертно-криміналістичним центром, видана ОСОБА_6 речовина є психотропною речовиною, обіг якої обмежено - метамфетамін, масою 0,1282 г (в перерахунку на основу).

Продовжуючи свій злочинний умисел, діючи без значного розриву у часі, ОСОБА_3 04.12.2018 приблизно о 15 год. 40 хв., знаходячись на території свого домоволодіння за адресою: АДРЕСА_1 незаконно збув ОСОБА_6 2 зіп-пакети з порошкоподібною речовиною білого кольору, одержавши від останнього за це вигоду у виді грошових коштів у розмірі 500 гривень. У подальшому, придбану у ОСОБА_3 психотропну речовину, обіг якої обмежено, - метамфетамін, ОСОБА_6 добровільно видано працівникам правоохоронних органів. Відповідно до висновку експерта №7-2555 від 29.12.2018, проведеного Запорізьким науково-дослідним експертно-криміналістичним центром, видана ОСОБА_6 речовина є психотропною речовиною, обіг якої обмежено - метамфетамін, загальною масою 0,62 г в перерахунку на основу.

Крім того, ОСОБА_3 , маючи умисел на незаконне придбання та зберігання наркотичних засобів без мети збуту, діючи повторно, при невстановлених під час досудового слідства обставинах, в порушення вимог статей 25, 26 Закону України «Про обіг в Україні наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів та прекурсорів», незаконно придбав у невстановленої особи п`ять «зіп-пакетів» з кристалічною речовиною білого кольору, яка згідно висновку експерта № 7-2556 від 02.01.2019 містить у своєму складі психотропну речовину, обіг якої обмежено - метамфетамін, маса якого складає 0,1754 г, (в перерахунку на основу), та в подальшому став незаконно зберігати за місцем свого мешкання, а саме: АДРЕСА_1 .

Далі, в період часу з 17.34 год. 04.12.2018 по 00.38 год. 05.12.2018 під час санкціонованого обшуку за місцем мешкання останнього за адресою: АДРЕСА_1 працівниками поліції було виявлено та вилучено: п`ять «зіп-пакетів» з кристалічною речовиною білого кольору, яка згідно висновку експерта № 7-2556 від 02.01.2019 містить у своєму складі психотропну речовину, обіг якої обмежено - метамфетамін, маса якого складає 0,1754 г, (в перерахунку на основу). Вищезазначену психотропну речовину ОСОБА_3 незаконно придбав та зберігав за місцем свого мешкання без мети збуту для власного вживання.

Умисні дії обвинуваченого ОСОБА_3 кваліфіковані за ч.1 ст. 307 КК України як незаконне придбання, зберігання з метою збуту, а також незаконний збут психотропних речовин, та за ч. 2 ст. 309 КК України як незаконне придбання та зберігання психотропних речовин без мети збуту, вчинене повторно.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 провину у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення не визнав та пояснив, що дійсно до 2017 року він працював оперативним уповноваженим в Заводському відділі поліції, однак звільнився за власним бажанням. Наркотичні та психотропні засоби він не вживає, їх збутом не займався. Дійсно у 2018 році він зустрічався зі свідком в автомобілі, який зараз називає себе ОСОБА_6 , вони спілкувались по робочих моментах, потім виходили із автомобіля пити каву, після чого той підвіз його додому. На цьому їх зустріч і завершилась. У грудні 2018 року ОСОБА_6 приходив до нього додому. У цей день у нього вдома зібрались його знайомі, які проводжали ОСОБА_7 на потяг, який повинен був їхати до м. Київ для отримання нагороди по службі. ОСОБА_6 поговорив із ОСОБА_7 та пішов. У той день він нічого ОСОБА_6 не передавав. Через декілька годин до його будинку зайшли працівники поліції із обшуком та виявили наркотичні засоби, однак він у себе вдома нічого не зберігав, припускає, що ці предмети належали комусь із його друзів, які на той момент перебували у нього у гостях. Крім того, поліцейські вилучили зброю для полювання, однак уся ця зброя зареєстрована у встановленому законом порядку та він має на неї дозволи. Наполягав на тому, що він не причетний до вчинення злочинів, які йому інкримінують, жодних розмов щодо збуту наркотичних засобів у телефонному режимі він не вів, усі вони стосувалися лише його роботи, наркотичні засоби нікому не збував та сам їх не вживає. Просив суд визнати його невинуватим та виправдати.

На підтвердження провини ОСОБА_3 стороною обвинувачення були надані суду наступні докази.

Так, допитаний у судовому засіданні свідок ОСОБА_6 , анкетні дані якого були змінені для забезпечення безпеки свідка, пояснив, що у 2018 році працівники поліції його залучали до участь у розкритті фактів збуту наркотичних засобів, однак подробиць слідчих дій за його участю він не пам`ятає через сплив значного часу. Дійсно, йому видавали грошові кошти для придбання наркотичних засобів, однак куди саме він приходив та що там покупав, він пригадати не може. Працівники поліції казали йому зустрітися із ОСОБА_3 , оскільки нібито працювали під нього, та він із ним зустрічався, або в автомобілі, або у нього у будинку приблизно 2-3 рази, але деталей цих зустрічей не пам`ятає. Підтвердив, що він підписував протоколи про проведені слідчі дії, які йому давали підписати працівники поліції.

Крім того, судом були досліджені наступні письмові докази:

- постанова про залучення особи до проведення негласних слідчих (розшукових дій у формі конфіденційного співробітництва від 08.11.2018 ( т.2 а.с. 174-175), зі змісту якої вбачається, що ОСОБА_10 був залучений до проведення вказаної слідчої дії;

- постанова про використання заздалегідь ідентифікованих (помічених) засобів від 13.11.2018 ( т.1 а.с. 88)

- протокол огляду та вручення заздалегідь ідентифікованих засобів - грошових купюр від 13.11.2018 ( т.1 а.с. 90-94), згідно якого ОСОБА_10 були вручені грошові кошти у сумі 700 грн для використання у документуванні злочинної діяльності ОСОБА_3 із ксерокопіями вказаних купюр;

- протокол проведення негласної слідчої дії -аудіо, -відео контроль ОСОБА_3 від 14.11.2018, проведеного на підставі ухвали слідчого судді Апеляційного суду Запорізької області № 10/6017т від 17.09.2018 (т.2 а.с. 166-173), відеозапис якого був відтворений у судовому засіданні, на якому зафіксовано як 13.11.2018 о 18.51 годині ОСОБА_10 сідає у таксі та певний час рухається на ньому, по дорозі до автомобіля сідає ОСОБА_3 , далі він виходить на вул. Поштова, ОСОБА_10 тривалий час очікує ОСОБА_3 в автомобілі, далі той повертається та вони знову рухаються на іншу адресу, ОСОБА_3 знову виходить із автомобіля разом із ОСОБА_10 , який питає, чи треба одразу віддавати гроші, ОСОБА_3 ствердно відповідає. Через декілька хвилин ОСОБА_3 повертається та таксі знову продовжує рух, ОСОБА_3 розмовляє на різні теми, потім виходить із машини, а ОСОБА_10 продовжує рух та також виходить;

- протокол про результати контролю за вчиненням злочину від 19.12.2018, проведеного на підставі постанови прокурора відділу прокуратури Запорізької області молодшого радника юстиції ОСОБА_11 про контроль за вчиненням злочину, у формі оперативної закупки від 08.11.2018 № 17/3-3424т, зі змісту якого вбачається, що ОСОБА_3 певний час рухався разом із ОСОБА_10 в таксі, далі вийшов із нього, отримав від ОСОБА_10 600 грн, був відсутній декілька хвилин, після повернення сів в автомобіль та поклав до кишені ОСОБА_10 пакет із наркотичною речовиною (т.2 а.с. 176-177,178-179);

- протокол огляду місця події від 13.11.2018 ( т.1 а с. 95-97), згідно якого слідчим була оглянута ділянка місцевості за адресою: м. Запоріжжя, вул. Автозадодська, 4, де перебував ОСОБА_10 , який добровільно видав поліетиленовий файл, у якому знаходився зіп-пакет із кристалічною речовиною білого кольору, а також грошові кошти у розмір 100 грн, які у нього залишились після придбання наркотичних засобів;

- висновок експерта № 7-2308 від 19.11.2018 ( т.1 а.с. 107-109), згідно якого надана на дослідження порошкоподібна речовина бежевого кольору масою 0.1801 г. містить у своєму складі психотропну речовину, обіг якої обмежено - метамфетамін, маса якого склала 0,1282 г ( в перерахунку на основу);

- постанова про залучення особи до проведення негласних слідчих (розшукових дій у формі конфіденційного співробітництва від 23.11.2018 ( т.2 а.с. 180-181), зі змісту якої вбачається, що ОСОБА_10 був залучений до проведення вказаної слідчої дії;

- постанова про використання заздалегідь ідентифікованих (помічених) засобів від 27.11.2018 ( т.1 а.с. 113)

- протокол огляду та вручення заздалегідь ідентифікованих засобів - грошових купюр від 04.12.2018 ( т.1 а.с. 114-117), згідно якого ОСОБА_10 були вручені грошові кошти у сумі 500 грн., які були оброблені спеціальним хімічним засобом «Світлячок» для використання у документуванні злочинної діяльності ОСОБА_3 із ксерокопіями вказаних купюр;

- протокол проведення негласної слідчої дії -аудіо, -відео контроль ОСОБА_3 від 06.12.2018, проведеного на підставі ухвали слідчого судді Апеляційного суду Запорізької області № 797т від 13.11.2018 (т.2 а.с. 162-164), відеозапис якого був відтворений у судовому засіданні. На відеозаписі зафіксовано, як 04.12.2018 приблизно о 15.30 годин до подвір`я будинку за адресою: АДРЕСА_1 , заходить ОСОБА_10 , його зустрічає ОСОБА_3 та заводить до будинку, далі дістає пакетики із якимось вмістом та передає їх ОСОБА_10 . На запитання останнього: «Сколько пакетиков?» відповідає: «Три». Далі ОСОБА_10 виходить із будинку;

- протокол про результати контролю за вчиненням злочину від 28.12.2018, проведеного на підставі постанови прокурора відділу прокуратури Запорізької області молодшого радника юстиції ОСОБА_12 про контроль за вчиненням злочину, у формі оперативної закупки від 23.11.2018 № 17/2-3632т (т.2 а.с.182-183), з якого вбачається, що 04.12.2018 о 15.30 годин ОСОБА_10 заходить до домоволодіння ОСОБА_3 , за адресою: АДРЕСА_1 , ОСОБА_3 заводить його до будинку, ОСОБА_10 , передає ОСОБА_3 , грошові кошти, останній передає ОСОБА_10 згорток;

- протокол огляду речей від 04.12.2018 (т.1 а.с. 118-120), згідно якого прокурором в автомобілі, який був припаркований за адресою: м. Запоріжжя, вул. Покровська, 21, були оглянуті та вилучені два зіп-пакети із порошком білого кольору, які надав ОСОБА_10 ;

- висновок експерта № 7-2555 від 29.12.2018 ( т.1 а.с. 127-129), згідно якого надані на дослідження кристалічні речовини білого кольору масами 0.045 г та 0.048 г містять у своєму складі психотропну речовину, обіг якої обмежено - метамфетамін, маса якого склала 0,30 г та 0.032 г ( в перерахунку на основу). Загальна маса метамфетаміну складає 0.62 г в перерахунку на основу;

- протокол обшуку від 04.12.2018 ( т.1 а.с. 137-148), відеозапис якого частково був відтворений у судовому засіданні, який проводився на підставі ухвали слідчого судді Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 22.11.2018, під час якого було оглянуто житловий будинок за адресою: АДРЕСА_1 за місцем мешкання ОСОБА_3 та вилучено три мобільні телефони, банківські картки, зип-пакет із речовиною зеленого кольору, зброя та боєприпаси, електронні ваги, грошові кошти у розмірі 756 грн., які перебували безпосередньо у ОСОБА_3 , інші грошові кошти у розмірі 100 доларів США та 5562 грн, два мобільні телефони, п`ять зіп-пакетів із порошкоподібною речовиною, зошит;

- висновок експерта № 7-2556 від 02.01.2019 ( т.1 а.с. 155-160), згідно якого речовини рослинного походження сіро-зеленого кольору в двох полімерних зіп-пакетах, є особливо небезпечним наркотичним засобом, обіг якого заборонено, -канабіс. Загальна маса канабісу в перерахунку на суху речовину складає 1,373 г. Кристалічна речовина білого кольору в середині фрагмента полімерного зіп-пакета та чотирьох полімерних зіп-пакетів, містить у своєму складі психотропну речовину, обіг якої обмежено - метамфетамін. Маса метамфетаміну складає 0.1754 г (в перерахунку на основу);

- протокол огляду блокноту від 18.01.2019 (т.1 а.с. 195-206), зі змісту якого вбачається, що у блокноті маються записи різного змісту, зокрема наявний список боржників із зазначенням прізвищ осіб та певних сум грошових коштів;

- протокол огляду від 21.01.2019 (т.1 а.с. 207-211) - мобільного телефону «Nokia» модель 1209, сім -карта мобільного телефону не авторизується у мережі, у вкладці «контакти» виявлені записи номерів телефонів із зазначенням назв абонентів, в меню набраний один контакт НОМЕР_2 ;

- протокол огляду від 24.01.2019 (т.2 а.с. 4-33)- мобільного телефону «Sony Xperia» із сім картою НОМЕР_3 , була оглянута телефонна книга, журнали вхідних та вихідних дзвінків, листування у мережі Телеграм тощо;

- протокол огляду від 28.01.2019 (т.2 а.с. 34-50) - мобільного телефону «iPhone» із сім картою НОМЕР_4 , за яким зареєстровано обліковий запис на ім`я ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , було оглянута телефонна книга, журнали вхідних та вихідних дзвінків, фотогалерея тощо;

- протокол огляду від 29.01.2019 ( т.2 а.с. 54-55) - micro SD карти Kingston 16 GB, на яку здійснювалась фотофіксація під час проведення огляду мобільних телефонів Сони та Самсунг;

- протокол про результати спостереження за особою від 27 вересня 2018 року, проведеного на підставі ухвали слідчого судді Апеляційного суду Запорізької області № 10/4559м від 16.07.2018 (т.2 а.с. 77-82), під час якого проводилось візуальне спостереження за ОСОБА_3 07.09.2018 та 13.09.2018;

- протокол про результати зняття інформації з транспортних телекомунікаційних мереж від 10 грудня 2018 року, проведеного на підставі ухвали слідчого судді Апеляційного суду Запорізької області № 803т від 13.11.2018 (т.2 а.с. 87-96) звукозапис якого був відтворений у судовому засіданні, під час якого зафіксовані розмови ОСОБА_3 з номеру телефона НОМЕР_3 , під час якого були зафіксовані розмови ОСОБА_3 23.11.2018 з різними абонентами з приводу придбання певного товару, який не називався, за грошові кошти у ОСОБА_3 ;

- протокол про результати спостереження за особою від 13 грудня 2018 року, проведеного на підставі ухвали слідчого судді Апеляційного суду Запорізької області № 799т від 13.11.2018 (т.2 а.с. 100-101), під час якого здійснювалось спостереження за ОСОБА_3 04.12.2018 з 08.00 годин, який о 10.16 годин вийшов із будинку та пересувався на автомобілі по м. Запоріжжя, об 11.13 годин повернувся додому, о 18.00 до його будинку зайшла слідчо-оперативна група;

- протокол про результати зняття інформації з транспортних телекомунікаційних мереж від 04 лютого 2019 року, проведеного на підставі ухвали слідчого судді Апеляційного суду Запорізької області № 802т від 13.11.2018 (т.2 а.с. 106-116), у якому зазначено, що нібито були зафіксовані розмови абонента НОМЕР_2 , який належить ОСОБА_13 , однак звукозапис проведеної слідчої дії не вдалося відтворити у судовому засіданні у повному обсязі з технічних причин (диск із записами не запускається). Зі змісту протоколу вбачається, що 21.10.2018, 31.10.2018, 11.11.2018, 12.11.2018,01.12.2018 відбуваються розмови між ОСОБА_3 та ОСОБА_13 , під час яких абоненти домовляють про придбання товару за гроші, при чому назву товару не називають;

- протокол про результати зняття інформації з транспортних телекомунікаційних мереж від 04 лютого 2019 року, проведеного на підставі ухвали слідчого судді Апеляційного суду Запорізької області № 800т від 13.11.2018 ( т.2 а.с. 120-127), звукозапис якого був відтворений у судовому засіданні, під час якого здійснювалось зняття інформації із мобільного телефону НОМЕР_5 , яким користується ОСОБА_14 .. Зафіксована розмова із ОСОБА_3 25.11.2018, під час якої абоненти домовляються про зустріч, усі інші розмови проводяться з різними абонентами на різні теми;

- протокол про результати спостереження за особою від 10 грудня 2018 року, проведеного на підставі ухвали слідчого судді Апеляційного суду Запорізької області № 801т від 13.11.2018 (т.2 а.с. 131-135), під час якого було здійснено спостереження за особою ОСОБА_14 з 12.11.2018 до 15.11.2018, жодної інформації про зустрічі із ОСОБА_3 вказаний протокол не містить;

- протокол про результати зняття інформації з транспортних телекомунікаційних мереж від 28 грудня 2018 року, проведеного на підставі ухвали слідчого судді Апеляційного суду Запорізької області № 10/4564т від 16.07.2018 (т.2 а.с. 153-160) звукозапис якого був відтворений у судовому засіданні, згідно якого здійснювалось зняття інформації з мобільного телефону НОМЕР_6 , яким користувався ОСОБА_3 у період 31.07.2018 та 01.08.2018, де зафіксовані розмови з різними абонентами з приводу придбання певного товару, який не називається, за грошові кошти;

- протокол про результати зняття інформації з транспортних телекомунікаційних мереж від 19 грудня 2018 року, проведеного на підставі ухвали слідчого судді Апеляційного суду Запорізької області № 803т від 13.11.2018 (т.2 а.с. 186-196) звукозапис якого був відтворений у судовому засіданні. У протоколі зафіксовані розмови ОСОБА_3 із різними абонентами у період з 24.11.2018 до 02.12.2018 на різні теми, а також розмова між ОСОБА_3 та абонентом на ім`я ОСОБА_15 , який домовляється про зустріч із останнім, ОСОБА_3 підтверджує, що очікує його вдома у найближчий час. О 15.33 годин 04.12.2018 зафіксовано дзвінок абонента ОСОБА_15 , який повідомляє, що він під`їхав;

- протокол про результати зняття інформації з транспортних телекомунікаційних мереж від 04 лютого 2019 року, проведеного на підставі ухвали слідчого судді Апеляційного суду Запорізької області № 10/4564т від 16.07.2018 (т.2 а.с. 236-245). Зі змісту вказаного протоколу вбачається, що були зафіксовані розмови між ОСОБА_3 та іншими абонентами у період з 31.07.2018 до 03.08.2018 з приводу придбання різного товару, який не називається;

- протокол про результати зняття інформації з транспортних телекомунікаційних мереж від 29 січня 2019 року, проведеного на підставі ухвали слідчого судді Апеляційного суду Запорізької області № 10/6018т від 17.09.2018 (т.2 а.с. 247-263) звукозапис якого був відтворений у судовому засіданні. У вказаному протоколі зафіксована розмова від 13.11.2018 о 14.34 години від абонента на ім`я ОСОБА_15 , який запитує, «чи можна сьогодні щось придумати на шість». ОСОБА_3 погоджується, щоб останній приїзжав до нього. Далі о 19.03 годині ОСОБА_15 зазначає, що він вже під`їхав;

- протокол про результати зняття інформації з транспортних телекомунікаційних мереж від 01 лютого 2019 року, проведеного на підставі ухвали слідчого судді Апеляційного суду Запорізької області № 10/6018т від 17.09.2018 (т.3 а.с. 2-18) ,звукозапис якого був відтворений у судовому засіданні. На записах містяться розмови ОСОБА_3 із різними абонентами у період жовтня-листопада 2018 року, з приводу придбання товару, який не називається, та перерахування грошових коштів;

- протокол про результати зняття інформації з транспортних телекомунікаційних мереж від 04 лютого 2019 року, проведеного на підставі ухвали слідчого судді Апеляційного суду Запорізької області № 10/6021т від 17.09.2018 (т.3 а.с. 20-32), звукозапис якого був відтворений у судовому засіданні. На записах містяться розмови ОСОБА_3 із різними абонентами у період жовтня-листопада 2018 року, з приводу придбання товару, який не називається, та перерахування грошових коштів;

- протокол затримання особи від 05.12.2018, згідно якого о 02:20 хвилин 05.12.2018 року був затриманий ОСОБА_3 у м. Запоріжжя, ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянин України, не одружений, не працює - звільнений з посади СКП Заводського ВП Дніпровського ВП ГУНП, не судимий (т.3 а.с. 52-56).

Аналізуючи надані суду докази на предмет їх належності та допустимості, суд приходить до наступних висновків.

Зі змісту обвинувального акту вбачається, що прокурором кваліфіковані дії обвинуваченого ОСОБА_3 до 13.11.2018, у період 13.11.2018 та 04.12.2018 як один продовжуваний злочин, який об`єднаний єдиними умислом обвинуваченого на незаконне придбання, зберігання з метою збуту, а також незаконний збут психотропних речовин.

Так, в обвинувальному акті вказано, що «за невстановлених досудовим розслідуванням обставинах, часі та місці, ОСОБА_3 , діючи в порушення вимог статей 25, 26 Закону України «Про обіг в Україні наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів та прекурсорів», будучи особою, яка тривалий час обіймала посади у правоохоронних органах області, зокрема пов`язані із протидією обігу наркотичних засобів, маючи умисел на незаконне придбання, зберігання з метою подальшого збуту, а також збут психотропних речовин, діючи умисно, при невстановлених під час досудового слідства обставинах, незаконно придбав у невстановленої досудовим розслідуванням особи психотропну речовину, обіг якої обмежено - метамфетамін. Надалі, а саме 13.11.2018 ОСОБА_3 , з метою подальшого збуту, зберігав при собі вищевказану психотропну речовину».

Відповідно до ст. 91 КПК України у кримінальному провадженні підлягають доказуванню: 1) подія кримінального правопорушення (час, місце, спосіб та інші обставини вчинення кримінального правопорушення). Статтею 92 КПК України обов`язок доказування обставин, передбачених статтею 91 цього Кодексу, за винятком випадків, передбачених частиною другою цієї статті, покладається на слідчого, прокурора та, в установлених цим Кодексом випадках, - на потерпілого.

З наданих прокурором та досліджених судом під час судового розгляду доказів вбачається, що факт незаконного придбання та зберігання ОСОБА_3 психотропної речовини до 13.11.2018 нічим не підтверджується. Єдиними доказами на підтвердження імовірної незаконної діяльності, вчиненої ОСОБА_3 до 13.11.2018, є протоколи про результати негласних слідчих (розшукових) дій - про результати зняття інформації з транспортних телекомунікаційних мереж як мобільного телефону ОСОБА_3 , так і інших осіб ( ОСОБА_14 та ОСОБА_13 ), у яких зафіксовані розмови вказаних осіб як між собою, так і з іншими абонентами на різні теми. Дійсно, вказані розмови стосуються придбання та відчуження якогось виду товару, який під час спілкування не називається, його вартість та кількість також вказується завуальовано, походження цього товару також встановити неможливо. Інших доказів на підтвердження факту саме придбання ОСОБА_3 за точних обставин та у точній кількості та виду психотропної або іншої забороненої речовини, та подальше його зберігання саме обвинуваченим та саме з метою збуту (а не з іншою метою, наприклад, для власного вживання) прокурором суду надано не було.

Далі, стороною обвинувачення зроблено висновок про те, що «продовжуючи свій злочинний умисел, спрямований на незаконний збут психотропної речовини, обіг якої обмежено, - метамфетаміну, ОСОБА_3 13.11.2018 приблизно о 19 годині 00 хвилин, перебуваючи на задньому пасажирському сидінні у автомобілі ЗАЗ-Lanos, реєстраційний номер НОМЕР_1 , що рухався від буд. № 21 по вул. Покровська у м. Запоріжжя в напрямку місця мешкання ОСОБА_3 до будинку за адресою: АДРЕСА_1 , незаконно збув ОСОБА_6 психотропну речовину - метамфетамін, вагою 0,1282 г.»

Так, під час судового засідання було встановлено, що документування факту збуту ОСОБА_3 психотропної речовини 13.11.2018 здійснювалось під контролем працівників правоохоронних органів. Так, відповідно до постанови прокурора про здійснення контролю за вчиненням злочину від 08.11.2018 (т.2 а.с. 176-177) прокурором прийнято рішення здійснити контроль за вчиненням злочину у формі оперативної закупки для отримання доказів злочинної діяльності та встановлення вини ОСОБА_3 , ОСОБА_14 та ОСОБА_13 .. При цьому прокурор посилався на те, що свідок ОСОБА_10 показав, що ОСОБА_3 самостійно ініціював надання свідку психотропної речовини.

В той же час, допитаний у судовому засіданні свідок ОСОБА_10 , анкетні дані якого змінені для забезпечення заходів безпеки, пояснив, що саме працівники поліції наказали йому зустрітися із ОСОБА_3 , оскільки працювали саме «під нього». Дійсно він зустрічався із цією особою, однак деталей цих зустрічей не пам`ятає, чи придбавав він у ОСОБА_3 якийсь товар, ствердно зазначити не зміг.

З протоколу про результати зняття інформації з транспортних телекомунікаційних мереж від 29 січня 2019 року, проведеного на підставі ухвали слідчого судді Апеляційного суду Запорізької області № 10/6018т від 17.09.2018 (т.2 а.с. 247-263), звукозапис якого був відтворений у судовому засіданні, вбачається, що 13.11.2018 о 14.34 години від абонента на ім`я ОСОБА_15 (з обставин справи видається очевидним, що це є особа, дані якої змінені - ОСОБА_10 ) надійшов вхідний дзвінок на номер телефону ОСОБА_3 і саме ОСОБА_15 ( ОСОБА_10 ) за своєю ініціативою запитує, «чи можна сьогодні щось придумати на шість». ОСОБА_3 погоджується, щоб останній приїзжав до нього. Далі о 19.03 годині ОСОБА_15 зазначає, що він вже під`їхав. Іншої інформації, яка б дала підстави прийти до висновку, що саме ОСОБА_3 пропонував ОСОБА_10 придбати заборонені речовини та призначав час та місце зустрічей, ані вказані протоколи, ані інші надані прокурором докази не містять.

Згідно ч.3 ст. 271 КПК України під час підготовки та проведення заходів з контролю за вчиненням злочину забороняється провокувати (підбурювати) особу на вчинення цього злочину з метою його подальшого викриття, допомагаючи особі вчинити злочин, який вона би не вчинила, як би слідчий цьому не сприяв, або з цією самою метою впливати на її поведінку насильством, погрозами, шантажем. Здобуті в такий спосіб речі і документи не можуть бути використані у кримінальному провадженні.

Згідно з п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, згода на обов`язковість якої надана Верховною Радою України: «Кожен має право на справедливий … розгляд його справи …».

Відповідно до практики Європейського Суду з прав людини, усі докази, отримані внаслідок провокації правоохоронних органів, слід визнавати недопустимими, оскільки вони отримані внаслідок істотного порушення права людини на справедливий судовий розгляд, що закріплене у пункті 1 статті 6 Конвенції. Визначення провокації наведене у Рішенні Європейського Суду з прав людини у справі Раманаускас проти Литви. Згідно цього визначення, провокація з боку правоохоронних органів: "Має місце тоді, коли відповідні працівники правоохоронних органів або особи, які діють за їхніми вказівками, не обмежуються пасивним розслідуванням, а з метою встановлення злочину, тобто отримання доказів і порушення кримінальної справи, впливають на суб`єкта, схиляючи його до вчинення злочину, який в іншому випадку не був би вчинений".

Згідно рішення ЄСПЛ у справі Баннікова проти Росії, для відмежування провокації від допустимої поведінки правоохоронних органів Європейський Суд з прав людини виробив низьку критеріїв, а саме: змістовний та процесуальні критерії. При цьому під змістовним критерієм розуміється наявність або відсутність суттєвих змістовних ознак, притаманних провокації правоохоронних органів, а під процесуальним - наявність в суду можливості перевірити відомості про ймовірну провокацію під час судового засідання з дотриманням принципів змагальності та рівності сторін.

Як зазначає Європейський суд з прав людини стосовно змістовного критерію, будь-яка інформація, отримана внаслідок негласної діяльності, має відповідати вимозі щодо того, що слідство має проводитись в цілому у пасивній манері. Таке виключає, зокрема, будь-які дії, що можуть бути розтлумачені, як вплив на обвинуваченого з метою вчинення ним злочину, як то - прояв ініціативи в контактах, повторна пропозиція, наполегливі нагадування тощо (рішення у справі Баннікова проти Росії; рішення у справі Веселов та інші проти Росії; рішення у справі Ванян проти Росії; рішення у справі Малінінос проти Литви; рішення у справі Раманаускас проти Литви).

Таким чином, суд приходить до висновку, що відсутність об`єктивних даних, які б свідчили про вчинення або готування до вчинення злочину, пов`язаного із незаконним обігом психотропних речовин, ОСОБА_3 до моменту проведення оперативної закупки та встановлення судом факту ініціювання збуту особами, залученими до проведення оперативної закупки ( ОСОБА_10 ), свідчать про наявність провокації у діях правоохоронних органів, а тому докази, отримані шляхом підбурювання особи до вчинення злочину, не можуть бути покладені в основу обвинувачення.

Окремо суд звертає увагу на те, що з відеозапису проведеної негласної слідчої (розшукової) дії - аудіо, відео контролю ОСОБА_3 від 14.11.2018, проведеного на підставі ухвали слідчого судді Апеляційного суду Запорізької області № 10/6017т від 17.09.2018 (т.2 а.с. 166-173), неможливо встановити обставини, за яких ОСОБА_3 нібито передав ОСОБА_10 пакетик із психотропною речовиною, оскільки даний факт безпосередньо зафіксований не був, відеозапис має погану якість та не відображає усі події, які відбувались в автомобілі. Очевидним є лише факт того, що ОСОБА_10 питає у ОСОБА_3 , чи потрібно передавати гроші зараз, без конкретизації їх суми та призначення.

За таких обставин, суд приходить до переконання, що факт збуту ОСОБА_3 . 13.11.2018 психотропної речовини ОСОБА_10 не знайшов свого підтвердження у судовому засіданні, оскільки основна доказова база була отримана стороною обвинувачення під час проведення контролю за вчиненням злочину, який має ознаки провокації з боку правоохоронних органів, а інші докази не доводять факт вчинення злочину взагалі.

Далі, прокурором в обвинувальному акті зазначено, що «продовжуючи свій злочинний умисел, діючи без значного розриву у часі, ОСОБА_3 04.12.2018 приблизно о 15 год. 40 хв., знаходячись на території свого домоволодіння за адресою: АДРЕСА_1 незаконно збув ОСОБА_6 2 зіп-пакети з порошкоподібною речовиною білого кольору, одержавши від останнього за це вигоду у виді грошових коштів у розмірі 500 гривень».

Однак, суд вважає висновок прокурора про відсутність значного розриву у часі між діями ОСОБА_3 13.11.2018 та 04.12.2018 помилковим, оскільки видається очевидним, що між першим та другим епізодом сплила 21 доба, що не можна визначити як незначний період.

Згідно з вимогами ч.1-3 ст. 214 КПК України (в редакції на момент вчинення кримінального правопорушення) слідчий, прокурор невідкладно, але не пізніше 24 годин після подання заяви, повідомлення про вчинене кримінальне правопорушення або після самостійного виявлення ним будь-якого джерела обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, зобов`язаний внести відповідні відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань та розпочати розслідування; досудове розслідування розпочинається з моменту внесення відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань; здійснення досудового розслідування до внесення відомостей до реєстру або без такого внесення не допускається і тягне за собою відповідальність, встановлену законом.

Згідно п. 9 підрозділу другого розділу II Положення про порядок ведення Єдиного реєстру досудових розслідувань, затвердженого Наказом Генеральної прокуратури України № 139 від 06.04.2016 (в редакції, чинній на момент вчинення кримінального правопорушення) на виявлене під час досудового розслідування кримінальне правопорушення в рамках одного кримінального провадження слідчий за Довідником 1 «Перелік інших джерел, з яких виявлені обставини, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення» вносить до Реєстру інформацію про джерело, з якого виявлено кримінальне правопорушення, та відомості про кримінальне правопорушення. Кримінальному провадженню за цим правопорушенням присвоюється новий номер.

З аналізу наданого прокурором Витягу з Єдиного реєстру досудових розслідувань (т.1 а.с. 57-58) вбачається, що відомості про кримінальне правопорушення первісно були внесені до ЄРДР 03.07.2018 та кримінальному провадженню присвоєного номер 000245, при цьому після виявлення органом досудового розслідування ознак нового злочину 04.12.2018 відомості до ЄРДР не вносились, окремий та новий номер кримінального провадження не присвоювався.

Відповідно до вимог ч.3 ст. 62 Конституції України обвинувачення не може ґрунтуватись на доказах, одержаних незаконним шляхом.

Органи державної влади та їх посадові особи, в тому числі ті, які здійснюють оперативно-розшукову діяльність, за змістом ч. 2 ст. 19 Основного Закону зобов`язані діяти лише в межах повноважень, на підставі та у спосіб, що передбачені Конституцією України та законами України.

Відповідно до ч.1 ст. 89 КПК України суд вирішує питання допустимості доказів під час їх оцінки в нарадчій кімнаті під час ухвалення судового рішення.

Згідно зі ст. 86 КПК України доказ визнається допустимим, якщо він отриманий у порядку, встановленому цим Кодексом. Недопустимий доказ не може бути використаний при прийнятті процесуальних рішень, на нього не може посилатися суд при ухваленні судового рішення.

Аналізуючи викладене, суд приходить до переконання, що всупереч зазначеним вище вимогам кримінального процесуального законодавства та нормативно-правових актів орган досудового розслідування, виявивши під час проведення оперативної закупки в рамках кримінального провадження № 000245 обставини збуту ОСОБА_3 04.12.2018 психотропних речовин, відомості про вчинення цього правопорушення в Єдиний реєстр досудових розслідувань не вніс, розпочав його розслідування в рамках того ж кримінального провадження, не виділивши матеріали про це правопорушення в окреме провадження з присвоєнням нового номеру провадження.

За таких підстав, суд вважає, що усі отримані стороною обвинувачення докази за епізодом від 04.12.2018 є недопустимими.

При цьому, окремо аналізуючи на предмет допустимості протокол про результати контролю за вчиненням злочину від 28.12.2018 (т.2 а.с.182-183), який є основним доказом за фактом незаконного збуту психотропної речовини 04.12.2018, суд зазначає, що у протоколі вказано, що ця негласна слідча (розшукова) дія проводилась на підставі постанови прокурора відділу прокуратури Запорізької області молодшого радника юстиції ОСОБА_12 про контроль за вчиненням злочину, у формі оперативної закупки від 23.11.2018 № 17/2-3632т, однак прокурором у судовому засіданні не була надана суду для дослідження постанова про контроль за вчиненням злочину із зазначеними у протоколі реквізитами, тому перевірити законність проведеної слідчої дії суд не має можливості, що ставить під сумнів достовірність та точність отриманих під час проведення цієї слідчої дії інформації.

Таким чином, суд вважає протокол про результати контролю за вчиненням злочину від 28.12.2018 (т.2 а.с.182-183) недопустимим доказом через порушення процесуального порядку його отримання (відсутність постанови прокурора про контроль за вчиненням злочину від 23.11.2023) та відкидає його із числа доказової бази.

Далі, прокурором було надано суду висновок експерта № 7-2555 від 29.12.2018 ( т.1 а.с. 127-129), згідно якого надані на дослідження кристалічні речовини білого кольору масами 0.045 г та 0.048 г містять у своєму складі психотропну речовину, обіг якої обмежено - метамфетамін, маса якого склала 0,30 г та 0.032 г ( в перерахунку на основу). Загальна маса метамфетаміну складає 0.62 г в перерахунку на основу. Аналізуючи вказаний доказ суд зазначає, що експертом була допущена арифметична помилка під час визначення розміру психотропної речовини, яка міститься у наданій на дослідження речовині. Так, визначивши масу метамфітаміна як 0,30 г та 0.032 г, експерт прийшов до висновку, що загальна його маса складає 0.62 г, що не відповідає дійсності, оскільки згідно арифметичних розрахунків загальна маса двох речовин повинна складати 0,332 г (0.30 +0.032), а не 0.62 г, як вказано експертом. За таких обставин, беручи до уваги значні розбіжності та арифметичні помилки як у мотивувальній, так і у резолютивній частині висновку експерта від 29.12.2018, відсутність клопотань прокурора про призначення повторного експертного дослідження для їх усунення, суд вважає вказаний доказ недостовірним та таким, що не може бути взятий до уваги на підтвердження розміру та виду психотропної речовини, встановлення якого є обов`язковим під час розгляду кримінальних правопорушень у сфері обігу наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів або прекурсорів.

Таким чином, єдиним належним та допустимим доказом за епізодом від 04.12.2018 міг бути протокол проведення негласної слідчої дії -аудіо, -відео контролю ОСОБА_3 від 06.12.2018, проведеного на підставі ухвали слідчого судді Апеляційного суду Запорізької області № 797т від 13.11.2018 (т.2 а.с. 162-164), відеозапис якого був відтворений у судовому засіданні, який був отриманий у передбачений кримінальним процесуальним законодавством спосіб. Однак, з аналізу змісту цього протоколу вбачається, що ОСОБА_3 нібито передає ОСОБА_10 три пакетика із невідомою речовиною, перебуваючи у себе за місцем проживання за адресою: АДРЕСА_1 , та отримує за це грошові кошти, які були попередньо видані ОСОБА_10 працівниками поліції.

Сам свідок ОСОБА_10 у судовому засіданні не підтвердив факт придбання психотропної речовини у ОСОБА_3 за вказаних у протоколі обставинах. А з протоколу огляду речей від 04.12.2018 (т.1 а.с. 118-120) вбачається, що в автомобілі, який був припаркований за адресою: м. Запоріжжя, вул. Покровська, 21, були оглянуті та вилучені два зіп-пакети із порошком білого кольору, які надав ОСОБА_10 . Неспівпадіння у кількості нібито збутих ОСОБА_3 пакетиках із психотропною речовиною із кількістю, яка була вилучена і ОСОБА_10 , дає підстави для обґрунтованого сумніву у дійсності як пояснень самого свідка ОСОБА_10 , так і щодо обставин придбання психотропної речовини саме у ОСОБА_3 , а не у іншої особи тощо.

Крім того, суд зазначає, що факт вилучення саме у ОСОБА_3 грошових коштів, які були заздалегідь ідентифіковані та використані під час проведення оперативної закупки, після її проведення та під час обшуку його домоволодіння також нічим не підтверджений, вказані грошові кошти відшукані не були.

Так, дійсно, 04.12.2018 за місцем проживання ОСОБА_3 за адресою: АДРЕСА_1 , проводився обшук, результати якого зафіксовані у протоколі обшуку від 04.12.2018 (т.1 а.с. 137-148), відеозапис якого частково був відтворений у судовому засіданні, який проводився на підставі ухвали слідчого судді Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 22.11.2018.

У судовому засіданні стороною захисту було заявлено клопотання про визнання протоколу обшуку недопустимими доказом, оскільки фіксування судового засідання слідчим суддею, під час якого вирішувалось питання про надання дозволу на проведення обшуку, технічними засобами не здійснювалось, що є порушенням вимог ч.4 та ч.6 ст. 107 КПК. Захисником була надана суду довідка із матеріалів кримінального провадження № 1-кс/335/9169/2018 від 22.11.2018 про те, що у зв`язку з неприбуттям у судове засідання усіх учасників кримінального провадження фіксування судового процесу не здійснювалось. Під час вказаного судового засідання слідчим суддею була винесена ухвала про надання дозволу на проведення обшуку за місцем проживання ОСОБА_3 за адресою: АДРЕСА_1 ( т.1 а.с. 135-136). З тексу ухвали вбачається, що «Прокурор клопотання підтримав, подав суду заяву про розгляд справи за його відсутність.»

В той же час, відповідно до ч.4 ст. 234 КПК України клопотання про обшук розглядається у суді в день його надходження за участю слідчого або прокурора. Жодних виключень діючий КПК України в частині обов`язкової участі прокурора або слідчого під час розгляду даного виду клопотань не містить.

Відповідно до ч.3 ст. 87 КПК України недопустимими є також докази, що були отримані: 4) під час виконання ухвали про дозвіл на обшук житла чи іншого володіння особи, якщо така ухвала винесена слідчим суддею без проведення повної технічної фіксації засідання.

Так, беручи до уваги вищевикладене, а також той факт, що стороною захисту заперечується допустимість протоколу обшуку від 04.12.2018, встановлення судом фактів відсутності повної технічної фіксації засідання слідчим суддею 22.11.2018, суд приходить до висновку, що вказаний протокол обшуку є недопустимим доказом, тому не береться судом до уваги у якості доказу на підтвердження провини ОСОБА_3 .

При цьому суд враховує, що згідно практики Європейського суду з прав людини щодо застосування доктрини «плодів отруєного дерева», недопустимими визнаються не лише докази, які безпосередньо отримані внаслідок порушення, а також і докази, які не були б отримані, якби не були отримані перші. Таким чином, допустимі самі по собі докази, отримані за допомогою відомостей, джерелом яких є недопустимі докази, стають також недопустимими. (Рішення у справах «Балицький проти України», «Тейксейра де Кастро проти Португалії», «Шабельник проти України»)

Таким чином, оскільки висновок експерта № 7-2556 від 02.01.2019 ( т.1 а.с. 155-160), протокол огляду блокноту від 18.01.2019 (т.1 а.с. 195-206), протокол огляду від 21.01.2019 (т.1 а.с. 207-211) - мобільного телефону «Nokia» модель 1209, сім -карта мобільного телефону не авторизується у мережі, протокол огляду від 24.01.2019 (т.2 а.с. 4-33)- мобільного телефону «Sony Xperia» із сім картою НОМЕР_3 , протокол огляду від 28.01.2019 (т.2 а.с. 34-50) - мобільного телефону «iPhone» із сім картою НОМЕР_4 , за яким зареєстровано обліковий запис на ім`я ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , протокол огляду від 29.01.2019 ( т.2 а.с. 54-55) - micro SD карти Kingston 16 GB, на яку здійснювалась фотофіксація під час проведення огляду мобільних телефонів Сони та Самсунг проведені за результатами обшуку за місцем проживання ОСОБА_3 , досліджені речові докази отримані внаслідок слідчої дії, яка визнана судом недопустимим доказом, тому вони є похідними та за правилом «плодів отруєного дерева» також визнаються судом недопустимими та відкидаються із числа доказової бази.

За таких обставин, суд приходить до переконання, що жодного належного та допустимого доказу на підтвердження факту незаконного придбання та зберігання психотропної речовини без мети збуту, інкриміноване ОСОБА_3 за ч. 2 ст. 309 КК України, матеріали кримінального провадження не містять та прокурором надано не було.

Окремо суд зазначає, що протокол про результати зняття інформації з транспортних телекомунікаційних мереж від 26 червня 2018 року, проведеного на підставі ухвали слідчого судді Апеляційного суду Запорізької області № 10/2252т від 11.04.2018 (т.2 а.с. 215-233) не може бути покладений в основу обвинувачення ОСОБА_3 , оскільки, як вбачається зі змісту ухвали слідчого судді та зі змісту самого протоколу, вказана негласна слідча (розшукова) дія проводилась у межах кримінального провадження № 0000126 від 04.04.2018 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 307 КК України. При цьому прокурором не було надано суду жодного доказу на підтвердження факту можливості використання цього доказу у даному кримінальному провадженні № 0000245 від 03.07.2018 щодо ОСОБА_3 : а ні ухвала слідчого судді про можливість використання даного доказу у межах іншого кримінального провадження у порядку ст. 257 КПК України, а ні постанова слідчого чи прокурора про виділення матеріалів кримінального провадження в окреме провадження, суду надані не були.

Також прокурором у якості доказів на підтвердження провини ОСОБА_3 було надано протокол обшуку автомобіля від 03.12.2018, який належить ОСОБА_16 , та розташований поруч із домоволодінням за адресою: АДРЕСА_2 , під час якого було вилучено паперовий конверт із речовиною зеленого кольору, висновок експерта від 29.12.2018 № 7-2554, згідно якого речовина рослинного походження сіро-зеленого кольору в полімерному пакеті, є особливо небезпечним наркотичним засобом, обіг якого заборонено, - канабіс, маса канабісу в перерахунку на суху речовину складає 2,399 г. (т. 1 а.с.182-194), однак суд не вважає ці докази належними, оскільки ОСОБА_3 не ставиться у провину ані зберігання, ані збут особливо небезпечного наркотичного засобу, обіг якого заборонено, - канабіс, таким чином надані прокурором докази не мають жодного доказового значення у межах того обвинувачення, яке було пред`явлено ОСОБА_3 .

Також суд відкидає із числа доказової бази протокол огляду від 23.01.2019 (т.1 а.с. 212-228)- мобільного телефону «Hiaomi» із сім картою НОМЕР_7 , який імовірно перебував у користуванні ОСОБА_17 , було оглянута телефонна книга, журнали вхідних та вихідних дзвінків тощо; протокол огляду від 28.01.2019 (т.1 а.с. 229-250)- мобільного телефону «Samsung» із сім картою НОМЕР_8 , який імовірно перебував у користуванні ОСОБА_18 , було оглянута телефонна книга, журнали вхідних та вихідних дзвінків тощо; протокол огляду від 24.01.2019 (т.2 а.с. 1-3)- мобільного телефону «LEAGOO» без жодних сім карт, телефон пошкоджений, оскільки вказані речі не перебували у користуванні ОСОБА_3 , а належали іншим особам, які не є фігурантами кримінального правопорушення, яке розглядається. Більш того, усі ці слідчі дії є похідними від протоколу обшуку від 04.12.2018, який визнаний судом недопустимим доказом, тому у даному випадку також підлягає застосуванню доктрина «плодів отруйного дерева.

Таким чином, суд, вислухавши пояснення обвинуваченого, свідків, оцінивши докази обвинувачення та захисту з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення, приходить до переконання, що провина обвинуваченого ОСОБА_3 у скоєнні інкримінованих йому органом досудового розслідування кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст. 307, ч.2 ст. 309 КК України, в судовому засіданні не доведена.

Відповідно до ст. 62 Конституції України особа вважається невинуватою у вчиненні злочину і не може бути піддана кримінальному покаранню, доки її вину не буде доведено в законному порядку і встановлено обвинувальним вироком суду. Ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні злочину. Обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Згідно з ст. 17 КПК України ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні кримінального правопорушення і має бути виправданим, якщо сторона обвинувачення не доведе винуватість особи поза розумним сумнівом. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на користь такої особи.

Суд, оцінюючи всі докази за даним кримінальним провадженням в їх сукупності, враховує, що практика Європейського суду з прав людини вказує на необхідність оцінювати докази керуючись критерієм доведення «поза розумним сумнівом» (рішення у справі «Федорченко та Лозенко проти України»). Також має враховуватися якість доказів, включаючи те, чи не ставлять обставини, за яких вони були отримані, під сумнів їхню надійність та точність (рішення у справі «Вєренцов проти України»).

Таким чином, враховуючи вищевикладене, а також той факт, що стороною обвинувачення не надано суду жодного належного та допустимого доказу на підтвердження факту незаконного придбання та зберігання психотропних речовин з метою збуту, їх збут, а також незаконне придбання та зберігання психотропних речовин без мети збуту саме ОСОБА_3 , слідчим та прокурором під час розслідування вказаної справи були допущені численні порушення вимог КПК, які потягли за собою визнання низки доказів недопустимими, суд не вбачає підстав для притягнення обвинуваченого до кримінального відповідальності.

За таких обставин, суд, виходячи із загальних засад кримінального судочинства, а саме верховенства права, законності, презумпції невинуватості та забезпечення доведеності вини, створивши необхідні умови для реалізації сторонами їхніх процесуальних прав та виконання процесуальних обов`язків, оцінивши докази в їх сукупності та взаємозв`язку, приходить до висновку, що під час судового розгляду стороною обвинувачення не надано безсумнівних доказів причетності обвинуваченого ОСОБА_3 до кримінальних правопорушень, в яких він обвинувачується, та аналізуючи зібрані та досліджені докази в їх сукупності в межах пред`явленого обвинувачення, суд приходить до переконання про недоведеність причетності обвинуваченого ОСОБА_3 до вчинення злочинів, передбачених ч.1 ст. 307 та ч.2 ст. 309 КК України, у зв`язку з недоведеністю участі його у вчиненні кримінальних правопорушень, в яких він обвинувачується, тому суд приходить до переконання, що його необхідно визнати невинуватим та виправдати у відповідності до п. 2 ч. 1 ст. 373 КПК України.

Долю речових доказів вирішити на підставі ст. 100 КПК України.

Відповідно до ст. 124 КПК України судові витрати покласти на рахунок держави.

Усі заходи забезпечення кримінального провадження необхідно скасувати.

На підставі викладеного, керуючись ст.100, 124, 349, 368, 370, 374, 393, 395, 532 КПК України, суд

У Х В А Л И В:

ОСОБА_3 визнати невинуватим у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст. 307, ч.2 ст. 309 КК України, та виправдати за недоведеністю вчинення ним кримінальних правопорушень.

Запобіжний захід у відношенні ОСОБА_3 у вигляді застави скасувати.

Повернути заставодавцю ОСОБА_19 грошові кошти у розмірі 35 240 грн., сплачені у якості застави 07.12.2018 року за ОСОБА_3 .

Речові докази:

?грошові кошти у розмірі 100 грн - повернути у дохід держави;

- психотропну речовину, обіг якої обмежено - метамфетамін, маса якого склала 0,1282 г ( в перерахунку на основу), та метамфетамін масою 0.62 г в перерахунку на основу, полімерний зіп-пакет та чотири полімерних зіп-пакети, із психотропною речовиною, обіг якої обмежено - метамфетамін, масою 0.1754 г (в перерахунку на основу) - знищити;

?грошові кошти у сумі 756 грн, 100 доларів США та 5562 грн, блокнот, паперовий конверт із п`ятьма банківськими картками, дві банківські картки, чотири сім-карти, банківська квитанція, мобільний телефон Нокіа IMEI НОМЕР_9 , мобільний телефон iPhone IMEI НОМЕР_10 , мобільний телефон Сони IMEI НОМЕР_11 , мобільний телефон Leagoo IMEI НОМЕР_12 , електронні ваги - повернути за належністю ОСОБА_3

?паспорт громадянина України та пенсійне посвідчення на ім`я ОСОБА_20 - передати до органів, які видали вказані документи для вирішення питання про їх знищення або повернення володільцю;

?мобільний телефон Самсунг IMEI НОМЕР_13 - повернути за належністю ОСОБА_18 ,

?мобільний телефон Xiaomi IMEI НОМЕР_14 - повернути за належністю ОСОБА_17 ,

Скасувати арешт з майна, накладений на підставі ухвали слідчого судді Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 06.12.2018.

Судові витрати у вигляді витрат на проведені експертні дослідження залишити на рахунок держави.

Вирок суду може бути оскаржений до Запорізького апеляційного суду через Жовтневий районний суд м. Запоріжжя протягом 30 діб з моменту його проголошення. Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору. Інші учасники судового провадження мають право отримати у Жовтневому районному суді м. Запоріжжя копію цього вироку, подавши відповідну заяву.

Суддя: ОСОБА_1