Справа № 711/6988/22
Номер провадження 1-кп/711/223/23
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

02 лютого 2023 року м.Черкаси

Придніпровський районний суд м.Черкаси в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

захисника ОСОБА_4

обвинуваченого ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань Придніпровського районного суду м.Черкаси об`єднанні кримінальні провадження, внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0003044 від 22.12.2022, №0000160 від 15.01.2023, у відношенні:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця міста Сургут, Тюменської області, російської федерації, громадянина рф, з середньою спеціальною освітою, офіційно не працюючого, не одруженого, який на утриманні малолітніх чи неповнолітніх дітей не має, учасником бойових дій, депутатом не являється, групи інвалідності не має, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого:

- 12.01.2018 вироком Соснівського районного суду м. Черкаси за ч.2 ст.185, ст. 70 КК України до 3 років позбавлення волі, на підставі ст.75 КК України звільнений від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком 2 роки. Ухвалою Соснівського районного суду від 02.11.2018 замінено звільнення від відбування покарання з іспитовим строком, на підставі ч. 2 ст. 78 КК України та визначено покарання 3 роки позбавлення волі;

- 08.01.2019 вироком Придніпровського районного суду за ч.2 ст.185, ч.1 ст.309 КК України, до 3 років позбавлення волі, на підставі ст. 71 КК України частково приєднано невідбуте покарання 1 місяць позбавлення волі за вироком Соснівського районного суду м. Черкаси від 12.01.2018 та остаточно призначено покарання 3 роки 1 місяць позбавлення волі. Звільнений 29.10.2020 зі Старобабанівської виправної колонії умовно-достроково на строк 10 місяців 28 днів;

- 13.12.2022 Придніпровським районним судом м.Черкаси за ч.4 ст.185 КК України до 5 років позбавлення волі, на підставі ст. 75 КК України звільнений від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком 2 роки,

обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень - злочинів, передбачених ч.4 ст.185 КК України,

ВСТАНОВИВ:

17.12.2022 близько 12 години 56 хвилин, ОСОБА_5 перебуваючи в приміщенні торгівельної зали магазину «Аврора» (ТОВ «ВИГІДНА ПОКУПКА»), який розташований за адресою: м. Черкаси, вул. Шевченка, 345/1. маючи умисел на таємне викрадення чужого майна, скориставшись тим, що за його діями ніхто не спостерігає, таємно, повторно, умисно, з корисливих мотивів, в умовах воєнного стану, що запроваджений Указом Президента України від 24.02.2022 за № 64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні» та затверджений Верховною Радою України, в подальшому продовжений Указом Президента України за № 757/2022 від 21.11.2022 до 19.02.2023 включно, шляхом вільного доступу із полиці магазину взяв товар який належить ТОВ «ВИГІДНА ПОКУПКА», а саме: труси боксери Fashion, арт. 45130, у кількості 6 шт., вартістю по 69 грн., труси боксери, арт. 64851, у кількості 1 шт., вартістю 49 грн., труси боксери, арт. 8829, у кількості 2 шт., вартістю по 79 грн., труси боксери, арт. 64852, у кількості 2 шт., вартістю по 69 грн., труси боксери, арт. 45129, у кількості 2 шт., вартістю по 59 грн., який сховав під власну куртку. Після чого, ОСОБА_5 оминувши касову зону не оплативши за товар, вийшов з приміщення даного магазину та у подальшому розпорядився викраденим майном на власний розсуд, чим завдав ТОВ «ВИГІДНА ПОКУПКА», матеріальної шкоди на загальну суму 877 гривень.

Дії ОСОБА_5 кваліфіковано за ознаками злочину, передбаченого ч.4 ст.185 КК України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчиненому повторно, в умовах воєнного стану.

15.01.2023 близько 19 години 22 хвилини, ОСОБА_5 , перебуваючи у приміщенні магазину «АТБ-Маркет» («Продукти-70»), що по бульвару Шевченка, 239 в м. Черкаси, маючи умисел на таємне викрадення чужого майна, впевнившись, що за його діями ніхто не спостерігає, діючи повторно, з корисливих мотивів, в умовах воєнного стану, що запроваджений Указом Президента України від 24.02.2022 за № 64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні» та затверджений Верховною Радою України, в подальшому продовжений Указом Президента України за № 757/2022 від 21.11.2022 до 19.02.2023 включно, шляхом вільного доступу, з торгівельної полиці зазначеного вище магазину, взяв товар, що на праві власності належить ТОВ "АТБ-Маркет", а саме шоколад 276 г «Milka» молочний з начинкою зі смаком карамелі, арахісу та повітряного рису в кількості три штуки, ціна якого становить за 1 шт. 115 грн. 90 коп. на суму 347 грн. 70 коп., сир твердий 160 г. Своя лінія «Голандський 45 % флоу-пак» в кількості дві штуки, ціна якого становить за 1 штуку 51 грн. 90 коп. на загальну суму 103 грн. 80 коп., та поклавши його до внутрішньої кишені куртки, пройшов повз касову зону магазину не оплативши вартість, вийшов з торгівельної зали магазину, таким чином залишив місце вчинення кримінального правопорушення. Вищевказаними діями ОСОБА_5 завдав матеріальної шкоди ТОВ «АТБ-Маркет» на загальну суму 451 грн. 50 коп.

Дії ОСОБА_5 кваліфіковано за ознаками злочину, передбаченого ч.4 ст.185 КК України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчиненому повторно, в умовах воєнного стану.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 свою вину у вчиненні злочинів, передбачених ч.4 ст.185 КК України визнав повністю, у вчиненому щиро покаявся, підтвердивши обставини, а саме: час, місце та спосіб вчинення ним інкримінованих йому органом досудового розслідування злочинів, викладених в обвинувальних актах, які відповідають дійсності і він їх у повному обсязі підтверджує. Пояснив, що дійсно він 17.12.2022 близько 12 години 56 хвилин, він зайшов у магазин «Аврора», та у зв`язку з тим, що йому потрібні були гроші, він впевневшись, що за ним не спостерігають взяв з полиці магазину труси боксери, більше 10 штук та сховав під власну куртку. Після чого, оминувши касу, вийшов з магазину не оплативши за товар. В подальшому труси продав, а гроші витратив на власні потреби. 15.01.2023 близько 19 години 22 хвилини, він зайшов до магазину «АТБ-Маркет», що теж розташований по бульвару Шевченка, м. Черкаси, та у зв`язку з тим, що йому потрібні були гроші, він впевневшись, що за ним не спостерігають, взяв з полиці магазину три штуки шоколада «Milka», дві штуки запакованого твердого сира, та поклавши все до внутрішньої кишені своєї куртки, пройшов повз касову зону магазину, вийшов з торгівельної зали магазину, не оплативши товар. В скоєному щиро кається, просить вибачення та суворо не карати.

До початку судового засідання представник потерпілого ТОВ «ВИГІДНА ПОКУПКА» ОСОБА_6 , та представник потерпілого ТОВ «АТБ-маркет», ОСОБА_7 подали до суду заяви про проведення судового засідання без їх участі. Претензій матеріального та морального характеру не мають. Представник потерпілого ТОВ «АТБ-маркет», ОСОБА_7 в заяви зазначив, що збитки відшкодовані у повному обсязі. Просили призначити покарання на розсуд суду.

Врахувавши наведене, запитавши думку присутніх учасників кримінального провадження, які не заперечили щодо проведення судового засідання за даної явки, суд, відповідно до положень ст.325 КПК України визнав за можливе з`ясувати всі обставини кримінального провадження за відсутності належно повідомлених представників потерпілих.

Враховуючи те, що обвинувачений в повному обсязі визнав свою вину у вчиненні інкримінованих йому органом досудового слідства злочинів при обставинах, викладених у обвинувальних актах, та беручи до уваги, що учасники не оспорювали фактичні обставини провадження, і судом встановлено, що учасники судового провадження, в тому числі обвинувачений, правильно розуміють зміст цих обставин та відсутні сумніви щодо добровільності їх позиції, роз`яснивши положення ч. 3 ст. 349 КПК України про те, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оспорювати фактичні обставини провадження у апеляційному порядку, вислухавши думку учасників, які не заперечували проти розгляду кримінального провадження в порядку, передбаченому ч. 3 ст. 349 КПК України, суд визнає недоцільним дослідження доказів стосовно тих фактичних обставин провадження, які ніким не оспорюються.

Суд також пересвідчився в добровільності позиції обвинуваченого та не знайшов підстав вважати, що останній себе оговорює або в інший спосіб викривлює визнані ним у судовому засіданні обставини, чи визнає під примусом.

Це узгоджується з вимогами п.1 ст.6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, розділу ІІІ Рекомендації № 6 R (87) 18 Комітету міністрів Ради Європи «Відносно спрощеного кримінального правосуддя» та практики Європейського Суду з прав людини щодо їх застосування, згідно яким суд повинен забезпечити належну реалізацію права на справедливий суд під час розгляду кримінальних проваджень шляхом спрощеного і скороченого розгляду.

Враховуючи викладене, суд, допитавши обвинуваченого, покази якого є послідовними, логічними і не викликають у суду сумніву щодо правильності розуміння обвинуваченим змісту обставин злочинів, добровільності та істинності його позиції, дослідивши матеріали кримінального провадження, що характеризують особу обвинуваченого, прийшов до висновку, що винуватість ОСОБА_5 у вчиненні інкримінованих йому злочинів при обставинах, викладених в обвинувальних актах, доведена повністю.

Дії ОСОБА_5 суд кваліфікує за ознаками злочинів, передбачених ч.4 ст.185 КК України - таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене повторно, в умовах воєнного стану.

Суд, призначаючи обвинуваченому ОСОБА_5 покарання, ураховує, що покарання, як захід державного реагування на осіб, котрі вчинили кримінальне правопорушення, є головною і найбільш поширеною формою реалізації кримінальної відповідальності, роль і значення якого багато в чому залежать від обґрунтованості його призначення і реалізації. Застосування покарання є одним із завершальних етапів кримінальної відповідальності, на якому суд вирішує питання, визначені ч. 1 ст. 368 КПК України, та яке виступає правовим критерієм, показником негативної оцінки як самого правопорушення, так і особи, котра його вчинила. Покарання завжди має особистий, індивідуалізований характер, а його призначення і виконання можливе тільки щодо особи, визнаної винуватою у вчиненні кримінального правопорушення. При цьому призначення необхідного і достатнього покарання певною мірою забезпечує відчуття справедливості як у потерпілого, так і суспільства.

За змістом статей 50, 65 КК України та п.1 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику призначення судами кримінального покарання» № 7 від 24.10.2003 р. зі змінами від 06.11.2009 р., особі, яка скоїла злочин, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для виправлення та попередження скоєння нових злочинів. Це покарання має відповідати принципам законності, обґрунтованості, справедливості, співмірності та індивідуалізації, що є системою найбільш істотних правил і критеріїв, які визначають порядок та межі діяльності суду під час обрання покарання. Суд повинен ураховувати ступінь тяжкості злочину, конкретні обставини його скоєння, форму вини, наслідки цього діяння, дані про особу, обставини, що впливають на покарання, ставлення особи до своїх дій, інші особливості справи, які мають значення для забезпечення відповідності покарання характеру та тяжкості злочину. Індивідуалізація покарання ґрунтується на прогностичній діяльності суду. Оптимальним орієнтиром якої є визначення покарання в тому обсязі, який був би достатнім для досягнення найближчої мети покарання - виправлення засудженого.

Обираючи вид та міру покарання обвинуваченому ОСОБА_5 , суд відповідно до ст.65 КК України враховує ступінь тяжкості вчинених злочинів, передбачених ч.4 ст.185 КК України, які відповідно ст.12 КК України, відноситься до категорії тяжких злочинів, дані про особу обвинуваченого, який раніше неодноразово судимий, на протязі 2022 року притягувався до адміністративної відповідальності, офіційно не працевлаштований, не має на утриманні малолітніх, неповнолітніх дітей, групи інвалідності не має, перебуває на консультативному та диспансерному нагляді у лікаря нарколога з 20.11.2020, у зв`зку з діагнозом: Синдром залежності від опіоїдів, амбулаторну психіатричну допомогу у лікаря психіатра м. Черкаси не одержує, частково заподіяну шкоду усунуто, шляхом повернення майна, вину визнав, щиро розкаявся, висловивши щирий жаль з приводу своїх вчинків та осудив свою поведінку.

Крім того, суд приймає до уваги, що ОСОБА_5 , будучи особою раніше судимою за вчинення умисного, корисливого злочину, не зробив належних висновків та продовжив злочинну діяльність, що вказує на підвищену суспільну небезпеку цієї особи та недосягнення виховної мети покарання, призначеного за попереднім вироком.

В якості обставин, що пом`якшують покарання обвинуваченого, згідно ст. 66 КК України, суд визнає його щире каяття.

При цьому, суд враховує, що щире каяття характерне тим, що воно засновано на належній критичній оцінці особою своєї протиправної поведінки через визнання вини і готовність нести кримінальну відповідальність, тобто характеризує суб`єктивне ставлення винної особи до вчинених кримінальних правопорушень, яке виявляється в тому, що вона визнає свою провину, висловлює жаль з приводу вчиненого та бажання виправити ситуацію, що склалася.

У судовому засіданні обвинувачений свою вину визнав у повному обсязі, у вчиненому щиро розкаявся, неодноразово висловлював жаль з приводу вчиненого, критично оцінював свої дії та готовий нести відповідальність за вчинене, що також свідчить про те, що особа розуміє тяжкість наслідків від своїх дій та щиро кається, дійсно бажає виправити ситуацію, що склалася з його вини.

Обставиною, що обтяжує покарання обвинуваченого, згідно ст.67 КК України, суд визнає рецидив злочину (у частині незнятої судимості за ч.1 ст.309 КК України).

На підставі вищевикладеного, з урахуванням загальних засад призначення покарання: законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації, враховуючи вимоги ст. 65 КК України про те, що особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначено покарання, необхідне і достатнє для її виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень і що більш суворий вид покарання з числа передбачених за скоєне кримінальне правопорушення призначається лише у випадку, якщо менш суворий вид покарання буде недостатнім для виправлення особи і попередження вчинення нею нових кримінальних правопорушень, а також враховуючи ступень тяжкості вчинених кримінальних правопорушень, їх наслідків, особи обвинуваченого, обставин, що пом`якшують та обтяжують покарання обвинуваченого, поведінку обвинуваченого після вчинення інкримінованих йому злочинів, який усвідомлюючи свою провину, зробивши належні висновки, дав критичну оцінку своїм злочинним діям, а також враховуючи думку представників потерпілих, суд вважає за необхідне відповідно до вимог ст.50 КК України, призначити покарання у виді позбавлення волі, що буде достатнім для виправлення обвинуваченого і попередження вчинення ним нових злочинів.

Підстав для застосування ст.75, ст. 69 КК України чи приписів ст. 69-1 КК України, до обвинуваченого, суд не вбачає, у зв`язку з відсутністю передумов, за яких дані правові норми можуть бути застосовані.

Відповідно до роз`яснень, що містяться в п. 25 постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 24 жовтня 2003 року «Про практику призначення судами кримінального покарання», за сукупністю вироків (ст. 71 КК) покарання призначається, коли засуджена особа до повного відбування основного чи додаткового покарання вчинила новий злочин, а також коли новий злочин вчинено після проголошення вироку, але до набрання ним законної сили.

При застосуванні правил ст.71 КК України судам належить враховувати, що остаточне покарання за сукупністю вироків має бути більшим, ніж покарання, призначене за новий злочин, і ніж невідбута частина покарання за попереднім вироком.

Аналогічна позиція викладена у постанові Об`єднаної палати ККС ВС від 25.06.2018 справа № 511/37/16-к, постанові Верховного Суду колегії суддів Другої судової палати Касаційного кримінального суду від 24.05.2018 справа № 310/3080/16-к, постанові колегії суддів Другої судової палати Касаційного кримінального суду Верховного Суду від 17.05.2018 у справі № 128/5484/13-к.

Оскільки обвинувачений ОСОБА_5 вчинив кримінальні правопорушення до відбуття покарання за вироком Придніпровського районного суду м.Черкаси від 13.12.2022, відповідно до якого він був засуджений за ч. 4 ст. 185 КК України та було призначено покарання у виді позбавлення волі строком на 4 роки, із застосуванням ст. 75 КК України був звільнений від відбування покарання з випробуванням терміном на 2 роки, суд вважає за необхідне призначити йому остаточне покарання, за правилами ст. 71 КК України.

При цьому суд враховує правову позицію викладену у п. 10 абз. 4 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 24.10.2003 року «Про практику призначення судами кримінального покарання», відповідно до якої, виходячи з положень частини 2 статті 75 КК України, а також змісту частини 3 статті 78 КК України, у разі вчинення особою під час іспитового строку нового злочину суди мають розцінювати це як порушення умов застосування статті 75 КК України, про звільнення від відбування покарання з випробуванням і призначати покарання за сукупністю вироків на підставі ст. 71 КК України. У таких випадках повторне звільнення від відбування покарання є неприпустимим, а тому відсутні підстави для призначення обвинуваченому покарання із застосуванням ст. 75 КК України - зі звільненням від відбування покарання з випробуванням.

Призначення ОСОБА_5 саме такого покарання буде відповідати принципу необхідності і достатності для виправлення обвинуваченого, випливає з дотримання судом принципів «рівних можливостей» та «справедливого судового розгляду», встановлених ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основних свобод 1950 року, не суперечить практиці Європейського Суду з прав людини та нормам кримінального законодавства України, адже ефективність покарання залежить не лише і не в першу чергу від суворості санкції кримінально-правової норми, а і від спроможності не допустити безкарності злочинних діянь.

Суд наголошує, що призначення покарання є дискрецією лише суду, та здійснюється лише на підставі внутрішнього переконання судді, і оцінки особистості обвинуваченого, з метою досягнення саме мети визначеної ст. 50 КК України, тобто не лише покарати за вчинення правопорушення, а здійснити виправлення особистості, запобігання вчиненню нових злочинів як засудженими, так і іншими особами.

До обвинуваченого ОСОБА_5 ухвалою слідчого судді Соснівського районного суду м.Черкаси від 19.01.2023 застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою. Підстав для зміни або скасування застосованого запобіжного заходу до набрання вироком законної сили - суд не вбачає, з метою запобігання ризикам, передбаченим ст.177 КПК України. Відповідно до ч. 5 ст. 72 КК України суд вважає за необхідне зарахувати в строк призначеного обвинуваченому ОСОБА_5 за даним вироком покарання строк попереднього ув`язнення обвинуваченого у межах даного кримінального провадження, із розрахунку один день попереднього ув`язнення за один день позбавлення волі за період тримання під вартою з 19 січня 2023 року по день набрання вироком законної сили.

Цивільні позови у встановленому законом порядку в даному кримінальному провадженні представниками потерпілих не заявлені, що не позбавляє права останніх відповідно до ч. 7 ст. 128 КПК України звернутися до суду з відповідним позовом у порядку цивільного судочинства.

Доля речових доказів підлягає вирішенню відповідно до ст.100 КПК України. Процесуальні витрати у кримінальному провадженню відсутні.

Керуючись ст.ст.7, 100, 368-371, 373, 376, 392, 395 КПК України, суд,

УХВАЛИВ:

ОСОБА_5 визнати винуватим у вчиненні злочинів, передбачених ч.4 ст.185 КК України та призначити йому покарання у виді позбавлення волі строком на 5 (п`ять) років 1 (один) місяць.

У відповідності зі ст.71 КК України за сукупністю вироків, із застосуванням правил часткового складання призначених покарань, до покарання, призначеного за цим вироком частково приєднати не відбуту частину покарання за вироком Придніпровського районного суду м.Черкаси від 13.12.2022 у вигляді 1 місяця позбавлення волі, та остаточно призначити ОСОБА_5 покарання у виді 5 (п`яти) років 2 (двох) місяців позбавлення волі.

Запобіжний захід ОСОБА_5 у виді тримання під вартою, до набрання вироком законної сили - залишити без змін.

Строк покарання ОСОБА_5 рахувати з дня набрання вироком законної сили.

Зарахувати у строк відбутого ОСОБА_5 покарання строк попереднього ув`язнення у межах данного кримінального провадження з 19 січня 2023 року до дня набрання вироком законної сили, виходячи з положень ч.5 ст. 72 КК України, що одному дню попереднього ув`язнення відповідає один день позбавлення волі.

Речові докази по кримінальному провадженню:

- диск лазерного зчитування з нанесеним наступним маркуванням: DVD-R, який долучено до матеріалів кримінального провадження в якості речового доказу та зберігається у матеріалах кримінального провадження № 0003044, залишити в матеріалах кримінального провадження протягом усього часу їх зберігання;

- відеозаписи на оптичному носії інформації марки VIDEX EXCELLENTI DVD- RW 4Х 4.7 GB 120 MIN, який долучено до матеріалів кримінального провадження в якості речового доказу та зберігається у матеріалах кримінального провадження № 0000160, залишити в матеріалах кримінального провадження протягом усього часу їх зберігання;

- шоколад «Milka» молочний з начинкою зі смаком карамелі, арахісу та повітряного рису в кількості три штуки, а також сир твердий 160 г. Своя лінія «Голандський 45 % флоу-пак» в кількості дві штуки, які передані на відповідальне зберігання представнику магазину «АТБ-Маркет» («Продукти-70»), залишити у власника.

На вирок може бути подана апеляційна скарга до Черкаського апеляційного суду через Придніпровський районний суд м. Черкаси протягом 30 днів - учасниками процесу з дня його проголошення.

Відповідно до ч.2 ст.394 КПК України цей вирок не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним відповідно до положень частини третьої статті 349 КПК України.

Вирок набирає законної сили після спливу закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого ч.2 ст.395 КПК України, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок суду, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Згідно ст.376 ч.6 КПК України копія вироку вручається негайно після його проголошення обвинуваченому та прокурору.

Копія судового рішення не пізніше наступного дня після ухвалення надсилається учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні.

Головуючий ОСОБА_1