Справа №754/8390/22. Провадження №11-кп/824/2358/2023. Головуючий у суді першої інстанції - ОСОБА_1
Категорія: ч. 4 ст. 185, ч. 2 ст. 309 КК України Суддя-доповідач у апеляційній інстанції - ОСОБА_2
КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
У Х В А Л А

Іменем України

21 березня 2023 року м. Київ

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду у складі:

головуючого судді - ОСОБА_2 ,

суддів - ОСОБА_3 , ОСОБА_4

при секретарі судового засідання - ОСОБА_5 ,

розглянувши в приміщенні суду у відкритому судовому засіданні матеріали провадження за апеляційною скаргою обвинуваченого ОСОБА_6 , на ухвалу Деснянського районного суду міста Києва від 02 лютого 2023 року,

у с т а н о в и л а:

Цією ухвалою місцевого суду, постановленою у кримінальному провадженні №0001156, внесеному до ЄРДР 08 червня 2022 року, щодо обвинуваченого:

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Києва, українця, громадянина України, офіційно не працевлаштованого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , за слів проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше судимого: 1) 01.11.2021 року Деснянським районним судом м. Києва за ч. 2 ст. 15, ч. 1 ст. 185 КК України до покарання у виді 80 годин громадських робіт (не відбув); 2) 27.05.2022 року Дніпровським районним судом м. Києва за ч. 1 ст. 309 КК України до покарання у виді арешту на строк 1 місяць 10 днів,

який обвинувачується органами досудового розслідування у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 185, ч. 2 ст. 309 КК України,-

застосовано до обвинуваченого ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою продовжити на 60 (шістдесят) днів, - до 24 години 00 хвилин 02 квітня 2023 року, включно.

Клопотання прокурора про продовження застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, - задоволено.

Визначено ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , розмір застави - 40 (сорок) розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що складає суму 107 360,00 (сто сім тисяч триста шістдесят) гривень.

Зміст оскарженого судового рішення і встановлені судом першої інстанції обставини

Ухвала мотивована тим, що на даний час, обставини, які послужили підставою для застосування до обвинуваченого вказаного запобіжного заходу не відпали, на даний час продовжують існувати ризики, які виправдовують застосування до ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою строком до 60 днів. Крім того судом враховано, що ОСОБА_6 обвинувачується у вчиненні тяжкого злочину, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України, санкція якої передбачає покарання у виді позбавлення волі на строк від п`яти до восьми років. Стан здоров`я обвинуваченого не перешкоджає його перебуванню у місці попереднього ув`язнення, крім цього, на даний час існують ризики того, що обвинувачений може спробувати переховуватись від органів досудового розслідування та суду, вчинити інше кримінальне правопорушення, може перешкоджатиме кримінальному провадженню, а саме: ухилятиметься від забезпечення виконання покладених на нього процесуальних обов`язків. Вказані підстави підтверджують потребу в подальшому триманні обвинуваченого під вартою, у зв`язку з чим підстав для зміни застосованого до обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою на більш м`який, суд не вбачає.

Вимоги апеляційної скарги і узагальнені доводи особи, яка її подала

Не погодившись із цим рішенням суду першої інстанції, обвинувачений ОСОБА_6 подав апеляційну скаргу на ухвалу Деснянського районного суду міста Києва від 02 лютого 2023 року, в якій просить: змінити запобіжний захід на більш м`який, на особисте зобов`язання або домашній арешт.

В обґрунтування поданої апеляційної скарги вказує на те, що суд поверхнево провів розгляд клопотання про обрання запобіжного заходу та наводить неіснуючі ризики.

Зазначає, що жодного разу не переховувався та має позитивну характеристику.

Звертає увагу, що потерпілих та свідків немає, а на юридичну особу він впливати не може.

Позиції учасників судового провадження

Відповідно до ч. 4 ст. 4221 КПК України розгляд апеляційної скарги на ухвалу суду про обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою, про зміну іншого запобіжного заходу на запобіжний захід у виді тримання під вартою, а також про продовження строку тримання під вартою, постановлену під час судового провадження в суді першої інстанції до ухвалення судового рішення по суті, здійснюється без участі сторін кримінального провадження, крім випадків, якщо прокурор, обвинувачений, його захисник, законний представник заявив клопотання про розгляд апеляційної скарги за участю сторін.

З огляду на вказані вимоги закону апеляційний розгляд здійснено без участі прокурора та обвинуваченого, оскільки відсутні клопотання про розгляд апеляційної скарги за їх участю, а також задля розгляду справи в розумні строки.

Заслухавши доповідь судді апеляційного суду щодо змісту ухвали місцевого суду та основних доводів апеляційної скарги, перевіривши доводи апеляційної скарги та матеріали контрольного провадження в межах поданої апеляційної скарги, колегія суддів керується наступним.

Мотиви Суду

Як вбачається з матеріалів справи, які надійшли на адресу апеляційного суду, в провадженні Деснянського районного суду міста Києва перебуває обвинувальний акт у кримінальному провадженні, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань під №0001156 від 08 червня 2022 року за обвинуваченням ОСОБА_6 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 185, ч. 2 ст. 309 КК України.

02.02.2023 року ухвалою Деснянського районного суду міста Києва продовжено ОСОБА_6 строк тримання під вартою в Державній установі "Київський слідчий ізолятор" Міністерства юстиції України на 60 (шістдесят) днів, - до 24 години 00 хвилин 02 квітня 2023 року.

Згідно вимог ч. 2 ст. 177 КПК України підставою для застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті, тобто з метою запобігання спробам:

1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду;

2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення;

3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні;

4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином;

5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Відповідно до положень ч. 1 ст. 183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частиною п`ятою статті 176 цього Кодексу.

Згідно ч. 3 ст. 331 КПК України, суд першої інстанції зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою до спливу двомісячного строку з дня надходження до суду обвинувального акта чи з дня застосування судом до обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. Абзацом другим цієї ж частини ст. 331 КПК України на суд покладено такий самий обов`язок, а саме повторно розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою, у разі якщо судове провадження не було завершене до його спливу.

За результатами апеляційного перегляду ухвали судді місцевого суду встановлено, що зазначені вимоги кримінального процесуального закону суддею належно дотримані.

Під час розгляду питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою, суд не вирішуючи наперед питання щодо винуватості обвинуваченого в інкримінованому йому кримінальному правопорушенню, дійшов висновку, що ризики, які були наявні при застосуванні запобіжного заходу не зменшилися, відтак наявні підстави для продовження строку тримання під вартою обвинуваченого з метою забезпечення належної процесуальної поведінки.

Колегія суддів погоджується із вказаним висновком суду.

Так, колегія суддів, не вдаючись у кримінально-правову кваліфікацію інкримінованого обвинуваченому кримінального правопорушення та вирішення питання доведеності його винуватості, звертає увагу на те, що відповідно до змісту обвинувального акта пред`явлене ОСОБА_6 обвинувачення обґрунтоване викладеними в обвинувальному акті фактами та інформацією, які у своїй сукупності здатні переконати об`єктивного спостерігача у тому, що обвинувачений може бути причетним до вчинення інкримінованого йому кримінального правопорушення.

З огляду на наявність встановлених ризиків, які виправдовують подальше обмеження права ОСОБА_6 перебувати на волі, колегія суддів погоджується з рішенням суду першої інстанції щодо продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обвинуваченому, оскільки відсутні підстави вважати, що менш суворий запобіжний захід забезпечать його належну процесуальну поведінку у даному кримінальному провадженні.

Враховуючи, що ОСОБА_6 обвинувачується у вчиненні тяжкого кримінального правопорушення, а також приймаючи до уваги існування обґрунтованого ризику, що останній може спробувати переховуватись від органів досудового розслідування та суду, вчинити новий злочин, перешкоджати кримінальному провадженню, а саме ухилятись від забезпечення виконання покладених на нього процесуальних обов`язків, колегія суддів дійшла висновку про відсутність підстав для скасування оскаржуваної ухвали за тими доводами, на які посилається в своїй апеляційній скарзі обвинувачений, а істотних порушень вимог кримінального процесуального закону при вирішенні судом першої інстанції питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою, як і підстав для зміни запобіжного заходу на більш м`який, колегія суддів не встановила.

Доводи обвинуваченого про неналежне обґрунтування ризиків спростовуються наявними матеріалами справи.

З приводу позитивної характеристики обвинуваченого, на чому він наголошує, слід зазначити, що позитивна характеристика обвинуваченого, хоч і має місце, однак на даний час вказані обставини у своїй сукупності не є переконливими та достатніми для зміни обвинуваченому виняткового запобіжного заходу як тримання під вартою.

Отже, приймаючи рішення про продовження обвинуваченому ОСОБА_6 строку тримання під вартою, суд першої інстанції повно та об`єктивно дослідив усі обставини, з якими закон пов`язує можливість продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, при цьому дослідив належним чином матеріали провадження та навів в ухвалі мотиви, з яких прийняв відповідне рішення.

Будь-яких порушень кримінального процесуального закону України при постановленні оскаржуваної ухвали судом апеляційної інстанції не встановлено, а тому, за наслідками апеляційного розгляду, колегія суддів вважає необхіднимухвалу Деснянського районного суду міста Києва від 02 лютого 2023 року залишити без змін, а апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_6 , - без задоволення.

Керуючись ст. ст. 176-178, 183, 193, 194, 199, 404, 405, 407, 418 ч. 1, 419, 4221 ч. 4 КПК України, колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду, -

п о с т а н о в и л а:

Ухвалу Деснянського районного суду міста Києва від 02 лютого 2023 року, якою застосовано до обвинуваченого ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою продовжити на 60 (шістдесят) днів, - до 24 години 00 хвилин 02 квітня 2023 року, включно, - залишити без змін.

Апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_6 , - залишити без задоволення.

Ухвала апеляційного суду є остаточною й оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

С У Д Д І:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4