Справа №460/3087/17
Провадження №1-кп/944/51/22
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
10.11.2022 року м.Яворів

Яворівський районний суд Львівської області в складі:
головуючої судді - ОСОБА_1
при секретарі - ОСОБА_2
з участю прокурора ОСОБА_3
обвинуваченої ОСОБА_4
обвинуваченого ОСОБА_5
захисника ОСОБА_6
представника потерпілих ОСОБА_7
розглянувши в судовому засіданні в залі суду, в місті Яворові клопотання обвинуваченого ОСОБА_5 про закриття кримінального провадження, відомості щодо якого внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань №0000153 від 03 лютого 2015 року про обвинувачення:
ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українця, громадянина України, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , з вищою освітою, працюючого лікарем- акушер-гінекологом для надання екстренної допомоги акушерсько-гінекологічного відділення Новояворівської районної лікарні №1 та лікарем ультразвукової діагностики відділення функціональної діагностики Новояворівської районної лікарні №1 по сумісництву, одруженого, раніше не судимого,
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.140 КК України,-
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , українки, громадянки України, зареєстрованої та проживаючої за адресою: АДРЕСА_2 , з вищою освітою, працюючої акушером-гінекологом для надання екстренної допомоги акушерсько-гінекологічного відділення Новояворівської районної лікарні №1, розлученої, раніше не судимої,
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.140 КК України,-
В С Т А Н О В И В:
Досудовим розслідуванням встановлено, що відповідно до табелю облікового часу за грудень 2014 року Новояворівської районної лікарні №1, що знаходиться у м.Новояворівськ Львівської області, по вул.Т.Шевченка, 18, що в період з 21год 00хв по 23год 35хв 31.12.2014, черговим лікарем акушер-гінекологом з надання екстреної допомоги в акушерсько-гінекологічному відділенні даної лікарні був обвинувачений ОСОБА_5 , який на той час згідно з наказом головного лікаря даної лікарні №67-к від 22.04.2011 перебував на посаді лікаря-акушер-гінеколога для надання екстреної допомоги акушерсько-гінекологічного відділення Новояворівської районної лікарні №1 з вищою кваліфікаційною категорією за спеціальністю лікар-акушер-гінеколог та згідно наказів головного лікаря №8-к від 02.01.2014, №7-к від 02.01.2015 перебував по сумісництву на посаді лікаря ультразвукової діагностики відділення функціональної діагностики Новояворівської районної лікарні №1 за спеціальністю лікаря ультразвукової діагностики, тобто був медичним працівником.

Відповідно до п.3 вимог кваліфікаційної характеристики лікаря-акушер-гінеколога, затвердженої Наказом МОЗ України №117 від 29.03.2002, останній зобов`язаний здійснювати діагностику вагітності, спостереження за вагітними, рододопомогу, раннє виявлення ускладнень вагітності і пологів, лікування та нагляд за породіллями. Застосовувати сучасні методи профілактики, лікування та реабілітації в межах своєї спеціальності; володіти всіма методами амбулаторного і стаціонарного лікування, повним

обсягом хірургічних втручань. Надавати швидку і невідкладну медичну допомогу хворим акушерсько-гінекологічного профілю. Здійснювати нагляд за побічними реакціями/діями лікарських засобів. Вести лікарську документацію.

Також, лікар-акушер-гінеколог повинен знати: чинне законодавство про охорону здоров`я та нормативні документи, що регламентують діяльність органів управління та закладів охорони здоров`я, основи права в медицині, організацію акушерсько-гінекологічної допомоги; права, обов`язки та відповідальність лікаря-акушера-гінеколога; сучасну класифікацію гінекологічних захворювань; топографічну анатомію нормальну і патологічну фізіологію організму жінки; фізіологію та патологію вагітності, пологів і післяпологового періоду; загальні і спеціальні методи обстеження, які застосовуються в акушерстві і гінекології; сучасні методи профілактики, діагностики, лікування, реабілітації та диспансеризації акушерсько-гінекологічних захворювань, сучасні методи проведення пологів; профілактику невиношування і переношування вагітності, реанімацію, інтенсивну терапію новонароджених; сучасні методики виконання акушерських та ургентних гінекологічних операцій і маніпуляцій, а також реанімації; принципи доопераційної підготовки хворих і післяопераційного спостереження за ними; виявлення, спостереження, лікування ускладнень вагітності та післяпологову реабілітацію; правила оформлення медичної документації; сучасну літературу зі спеціальності та методи її узагальнення.

У відповідності до п.80 вимог кваліфікаційної характеристики лікаря з ультразвукової діагностики, затвердженої Наказом МОЗ України №117 від 29.03.2002, останній зобов`язаний проводити кваліфіковане ультразвукове обстеження із застосуванням інтервенційних лікувально-діагностичних методів, в тому числі спеціальних, проводити консультації за направленнями лікарів інших спеціальностей та повинен знати основні аспекти нормальної та патологічної анатомії, фізіології, топографічну анатомію людини відповідно до специфіки здійснюваних ультразвукових досліджень, клініку та патогенез основних захворювань людини, сучасні методи клініко-інструментальної діагностики.

У відповідності до п.п.2.2, 2.5, 2.11 посадової інструкції лікаря з ультразвукової діагностики відділення функціональної діагностики Новояворівської районної лікарні №1, затвердженої 08.01.2013 головним лікарем даної лікарні, ОСОБА_5 зобов`язаний здійснювати діагностику черевної порожнини, заочеревинного простору, працювати в тісному контакті з лікарями інших спеціальностей, виявляти та аналізувати причини розбіжностей, висновків УЗО з результатами інших діагностичних, клінічних досліджень.

Згідно ст.34 Закону України «Основи законодавства України про охорону здоров`я» від 19.11.1992, лікуючий лікар - лікар закладу охорони здоров`я або лікар, який провадить господарську діяльність з медичної практики як фізична особа - підприємець і який надає медичну допомогу пацієнту в період його обстеження та лікування. Лікуючий лікар обирається пацієнтом або призначається йому в установленому законом порядку. Обов`язками лікуючого лікаря є своєчасне і кваліфіковане обстеження та лікування пацієнта.

Обвинувачений ОСОБА_5 об 14год 30хв 21.12.2014 в акушерсько-гінекологічне відділення Новояворівської районної лікарні №1 поступила вагітна ОСОБА_8 , лікуючим лікарем якої з 21:00 год., відповідно до вищезазначеного табелю облікового часу за грудень 2014 року Новояворівської районної лікарні №1, історії пологів № 927 Новояворівської районної лікарні №1 та ст.34 Закону України «Основи законодавства України про охорону здоров`я» від 19.11.1992, призначено лікуючим лікарем лікаря-акушер-гінеколога ОСОБА_5 .

В подальшому, о 21:20 год., лікар-акушер-гінеколог ОСОБА_5 перебуваючи в акушерсько-гінекологічному відділенні Новояворівської районної лікарні №1, що знаходиться у м.Новояворівськ Львівської області, по вул.Т.Шевченка, 18, володіючи вищою кваліфікаційною категорією за спеціальністю лікар-акушер-гінеколог та достатнім кваліфікаційним рівнем, несучи персональну відповідальність як лікуючий лікар за проведення обстеження, лікування та ведення пологів у вагітної ОСОБА_8 , неналежно виконав свої професійні обов`язки, внаслідок недбалого до них ставлення, що спричинило

тяжкі наслідки для останньої, а саме ОСОБА_5 , не використавши свої знання та

навички при здійсненні обстеження вагітної ОСОБА_8 , беручи участь у консиліумі

лікарів Новояворівської районної лікарні №1 у складі завідувача акушерсько-гінекологічного відділення ОСОБА_9 , лікаря-акушер-гінеколога ОСОБА_4 , лікаря-анестезіолога ОСОБА_10 та неонатолога ОСОБА_11 , встановив разом з останніми заключний діагноз вагітної ОСОБА_8 , про що внесено відповідні відомості у історію пологів №927 Новояворівської районної лікарні №1, а саме: «Друга вагітність, 40 тижнів. Пологи другі. Своєчасні. Другий період пологів. Клінічно вузький таз. Великий плід…», який, відповідно до висновку комісійної судово-медичної експертизи №140 від 12.10.2016, був неповний та неточний, оскільки у ньому не вказано відомостей про часті, надмірно болісні перейми у ОСОБА_8 , високе розташування контракційного кільця, що зазначено у протоколі операції кесарева розтину останньої, непродуктивну активну пологову діяльність при передлеглій частині плода над входом до малого тазу, перейми потужного характеру, набряк шийки матки, тканин піхви, позитивний симптом Генкель-Вастена, погіршення стану плода, так як дана клінічна картина, яка вказана у вищевказаному діагнозі, відповідала класичному симтомокомплексу загрози розриву матки при диспропорції між розмірами плода і таза матері, а підтвердженням клінічно описаної загрози розриву матки є патогістологічне дослідження видаленої матки №109-16/15, №117-9/15 від 29.12.2014, а саме виявлені вогнищеві міжм`язеві крововиливи.

Після проведеного о 22:05 год. консиліуму лікарів Новояворівської районної лікарні №1 у складі завідувача акушерсько-гінекологічному відділення ОСОБА_9 , лікаря-акушер-гінеколога ОСОБА_4 , лікаря-анестезіолога ОСОБА_10 , неонатолога ОСОБА_11 та лікаря-акушер-гінеколога ОСОБА_5 , останній, порушуючи вимоги Локального клінічного протоколу з акушерської допомоги «Кесарів розтин», який 05.11.2013 затверджений головним лікарем Новояворівської РЛ №1 та який розроблено згідно з Наказом МОЗ України №977 від 27.12.2011 «Про внесення змін до Наказу МОЗ України від 15.12.2003 №582. Клінічний протокол «Кесарів розтин», разом з вказаними лікарями-акушер-гінекологами провів ОСОБА_8 операцію кесарева розтину, яку вони повинні були провести не пізніше як через 15 хв. після встановлення вищезазначеного заключного діагнозу вагітної, тобто ще о 21:35 год., після чого, порушуючи вимоги Наказу МОЗ України №205 від 24.03.2014 «Про внесення змін до наказів МОЗ України №782 від 29.12.2005 та №676 від 31.12.2004 Клінічний протокол «Акушерські кровотечі»», лікар-акушер-гінеколог ОСОБА_5 , володіючи відповідною кваліфікацією, яка дозволяла йому забезпечити зупинення маткової кровотечі та стабілізації гемодинаміки стану породіллі ОСОБА_8 , не застосував відповідних методів хірургічного і медикаментозного гемостазу, передбачених вищезазначеним Наказом МОЗ України №205 від 24.03.2014, з метою зупинення атонічної кровотечі матки останньої.

В подальшому, після проведеного о 23:15 год. інтраопераційного консиліуму лікарів Новояворівської районної лікарні №1 у складі операційної бригади, а саме завідувача акушерсько-гінекологічному відділення ОСОБА_9 , лікаря-акушер-гінеколога ОСОБА_4 , лікаря-анестезіолога ОСОБА_10 та лікаря-акушер-гінеколога ОСОБА_5 , останій, порушуючи вимоги Наказу МОЗ України №205 від 24.03.2014 «Про внесення змін до наказів МОЗ України №782 від 29.12.2005 та №676 від 31.12.2004 Клінічний протокол «Акушерські кровотечі», не застосувавши відповідних методів хірургічного і медикаментозного гемостазу з метою зупинення атонічної кровотечі матки ОСОБА_8 , разом із зазначеними медичними працівниками провів операцію надпіхвової ампутації матки останньої без екстирпації культи матки з правими додатками, тобто видалення тіла матки без шийки, що відповідно до висновку комісійної судово-медичної експертизи №140 від 12.10.2016 не рекомендується, оскільки не може забезпечити повноцінний гемостаз, внаслідок чого маткова кровотеча породіллі ОСОБА_8 продовжилась.

Після завершення даної операції, лікар-акушер-гінеколог ОСОБА_5 разом із завідувачем акушерсько-гінекологічному відділення ОСОБА_9 , лікарем-акушер-гінекологом ОСОБА_4 та лікарем-анестезіологом ОСОБА_10 , під час інтраопераційного консиліуму даних лікарів, встановив наступний діагноз породіллі ОСОБА_8 , яка в цей час продовжувала знаходитись на операційному столі в наркозному сні та її стан не покращився,

а саме: «Стан після надпіхвової ампутації матки. Заочеревинна гематома справа», який відповідно до висновку комісійної судово-медичної експертизи №140 від 12.10.2016, є

неповним, оскільки останніми не встановлено джерела кровотечі в черевній порожнині (з культи матки чи з іншого місця), її інтенсивність, не уточнена загальна крововтрата, не встановлено причину утворення заочеревинної гематоми.

Враховуючи вищезазначений діагноз, о 23:35 год., в ході інтраопераційного консиліуму вищевказаних лікарів Новояворівської районної лікарні №1 вирішено викликати лікарів екстреної консультативної допомоги КЗ ЛОР «Львівський обласний центр екстреної медичної допомоги та медицини катастроф», які 22.12.2014, прибувши у Новояворівську районну лікарню №1, що знаходиться у м.Новояворівськ Львівської області, по вул.Т.Шевченка, 18, у складі лікарів-акушер-гінекологів ІНФОРМАЦІЯ_3 ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , лікаря-анестезіолога ІНФОРМАЦІЯ_3 ОСОБА_14 , судинного хірурга Львівської обласної клінічної лікарні ОСОБА_15 , провели ОСОБА_8 операцію екстирпації культи матки з правими додатками.

Вищевказані протиправні дії та бездіяльність лікаря-акушер-гінеколога ОСОБА_5 призвели до втрати хворою ОСОБА_8 здатності до запліднення, зачаття та дітородіння, тобто репродуктивної здатності, що згідно з висновком додаткової комісійної судово-медичної експертизи №118 від 09.06.2017 має ознаки тяжкого тілесного ушкодження, відповідно підпункту д). п.2.1.4 Наказу МОЗ України №6 «Про розвиток та вдосконалення судово-медичної служби» («Правила судово-медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень»), що є тяжкими наслідками для останньої.

В подальшому, з 23.12.2014 по 31.12.2014 лікар-акушер-гінеколог, лікар ультразвукової діагностики за сумісництвом ОСОБА_5 , перебуваючи у Новояворівській районній лікарні №1, що знаходиться у м.Новояворівськ Львівської області, по вул.Т.Шевченка, 18, несучи персональну відповідальність за здійснення спостереження та лікування породіллі ОСОБА_8 у післяопераційному періоді як лікуючий лікар останньої, неналежно виконав свої професійні обов`язки, внаслідок недбалого до них ставлення, що спричинило тяжкі наслідки для останньої, а саме ОСОБА_5 , порушуючи вимоги Локального клінічного протоколу з акушерської допомоги «Нормальні пологи», який 05.11.2013 затверджений головним лікарем Новояворівської РЛ №1 та який розроблено згідно з Наказом МОЗ України №624 від 03.11.2008 «Клінічний протокол з акушерської допомоги «Нормальні пологи», Локального клінічного протоколу з акушерської допомоги «Кесарів розтин», який 05.11.2013 затверджений головним лікарем Новояворівської РЛ №1 та який розроблено згідно з Наказом МОЗ України №977 від 27.12.2011 «Про внесення змін до Наказу МОЗ України від 15.12.2003 №582. Клінічний протокол «Кесарів розтин» (в частині алгоритму виписки зі стаціонару), та ст.ст. 6, 58, п. «а» ч.1 ст.78 «Основи законодавства України про охорону здоров`я», володіючи достатнім кваліфікаційним рівнем, не використавши ці знання та навички при здійсненні спостереження та лікування породіллі ОСОБА_8 , встановивши 23.12.2014, 26.12.2014, 28.12.2014 та 31.12.2014 за результатами проведення УЗД розширення чашки нирки останньої до 1 см, що вказує на наявність ятрогенної травми правого сечоводу (перев`язка, пересічення), не забезпечив ОСОБА_8 консультацію лікаря-уролога, не провів додаткових цілеспрямованих методів обстеження та, як наслідок, не діагностував обструкцію сечовивідних шляхів справа у останньої, а 31.12.2014 виписав її з Новояворівської районної лікарні №1, однак відповідно до висновку комісійної судово-медичної експертизи №140 від 12.10.2016 ОСОБА_5 повинен був скерувати ОСОБА_8 для обстеження у багатопрофільний медичний заклад ІІІ рівня надання допомоги.

Після цього, 09.01.2015 ОСОБА_8 , за скеруванням лікаря-акушер-гінеколога, лікаря ультразвукової діагностики за сумісництвом ОСОБА_5 від 08.01.2015, була госпіталізована у Львівську обласну клінічну лікарню (далі ЛОКЛ), що за адресою: АДРЕСА_3 , де за результатами проведених з 09.01.2015 по 03.02.2015 обстежень (КТ, УЗД) у останньої було об`єктивно підтверджено післяоперційне ушкодження сечовода та гнійний процес правої нирки, який практично призвів до втрати функції цієї нирки, внаслідок чого 21.01.2015 хворій ОСОБА_8 було проведено операцію правобічну

нефректомію (видалення правої нирки), що спричинило останній тяжкі наслідки.

Враховуючи вищевказане, у зв`язку із відсутністю ретельного спостереження лікарем-акушер-гінекологом, лікарем ультразвукової діагностики за сумісництвом ОСОБА_5 за хворою ОСОБА_8 у післяопераційному періоді, ушкодження сечоводу не було ним своєчасно діагностовано, що у свою чергу призвело до виникнення правобічного уретерогідронефрозу з втратою функції правої нирки та подальшого видалення такої. Згідно з висновком комісійної судово-медичної експертизи №140 від 12.10.2016, така травма по своїх наслідках відноситься до тяжкого тілесного ушкодження за ознакою стійкої втрати працездатності не менше, ніж на одну третину.

Отже, вищезазначені діяння лікаря-акушер-гінеколога, лікаря ультразвукової діагностики за сумісництвом ОСОБА_5 призвели до втрати хворою ОСОБА_8 здатності до запліднення, зачаття та дітородіння, тобто репродуктивної здатності, та правобічного уретерогідронефрозу з втратою функції правої нирки та подальшого видалення такої, що є тяжкими наслідками для останньої.

Тобто, 21.12.2014, з 21:00 год. до 23:35 год., до 31.12.2014, лікар-акушер-гінеколог, лікар ультразвукової діагностики за сумісництвом ОСОБА_5 , перебуваючи у Новояворівській районній лікарні №1, що знаходиться у м.Новояворівськ Львівської області, по вул.Т.Шевченка, 18, зокрема у акушерсько-гінекологічному відділенні цієї лікарні, будучи медичним працівником та лікуючим лікарем ОСОБА_8 , неналежно виконав свої професійні обов`язки, внаслідок недбалого до них ставлення, а саме порушуючи вимоги вищезазначених нормативно-правових актів у сфері охорони здоров`я, о 22:05 год., тобто із запізненням на 30 хвилин, провів ОСОБА_8 операцію кесарева розтину, після чого о 23:15 год., не застосувавши відповідних методів хірургічного і медикаментозного гемостазу з метою зупинення атонічної кровотечі матки ОСОБА_8 , провів операцію надпіхвової ампутації матки останньої без екстирпації культи матки з правими додатками, тобто видалення тіла матки без шийки, що у свою чергу не забезпечило повноцінний гемостаз, внаслідок чого маткова кровотеча породіллі ОСОБА_8 продовжилась, після чого не встановив джерела кровотечі в черевній порожнині та її інтенсивність, не уточнив загальну крововтрату та не встановив причину утворення заочеревинної гематоми, в результаті чого ОСОБА_8 було проведено операцію екстирпації культи матки з правими додатками, в подальшому, встановивши 23.12.2014, 26.12.2014, 28.12.2014 та 31.12.2014 за результатами проведення УЗД розширення чашки нирки останньої до 1 см, що вказує на наявність ятрогенної травми правого сечоводу (перев`язка, пересічення), не забезпечив ОСОБА_8 консультацію лікаря-уролога, не провів додаткових цілеспрямованих методів обстеження та, як наслідок, не діагностував обструкцію сечовивідних шляхів справа у останньої, а 31.12.2014 виписав її з Новояворівської районної лікарні №1, не скерувавши ОСОБА_8 для обстеження у багатопрофільний медичний заклад ІІІ рівня надання допомоги, що у свою чергу призвело до виникнення правобічного уретерогідронефрозу з втратою функції правої нирки та подальшого видалення такої, що спричинило тяжкі наслідки для хворої ОСОБА_8 , а саме втрати останньою здатності до запліднення, зачаття та дітородіння, тобто репродуктивної здатності, та правобічного уретерогідронефрозу з втратою функції правої нирки та подальшого видалення такої.

Своїми діями обвинувачений ОСОБА_5 вчинив неналежне виконання медичним працівником своїх професійних обов`язків внаслідок недбалого до них ставлення, що спричинило тяжкі наслідки для хворого, тобто кримінальне правопорушення, передбачене ч.І ст.140 КК України.
В судовому засіданні обвинувачений надав суду клопотання, у якому просить звільнити його від кримінальної відповідальності на підставі вимог ст.49КК України та закрити кримінальне провадження, розгляд кримінального провадження проводити у відсутності його захисника. Свою вину у вчиненні даного кримінального правопорушення заперечив.
Прокурор в підготовчому судовому засіданні не заперечили щодо задоволення даного клопотання.
Обвинувачена ОСОБА_4 та представник потерпілої в підготовчому судовому засіданні не заперечили щодо задоволення даного клопотання.

Заслухавши думку учасників судового розгляду, дослідивши матеріали провадження, слід прийти до наступного.
Статею 44 КК України передбачено, що особа, яка вчинила злочин, звільняється від кримінальної відповідальності у випадках, передбачених цим Кодексом.
Положеннями ст.49 КК України визначено строки давності з огляду на тяжкість вчиненого злочину, після закінчення яких особа звільняється від кримінальної відповідальності, підстави такого звільнення від кримінальної відповідальності, обчислення перебігу строків давності, його відновлення, зупинення та переривання.
За змістом зазначеної норми звільнення від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності застосовується за таких умов: 1) вчинення особою злочину; 2) з дня вчинення злочину до набрання вироком законної сили минули визначені ч.1 ст.49 КК України строки давності; 3) особа не ухилялася від досудового слідства або суду; 4) особа до
закінчення зазначених у ч.1 ст.49 КК України строків не вчинила нового злочину середньої тяжкості, тяжкого чи особливо тяжкого злочину.
Санкцією ч.1 ст.140 КК України передбачено покарання у виді позбавлення права обіймати певні посади чи займатися певною діяльністю на строк до п`яти років або виправними роботами на строк до двох років, або обмеженням волі на строк до двох років, або позбавленням волі на той самий строк

Відповідно до вимог ст.12 КК України кримінальне правопорушення, передбачене ч.1 ст.1368 КК України відносяться до нетяжкого злочину.
Згідно п.1 ч.1 ст.49 КК України особа звільняється від кримінальної відповідальності, якщо з дня вчинення нею кримінального правопорушення і до дня набрання вироком законної сили минуло п`ять років - у разі вчинення нетяжкого злочину.
Як встановлено в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч.1 ст.140 КК України в період з 21год 00хв по 23год 35хв 31.12.2014, строк давності п`ять років закінчився 31 грудня 2019року. Обвинувачений ОСОБА_5 від досудового розслідування не ухилявся, та не вчинив нового кримінального правопорушення.
Частиною 3 ст.4 КК України передбачено, що часом вчинення кримінального правопорушення визнається час вчинення особою передбаченої законом про кримінальну відповідальність дії або бездіяльності.
З п.8 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами України законодавства про звільнення особи від кримінальної відповідальності» від 23.12.2005 року №12, слідує, що особа підлягає звільненню від кримінальної відповідальності за ст.49 ККУкраїни, якщо з дня вчинення нею злочину до набрання вироком законної сили минули певні строки давності і вона не ухилялась від слідства або суду та не вчинила нового злочину.
Звільнення особи від кримінальної відповідальності є обов`язком суду у разі настання обставин, передбачених ч.1 ст.49 КК України та за наявності згоди підозрюваного, обвинуваченого, засудженого на звільнення на підставі спливу строків давності.
Судом роз`яснено обвинуваченому наслідки звільнення від кримінальної відповідальності на підставі ст.49 КК, зокрема, що таке звільнення не є реабілітуючими підставами, на що останній погодився.
Відповідно до вимог ч.1 ст.285 КПК України, особа звільняється від кримінальної відповідальності у випадках, передбачених Законом України про кримінальну відповідальність.
Згідно з п.1 ч.2 ст.284 КПК України кримінальне провадження закривається судом у зв`язку зі звільненням особи від кримінальної відповідальності. Закриття кримінального провадження з цієї підстави не допускається, якщо обвинувачений проти цього заперечує (ч.8 ст.284 КПК України).
У відповідності до вимог ч.3 ст. 288 КПК України суд своєю ухвалою закриває кримінальне провадження та звільняє підозрюваного, обвинуваченого від кримінальної відповідальності у випадку встановлення підстав, передбачених законом України про кримінальну відповідальність.

Відповідно до приписів п.1 ч.2 ст.284, ч.3 ст.285, ч. 4 ст. 286, ч. 3 ст. 288 КПК України якщо під час здійснення судового провадження за обвинувальним актом сторона кримінального провадження звертається до суду з клопотанням про звільнення обвинуваченого від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності, суд має невідкладно розглянути таке клопотання та, у випадку встановлення передбачених у
ст.49 КК України підстав і відсутності заперечень з боку обвинуваченого, закрити кримінальне провадження, звільнивши особу від кримінальної відповідальності. Відповідне рішення судом приймається у формі ухвали.
Отже системне тлумачення норм кримінального та процесуального закону свідчить про те, що до особи можуть бути застосовані положення ст.49 КК України у випадках, передбачених цією статтею та за наявності клопотання про звільнення від кримінальної відповідальності. При цьому таке клопотання подається стороною кримінального провадження, а не виключно підозрюваним, обвинуваченим або засудженим. Разом з тим кримінальний процесуальний кодекс вказує на обов`язковість згоди обвинуваченого на звільнення його саме від кримінальної відповідальності на підставі ст.49 КК України,
аналогічна позиція викладена у Постанові Верховного Суду в складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного кримінального суду у справі №192/3301/16-к від 25.02.2021.
Враховуючи вищенаведене, перевіривши законність заявленого клопотання та отримавши заявлену згоду на таке звільнення обвинуваченого ОСОБА_5 , беручи до уваги те, що кримінальне правопорушення, за якими обвинувачується ОСОБА_5 є нетяжким злочином, суд приходить до переконання, що клопотання обвинуваченого слід задовольнити. Звільнити обвинуваченого ОСОБА_5 від кримінальної відповідальності за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.140 КК України, оскільки, з часу вчинення обвинуваченим кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст140 КК України, минуло п`ять років, відтак кримінальне провадження слід закрити.
Відповідно до ст.129 КПК України суд наділений правом вирішення цивільного позову у кримінальному провадженні лише при ухваленні вироку або постановленні ухвали про застосування примусових заходів медичного чи виховного характеру. Тому, у випадку звільнення особи від кримінальної відповідальності на підставі ст. 49 КК України та закриття кримінального провадження, цивільний позов у кримінальному провадженні не підлягає вирішенню по суті, а вимоги потерпілого можуть бути вирішені в порядку цивільного судочинства, оскільки закриття провадження у справі на підставах, зазначених у п.1 ч.2 ст.284 КПК України, не звільняє особу від обов`язку відшкодувати заподіяну її діями шкоду.
З урахуванням того, що провадження щодо обвинуваченого ОСОБА_5 закрито, цивільний позов потерпілої в частині стягнення з ОСОБА_5 матеріальної та моральної шкоди, завданої ушкодженням здоров"я, спричиненого медичною допомогою неналежної якості слід залишити без розгляду. Роз"яснити представнику потерпілої сторони, що вона має право звернутися до суду з позовом про відшкодування шкоди в порядку цивільного судочинства.
На підставі викладеного, керуючись ст.128, 129, 284, 286, 288, 369-372 КПК України, ст.49 КК України, суд,-
У Х В А Л И В:
Клопотання обвинуваченого ОСОБА_5 , задовольнити.
Звільнити ОСОБА_5 від кримінальної відповідальності за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.140 КК України на підставі вимог ч.1 ст.49 КК України у зв`язку з закінченням строків давності притягнення до кримінальної відповідальності.
Кримінальне провадження, відомості щодо якого внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань №0000153 від 03 лютого 2015 року в частині обвинувачення ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.140 КК України - закрити.

Цивільний позов в частині стягнення з ОСОБА_5 матеріальної та моральної шкоди, завданої ушкодженням здоров"я, спричиненого медичною допомогою неналежної якості, залишити без розгляду.
Ухвала може бути оскаржена до Львівського апеляційного суду протягом семи днів з дня її проголошення.
Ухвала виготовлена в нарадчій кімнаті в одному примірнику.
СУДДЯ: ОСОБА_1