Справа № 301/434/20
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"05" квітня 2023 р. Іршавський районний суд Закарпатської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1

за участю:

секретаря судового засідання ОСОБА_2

прокурора ОСОБА_3

обвинуваченого ОСОБА_4

захисника обвинуваченого адвоката ОСОБА_5

потерпілого - ОСОБА_6

представника потерпілих ОСОБА_7

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Іршава клопотання захисника обвинуваченого адвоката ОСОБА_5 про встановлення очевидної недопустимості доказів під час судового розгляду у кримінальному провадженні про вчинення кримінального правопорушення, яке внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань №0003602 від 21.12.2017 за обвинуваченням ОСОБА_4 , у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 4 ст. 190 КК України,

В С Т А Н О В И В :

24 лютого 2020 року до Іршавського районного суду Закарпатської області надійшов обвинувальний акт у кримінальному провадженні №0003602 від 21 грудня 2017 року за обвинуваченням ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч.4 ст.190 Кримінального кодексу України.

18 березня 2021 року Іршавським районним судом Закарпатської області справу призначено до судового розгляду у відповідності до частини 1 ст.319 Кримінального процесуального кодексу України.

В ході судового засідання після дослідження письмових доказів судом, а саме:

-ухвали слідчого судді від 15.03.18 про арешт банківської картки НОМЕР_1 у ПАТ КБ «ПриватБанк», належну ОСОБА_4 (Т.1. а.с.60-61);

-відповіді з банку про накладення арешту на банківські рахунки на виконання ухвали слідчого судді від 15.03.18 (Т.1. а.с.69 );

-ухвали слідчого судді від 22.03.18 про арешт банківського рахунку НОМЕР_2 у ПАТ «Універсал Банк» та банківський рахунок № НОМЕР_3 у ПАТ КБ «ПриватБанк», належну ОСОБА_8 (Т.1. а.с.62-63 );

-відповіді банку про накладення арешту на виконання ухвали слідчого суддів 22.03.18 (Т.1. а.с. 68);

-постанови про визнання речовими доказами від 15.03.2018 банківського рахунку НОМЕР_2 у ПАТ «Універсал Банк» та банківського рахунку № НОМЕР_3 у ПАТ КБ «ПриватБанк», що належить ОСОБА_8 (Т.1. а.с.66-67);

-ухвал слідчого судді від 22.03.2018 про доступ до інформації (Т.1. а.с. 127-129, 130-132, 133-135);

-ухвал слідчого судді від 22.03.18 доступ до інформації телефонні дзвінки по номерах, яким користувався ОСОБА_4 у ПрАТ «Київстар» та ПрАТ «ВФ Україна» за період з 01.01.2017 … (Т.1. а.с. 177-179, 180-182);

-протоколу тимчасового доступу від 13.04.18 до банківського рахунку № НОМЕР_3 у ПАТ КБ «ПриватБанк» , належну ОСОБА_8 та банківського рахунку № НОМЕР_1 у ПАТ КБ «ПриватБанк», що належить ОСОБА_4 (Т.1. а.с.136-137, 140-141);

-ухвали слідчого судді від 22.03.18 про накладення арешту на автомобіль БМВ, належний ОСОБА_4 (Т.1. а.с.168-170) ;

-відповіді з Регіонального сервісного центру в Закарпатській області стосовно транспортного засобу БМВ, який належить ОСОБА_4 (Т.1. а.с. 94, 95, 96);

-відповіді з ДПС України Західного регіонального управління про перетин ОСОБА_4 кордону України (Т.1. а.с.79-91);

-відповіді з ДФС України від 02.04.2018 (Т.1. а.с.195),

захисником обвинуваченого адвокатом ОСОБА_5 заявлено усне клопотання про встановлення очевидної недопустимості доказів та визнання вище перелічених доказів недопустимими, з підстав, що дані докази отримані старшим слідчим відділу СУ ГУНП в Закарпатській області старшим лейтенантом поліції ОСОБА_9 , який здійснював досудове розслідування у кримінальному провадженні №0003602 від 21.12.2017 за обвинуваченням ОСОБА_4 , у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 4 ст. 190 КК України, при цьому, в матеріалах досудового розслідування кримінального провадження відсутнє процесуальне рішення, у формі постанови, яка повинна відповідати визначеним кримінальним процесуальним законом вимогам, про призначення (визначення) групи слідчих, які здійснювали досудове розслідування кримінального провадження №0003602 до складу якої входив старший слідчий ОСОБА_9 , а тому, є підстави стверджувати, що старший слідчий ОСОБА_9 є неналежним суб`єктом проведення процесуальних дій у даному кримінальному провадженні, що є підставою для встановлення очевидної недопустимості доказів, а отриманні докази, у даному кримінальному провадженні, старшим слідчим ОСОБА_9 , повинні бути визнанні недопустимими.

Захисником ОСОБА_5 підтримано заявлене клопотання.

Обвинувачений ОСОБА_4 підтримав зазначене клопотання захисника.

Прокурор просив відмовити у задоволенні клопотання, посилаючись на те, що на даній стадії судового розгляду продовжується дослідження доказів, дане клопотання є передчасним, при цьому зазначив, що на наступне судове засідання буде надана суду постанова при призначення групи слідчих.

Потерпілий ОСОБА_6 та представника потерпілих ОСОБА_7 заперечили щодо задоволення заявленого клопотання.

Вислухавши думку сторін суд приходить до наступного.

Відповідно до ч.3 ст.89 КПК України сторони кримінального провадження мають право під час судового розгляду подавати клопотання про визнання доказів недопустимими, а також наводити заперечення проти визнання доказів недопустимими.

За приписом частини першої цієї статті суд вирішує питання допустимості доказів під час їх оцінки у нарадчій кімнаті під час ухвалення судового рішення.

Частина 2 статті 89 КПК України передбачає, що у разі встановлення очевидної недопустимості доказу під час судового розгляду суд визнає цей доказ недопустимим, що тягне за собою неможливість дослідження такого доказу або припинення його дослідження в судовому засіданні, якщо таке дослідження було розпочате.

Слід зазначити, що ознака очевидності чи неочевидності допустимості певного доказу є оціночним поняттям і вирішення такого питання відноситься виключно до дискреційних повноважень суду. Постановлення ухвали без надання оцінки доказів в їх сукупності буде суперечити загальним засадам кримінального судочинства.

За таких обставин, враховуючи думку сторін, суд дійшов висновку, що заявлене клопотання є передчасним, а тому, відсутні правові підстави для визнання на підставі ч.2 ст.89 КПК України недопустимими докази, і вважає необхідним дослідити їх у загальному порядку, вирішивши питання допустимості відповідно до ч.1 ст.89 КПК України під час ухвалення вироку.

Керуючись ст.ст. 89, 350, 369, 372 КПК України, суд,-

П О С Т А Н О В И В :

В задоволенні клопотання захисника обвинуваченого адвоката ОСОБА_5 про встановлення очевидної недопустимості доказів під час судового розгляду у кримінальному провадженні про вчинення кримінального правопорушення, яке внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань №0003602 від 21.12.2017 за обвинуваченням ОСОБА_4 , у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 4 ст. 190 КК України - відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Повний текст ухвали виготовлено 10 квітня 2023 року о 16 год. 00 хв.

Суддя Іршавського

районного суду : ОСОБА_1