cправа №947/1787/23
провадження №1-кс/947/2869/23
У Х В А Л А

14 березня 2023 року м.Одеса

Слідчий суддя Київського районного суду міста Одеси ОСОБА_1 , у присутності секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду заяву захисника ОСОБА_3 про відвід прокурора ОСОБА_4 у кримінальному провадженні,

за участю: захисника ОСОБА_3 , прокурора ОСОБА_5 ,

В С Т А Н О В И В:

Захисник ОСОБА_3 , в інтересах підозрюваного ОСОБА_6 , звернувся до слідчого судді Київського районного суду міста Одеси із заявою про відвід прокурора у кримінальному провадженні №0000229 від 16.09.2022 року. В обґрунтування якої, зокрема зазначив, що старшим групи прокурорів, які здійснюють процесуальне керівництво у цьому досудовому розслідуванні є прокурор Одеської спеціалізованої прокуратури у військовій та оборонній сфері Південного регіону ОСОБА_7 . На думку сторони захисту наявні інші обставини, які викликають обґрунтовані сумніви в неупередженості ОСОБА_4 , що виражається в систематичному умисному порушенні ним норм кримінально- процесуального законодавства України та вчиненні діянь, які істотно порушують процесуальні права підозрюваного.

Так, ще 01 лютого 2023 року під час допиту в якості підозрюваного, ОСОБА_6 навів дані про свідків, які підтверджують його доводи про провокацію злочину збоку представників правоохоронних органів, фальсифікацію матеріалів досудового розслідування та штучного створення стороною обвинувачення підроблених недостовірних доказів винуватості підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення.

У зв`язку з тим, що слідчий органу досудового розслідування від встановлення фактичних обставин кримінального правопорушення самоусунувся, сторона захисту звернулася до старшого групи прокурорів, які здійснюють нагляд за додержанням законів у цьому кримінальному провадженні, з клопотанням про виконання низки слідчих (розшукових) дій, спрямованих на встановлення істини у справі. Вказане клопотання прокурором ОСОБА_4 в установлений процесуальним законом строк розглянуто не було і відповіді заявнику не надано.

Крім того, в ході досудового розслідування, у зв`язку з порушеннями слідчим органу досудового розслідування права підозрюваного на захист, стороною захисту було заявлено клопотання щодо вчинення прокурором ОСОБА_4 процесуальних дій, спрямованих на виконання повноважень передбачених ст.36 КПК України, в частині, що стосується ініціювання перед керівником органу досудового розслідування питання про відсторонення ОСОБА_8 від проведення досудового розслідування у кримінальному провадженні №0000229 від 16.10.2022 року і призначення іншого слідчого, у зв`язку з істотними порушеннями слідчим ОСОБА_8 права на захист підозрюваного ОСОБА_6 . Вказане клопотання прокурором також не було розглянуто.

Враховуючи, умисне створення слідчим перешкод для реалізації захисником своїх повноважень щодо забезпечення гарантій підозрюваному «мати можливість для організації свого захисту», сторона захисту була вимушена у телефонному режимі звернутися безпосередньо до прокурора з клопотанням про надання дозволу підозрюваному на відвідування Київського районного суду міста Одеси для отримання повного тексту судового рішення, ухваленого 09.02.2023 у справі №947/2827/22 (провадження №1-кс/947/1531/23), яким відносно підозрюваного ОСОБА_6 застосовано запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту. Разом з тим, прокурор, істотно порушуючи право підозрюваного на захист, штучно створюючи перешкоди для реалізації стороною захисту права підозрюваного на оскарження судового рішення в апеляційному порядку та маючи за намір використати обрану відносно ОСОБА_6 міру запобіжного заходу як засіб для примушення його до визнання винуватості у вчиненні кримінального правопорушення, яке він не скоював, заборонив підозрюваному залишати місце свого проживання.

На думку сторони захисту, забороняючи підозрюваному ОСОБА_6 прибувати до Київського районного суду міста Одеси, прокурор ОСОБА_4 умисно створює умови, які у подальшому, при застосуванні або продовжені обраного відносно ОСОБА_6 заходу забезпечення кримінального правопорушення, можна було б трактувати як порушення покладених на нього обов`язків.

Всі вказані вище обставини у своїй сукупності, на думку захисника, свідчать про особисту зацікавленість ОСОБА_4 в результатах кримінального провадження та наявність інших обставин, які викликають обґрунтовані сумніви в його неупередженості.

Крім того, звертав увагу, що діяння ОСОБА_4 та інших службових осіб Одеської спеціалізованої прокуратури у військовій та оборонній сфері Південного регіону при здійсненні ними нагляду за додержанням законів під час досудового розслідування №0000229 від 16.10.2022 року підпадають під ознаки п.2 ч.3 ст.87 КПК України, а тому останній в порядку визначеному КПК України не наділений повноваженнями виконувати функції прокурора у цьому кримінальному провадженні - брати участь у судових засіданнях, приймати процесуальні рішення, погоджувати процесуальні документи та збирати докази, оскільки злочин про вчинення якого повідомлено про підозру ОСОБА_6 не відноситься до категорії військових кримінальних правопорушень, ані ОСОБА_6 ані ОСОБА_9 не є військовослужбовцями, працівниками військових частин чи працівниками оборонно-промислового комплексу України, інкримінований їм злочин вони не вчинили під час виконання обов`язків по військовій службі чи на території військового об`єкту, повноваженнями здійснювати нагляд за досудовим розслідуванням у кримінальному провадженні наділені працівники Одеської обласної прокуратури чи Суворовської окружної прокуратури міста Одеси. Посилаючись на ст.ст.42, 45 - 47, 77, 80 КПК України, просив слідчого суддю: відвести заступника керівника Одеської спеціалізованої прокуратури у військовій та оборонній сфері Південного регіону ОСОБА_4 від участі у кримінальному провадженні №0000229 від 16.09.2022 року.

Під час судового засідання, захисник підтримав подану заяву, проти розгляду заяви про відвід за участю прокурора ОСОБА_5 не заперечував. Додатково зазначив, що підставою для відводу прокурора є ст.77 КПК України, виходячи з того, що прокурор відмовив у задоволенні клопотання сторони захисту про проведення певних процесуальних дій під час досудового розслідування, зокрема допиті певних свідків, проведенні огляду та долучення певних документів до матеріалів кримінального провадження, що свідчить про його упередженість. Крім того пояснив, що будь які докази того, що прокурор заперечував підозрюваному з`являтися до суду надати не може.

Прокурор ОСОБА_4 в судове засідання не з`явився, про причини свого неприбуття слідчого суддю не повідомив. Прокурор ОСОБА_5 повідомив, що прокурор ОСОБА_4 був обізнаний про дату та час судового розгляду.

Відповідно до ч.5 ст.80 КПК України, відвід повинен бути вмотивованим.

Кримінальний процесуальний кодекс України передбачає відвід як процесуальний інститут, що містить підстави, за яких особа не може брати участь у конкретному кримінальному провадженні. Перелік таких підстав, передбачений ст.ст.75 79 КПК України.

При цьому, вказані підстави поділяються на суб`єктивні, які стосуються особистих зв`язків (взаємовідносин) певного учасника кримінального провадження з іншими особами, а також пов`язані з процесуальним статусом учасника в іншому кримінальному провадженні, та об`єктивні, які стосуються порядку визначення складу суду, слідчого судді або інші обставини, що можуть свідчать про сформоване, заздалегідь прийняте, без урахування дійсних фактів рішення.

Відповідно до ч.1 ст.77 КПК України, прокурор не має права брати участь у кримінальному провадженні: 1) якщо він є заявником, потерпілим, цивільним позивачем, цивільним відповідачем, членом сім`ї або близьким родичем сторони, заявника, потерпілого, цивільного позивача або цивільного відповідача; 2) якщо він брав участь у цьому ж провадженні як слідчий суддя, суддя, захисник або представник, свідок, експерт, спеціаліст, представник персоналу органу пробації, перекладач; 3) якщо він особисто, його близькі родичі чи члени його сім`ї заінтересовані в результатах кримінального провадження або існують інші обставини, які викликають обґрунтовані сумніви в його неупередженості.

Отже, слідчий суддя вважає, що підстава передбачена п.3 ч.1 ст.77 КПК України носить як суб`єктивний, так і об`єктивний характер, та повинна бути доведена доказами, які свідчать про особисту заінтересованість прокурора, його близьких родичів чи членів його сім`ї в результатах кримінального провадження або існують інші обставини, які викликають обґрунтовані сумніви в його неупередженості.

В той же час, із заяви захисника вбачається, що він не погоджується з процесуальними рішеннями прокурора під час досудового розслідування.

При цьому, про конкретні обставини саме суб`єктивного та об`єктивного характеру, які б вказували на упередженість прокурора ОСОБА_4 , захисник не зазначає.

Тобто, слідчий суддя вважає, що захисник помилкового ототожнює не погодження з процесуальними рішеннями прокурора, з підставою для його відводу, передбаченою п.3 ч.1 ст.77 КПК України, оскільки під час вирішення питання про відвід, слідчий суддя повинен оцінювати наявність саме обставин суб`єктивного та/або об`єктивного характеру в контексті ст.77 КПК України, а не давати оцінку рішенням прокурора під час досудового розслідування на предмет їх доцільності чи не доцільності, так як відповідно до ч.1 ст.36 КПК України, прокурор, здійснюючи свої повноваження відповідно до вимог цього Кодексу, є самостійним у своїй процесуальній діяльності, втручання в яку осіб, що не мають на те законних повноважень, забороняється.

Що стосується повноважень прокурора у відповідному кримінальному провадженні, то слідчий суддя виходить з того, що відповідно до короткого викладу обставин у кримінальному провадженні №0000229 від 16.09.2022 року, які наведені у витягу з Єдиного реєстру досудових розслідувань, то кримінальне правопорушення нібито було вчинено посадовими особами однієї з військових установ, а відповідно до ч.2 ст.37 КПК України, прокурор здійснює повноваження прокурора у кримінальному провадженні з його початку до завершення. Здійснення повноважень прокурора в цьому самому кримінальному провадженні іншим прокурором можливе лише у випадках, передбачених ч.4 та ч.5 ст.36, ч.3 ст.313, ч.2 ст.341 цього Кодексу та ч.3 цієї статті.

В той же час, зі сторони захисника, слідчому судді не надано доказів, існування випадків, передбачених ч.ч.4, 5 ст.36, ч.2 ст.37, ч.3 ст.313, ч.2 ст.341 КПК України.

Щодо заборони прокурора підозрюваному ОСОБА_6 прибувати до Київського районного суду міста Одеси, то слідчий суддя вважає вказані твердженні не доведеними та невмотивованими, оскільки відповідно до ухвали слідчого судді від 09.02.2023 року, на підозрюваного не було покладено обов`язок погодження з прокурор будь яких дій.

Таким чином, суддя робить висновок, що заява захисника про відвід прокурора є безпідставною та задоволенню не підлягає.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.77, 81, 372 КПК України, слідчий суддя

П О С Т А Н О В И В:

1. В задоволенні заяви захисника ОСОБА_3 про відвід прокурора ОСОБА_4 у кримінальному провадженні №0000229 від 16.09.2022 року відмовити.

2. Ця ухвала набирає законної сили з моменту її оголошення та оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1