КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 листопада 2022 року суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду суддя доповідач по справі ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , захисника ОСОБА_4 , обвинуваченого ОСОБА_5 , в порядку підготовки до апеляційного розгляду за апеляційною скаргою захисника ОСОБА_4 в інтересах ОСОБА_6 на вирок Подільського районного суду м. Києва від 21 вересня 2022 року стосовно ОСОБА_5 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Київського апеляційного суду клопотання прокурора Київської міської прокуратури про продовження ОСОБА_5 запобіжного заходу у виді тримання під вартою та клопотання захисника ОСОБА_4 про зміну ОСОБА_5 запобіжного заходу, -

В С Т А Н О В И Л А:

Вироком Подільського районного суду м. Києва від 21.09.2022 року ОСОБА_5 визнано винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 121 КК України та призначено покарання у виді позбавлення волі строком на 6 (шість) років.
До набрання вироком законної сили, але не довше ніж до 19.11.2022 року обвинуваченому ОСОБА_5 суд обрав запобіжний захід у виді тримання під вартою, взявши його під варту в залі суду.

На даний вирок захисник обвинуваченого адвокат ОСОБА_4 подав апеляційну скаргу, і ухвалою Київського апеляційного суду від 31.10.2022 року, відповідно до вимог ст. 398 КПК України, відкрито апеляційне провадження за вказаною апеляційною скаргою.

02 листопада 2022 року до Київського апеляційного суду надійшло клопотання прокурора ОСОБА_3 , який приймає участь у розгляді даної справи Київським апеляційним судом, про продовження обвинуваченому ОСОБА_5 запобіжного заходу у виді тримання під вартою до набрання вироком законної сили.
В обгрунтування доводів клопотання прокурор посилається на існування ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, а саме те, що ОСОБА_5 , обвинувачується у вчиненні тяжкого злочину, внаслідок якого потерпілий отримав довічну інвалідність, раніше притягувався до кримінальної відповідальності, працює, неодружений, характеризується задовільно, а тому враховуючи строк покарання, який призначено ОСОБА_5 судом першої інстанції, є ризик переховування обвинуваченого від суду з метою уникнення призначеного судом тривалого покарання у разі набрання вироком законної сили.
Прокурор вважає, що ризики, враховані судом першої інстанції при обранні обвинуваченому ОСОБА_5 запобіжного заходу не зменшились, а тому, враховуючи, що строк дії обраного ОСОБА_5 запобіжного заходу закінчується 19.11.2022 року, а розглянути справу у вказаний строк неможливо з огляду на те, що вона надійшла до Київського апеляціцйного суду лише 28.10.2022 року, прокурор вказує на необхідність продовження ОСОБА_5 обраного судом першої інстанції запобіжного заходу у виді тримання під вартою з метою забезпечення його належної процесуальної поведінки.

14 листопада 2022 року від захисника ОСОБА_4 надійшло клопотання, в якому останній просить змінити обвинуваченому ОСОБА_5 запобіжний захід з тримання під вартою на особисте зобовязання.
В обгрунтувння доводів клопотання захисник, посилаючись на вимоги ст.ст. 177, 194 КПК України та положення викладені в судових актах Європейського суду з прав людини, зазначає, що ризики, на які прокурор послався у своєму клопотанні про продовження обвинуваченому ОСОБА_5 строку тримання під вартою, є недоведеними і прокурором не надано жодних доказів на підтвердження своїх доводів.
Також вказує, що судовий розгляд у суді першої інстанції здійснювався більше семи років і протягом цього строку ОСОБА_5 не ухилявся від суду і до нього не було застосовано запобіжних заходів, що спростовує твердження прокурора про намір обвинуваченого ухилитися від суду.
Крім того, захисник зазначає, що ОСОБА_5 працевлаштований, має місце реєстрації, а також міцні соціальні зв`язки, оскільки вже тривалий час проживає однією сім`єю з ОСОБА_7 .

Доповівши матеріали справи, вислухавши пояснення прокурора, який підтримав доводи свого клопотання про продовження обвинуваченому ОСОБА_5 запобіжного заходу у виді тримання під вартою та заперечував проти клопотання захисника; пояснення обвинуваченого та його захисника, які підтримали клопотання сторони захисту про зміну обвинуваченому запобіжного заходу та заперечували проти клопотання прокурора; перевіривши матеріали кримінального провадження стосовно ОСОБА_5 та доводи поданих клопотань, суддя-доповідач дійшла наступних висновків.

Відповідно до ч.2 ст. 331 КПК України, вирішення питання судом щодо запобіжного заходу відбувається в порядку, передбаченому главою 18 цього Кодексу.

Положеннями ст. 177 КПК України визначено, що підставами для застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою, є не тільки наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а й наявність ризиків, які дають суду достатні підстави вважати, що обвинувачений може здійснити дії, передбачені частиною 1 цієї статті, зокрема переховуватися від суду, іншим чином перешкоджати кримінальному провадженню, у тому числі забезпечення виконання рішення суду, яке оскаржується, у разі, якщо суд апеляційної інстанції, за наслідками розгляду апеляційних скарг, залишить його без змін.
Крім того, відповідно до ч. 1 ст. 177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, у тому числі прибувати в судові засідання за викликом суду.

Як вбачається з матеріалів кримінального провадження, вироком Подільського районного суду м. Києва від 21.09.2022 року ОСОБА_5 визнано винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 121 КК України та призначено покарання у виді позбавлення волі строком на 6 (шість) років.
До набрання вироком законної сили, але не довше ніж до 19.11.2022 року обвинуваченому ОСОБА_5 суд обрав запобіжний захід у виді тримання під вартою, взявши його під варту в залі суду.

Перевіривши наведені у клопотанні прокурора про продовження обвинуваченому ОСОБА_5 запобіжного заходу у виді тримання під вартою, обставини, які при ухваленні судом першої інстанції обвинувального вироку були підставою для обрання останньому вказаного запобіжного заходу, а саме можливість вчинення обвинуваченим дій, передбачених ст. 177 КПК України, та з урахуванням того, що ОСОБА_5 обвинувачується у вчиненні тяжкого злочину, передбаченого ч.1 ст. 121 КК України, за яке вироком Подільського районного суду м. Києва від 21.09.2022 року йому призначено покарання у виді позбавлення волі строком на 6 років, апеляційний суд приходить до висновку, що ОСОБА_5 може переховуватися від суду або перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином з метою уникнення тривалого покарання призначеного судом першої інстанції у разі набрання вироком законної сили, що вказує на необхідність продовження раніше обраного стосовно обвинуваченого ОСОБА_5 запобіжного заходу у виді тримання під вартою.

Що стосується клопотання захисника ОСОБА_4 про зміну ОСОБА_5 запобіжного заходу з тримання під вартою на особисте зобов`язання, враховуючи тяжкість призначеного йому покарання у виді позбавлення волі строком на 6 років, та приймаючи до уваги наявність ризику переховування від суду з метою уникнення призначеного покарання, незважаючи на наведені захисником у клопотанні обставини щодо працевлаштування ОСОБА_5 , даних про його особу, який має місце реєстрації, а також міцні соціальні зв`язки, тривалий час проживає однією сім`єю з ОСОБА_7 , апеляційний суд не вбачає підстав для задоволення клопотання захисника ОСОБА_4 про зміну обвинуваченому ОСОБА_5 запобіжного заходу з тримання під вартою на особисте зобов`язання.

Оскільки строк дії запобіжного заходу обраного судом першої інстанці стосовно ОСОБА_5 закінчується 19.11.2022 року, а розглянути справу у вказаний строк неможливо з огляду на те, що вона надійшла до Київського апеляціцйного суду лише 28.10.2022 року, враховуючи, що відповідно до вимог ч.2 ст. 532 КПК України, вирок суду першої інстанції, в даному випадку вирок Подільського районного суду м. Києва від 21.09.2022 року стосовно ОСОБА_5 не набрав законної сили, апеляційний суд вважає, що запобіжний захід у виді тримання обвинуваченого ОСОБА_5 під вартою, повинен обиратися (продовжуватися) не на певний час, як це передбачено під час судового розгляду в суді першої інстанції, а до вступу оскаржуваного вироку у законну силу, тобто до розгляду поданої апеляційної скарги Київським апеляційним судом.

З огляду на вищевикладене, клопотання захисника ОСОБА_4 про зміну ОСОБА_5 запобіжного заходу з тримання під вартою на особисте зобов`язаннязадоволенню не підлягає, а клопотання прокурора про продовження обвинуваченому ОСОБА_5 запобіжного заходу у виді тримання під вартою до набрання вироком законної сили підлягає задоволенню.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 331, 401 КПК України суддя-доповідач, -

У Х В А Л И Л А:

Клопотання захисника ОСОБА_4 про зміну обвинуваченому ОСОБА_5 запобіжного заходу з тримання під вартою на особисте зобов`язання залишити без задоволення.

Клопотання прокурора ОСОБА_3 , який приймає участь у розгляді даної справи Київським апеляційним судом задовольнити.

Продовжити обвинуваченому ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у виді тримання під вартою до набрання вироком Подільського районного суду м. Києва від 21 вересня 2022 року законної сили, тобто до ухвалення рішення судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного розгляду та утримувати ОСОБА_5 під вартою в ДУ «Київський слідчий ізолятор».

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Київського апеляційного суду
доповідач у справі ОСОБА_1