Справа № 183/4128/20
№ 1-кп/183/376/23
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

Ухвалено 07 березня 2023 року в м. Новомосковськ Дніпропетровської області.

Колегія суддів Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області у складі: головуючого судді ОСОБА_1 , суддів - ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , секретаря судового засідання ОСОБА_4 ,

розглянув у відкритому судовому засіданні обвинувальний акт у кримінальному провадженні № 0000883 відносно:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки с. Миколаївки Петропавлівського району Дніпропетровської області, громадянки України, освіта середня, непрацюючої, несудимої, яка зареєстрована та проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,

обвинуваченої у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 15 п. 12 ч. 2 ст. 115 КК України,

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженки с. Голубівка Новомосковського району Дніпропетровської області, громадянки України, освіта неповна середня, незаміжньої, непрацюючої, судимої:

-29.04.2020 року Новомосковським міськрайонним судом Дніпропетровської області за ч. 3 ст. 185 КК України до позбавлення волі строком 3 роки 6 місяців, із застосуванням ст. 75 КК України з випробуванням строком 1 рік 6 місяців,

-21.09.2020 року Новомосковським міськрайонним судом Дніпропетровської області за ч. 2 ст. 125 КК України до штрафу у розмірі 100 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 1700 грн;

-11.02.2021 року Новомосковським міськрайонним судом Дніпропетровської області за ч. 3 ст. 185 КК України до 3 років 6 місяців позбавлення волі. На підставі ст.71 КК України до 4 років позбавлення волі, вирок Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області за ч. 2 ст. 125 КК України щодо покарання у виді штрафу - виконувати самостійно. 26.06.2021 року вироком Дніпровського апеляційного суду вирок від 11.02.2021 року скасовано, призначено покарання за ч.3 ст.185 КК України у вигляді 3 років позбавлення волі. На підставі ч.4 ст.70 КК України, за сукупністю злочинів, шляхом поглинення менш суворого покарання, призначеного вироком Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 21 вересня 2021 року, більш суворим за цим вироком, до 3 років позбавлення волі. На підставі ч. 1 ст. 71 КК України до покарання, призначеного цим вироком, частково приєднано покарання, призначене вироком Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 29 квітня 2020 року, остаточно до 4 років позбавлення волі,

яка проживає за адресою: АДРЕСА_2 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_3 ,

обвинуваченої у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 15 п. 12 ч. 2 ст. 115 КК України,

за участю прокурора - ОСОБА_7 ,

захисників - ОСОБА_8 , ОСОБА_9 ,

обвинувачених - ОСОБА_5 , ОСОБА_6 ,

в с т а н о в и л а :

07 червня 2020 року приблизно о 22 годині 00 хвилин ОСОБА_5 разом із ОСОБА_6 знаходилися за місцем проживання ОСОБА_10 за адресою: АДРЕСА_4 , де разом з останньою вживали спиртні напої. Після закінчення спиртних напоїв, ОСОБА_10 пішла до магазину за спиртними напоями та тривалий час не поверталася, у зв`язку із чим останні вийшли з дому на вулицю та почали шукати ОСОБА_10 .

Проходячи біля нежитлового приміщення за адресою № 54б по вул. Центральній с. Голубівка Новомосковського району Дніпропетровської області, ОСОБА_5 та ОСОБА_6 зустріли ОСОБА_10 , яка йшла їм на зустріч. Під час бесіди між ОСОБА_5 , ОСОБА_6 та ОСОБА_10 виник словесний конфлікт, в ході якого у ОСОБА_5 та ОСОБА_6 раптово виник прямий умисел спрямований на умисне протиправне заподіяння смерті ОСОБА_10 за попередньою змовою групою осіб.

Реалізуючи свій прямий умисел, 08 червня 2020 року приблизно о 01 годині 20 хвилин, ОСОБА_5 разом із ОСОБА_6 знаходячись у стані алкогольного сп`яніння поруч з нежитловим приміщенням по АДРЕСА_2 , підійшли до ОСОБА_10 та діючи умисно, за попередньою змовою між собою, розуміючи та усвідомлюючи суспільно - небезпечний характер своїх дій, передбачаючи та бажаючи настання суспільно - небезпечних наслідків, керуючись прямим умислом на протиправне заподіяння смерті ОСОБА_10 , ОСОБА_6 нанесла їй декілька ударів кулаками рук по обличчю, від отриманих ударів ОСОБА_10 впала на землю. Після чого ОСОБА_5 та ОСОБА_6 за руки відтягли ОСОБА_10 до кущів, де ОСОБА_6 по черзі із ОСОБА_5 , доводячи свій умисел до кінця, взявши до рук цеглину, завдали не менше 5 ударів по голові ОСОБА_10 , та не менше 5 ударів ногою в область грудної клітини в результаті чого остання втратила свідомість, а ОСОБА_5 та ОСОБА_6 вважаючи, що ОСОБА_10 померла, з метою приховування трупу відтягли ОСОБА_10 від дороги вглиб кущів, після чого останні покинули місце скоєння злочину. Однак, ОСОБА_10 через деякий час прийшла до тями та була госпіталізована до медичного закладу. У зв`язку із чим ОСОБА_5 та ОСОБА_6 виконали усі дії, які вважали необхідними для доведення злочину до кінця, але злочин не було закінчено з причин, які не залежали від їх волі.

Своїми умисними протиправними діями ОСОБА_5 та ОСОБА_6 спричинили ОСОБА_10 тілесні ушкодження у виді: відкритої черепно-мозкової травми: скальпована рана в лівій лобно-скронево-тім`яно-потиличній області голови, множинні забиття м`яких тканин та синці на обличчі, дефект лівої вушної раковини, втиснений багато-уламковий перелом кісток черепа зліва в скронево-тім`яній області з ушкодженням твердої мозкової оболонки, забій головного мозку ІІ ступеню, у своїй сукупності відносяться до тяжких тілесних ушкодження, які небезпечні для життя, закрита тупа травма грудної клітини, перелом 1,2,3,4,5-го ребер зліва по середньо-ключичній лінії, справа 1,2,3,4,5-го ребер по середньо-ключичній лінії та передній паховій лініям, що привело до розвитку двобічного гідротокса та двобічної полі сегментації постконтузіонної пневмонії, у своїй сукупності відносяться до середнього ступеня тяжкості.

У судовому засіданні обвинувачена ОСОБА_6 вину у вчиненні злочину визнала повністю, показала, що обставини, описані в обвинувальному акті, відповідають дійсності, пояснила, що ОСОБА_5 , як і вона, наносили тілесні ушкодження потерпілій, вони вдвох вживали заходи щоб приховати злочин, зазначила, що щиро кається, бажає надати потерпілій допомогу, однак враховуючи те, що знаходиться під вартою позбавлена можливості це зробити.

У судовому засіданні обвинувачена ОСОБА_5 вину у вчиненні злочину не визнала показала, що з 07.06.2020 року на 08.06.2020 року до неї прийшла ОСОБА_6 , розбудила її і вони разом пішли до ОСОБА_10 , з якою вживали алкогольні напої, потім дали гроші потерпілій ОСОБА_10 для придбання горілки і вона пішла. Однак, у зв`язку з тим, що потерпілої довго не було, вона з ОСОБА_6 разом пішли розшукувати ОСОБА_10 та зустріли останню по дорозі. ОСОБА_10 йшла їм на зустріч. ОСОБА_6 запитала щось у ОСОБА_10 , остання відповіла і пішла, потім ОСОБА_6 побігла за ОСОБА_10 і потім вона нічого не бачила. Доповнила, що палила кофту, камінь не викидала. Повідомила суду, що не хоче давати показання проти ОСОБА_6 , оскільки їй жити з нею потім у одному селі, більше нічого не пам`ятає. Зазначила, що вона не наносила тяжкі тілесні ушкодження з метою вбивства ОСОБА_10 , оскільки ніхто її не хотів вбивати.

Суд вважає доведеною вину обвинуваченої ОСОБА_6 та ОСОБА_5 у вчиненні ними злочину, передбаченого за ч. 2 ст. 15 п.12 ч. 2 ст. 115 КК України, на підставі наступних доказів, досліджених в судовому засіданні:

- показань потерпілої ОСОБА_10 про те, що літом 2020 року вона перебувала у себе вдома з дітьми, після обіду прийшла ОСОБА_5 і привела ОСОБА_6 . Вийшла сусідка ОСОБА_12 і почала кричати, щоб не впускати їх. Проте, вона останніх впустила і вони разом почали вживати алкогольні напої. Пізніше прийшли ОСОБА_13 і ОСОБА_14 . ОСОБА_15 дав їй 200 гривень і попросив купити пляшку горілки. Вона пішла, а ОСОБА_16 кричав на обвинувачених і вигнав останніх. Також зазначила, що горілку не купила і поверталась додому по вул. Цвітковій, де її зустріла ОСОБА_5 і ОСОБА_6 . Далі ОСОБА_6 вдарила її в обличчя, нанесла їй 5 ударів цеглиною зліва по голові, душила футболкою, потім нанесла удари по ребрам. ОСОБА_5 її не била, вона стояла і дивилась, щоб ніхто не йшов, і не побачив, що її вбивають, також вкрала в неї 200 гривень, погрози на її адресу не висловлювала. Потім ОСОБА_6 і ОСОБА_5 затягнули її в кущі, після чого вона втратила свідомість. Знайшов її сусід, він викликав швидку допомогу і поліцію. Прийшла до тями вже в реанімації. Просила суд покарати обвинувачених суворо;

-показань свідка ОСОБА_17 про те, що влітку 2020 року вона приїхала до сестри, а саме до ОСОБА_10 за адресою: АДРЕСА_4 . Потерпіла була вдома. Потім вона з дітьми пішли відпочивати в кінець будинку. Проснулась, бо почула чиїсь голоси. В будинку сиділи ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_18 , ОСОБА_19 , однак сестри не було. На її запитання, ОСОБА_18 повідомив, що відправив ОСОБА_10 за пляшкою горілки і дав їй 200 грн. Вона попросила обвинувачених вийти з будинку, оскільки не знала їх. Останні пішли. ОСОБА_10 чекали до 04.00 годин ранку, потім зателефонувала донька і повідомила, що сусід знайшов сестру біля «комори», її забрали в лікарню. Вона викликала поліцію, почали шукати місце злочину, сусід показав де це було. Сестра потім в лікарні розповідала, що била її ОСОБА_6 , від чого та впала, у неї забрали гроші;

-показань свідка ОСОБА_20 про те, що влітку 2020 року вона та ОСОБА_18 пішли до ОСОБА_10 , там вже сиділи ОСОБА_5 , ОСОБА_6 . ОСОБА_18 дав ОСОБА_10 200 грн і вона пішла за пляшкою горілки. Це було вночі. З кімнати вийшла сестра потерпілої. ОСОБА_6 та ОСОБА_5 пішли зустрічати потерпілу. Пізніше виявилось, що ОСОБА_10 знайшли побитою без грошей;

-показань свідка ОСОБА_21 про те, що влітку 2020 року він йшов на роботу по вул. Центральній. Почув, що хтось стогне, це була жінка, яка кликала свою доньку ОСОБА_22 . Ця жінка була ОСОБА_10 , вона сиділа вся у крові, роздягнена, на ній були лише штани. Близько до неї не підходив. Вона нічого не казала, лише стогнала. Далі викликали швидку допомогу та поліцію;

-показань свідка ОСОБА_24 про те, що вона працює оператором на заправці, вночі влітку 2020 року, точної дати не пам`ятає, до неї прийшла ОСОБА_5 , купила цигарки, дала гроші, купюра була дуже пом`ята, а ОСОБА_5 була дуже схвильована. Раніше вночі за цигарками вона ніколи не приходила;

-протоколу огляду місця події від 09.06.2020 року з фототаблицею до нього, в ході проведення якого було оглянуто територію, а саме відкриту ділянку місцевості за адресою: АДРЕСА_2 , де виявлено п`ять плям бурого кольору на асфальтованому покритті;

-протоколу проведення слідчого експерименту від 10.06.2020 року за участю підозрюваної ОСОБА_5 , в присутності захисника ОСОБА_8 , з відеозаписом до нього, відтвореним в судовому засіданні, в ході проведення якого ОСОБА_5 розказала і показала як в ніч з 07.06.2020 року на 08.06.2020 року вона з ОСОБА_6 по АДРЕСА_1 побачили знайому ОСОБА_10 , яка йшла назустріч. В районі будівлі столової та погрібника АФ «Олімпекс-Агро» по вул. Центральній, 54 с. Голубівка, ОСОБА_6 почала бити ОСОБА_10 , не зазначивши куди саме, оскільки було темно і вона не бачила цього і перебувала в стані алкогольного сп`яніння. Після чого, тримаючи потерпілу ОСОБА_10 ззаду за одяг, вони відтягнули її з дороги за погрібник в траву, де потерпіла лежала обличчям до землі, і вони наносили їй цеглиною удари по голові та спричинили не менше 3-4 ударів, можливо 5, точну кількість не пам`ятає, а ОСОБА_6 нанесла 3-4 удари. Під час даного слідчого експерименту виявлено фрагмент вуха та згусток крові з волоссям. Потім ОСОБА_5 вказала, що вони узяли потерпілу по боках за руку і ногу, відтягнули в кущі, щоб вона не вижила і «не здала» їх. Після чого ОСОБА_6 сказала, що « ОСОБА_10 вже все», тобто померла, далі вони пішли, а цеглу замотали в кофту ОСОБА_10 і викинули далі на вулиці. Де саме вона може вказати. За пропозицією ОСОБА_5 учасники сіли до автомобілю, де по ходу руху по вул. Центральній, зупинились за вказівкою ОСОБА_5 , де біля електроопори № 50А у траві та кущах була виявлена синього кольору кофта-футболка з цеглиною білого кольору зі слідами речовини бурого кольору. Далі ОСОБА_5 пояснила, що кофту зеленого кольору, яка належить ОСОБА_6 , вони спалили на асфальті та вказала де саме, де біля будинку АДРЕСА_5 на асфальті та траві виявлена частина обгорілої кофти зеленого кольору;

-протоколу проведення слідчого експерименту від 27.07.2020 року за участю підозрюваної ОСОБА_5 , в присутності захисника ОСОБА_8 , з відеозаписом до нього, відтвореним в судовому засіданні, в ході проведення якого ОСОБА_5 розказала і показала на манекенові як наносила тілесні ушкодження потерпілій ОСОБА_10 08.06.2020 року. Зазначила, що 08.06.2020 року вона з ОСОБА_6 перебували в гостях у потерпілої ОСОБА_10 , вживали алкогольні напої. Через деякий час ОСОБА_29 дав 200 грн ОСОБА_10 для того, щоб остання сходила до магазину за горілкою. ОСОБА_10 довго не було та вони разом з ОСОБА_6 пішли шукати ОСОБА_10 . Коли йшли по АДРЕСА_1 , побачили ОСОБА_10 , яка йшла назустріч. ОСОБА_6 підійшла до ОСОБА_10 та схопила її двома руками, штовхнула її, в результаті чого ОСОБА_10 впала на дорогу на спину, до неї підійшла ОСОБА_6 та нанесла не менше 2 ударів ногою в область грудної клітини. Після того, ОСОБА_6 стягла з дороги ОСОБА_10 та взяла в руки цеглу та нанесла не менше 2 ударів в область голови ОСОБА_10 , яка лежала вже обличчям вниз. Удари ОСОБА_6 наносила зверху вниз. ОСОБА_5 повідомила, що цеглою потерпілу точно не била, а вході бійки - не пам`ятає, однак заперечувати однозначно не може, бо була в сильному алкогольному сп`янінні. Скільки саме вжила алкоголю не пам`ятає. Куди ще ОСОБА_6 наносила удари не пам`ятає. Коли ОСОБА_6 побачила кров то взяла футболку ОСОБА_10 та спалила її, а цеглу викинула. Допомогу ОСОБА_10 не надавали, швидку допомогу, поліцію не викликали. З цього місця вони пішли, ОСОБА_6 по дорозі викинула цеглу в кущі та спалила кофту. Після чого вони пішли до знайомих, де вона перебувала там до ранку, а ОСОБА_6 залишилась там. Вранці вона дізналась, що ОСОБА_10 забрала швидка допомога. Опір ОСОБА_10 не чинила, все відбулося швидко, вона могла просто не зрозуміти, що трапилось. Повністю вину не визнає, вважає себе виною за те, що не подумала головою, зла ОСОБА_10 не бажала;

-протоколів пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 10.06.2020 року за участю свідка ОСОБА_20 , в ході проведення яких остання на фото № 3,4 впізнала ОСОБА_6 , ОСОБА_5 як осіб, як і перебували за адресою: АДРЕСА_4 в ніч з 07.06.2020 року по 08.06.2020 року;

-протоколів пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 10.06.2020 року за участю свідка ОСОБА_17 , в ході проведення яких остання на фото № 2, 2 впізнала ОСОБА_6 , ОСОБА_5 як осіб, як і перебували за адресою: АДРЕСА_4 в ніч з 07.06.2020 року по 08.06.2020 року;

-протоколу пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 14.06.2020 року за участю свідка ОСОБА_24 , в ході проведення якого остання на фото № 4 впізнала ОСОБА_5 ;

-протоколів пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 09.07.2020 року за участю потерпілої ОСОБА_10 , в ході проведення яких остання на фото № 3, 2 впізнала ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , як осіб, які намагались позбавити її життя 07.06.2020 року за адресою: АДРЕСА_2 ;

-речових доказів у виді: футболки зі слідами РБК, яку поміщено до спец.пакету №7137220, джинс синього кольору зі слідами РБК, які поміщено до спец.пакету №INZ4052546, кросівок чорного кольору кольору, які поміщено до спец.пакету № INZ 4052547, двох дактокарт на ім`я ОСОБА_6 , які поміщено до паперового конверту, зрізів нігтьових пластин з лівої та правої руки ОСОБА_6 , які поміщено до паперового конверту;

-речових доказів у виді: футболки блакитного кольору зі слідами РБК, яку поміщено до спец.пакету №7137221, джинс чорного кольору зі слідами РБК, які поміщено до спец.пакету № INZ4052548, шльопанців фіолетового кольору, які поміщено до спец.пакету №7137222, двох дактокарт на ім`я ОСОБА_5 , які поміщено до паперового конверту, зрізів нігтьових пластин з лівої та правої руки ОСОБА_5 , які поміщено до паперового конверту;

-висновку експерта № 573 від 23.06.2020 року, відповідно до якого групова приналежність крові потерпілої ОСОБА_10 належить до групи 0 з ізогемаглютинінами анти-А і анти-В за ізосерологічною системою АВ0;

-висновку експерта № 573/1 від 14.07.2020 року, відповідно до якого при серологічному дослідженні слідів крові -об. №15, 20, 23, 26 на джинсових штанах ОСОБА_5 виявлений тільки антиген Н. Отриманий результат не виключає можливу приналежність крові в слідах об. № 15, 20, 23, 26 до групи 0 з ізогемаглютинінами анти-А і анти-В за ізосерологічною системою АВ0. На підставі отриманих результатів серологічного дослідження слідів крові в об. №15, 20, 23, 26 з урахуванням групової приналежності крові потерпілої ОСОБА_10 , не виключається можливість походження слідів крові в об. № 15, 20, 23, 26 на джинсових штанах ОСОБА_5 , від потерпілої ОСОБА_10 , оскільки виявлений антиген Н у вказаних слідах, відповідає груповій характеристиці її крові за ізосерологічною системою АВ0.

-висновку експерта № 573/2 від 17.07.2020 року, відповідно до якого на джинсових штанах (об`єкти № 9-14,16-18), які належать ОСОБА_6 , знайдена кров людини, при встановленні видової приналежності, якої виявлений білок крові людини. Походження крові у слідах на джинсових штанах (об`єкти №9-14,16-18), не виключається від потерпілої ОСОБА_10 , оскільки приналежність її крові співпадає з груповою належністю крові в слідах - об`єкти № 9-14.16-18;

-висновку експерта № 530 від 08.07.2020 року, відповідно до якого на поверхні цегли, яка вилучена під час слідчого експерименту на землі по вул. Центральна, с. Голубівка Новомосковського району Дніпропетровської області, (об`єкти №1-6) встановлено наявність крові людини, статева належність якої не встановлена, через відсутність в цитологічних препаратах з цих об`єктів придатних для обліку формених елементів крові. Клітини епітелію з ядрами на поверхні цегли в об`єктах №1-6 не виявлені;

-висновку експерта № 331/Е від 22.07.2020 року, відповідно до якого: при експертизі потерпілої ОСОБА_10 виявлені такі тілесні ушкодження: відкрита черепно-мозкова травма: скальпована рана в лівій лобно-скронево-тім`яно-потиличній області голови, множинні забиття м`яких тканин та синці на обличчі, дефект лівої вушної раковини, втиснений багото-уламковий перелом кісток черепа зліва в скронево-тім`яній області з ушкодженням твердої мозкової оболонки (08.06.20р. операція: резекційна трепанація втисненого багато уламкового перелому скроневої кістки зліва. ПХО великої скальпованої рани скронево-лобно-тім`яно-потиличної ділянки зліва. Пластика м`яких тканин цієї ділянки), забій головного мозку ІІ ступеню, закрита тупа травма грудної клітини: переломи 1,2,3,4,5-го ребер зліва по середньо-ключичній лінії (4-го - подвійний перелом), справа - 1,2,3,4,5-го ребер по середньо-ключичній лінії та передній пахвовій лініям, що привели до розвитку двобічного гідротокса (рідина у плевральній порожнині), та двобічної полісегментарної постконтузіонної пневмонії. Щодо характеру, локалізації, механізму утворення, давност спричинення та ступіню тяжкості експертизою встановлено, що тілесні ушкодження у виді: відкритої черепно-мозкова травми: скальпована рана в лівій лобно-скронево-тім`яно-потиличній області голови, множинні забиття м`яких тканин та синці на обличчі, дефект лівої вушної раковини, втиснений багото-уламковий перелом кісток черепа зліва в скронево-тім`яній області з ушкодженням твердої мозкової оболонки (08.06.20р. Операція: резекційна трепанація втисненого багато уламкового перелому скроневої кістки зліва. ПХО великої скальпованої рани скронево-лобно-тім`яно-потиличної ділянки зліва. Пластика м`яких тканин цієї ділянки), забій головного мозку II ступеню, у своїй сукупності, відносяться до тяжких як небезпечні для життя (Згідно п. 2.1.3.а Правил судово-медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень, затв. Наказом №6 МОЗ України від 17.01.1995р.). Тілесні ушкодження у виді: закритої тупої травми грудної клітини: переломи 1,2,3,4,5-го ребер зліва по середньо-ключичній лінії (4-го - подвійний перелом), справа - 1,2,3,4,5-го ребер по середньо-ключичній лінії та передній пахвовій лініям, що привело до розвитку двобічного гідротокса (рідина у плевральній порожнині), та двобічної полісегментарної постконтузіонної пневмонії, у своїй сукупності, відносяться до середнього ступеня тяжкості, оскільки зростання кісткової тканини у місці перелому відбувається у термін понад 21-а доба (Згідно п. 2.2.2. Правил судово-медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень, затв. Наказом №6 МОЗ України від 17.01.1995р.) Усі виявлені тілесні ушкодження виникли дії тупих твердих предметів з обмеженою контактуючою поверхнею, і по давності утворення може відповідати даті пригоди, вказаній у постанові (07.06.2020р.), що підтверджується даними наданих медичних документів та ступенем загоєння рубця (рубець червоно-фіолетового кольору, щільний, малорухливий). Оскільки у наданих медичних документах, детально не описані всі зовнішні тілесні ушкодження у потерпілої, при надходженні її у відділення, встановити точну кількість травматичних дій неможливо, але можливо припустити, що потерпілій було нанесено, як мінімум, три травматичні дії в область голови та, як мінімум, одна травматична дія в область грудної клітини. Усі виявлені тілесні ушкодження виникли від дії тупих твердих предметів з обмеженою контактуючою поверхнею, яким могла бути цеглина.

-висновку судово-психіатричного експерта № 312 від 26.06.2020 року, відповідно до якого ОСОБА_5 у період часу, що відноситься до інкримінованого їй діяння, на хронічне психічне захворювання, недоумство, інший хворобливий стан психіки не страждала і на теперішній час не страждає. Виявляла раніше й виявляє в цей час емоційний нестійкий розлад особистості. Психічні й поведінкові розлади внаслідок вживання алкоголю, синдром залежності. Під час інкримінованого їй діяння вона могла усвідомлювати свої дії (бездіяльність) і керувати ними. У теперішній час також може усвідомлювати свої дії (бездіяльність) і керувати ними. Іспитована у цей час також може усвідомлювати свої дії (бездіяльність) і керувати ними. Застосування примусових заходів медичного характеру не потребує;

-висновку судово-психіатричного експерта № 313 від 26.06.2020 року, відповідно до якого ОСОБА_6 у період часу, що відноситься до інкримінованого їй діяння, на хронічне психічне захворювання, недоумство, інший хворобливий стан психіки не страждала і на теперішній час не страждає. Виявляла раніше й виявляє в цей час емоційний нестійкий розлад особистості. Психічні й поведінкові розлади внаслідок вживання алкоголю, синдром залежності. Під час інкримінованого їй діяння вона могла усвідомлювати свої дії (бездіяльність) і керувати ними. У теперішній час також може усвідомлювати свої дії (бездіяльність) і керувати ними. Іспитована у цей час також може усвідомлювати свої дії (бездіяльність) і керувати ними. Застосування примусових заходів медичного характеру не потребує;

-висновку експерта № 342/Е від 28.07.2020 року, відповідно до якого при механізмі вказаним підозрюваною ОСОБА_5 , при проведенні слідчого експерименту, який проводився 27.07.2020 року, тілесні ушкодження у виді: відкритої черепно-мозкова травми: скальпована рана в лівій лобно-скронево-тім`яно-потиличній області голови, множинні забиття м`яких тканин та синці на обличчі, дефект лівої вушної раковини, втиснений багото-уламковий перелом кісток черепа зліва в скронево-тім`яній області з ушкодженням твердої мозкової оболонки (08.06.20р. Операція: Резекційна трепанація втисненого багато уламкового перелому скроневої кістки зліва. ПХО великої скальпованої рани скронево-лобно-тім`яно-потиличної ділянки зліва. Пластика м`яких тканин цієї ділянки), забій головного мозку ІІ ступеню, виникли від дії тупих твердих предметів з обмеженою контактуючою поверхнею, якими могла бути цеглина. Тілесні ушкодження у виді: закритої тупої травми грудної клітини: переломи 1,2,3,4,5-го ребер зліва по середньо-ключичній лінії (4-го - подвійний перелом), справа - 1,2,3,4,5-го ребер по середньо- ключичній лінії та передній пахвовій лініям що привело до розвитку двобічного гідротокса (рідина у плевральній порожнині), та двобічної полісегментарної постконтузіонної пневмонії, виникли дії тупих твердих предметів з обмеженою контактуючою поверхнею, якими могла бути нога людини у взутті. Механізм виникнення виявлених у потерпілої ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , тілесних ушкоджень, в області голови, та грудної клітини не був повністю розкритий при проведенні слідчого експерименту, від 27.07.2020 року, тобто підозрюваною була вказана тільки область голови , та грудної клітини, без конкретної локалізації ударів;

-висновку експерта № 343/Е від 28.07.2020 року, відповідно до якого при механізмі вказаним підозрюваною ОСОБА_5 , при проведенні слідчого експерименту, який проводився 10.06.2020 року, тілесні ушкодження у виді: відкритої черепно-мозкова травми: скальпована рана в лівій лобно-скронево-тім`яно-потиличній області голови, множинні забиття м`яких тканин та синці на обличчі, дефект лівої вушної раковини, втиснений багото-уламковий перелом кісток черепа зліва в скронево-тім`яній області з ушкодженням твердої мозкової оболонки (08.06.20р. Операція: Резекційна трепанація втисненого багато уламкового перелому скроневої кістки зліва. ПХО великої скальпованої рани скронево-лобно-тім`яно-потиличної ділянки зліва. Пластика м яких тканин цієї ділянки), забій головного мозку II ступеню, виникли дії тупих твердих предметів з обмеженою контактуючою поверхнею, якими могла бути цеглина. Механізм виникнення виявлених у потерпілої ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_3 тілесних ушкоджень, в області голови, не був повністю розкритий при проведенні слідчого експерименту, від 10.06.2020 року, тобто підозрюваною була вказана тільки область голови, без конкретної локалізації ударів. Механізм виникнення тілесних ушкоджень у виді: закритої тупої травми грудної клітини: переломи 1,2,3,4,5-го ребер зліва по середньо-ключичній лінії (4-го - подвійний перелом), справа - 1,2,3,4,5-го ребер по середньо-ключичній лінії та передній пахвовій лініям що привело до розвитку двобічного гідротокса (рідина у плевральній порожнині), та двобічної полісегментарної постконтузіонної пневмонії, не був розкритий при проведенні слідчого експерименту, від 10.06.2020 року;

Усі вищеперелічені докази колегія суддів визнає належними, оскільки вони підтверджують існування обставин, що підлягають доказуванню, допустимими, оскільки вони отримані в порядку, встановленому КПК України, достовірними, оскільки фактичні дані, отримані з цих доказів, не спростовані жодним іншим доказом, показаннями наданим сторонами кримінального провадження. Всі ці докази в своїй сукупності та взаємозв`язку не містять суперечностей, доповнюють один одного, та є беззаперечними для встановлення вини ОСОБА_5 , ОСОБА_6 у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст.15 п.12 ч.2 ст. 115 КК України.

Аналізуючи показання потерпілої ОСОБА_10 , суд дійшов безспірного висновку, що вони є логічними, послідовними та узгоджуються з показаннями свідків ОСОБА_17 , ОСОБА_19 , ОСОБА_24 , ОСОБА_21 , обвинуваченої ОСОБА_6 , висновками експертів № 573 від 23.06.2020 року, № 573/1 від 14.07.2020 року, № 573/2 від 17.07.2020 року, № 530 від 08.07.2020 року, № 331/Е від 22.07.2020 року, № 342/Е від 28.07.2020 року, № 343/Е від 28.07.2020 року, протоколом проведення слідчого експерименту від 10.06.2020 року за участю підозрюваної ОСОБА_5 та повною мірою підтверджують обставини вчинення злочину і не викликають сумніву у їх достовірності. Суд бере до уваги той факт, що потерпіла втратила свідомість після того, як обвинувачена ОСОБА_6 нанесла їй декілька ударів в голову і не пам`ятає подальші події після того, як обвинувачені її відтягли в кущі.

Суд критично відноситься до показань ОСОБА_5 щодо невизнання нею вчинення закінченого замаху на вбивство, тобто умисного протиправного заподіяння смерті іншій людині, вчиненого за попередньою змовою групою осіб, оскільки ані сама обвинувачена, ані її захисник, не надали жодного доказу, не навели жодної обставини, на підставі яких можна було б піддати сумніву докази, надані на підтвердження пред`явленого обвинувачення.

Твердження ОСОБА_5 та сторони захисту про те, що ОСОБА_5 не наносила тяжкі тілесні ушкодження потерпілій, активних протиправних дій щодо неї не здійснювала, суд відхиляє, оскільки вказані твердження спростовуються протоколами проведення слідчого експерименту від 10.06.2020 року, від 27.07.2020 року за участю підозрюваної ОСОБА_5 , показаннями обвинуваченої ОСОБА_6 . Суд вважає, що твердження ОСОБА_5 щодо її пасивної поведінки під час вчинення злочину, викликає обґрунтований сумнів. Так, потерпіла протягом досудового розслідування, судового розгляду змінювала показання. Зокрема, під час дослідження в судовому засіданні відеозапису проведення слідчих експериментів за її участі, остання стверджувала, що під час вказаних процесуальних дій вона частково була не в адекватному стані. Вказане твердження беззаперечно спростовується висновком судово-психіатричного експерта № 312 від 26.06.2020 року, відповідно до якого ОСОБА_5 в період подій інкримінованого їй діяння, вона могла усвідомлювати свої дії (бездіяльність) і керувати ними. Станом на проведення вказаної експертизи також могла усвідомлювати свої дії (бездіяльність) і керувати ними. ОСОБА_5 також зазначила, що перебувала в стані алкогольного сп`яніння, деякі обставини вчинення злочину не пам`ятає.

Отже, за результатами судового розгляду не встановлено сумнівів з приводу того, що в момент вчинення злочину ОСОБА_5 усвідомлювала значення своїх дій, оскільки обвинувачена діяла свідомо, усвідомлювала при цьому суспільно-небезпечний характер своїх дій, передбачала їх суспільно небезпечні наслідки і бажала їх настання.

Суд не приймає твердження обвинуваченої ОСОБА_5 щодо її небажання заподіяння смерті потерпілій під час спільних дій з ОСОБА_30 , оскільки, обвинувачена ОСОБА_5 , станом на момент проведення слідчого експерименту від 10.06.2020 року за її участі, повідомила, що після того, як вони з ОСОБА_6 нанесли тілесні ушкодження ОСОБА_10 , відтягнули потерпілу в кущі, вчинили це «щоб вона не вижила і не здала їх». Зі слів ОСОБА_5 , ОСОБА_6 сказала, що «ОСОБА_10 вже все…», тобто померла. Далі, зі слів обвинуваченої ОСОБА_5 , які підтверджуються дослідженими в судовому засіданні доказами, вони разом з ОСОБА_6 вчиняли дії для приховування слідів злочину. Отже, суд дійшов висновку, що ОСОБА_5 переслідувала мету умисно протиправно заподіяти смерть потерпілій.

Суд зазначає, що втрата свідомості потерпілою і її показання, в яких вона вказує на те, що тілесні ушкодження їй наносила лише ОСОБА_6 , не спростовують того факту, що обвинувачена ОСОБА_5 також завдавала удари ОСОБА_10 , адже потерпіла цього вже не може пам`ятати в силу своєї непритомності.

За нормативним визначенням умисне вбивство (ст. 115 КК України) з об`єктивної сторони характеризується дією або бездіяльністю у вигляді протиправного посягання на життя людини, наслідками у вигляді смерті та причинним зв`язком між зазначеними діяннями та наслідками, а з суб`єктивної сторони - умисною формою вини (прямим або непрямими умислом), коли винний усвідомлює, що може заподіяти смерть особи, передбачає такі наслідки і бажає або свідомо припускає їх настання.

Згідно зі ст. 15 КК України замахом на злочин є вчинення особою з прямим умислом діяння (дій або бездіяльності), безпосередньо спрямованого на вчинення злочину, передбаченого відповідною статтею Особливої частини цього Кодексу, якщо при цьому злочин не було доведено до кінця з причин, що не залежали від її волі. Закінченим є замах, якщо особа виконала усі дії, які вважала необхідними для доведення злочину до кінця, але злочин не було закінчено з причин, які не залежали від її волі

Якщо умисне вбивство може бути вчинено як з прямим, так і з непрямим умислом, то замах на умисне вбивство можливий лише з прямим умислом, тобто коли вчинене свідчило про те, що винний усвідомлював суспільну небезпечність своїх дій, передбачав можливість або неминучість настання смерті іншої людини і бажав її настання, однак смертельний результат не настав з незалежних від нього обставин.

Отже, суд вважає правильною кваліфікацію дій обвинуваченої ОСОБА_5 ОСОБА_6 за ч.2 ст.15 п.12 ч.2 ст.115 КК України, оскільки їх дії носили цілеспрямований характер, а саме нанесення ударів цеглиною по голові, тобто у життєво важливі органи, залишили потерпілу без жодної допомоги, швидку медичну допомогу не викликали, спрямованість дій обвинувачених і характер спричинених потерпілій ушкоджень; застосування такого знаряддя, яким безсумнівно може бути заподіяна смерть (цеглина); інтенсивність дій винних - нанесення щонайменше 5 ударів по голові, не менше 5 ударів ногою в область грудної клітини, внаслідок чого потерпіла втратила свідомість, у своїй сукупності відносяться до тяжких тілесних ушкоджень, які небезпечні для життя. Обвинувачені залишили потерпілу після втрати нею свідомості, сприйнявши це як настання бажаного результату- настання смерті потерпілої. Обвинувачені не вжили заходів для надання їй першої медичної допомоги. Таким чином, враховуючи спосіб нанесення ударів, знаряддя злочину, причини припинення злочинних дій, поведінку винних, суд вважає, що умисел обвинувачених був направлений на спричинення смерті ОСОБА_10 .

Відтак, суд розцінює показання ОСОБА_5 як спосіб захисту від пред`явленого обвинувачення, з метою уникнення відповідальності за вчинений нею злочин за попередньою змовою з ОСОБА_6 .

Протягом досудового розслідування і судового розгляду ОСОБА_5 не повідомляла, що вживала дій для зупинення протиправної поведінки ОСОБА_31 , іншим чином намагалася перешкодити вчиненню злочину. Посткримінальна поведінка ОСОБА_5 була також направлена на приховування слідів вчиненого злочину, уникнення відповідальності, як нею самою, так співучасницею, оскільки ОСОБА_5 не звернулася ані до близьких осіб потерпілої, щоб повідомити про обставини злочину, ані до правоохоронних органів.

Судом не встановлено порушень кримінально-процесуального закону під час досудового розслідування, які б могли перешкодити ухваленню вироку, а тому, за відсутності розумних підстав для сумнівів у винуватості ОСОБА_5 та ОСОБА_6 , колегія судів вважає доведеною їх вину у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.15 п.12 ч.2 ст. 115 КК України, тобто у закінченому замаху на вбивство, тобто умисному протиправному заподіянні смерті іншій людині, вчинене за попередньою змовою групою осіб.

Частина 2 ст. 61 Конституції України передбачає, що юридична відповідальність особи має індивідуальний характер.

При призначенні покарання ОСОБА_5 суд виходить із положень статті 65 КК України, а також з принципів законності, справедливості, індивідуалізації, достатності покарання для виправлення та попередження нових злочинів, враховує ступінь тяжкості скоєного нею злочину, особу винної, обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Отже, суд ураховує те, що ОСОБА_5 вчинила закінчений замах на злочин, віднесений ст.12 КК України до категорії особливо тяжких з прямим умислом. Злочин не було доведено до кінця з причин, що не залежали від волі ОСОБА_5 , у зв`язку з тим, що в подальшому ОСОБА_10 було своєчасно надано медичну допомогу. При призначенні виду і міри покарання ОСОБА_5 , колегія суддів враховує те, що обвинувачена на обліку у лікарів не перебуває, за місцем проживання характеризується негативно, є такою, що не має судимості, позбавлена батьківських прав відносно неповнолітньої дитини 2010 року народження.

Обставин, які пом`якшують покарання, колегією суддів не встановлено.

Обставиною, яка обтяжує покарання, колегія суддів визнає - вчинення кримінального правопорушення особою, що перебуває у стані алкогольного сп`яніння.

Керуючись ст. 50 КК України, виходячи з поняття покарання та його мети, аналізуючи сукупність зазначених обставин, суд вважає, що відсутні підстави для застосування до ОСОБА_5 статей 69,75 КК України, а також, враховуючи те, що виправлення останньої можливо лише в умовах ізоляції його від суспільства - в місцях позбавлення волі, тому суд доходить висновку, що ОСОБА_5 слід призначити покарання у виді позбавлення волі, оскільки інші види покарання, що не пов`язані з позбавленням волі, не будуть мати вплив на її виправлення, і саме за умови застосування позбавлення волі буде досягнута передбачена ч. 2 ст. 50 КК України мета покарання у вигляді виправлення особи та попередження скоєння нових злочинів як обвинуваченою так і іншими особами.

При призначенні покарання ОСОБА_6 суд виходить із положень статті 65 КК України, а також з принципів законності, справедливості, індивідуалізації, достатності покарання для виправлення та попередження нових злочинів, враховує ступінь тяжкості скоєного нею злочину, особу винної, обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Отже, суд ураховує те, що ОСОБА_6 вчинила закінчений замах на злочин, віднесений ст.12 КК України до категорії особливо тяжких з прямим умислом, вину визнала повністю. Злочин не було доведено до кінця з причин, що не залежали від волі ОСОБА_6 , у зв`язку з тим, що в подальшому ОСОБА_10 було своєчасно надано медичну допомогу. При призначенні виду і міри покарання ОСОБА_6 , колегія суддів враховує те, що обвинувачена на обліку у лікарів не перебуває, за місцем проживання характеризується негативно, неодноразово судима, позбавлена батьківських прав відносно неповнолітніх дітей 2009, 2011, 2013, 2017 року народження.

Обставиною, яка пом`якшує покарання, колегія суддів визнає щире каяття.

При цьому, суд вважає, що щире каяття обвинуваченої, в даній ситуації, ґрунтується на належній критичній оцінці особою своєї протиправної поведінки і характеризується щирим осудом цієї поведінки, визнанням своєї провини, бажанням надавати допомогу потерпілій, а також готовністю нести кримінальну відповідальність.

Обставиною, яка обтяжує покарання, колегія суддів визнає - вчинення кримінального правопорушення особою, що перебуває у стані алкогольного сп`яніння.

Керуючись ст. 50 КК України, виходячи з поняття покарання та його мети, аналізуючи сукупність зазначених обставин, суд вважає, що відсутні підстави для застосування до ОСОБА_6 статей 69,75 КК України, а також, враховуючи те, що виправлення останньої можливо лише в умовах ізоляції його від суспільства - в місцях позбавлення волі, тому суд доходить висновку, що ОСОБА_6 слід призначити покарання у виді позбавлення волі, оскільки інші види покарання, що не пов`язані з позбавленням волі, не будуть мати вплив на її виправлення, і саме за умови застосування позбавлення волі буде досягнута передбачена ч. 2 ст. 50 КК України мета покарання у вигляді виправлення особи та попередження скоєння нових злочинів як обвинуваченою так і іншими особами.

Зокрема, призначене покарання також буде відповідати таким принципам Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод як пропорційність обмеження прав людини, легітимна мета та невідворотність покарання.

Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлено.

Запобіжний захід у вигляді тримання під вартою втратив свою дію 19.11.2021 року.

Долю речових доказів суд вирішує відповідно до вимог ст.100 КПК України.

Процесуальні витрати у справі відсутні.

На підставі викладеного, керуючись ст. 374 КПК України, колегія суддів,-

у х в а л и л а :

ОСОБА_5 визнати винуватою у пред`явленому обвинуваченні за ч. 2 ст. 15 п.12 ч. 2 ст. 115 КК України та призначити їй покарання у виді позбавлення волі строком 10 років.

Зарахувати в строк відбування покарання строк попереднього ув`язнення з 09.06.2020 року по 19.11.2021 року включно.

Початок строку відбування покарання ОСОБА_5 рахувати з моменту затримання.

Запобіжний захід ОСОБА_5 до набрання вироком законної сили не обирався.

ОСОБА_6 визнати винуватою у пред`явленому обвинуваченні за ч. 2 ст. 15 п.12 ч. 2 ст. 115 КК України та призначити їй покарання у виді позбавлення волі строком 10 років.

На підставі ст. 71 КК України до призначеного покарання частково приєднати невідбуту частину покарання за вироком Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 11.02.2021 року та остаточно призначити ОСОБА_6 покарання у виді позбавлення волі строком 10 років 1 місяць.

Зарахувати в строк відбування покарання строк попереднього ув`язнення з 09.06.2020 року по 07.03.2023 року включно.

Початок строку відбування покарання ОСОБА_6 рахувати з моменту затримання - 09.06.2020 року.

Запобіжний захід ОСОБА_6 до набрання вироком законної сили не обирався.

Речові докази по справі у виді:

-футболки зі слідами РБК, яку поміщено до спец.пакету №7137220, джинс синього кольору зі слідами РБК, які поміщено до спец.пакету №INZ4052546, кросівок чорного кольору, які поміщено до спец.пакету № INZ 4052547, зрізів нігтьових пластин з лівої та правої руки ОСОБА_6 , які поміщено до паперового конверту, футболки блакитного кольору зі слідами РБК, яку поміщено до спец.пакету №7137221, джинс чорного кольору зі слідами РБК, які поміщено до спец.пакету № INZ4052548, шльопанців фіолетового кольору, які поміщено до спец.пакету №7137222, зрізів нігтьових пластин з лівої та правої руки ОСОБА_5 , які поміщено до паперового конверту, які передані на зберігання до камери зберігання речових доказів Новомосковського РВП ГУНП в Дніпропетровській області (квитанція № 2287)- знищити;

-двох дактокарт на ім`я ОСОБА_6 , які поміщено до паперового конверту, двох дактокарт на ім`я ОСОБА_5 , які поміщено до паперового конверту - зберігати в матеріалах кримінального провадження.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.

Вирок може бути оскаржений в апеляційному порядку до Дніпровського апеляційного суду шляхом подачі апеляції через Новомосковський міськрайонний суд Дніпропетровської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Копію вироку вручити ОСОБА_5 , ОСОБА_6 та прокурору негайно.

С У Д Д І :

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3