Справа № 459/2168/22
Провадження № 1-кп/459/128/2022
УХВАЛА

судового засідання

04 квітня 2023 року Червоноградський міський суд Львівської області

у складі головуючого судді ОСОБА_1

з участю: секретаря судового засідання ОСОБА_2

прокурора ОСОБА_3

обвинуваченого ОСОБА_4

захисника ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у місті Червонограді кримінальне провадження №0000203 від 23.02.2022 про обвинувачення ОСОБА_4 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.263, ч.1 ст.436-1 КК України,-

ВСТАНОВИВ:

У провадженні Червоноградського міського суду Львівської області перебуває дане кримінальне провадження.

Прокурор заявив клопотання про продовження обвинуваченому запобіжного заходу у виді тримання під вартою. В його обґрунтування вказав, що обставини, які були підставою для обрання такого, на даний час не відпали.

Захисник обвинуваченого заперечив клопотання прокурора, просив змінити запобіжний захід на більш м`який, домашній арешт.

Обвинувачений відмовився від пояснень.

Розглянувши клопотання, вислухавши думку учасників, суд приходить до наступного.

Ухвалою суду від 26.08.2022 обвинуваченому було обрано запобіжний захід у виді тримання під вартою, строком на 60 днів, в подальшому такий було продовжено на підставі ухвали, востаннє до 06.04.2023.

Відповідно до ст.183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не може запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 цього кодексу.

Винятковими обставинами, щодо застосування до обвинуваченого ОСОБА_4 запобіжного заходу у виді тримання під вартою є те, що він перебуваючи на волі може: 1) переховуватись від суду, усвідомлюючи що тяжкість інкримінованого правопорушення та можливості засудження до реального терміну позбавлення волі, так як обвинувачується у вчиненні кримінальних правопорушень, одне із яких (ч.1 ст.263 КК України) є тяжким за який передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від 3 до 7 років; 2) незаконно впливати на свідків; 3) може публічно використовувати символіку комуністичного тоталітарного режиму, або вчиняти інші кримінальні правопорушення проти миру та безпеки українського суспільства, що може нести підвищену суспільну небезпеку у час війни України проти російської федерації.

Вирішуючи клопотання щодо запобіжного заходу обвинуваченому, суд враховує те, що ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні тяжкого злочину, за яке передбачено покарання у виді позбавлення волі. Суд вважає, що з врахуванням тяжкості інкримінованих обвинуваченому кримінальних правопорушень і суворості покарання, яке може бути призначено судом в разі доведення його винуватості, зважаючи на принцип безпосередності дослідження доказів, існують обґрунтовані ризики можливості переховування обвинуваченого від суду з метою уникнення покарання, незаконного впливу на свідків у цьому кримінальному провадженні, перешкоджання кримінальному провадженню іншим чином та можливості вчинення іншого злочину. Такі ризики існували на час обрання запобіжного заходу обвинуваченому, не зменшилися та продовжують мати місце на даний час.

При вирішенні питання доцільності продовження обвинуваченому запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою суд застосовує положення п.п.3,4 ст.5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини, згідно із якими обмеження права на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою.

Тримання під вартою є винятковим видом запобіжного заходом та застосовується лише у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе відвернути ризики, зазначені у ст. 177 КПК. При розгляді клопотання про обрання або ж продовження застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обов`язково має бути розглянуто можливість застосування інших (альтернативних) запобіжних заходів (правова позиція, викладена у п. 80 рішення ЄСПЛ від 10 лютого 2011 року у справі "Харченко проти України").

Згідно з п. 3 ст. 5 Конвенції зі спливом певного часу лише наявність обґрунтованої підозри перестає бути підставою для позбавлення свободи, і судові органи мають навести інші аргументи для продовження тримання під вартою.

Суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування або повторного вчинення злочинів.Тяжкість злочину свідчить про ступінь суспільної небезпечності цієї особи та дозволяє спрогнозувати з достатньо високим ступенем імовірності її поведінку, беручи до уваги, що майбутнє покарання за тяжкий злочин підвищує ризик того, що підозрюваний може ухилятись від слідства.

Крім того, завершити розгляд справи до закінчення дії попередньої ухвали про продовження строку тримання під вартою обвинуваченого неможливо, оскільки по справі не завершено судовий розгляд, не допитані всі свідки.

Прокурором доведено, що наявні ризики і та обставина, що судовий розгляд не завершено, виправдовують подальше тримання обвинуваченого під вартою і що застосування більш м`яких запобіжних заходів є не достатнім для запобігання наведеним у клопотанні ризикам для гарантування належної поведінки обвинуваченого.

Наведені захисником обставини не свідчать про зменшення або відсутність ризиків, передбачених ст.177 КПК України, для застосування стосовно обвинуваченого більш м`якого запобіжного заходу, ніж тримання під вартою.

З врахуванням наведеного подальше тримання обвинуваченого під вартою є виправданим, а застосування більш м`якого запобіжного заходу не буде достатнім для запобігання наявним ризикам та забезпечення належної процесуальної поведінки обвинуваченого.

Підстав вважати, що м`якший запобіжний захід забезпечить виконання обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, немає.

Враховуючи вік та стан здоров`я обвинуваченого, який неодружений, пенсіонер, приймаючи до уваги що ризики, які стали підставою для обрання щодо обвинуваченого запобіжного заходу у виді тримання під вартою та продовження такого, існують на даний час і не зменшилися. Тому суд дійшов висновку, що йому слід продовжити строк тримання під вартою.

Правових підстав для зміни обвинуваченому запобіжного заходу на більш м`який як про це просить захисник, суд не вбачає.

Тому з метою уникнення ризиків, визначених ст.177 КПК України, суд дійшов до висновку, що обвинуваченому слід продовжити запобіжний захід у виді тримання під вартою із заставою, а в клопотанні захисника про зміну запобіжного заходу на домашній арешт - відмовити.

Відповідно до ст.183 КПК України ОСОБА_4 з врахуванням його пенсійного віку слід визначити заставу у розмірі 40 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 107360 грн..

Керуючись ст. ст. 177, 183, 202, 331 КПК України, суд,-

УХВАЛИВ :

Клопотання прокурора про продовження обвинуваченому запобіжного заходу у виді тримання під вартою - задовольнити. У клопотанні захисника про зміну запобіжного заходу обвинуваченому на домашній арешт - відмовити.

Продовжити обвинуваченому ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, строком на 60 днів, до 02.06.2023 включно.

Визначити обвинуваченому ОСОБА_4 заставу у розмірі 40 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 107 360 грн., яка може бути внесена як самим обвинуваченим, так і іншою фізичною або юридичною особою (заставодавцем). Код отримувача (код за ЄДРПОУ) 26306742, Банк отримувача ДКСУ, м. Київ, Код банку отримувача (МФО) 820172, Рахунок отримувача UA0000757.

Роз`яснити обвинуваченому, що у разі внесення застави, у визначеному у даній ухвалі розмірі, оригінал документу із відміткою банку, який підтверджує внесення на депозитний рахунок ТУ ДСА України в Львівській області коштів має бути наданий уповноваженій службовій особі місця ув`язнення. Після отримання та перевірки документа, що підтверджує внесення застави, уповноважена службова особа місця ув`язнення має негайно здійснити розпорядження про звільнення з-під варти та повідомити усно і письмово прокурора та Червоноградський міський суд Львівської області.

У разі внесення застави та з моменту звільнення з-під варти у зв`язку із внесенням застави обвинувачений вважається таким, до якого застосовано запобіжний захід у виді застави.

У разі внесення застави на обвинуваченого покласти наступні обов`язки: прибувати на виклики суду; не відлучатися із населеного пункту, в якому він зареєстрований чи проживає, без дозволу суду; повідомляти прокурора або суд про зміну свого місця проживання.

У разі невиконання обвинуваченим покладених на нього обов`язків та якщо він, будучи належним чином повідомлений, не з`явиться за викликом суду без поважних причин чи не повідомить про причини своєї неявки, заставу буде звернуто в дохід держави.Ухвала суду підлягає до негайного виконання після її проголошення.

На ухвалу в частині обрання запобіжного заходу може бути подана апеляційна скарга до Львівського апеляційного суду протягом 7-ти діб з часу її проголошення, а обвинуваченим - з часу отримання копії ухвали.

Суддя: ОСОБА_1