Дата документу 16.01.2023 Справа № 335/8632/22
ЗАПОРІЗЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Єдиний унікальний № 335/8632/22 Головуючий в 1 інст. ОСОБА_1
Провадження № 11-сс/807/114/23 Доповідач в 2 інст. ОСОБА_2
Категорія ст. 183 КПК України
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 січня 2023 року м. Запоріжжя

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Запорізького апеляційного суду в складі:

головуючого ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарі ОСОБА_5 ,

за участі прокурора ОСОБА_6 ,

підозрюваного ОСОБА_7 (в режимі відеоконференції),

захисника адвоката ОСОБА_8 (в режимі відеоконференції),

розглянувши в апеляційному порядку у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань Запорізького апеляційного суду провадження за апеляційною скаргою захисника підозрюваного ОСОБА_7 адвоката ОСОБА_8 на ухвалу слідчого судді Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 23 грудня 2022 року, якою у відношенні

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Запоріжжя, громадянина України, маючого середню освіту, офіційно не працевлаштованого, не одруженого, не маючого на утриманні неповнолітніх чи або осіб похилого віку, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , не маючого постійного місця проживання, раніше судимого - 6 квітня 2022 року Орджонікідзевським районним судом м. Запоріжжя за ч. 2 ст. 185, ч. 3 ст. 185, ч. 1 ст. 70 КК України до позбавлення волі строком на 3 роки, на підставі ст. 75 КК України звільнено від відбування покарання з випробування з іспитовим строком 2 роки,

підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 186 КК України,

застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком до 19 лютого 2023 року включно, з визначенням розміру застави у сумі 49620 грн. -,

В С Т А Н О В И Л А:

Слідчий СВ ВП №1 ЗРУП ГУНП в Запорізькій області ОСОБА_9 за погодженням з прокурором Вознесенівської окружної прокуратури м. Запоріжжя ОСОБА_6 звернувся до суду з клопотанням про застосування у відношенні ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, строком на 60 днів.

За матеріалами провадження ОСОБА_7 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 186 КК України, за наступних обставин.

21 грудня 2022 року приблизно о 12 год. 30 хв., ОСОБА_7 знаходячись біля під`їзду буд. 9 по вул. Заводській в м. Запоріжжі, де діючи повторно, з корисливих мотивів, в умовах воєнного стану, введеного згідно Указу Президента України №64/2022 від 24 лютого 2022 року, маючи умисел на відкрите викрадення чужого майна, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, не приховуючи наміру протиправного заволодіння майном потерпілого ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , застосовуючи насильство, яке не є небезпечним для життя та здоров`я, наніс останньому один удар кулаком правої руки в тім`яну область голови. Після чого, ОСОБА_7 продовжуючи свій злочинний умисел, шляхом ривку зірвав з плеча потерпілого сумку із тканини сірого кольору, вартістю 350 гривень та грошовими коштами у сумі 12 грн., які знаходились в середині неї, що належить ОСОБА_10 , тим самим відкрито викрав майно потерпілого. Після чого, ОСОБА_7 утримуючи при собі викрадене майно покинув місце вчинення злочину.

Вказаними протиправними діями ОСОБА_7 потерпілому ОСОБА_10 завдано матеріальну шкоду на загальну суму 362 грн.

Таким чином, ОСОБА_7 підозрюється у відкритому викраденні чужого майна (грабіж), поєднаного з насильством, яке не є небезпечним для життя чи здоров`я потерпілого, вчиненого в умовах воєнного стану, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 186 КК України.

21 грудня 2022 року відомості про кримінальне правопорушення були внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0001640 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 186 КК України (а.с. 6).

21 грудня 2022 року о 18 год. 39 хв. ОСОБА_7 було затримано в порядку ст. 208 КПК України (а.с. 35-38).

22 грудня 2022 року ОСОБА_7 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 186 КК України.

Задовольняючи клопотання, слідчий суддя зазначив про обґрунтованість пред`явленої ОСОБА_7 підозри, наявність ризиків, передбачених п.п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України та неможливість застосування більш м`якого запобіжного заходу.

В апеляційній скарзі захисник підозрюваного адвокат ОСОБА_8 просить скасувати оскаржувану ухвалу та ухвалити нову, якою обрати ОСОБА_7 більш м`який запобіжний захід у вигляді домашнього арешту з 22 год. до 6 год. ранку за місцем постійного проживання.

В обґрунтування своєї скарги вказує, що підозрюваний ОСОБА_7 неофіційно працює, має постійне місце проживання, страждає на ряд хвороб, одружений, має неповнолітню дитину.

Вказує, що слідчим суддею повинно було проведено аналіз всіх ризиків, визначених ч. 1 ст. 177 КПК України з урахуванням особливостей даного кримінального провадження та особи підозрюваного, як того вимагають норми чинного законодавства України, міжнародного законодавства, зокрема, практика ЄСПЛ.

Звертає увагу на те, що слідчий суддя належним чином не перевірив клопотання слідчого про наявність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України та не звернув увагу на недотримання ініціатором клопотання вимог ст.ст. 132, 184 КПК України щодо обов`язку доведення доводів клопотання шляхом подачі певних доказів.

Вважає необґрунтованим та недоведеним, що застосування більш м`яких запобіжних заходів буде недостатнім для запобігання ризикам, тим більш, в доданих до клопотання матеріалах, дані про такі обставини відсутні.

У судовому засіданні апеляційного суду підозрюваний ОСОБА_7 та його захисник адвокат ОСОБА_8 підтримали апеляційну скаргу без доповнень.

Прокурор у судовому засіданні апеляційного суду заперечував проти задоволення апеляційної скарги, рішення суду вважав законним, обґрунтованим та просив залишити його без змін.

Заслухавши доповідь судді, підозрюваного, його захисника та прокурора, перевіривши матеріали провадження, обговоривши доводи, наведені в апеляційній скарзі та провівши судові дебати, судова колегія вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає з наступних підстав.

Відповідно до ст. 404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

З огляду на статті 131, 132 КПК України запобіжні заходи є заходами забезпечення кримінального провадження і застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження.

Відповідно до положень ст.ст. 177, 178 КПК України підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; продовжити кримінальне правопорушення чи вчинити інше.

При вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 КПК України, слідчий суддя, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі: вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення, тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного, обвинуваченого винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється, обвинувачується, вік та стан здоров`я підозрюваного, обвинуваченого, міцність його соціальних зв`язків, наявність у нього постійного місця роботи або навчання, його репутацію, майновий стан, наявність судимостей, дотримання підозрюваним, обвинуваченим умов застосування запобіжних заходів, якщо вони застосовувались до нього раніше, наявність повідомлень особі про підозру у вчиненні іншого кримінального правопорушення, а також розмір майнової шкоди, у завданні якої підозрюється особа.

Згідно з положеннями ч. 1 ст. 183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частинами шостою та сьомою статті 176 цього Кодексу.

Колегія суддів вважає, що при розгляді клопотання слідчим суддею належним чином досліджені клопотання слідчого та матеріали провадження, встановлена наявність передбачених законом обставин, які пов`язують можливість застосування у відношенні ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, наявна обґрунтована підозра, існують передбачені п.п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України ризики, а також встановлена недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання встановленим ризикам, і прийнято обґрунтоване рішення про застосування до підозрюваного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

З наданих суду матеріалів вбачається, що органом досудового розслідування ОСОБА_7 обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 186 КК України, який законом віднесено до тяжких злочинів та за вчинення якого передбачено покарання до 10 років позбавлення волі.

Виклад обставин, що дають підстави підозрювати ОСОБА_7 у вчиненні інкримінованого йому злочину, зроблено з посиланням на матеріали провадження, що їх підтверджують та в апеляційній скарзі не оспорюються.

Перевіряючи доводи клопотання слідчого на предмет наявності ризиків передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України, слідчий суддя правильно встановив, що доводи слідчого є обґрунтованими, та фактично погодився з існуванням ризиків переховування від органів досудового розслідування та суду, незаконним впливом на потерпілого та вчинення іншого кримінального правопорушення.

З таким висновком погоджується і колегія суддів та вважає, що наявність цих ризиків підтверджена матеріалами клопотання.

Так, враховуючи тяжкість інкримінованого ОСОБА_7 злочину, який відноситься до категорії тяжких корисливих умисних злочинів проти власності, суворість можливого покарання у виді позбавлення волі до 10 років, що загрожує підозрюваному в разі визнання його винним, а також відсутність стійких соціальних зв`язків, дружини та неповнолітніх дітей на утриманні та постійного місця проживання, існує ризик переховування від органів досудового розслідування та суду.

Колегія суддів погоджується і з висновками слідчого судді про те, що тяжкість можливого покарання може спонукати підозрюваного переховуватися від органів досудового розслідування та суду.

Це твердження узгоджується з практикою ЄСПЛ, зокрема у справі «Ілійков проти Болгарії», в якому зазначено, що суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування. У рішенні по справі «Летельє проти Франції» Європейський суд з прав людини визначив, що тяжкість деяких злочинів може викликати таку реакцію суспільства і соціальні наслідки, які виправдовують попереднє ув`язнення як виключну міру запобіжного заходу протягом певного часу.

Ризик, передбачений п. 3 ч. 1 ст. 177 КПК України обумовлюється тим, що потерпілий ОСОБА_10 та ОСОБА_7 є знайомими, при цьому, підозрюваному може бути достеменно відомо адресу мешкання потерпілого, оскільки як випливає із протоколу допиту останнього, у викраденій підозрюваним сумці знаходились в тому числі його паспорт та довідка ВПО на його ім`я (а.с. 19-20), які можуть містити відомості про місце проживання потерпілого, у зв`язку з чим, ОСОБА_7 може здійснювати на нього певний вплив з метою зміни ним показань або відмови від їх надання для уникнення кримінальної відповідальності, а факт його допиту на стадії досудового розслідування не свідчить про відсутність вказаного ризику, оскільки він повинен бути допитаний безпосередньо в судовому засіданні для виконання вимог ч. 4 ст. 95 КПК України.

Крім того, підозрюваний ОСОБА_7 раніше судимий за вчинення корисливого умисного злочину, вчинив дії, за які обвинувачується у вчиненні нового умисного корисливого тяжкого злочину в період відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком, на цей час в Орджонікідзевському районному суді м. Запоріжжя розглядається інше кримінальне провадження відносно нього за обвинуваченням у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15, ч. 4 ст. 185 КК України, не працює, суспільно-корисною працею не займається, не має постійного джерела доходу, що вказує про наявність вкрай високого ризику можливості вчинення інших аналогічних корисливих злочинів.

Відтак, на думку апеляційного суду, встановлені слідчим суддею ризики, передбачені п.п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України є обґрунтованими та підтвердженими, а доводи з приводу їх відсутності неспроможними.

Доводи апеляційної скарги про те, що ОСОБА_7 одружений та має неповнолітню дитину не підтверджуються жодними доказами, як і посилання захисника про те, що підозрюваний має ряд хвороб.

Всі інші доводи апеляційної скарги були досліджені судом при обранні запобіжного заходу і ним надана належна оцінка, а жодних нових обставин, які б впливали на обґрунтованість поданої апеляційної скарги не встановлено.

З урахуванням викладеного, колегії суддів вважає, що рішення суду першої інстанції про застосування до підозрюваного ОСОБА_11 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою є законним, обґрунтованим та ухваленим на підставі об`єктивно з`ясованих обставин.

Разом з тим, як випливає із ст. 197 КПК України строк дії ухвали слідчого судді про тримання під вартою не може перевищувати шістдесяти днів. Строк тримання під вартою обчислюється з моменту взяття під варту, а якщо взяттю під варту передувало затримання підозрюваного з моменту затримання.

Так, як вбачається із матеріалів кримінального провадження, підозрюваного ОСОБА_11 було затримано 21 грудня 2022 року о 18 год. 39 хв. в порядку ст. 208 КПК України (а.с. 35-38), у зв`язку із чим, останній день строку дії ухвали про застосування запобіжного заходу перепадає на 18 лютого 2023 року.

Проте, слідчий суддя в своєму рішенні встановив строк дії ухвали про тримання під вартою ОСОБА_11 до 19 лютого 2023 року, що перевищує строк, встановлений ст. 197 КПК України.

З урахуванням викладеного, колегії суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, а ухвала суду першої інстанції зміні в частині строку застосування запобіжного заходу відносно ОСОБА_11 .

На підставі зазначеного, керуючись ст. ст. 177, 178, 183, 197, 407, 422 КПК України, колегія суддів Запорізького апеляційного суду, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу захисника підозрюваного ОСОБА_7 адвоката ОСОБА_8 задовольнити частково.

Ухвалу слідчого судді Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 23 грудня 2022 року, якою у відношенні ОСОБА_7 , підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 186 КК України, застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком до 19 лютого 2023 року включно, з визначенням розміру застави у сумі 49620 грн., змінити.

Вважати кінцевою датою застосування запобіжного заходу відносно ОСОБА_7 18 лютого 2023 року.

Ухвала суду оскарженню в касаційному порядку не підлягає, набирає законної сили з моменту її оголошення.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4