Придніпровський районний суд м.Черкаси
Справа № 711/1750/23
Номер провадження 1-кс/711/548/23
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 березня 2023 року м. Черкаси

Слідчий суддя Придніпровського районного суду м. Черкаси ОСОБА_1

за участю:

секретаря судових засідань - ОСОБА_2

прокурора - ОСОБА_3

слідчого - ОСОБА_4

підозрюваного - ОСОБА_5

захисника - ОСОБА_6

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі Придніпровського районного суду м. Черкаси клопотання старшого слідчого в ОВС відділу розслідування злочинів у сфері транспорту СУ ГУ НП в Черкаській області ОСОБА_4 , погоджене прокурором відділу Черкаської обласної прокуратури ОСОБА_3 , подане в рамках кримінального провадження №0000107 від 23.03.2023 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.286-1 КК України, про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, відносно:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Подсдам Федеративна Республіка Німеччина, громадянина України, з повною загальною середньою освітою, який не є особою з інвалідністю, розлученого, працюючого транспортувальником та за сумісництвом водієм пожежної машини у філії «Вітове» ТОВ СП «НІБУЛОН», раніше не судимого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.286-1 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

Старший слідчий в ОВС СУ ГУНП в Черкаській області ОСОБА_4 звернувся до слідчого судді Придніпровського районного суду м. Черкаси з клопотанням, погодженим прокурором відділу Черкаської обласної прокуратури ОСОБА_3 , про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, подане в рамках кримінального провадження №0000107, внесеного до ЄРДР 23.03.2023 у відношенні ОСОБА_5 , підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 286-1 КК України.

Клопотання обґрунтоване тим, що досудовим розслідуванням встановлено, що 22.03.2023 року близько 22 год. 30 хв. водій ОСОБА_5 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, керуючи автомобілем «ВАЗ 111830», реєстраційний номер НОМЕР_1 , рухаючись автодорогою, що сполучає вулицю Миру та вулицю Енергетиків, від вулиці Енергетиків в напрямку вулиці Миру в м. Чигирин, Черкаського району, Черкаської області, в порушення вимог п.п. 2.3 б), 2.9 а), 10.1, 12.1, Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 № 1306 зі змінами та доповненнями, не був уважним, не стежив за дорожньою обстановкою, та відповідно не реагував на її зміну, під час руху на заокругленій ділянці автодороги вправо, не вибрав в установлених межах безпечну швидкість руху щоб мати змогу постійно контролювати рух транспортного засобу та безпечно керувати ним, не впорався з керуванням, виїхав на ліве узбіччя відносно напрямку свого руху, після чого виїхав на тротуар потім знову на ліве узбіччя відносно напрямку свого руху, де допустив перекидання керованого ним транспортного засобу.

Внаслідок даної дорожньо-транспортної пригоди пасажир переднього пасажирського сидіння автомобіля «ВАЗ 111830», реєстраційний номер НОМЕР_1 , ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , отримав тілесні ушкодження, від яких загинув на місці події.

Керування транспортним засобом на час даної дорожньо-транспортної пригоди у стані алкогольного сп`яніння водієм ОСОБА_5 підтверджується актом медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції № 5 від 23.03.2023 року, виданого «Чигиринська багатопрофільна лікарня» Чигиринської міської ради та висновком щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції від 23.03.2023 року виданого «Чигиринська багатопрофільна лікарня» Чигиринської міської ради, відповідно до яких ОСОБА_5 перебував у стані алкогольного сп`яніння (1,1 проміле).

Порушення правил безпеки дорожнього руху водієм автомобіля «ВАЗ 111830», реєстраційний номер НОМЕР_1 , ОСОБА_5 , а саме вимог пунктів п.п. 2.3 б), 2.9 а), 10.1, 12.1 Правил дорожнього руху, знаходиться в причинному зв`язку з виникненням даної дорожньо-транспортної пригоди та настанням наслідків у вигляді спричинення смерті потерпілому ОСОБА_7 .

Таким чином, за версією слідства, ОСОБА_5 обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 286-1 КК України тобто у порушенні правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння, що спричинили смерть потерпілого.

23.03.2023 ОСОБА_5 затримано в порядку ст.208 КПК України.

23.03.2023 ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 286-1 КК України.

Повідомлена підозра ОСОБА_5 , обґрунтовується зібраними у кримінальному провадженні матеріалами досудового розслідування у своїй сукупності, а саме:

- даними протоколу огляду місця події від 23.03.2023 та додатками до нього;

- даними протоколу медичного огляду для встановлення факту вживання психоативної речовини та стану сп`яніння від 23.03.2023 №5;

- даними протоколу отримання зразків для експертизи від 23.03.2023;

- показаннями свідка ОСОБА_8 від 23.03.2023.

Таким чином, ОСОБА_5 обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 286-1 КК України.

Окрім того, відповідно до вимог п. 4 ч. 1 ст. 184 КПК України під час досудового слідства встановлено наявність ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме:

- п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду, так ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні тяжкого злочину, за який передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від п`яти до десяти років, під тягарем відповідальності за скоєний злочин, а також можливості бути засудженим до позбавлення волі на певний строк, може залишити місце свого проживання, таким чином переховуватися від органів досудового розслідування та суду.

- п. 3 ч. 1 ст. 177 КПК України - незаконно впливати на свідків у кримінальному провадженні, приймаючи до уваги, що ОСОБА_5 проживає поряд з свідком та фактично знає його, тому вказане дає слідству достатні підстави вважати, що підозрюваний має можливість та буде впливати на свідків.

Слідчий вважає, що з урахуванням викладеного, встановлених обставин кримінального провадження, тяжкість наслідків, спричинених даним злочином, особи підозрюваного, доведено недостатність застосування до підозрюваного більш м`якого запобіжного заходу, а саме особистого зобов`язання, або домашнього арешту, оскільки такий запобіжний захід не забезпечить гарантій його належної процесуальної поведінки.

Особиста порука також не може бути застосована до підозрюваного, оскільки до органу досудового розслідування не надійшло звернень від осіб, які б заслуговували на довіру про те, що вони можуть поручитись за підозрюваного.

Також при обранні запобіжного заходу ОСОБА_5 слід врахувати наявні обставини, передбачені ст. 178 КПК України, а саме:

- вагомість наявних доказів про причетність підозрюваного до вчинення інкримінованого кримінального правопорушення;

- кримінальне правопорушення вчинене останнім являється тяжким та тягне за собою покарання у вигляді позбавлення волі строком від 5 до 10 років;

- підозрюваний являється особою молодого віку, та в ході досудового розслідування не здобуто будь-які дані, які вказували б на наявність у нього хвороби, яка б унеможливлювала застосування відповідного запобіжного заходу.

Крім того слідчий вказував, що хоч запобіжний захід у вигляді тримання під вартою і є винятковим запобіжним заходом, однак беручи до уваги те, що ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 286-1 КК України, за який передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від п`яти до десяти років з позбавленням права керувати транспортним засобом строком від 5 до 10 років, він може уникати кримінального покарання, переховуватись від органів досудового розслідування та суду, впливати на свідків та потерпілих, тому обрання відносно нього будь якого іншого більш м`якого запобіжного заходу не забезпечить його належної процесуальної поведінки та не зможе запобігти ризикам, що визначені ст. 177 КПК України, а без його участі, закінчити досудове розслідування у встановлені строки не представлятиметься можливим.

Крім того слідчий вважає, що оскільки вирішується клопотання про обрання відносно ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, то необхідності у покладенні на нього обов`язків передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України не має.

На підставі викладеного, слідчий просив застосувати відносно підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у виді тримання під вартою терміном 60 діб.

В судовому засіданні прокурор ОСОБА_3 та слідчий ОСОБА_4 клопотання підтримали та просили його задовольнити, посилаючись на доводи викладені в ньому та додані до нього докази. Крім того зауважили на існуванні реальних та достатньо обґрунтованих ризиках передбачених ст. 177 КПК України, які вказані в клопотанні. Зокрема просили суд врахувати те, що підозрюваний усвідомлюючи тяжкість покарання, яка йому загрожує в разі визнання його винним у вчинені вказаного кримінального правопорушення, може переховуватись від слідства та суду. ОСОБА_8 , який є свідком у даному кримінальному провадженні, надав пояснення, відповідно до яких підозрюваний заперечував проти виклику швидкої допомоги на місце ДТП для надання невідкладної допомоги загиблому ОСОБА_7 . Крім того, ОСОБА_5 та свідок ОСОБА_8 проживають в одному населеному пункті, а тому останній може впливати на свідка з метою зміни ним своїх показів та уникнення кримінальної відповідальності за вчинений злочин. Враховуючи, що ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 286-1 КК України, який призвів до загибелі особи, сторона обвинувачення просила не застосовувати щодо останнього альтернативний запобіжний захід.

Захисник підозрюваного адвокат ОСОБА_6 в судовому засіданні заперечував проти задоволення клопотання з огляду на необґрунтованість та недоведеність належними доказами наявність ризиків, передбачених ч.1 ст. 177 КПК України. Зауважив, що ОСОБА_5 має постійне місце проживання, міцні соціальні зв`язки, оскільки має неповнолітнього сина ОСОБА_9 , 2015 року народження, за місцем роботи характеризується позитивно. Крім того, звертав увагу суду на те, що його підзахисний з 2015 року працює водієм, відомостей щодо притягнення його до адміністративної відповідальної за керування транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння відсутні, а тому вчинення даного кримінального правопорушення в стані алкогольного сп`яніння є виключенням з правил, а не нормою. Він вважає, що ОСОБА_5 вчинено даний злочин з необережності. Просив обрати ОСОБА_5 запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту, а в разі задоволення клопотання сторони обвинувачення, застосувати альтернативний запобіжний захід у вигляді визначення застави.

Підозрюваний ОСОБА_5 також заперечував проти заявленого клопотання, повністю підтримавши позицію свого захисника. Суду пояснив, що він визнає свою вину в скоєнні ДТП, проте саме загиблий ОСОБА_7 змусив його керувати транспортним засобом в нетверезому стані. Він боявся останнього, тому не зміг відмовити йому. Просив врахувати суд, що він розлучений та має на своєму утриманні малолітнього сина ОСОБА_9 , 2015 року народження. Також має постійне місце реєстрації та проживання. З 2015 року працює транспортувальником та за сумісництвом водієм пожежної машини на філії «Вітове» ТОВ СП «НІБУЛОН», де має позитивну характеристику. До адміністративної відповідальності за керування транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння, передбаченої ст. 130 КУпАП, не притягувався. Він не має наміру переховуватись від слідства та суду. Заперечував доводи сторони обвинувачення щодо можливого впливу на свідка ОСОБА_8 , якого він не знає, а тому і немає можливості впливати на нього. Просив обрати йому запобіжний захід не пов`язаний з триманням під вартою.

Заслухавши думку учасників процесу, дослідивши копії матеріалів, якими сторона обвинувачення обґрунтовує доводи клопотання, слідчий суддя приходить до наступного висновку.

Згідно ст. 2 КПК України, завданням кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Метою застосування запобіжних заходів відповідно до ч. 1 ст. 177 КПК України є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобіганню спробам:1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3)незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому він підозрюється, обвинувачується. Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.

Відповідно до ч. 1 ст.194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчинення підозрюваним кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Згідно до ст. 178 КПК України при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у ст.177 цього Кодексу слідчий суддя, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріали зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі вагомість наявних доказів вчинення підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення, наявність повідомлення особі про підозру у вчиненні даного кримінального правопорушення, а також наявність доказів, яким обґрунтовуються відповідні обставини.

Виходячи зі змісту зазначених норм вбачається, що виключною (єдиною) метою застосування запобіжних заходів у кримінальному провадженні є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а застосування таких заходів завжди пов`язане з необхідністю запобігання ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України.

Судом встановлено, що органом досудового розслідування ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 286-1 КК України, яке відповідно до ст. 12 КК України відноситься до категорії тяжких злочинів, за вчинення якого, санкцією статті передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від п`яти до десяти років з позбавленням права керувати транспортними засобами на строк від п`яти до десяти років.

23.03.2023 ОСОБА_5 було затримано та 23.03.2023 йому повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 286-1 КК України.

Відповідно до приписів ч. 1 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України.

Наявність обґрунтованої підозри вчинення ОСОБА_5 кримінального правопорушення підтверджується дослідженими в судовому засіданні доказами, а саме:

- протоколом огляду місця події від 23.03.2023 та додатками до нього;

- актом медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння від 23.03.2023 №5;

- висновком щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння від 23.03.2023;

- протоколом допиту свідка ОСОБА_8 від 23.03.2023.

На думку слідчого судді, наведені в клопотанні обставини в сукупності та додані до нього матеріали кримінального провадження, якими обґрунтовані доводи клопотання, дають підстави вважати, що підозра у вчиненні ОСОБА_5 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 286-1 КК України є обґрунтованою. При цьому слідчий суддя враховує усталену практику ЄСПЛ (наприклад, пункт 32 рішення у справі Fox, Campbell and Hartley v. the United Kingdom від 30.08.1990 (заяви № 12244/86, 12245/86; 12383/86), згідно якої термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення (пункт 175 рішення ЄСПЛ від 21.04.2011 у справі «Нечипорук і Йонкало проти України» (заява № 42310/04).

Разом з тим, слід наголосити, що слідчий суддя не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд при розгляді кримінального провадження по суті, тобто не вправі оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для встановлення вини чи її відсутності у фізичної або юридичної особи за вчинення злочину, а лише зобов`язаний на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів визначити, що причетність тієї чи іншої особи до вчинення кримінального правопорушення є вірогідною та достатньою для застосування щодо неї заходів забезпечення кримінального провадження.

З положень п. 1 ч. 1 ст. 178 КПК України вбачається, що при застосуванні запобіжного заходу слідчий суддя перш за все має переконатися в наявності доказів про вчинення підозрюваним кримінального правопорушення, в якому він підозрюється. Закон не вимагає, щоб докази були повними, але вони повинні бути такими, щоб слідчий суддя був впевнений у застосуванні того чи іншого запобіжного заходу.

Також слідчий суддя враховує, що за визначенням Європейського суду з прав людини "обґрунтована підозра у вчиненні кримінального злочину, про яку йдеться у статті 5 § 1 (с) Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, передбачає наявність обставин або відомостей, які переконали б неупередженого спостерігача, що ця особа, можливо, вчинила певний злочин".

Крім того у п. 48 рішення "Чеботарь проти Молдови" N 35615/06 від 13 листопада 2007 року - Європейський Суд з прав людини зазначив "Суд повторює, що для того, щоб арешт по обґрунтованій підозрі був виправданий у відповідності з статтею 5 § 1 (с), поліція не зобов`язана мати докази, достатні для пред`явлення обвинувачення, ні в момент арешту ні під час перебування заявника під вартою. Також не обов`язково, щоб затриманій особі були, по кінцевому рахунку, пред`явлені обвинувачення, або щоб ця особа була піддана суду. Метою попереднього тримання під вартою є подальше розслідування кримінальної справи, яке повинно підтвердити або розвіяти підозру, яка є підставою для затримання".

Слідчий суддя вважає, що стороною обвинувачення доведено існування ризиків, передбачених п.п. 1, 3 ч.1 ст. 177 КПК України, а саме можливості ОСОБА_5 переховуватися від органів досудового слідства та суду, незаконно впливати на свідка у даному кримінальному провадженні.

При встановленні наявності ризику переховування від органів досудового розслідування та суду, відповідно до ч.1 ст.178 КПК України, слідчий суддя враховує тяжкість покарання за вчинений ОСОБА_5 інкримінованого йому в провину злочину, санкція якого передбачає покарання у вигляді позбавлення волі на строк від п`яти до десяти років з позбавленням права керувати транспортними засобами на строк від п`яти до десяти років. Крім того, відповідно до ст. 75 КК України, у разі засудження останнього за ч. 3 ст. 286-1 КК України до нього не може бути застосовано звільнення від відбування покарання. Зазначена обставина сама по собі може бути мотивом та підставою для підозрюваного переховуватися від органів досудового розслідування та суду. Це твердження узгоджується із позицією Європейського суду з прав людини у справі «Ілійков проти Болгарії», в якому зазначено, що суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування.

Суд також бере до уваги й інформацію щодо особи підозрюваного, яку наводить сторона захисту, зокрема, що ОСОБА_5 має постійне місце проживання, постійне місце роботи та малолітнього сина ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , проте у світлі наведених вище актуальних даних про існування ризику переховуватися, наявність постійного місця проживання та родини, не можуть бути вирішальними та такими, що могли б знизити цей ризик до маловірогідного чи до його виключення.

Таким чином, слідчий суддя погоджується з доводами прокурора та слідчого щодо наявності ризику переховування підозрюваного ОСОБА_5 від органів досудового розслідування та суду.

При встановленні наявності ризику впливу на свідків, зокрема на свідка ОСОБА_8 , слідчий суддя враховує встановлену кримінальним процесуальним законодавством процедуру отримання показань на стадії судового розгляду, відповідно до яких, свідки допитуються безпосередньо в судовому засіданні. Суд може обґрунтовувати свої висновки лише на показаннях, які він безпосередньо сприймав під час судового засідання або отриманих у порядку, передбаченому статтею 225 КПК, тобто допитаних на стадії досудового розслідування слідчим суддею. Суд не вправі обґрунтовувати судові рішення показаннями, наданими слідчому, прокурору, або посилатися на них (частина 4 статті 95 КПК).

Отже зазначений ризик існує не лише на початковому етапі кримінального провадження при зібранні доказів, а й на стадії судового розгляду до моменту безпосереднього отримання судом показань від свідка та дослідження їх судом.

Крім того, слідчий суддя вважає, що стороною обвинувачення доведено існування ризику, незаконно впливати на свідків у даному кримінальному провадженні, оскільки свідком у даному кримінальному провадженні є односелець підозрюваного. Наведене свідчить про те, що підозрюваний може впливати на останнього, з метою зміни ними своїх показань.

Отже, слідчий суддя, на підставі наданих матеріалів, оцінивши в сукупності всі обставини, зазначені у ч. 1 ст. 178 КПК України, також враховує вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним ОСОБА_5 кримінального правопорушення, тяжкість покарання, що загрожує підозрюваному у разі визнання його винуватим у вчиненні інкримінованого кримінального правопорушення, особу підозрюваного, вік, стан здоров`я, а також те, що підозрюваний офіційно працює, не є особою з інвалідністю, раніше не судимий.

Слідчий суддя також враховує доводи сторони захисту, викладені на користь підозрюваного ОСОБА_5 , але вважає, що у даному випадку ці доводи не перевищують суспільного інтересу у справі, який полягає у повному та неупередженому досудовому розслідуванні кримінального провадження у встановлені законом строки, а також забезпечення запобіганню процесуальних ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України.

Таким чином, враховуючи встановлені у судовому засіданні обставини, слідчий суддя вважає, що прокурором доведено наявність усіх обставин, передбачених ч. 1 ст. 194 КПК України, що застосування запобіжного заходу у відношенні підозрюваного ОСОБА_5 у вигляді тримання під вартою відповідає конкретній меті, визначеній у КПК України, та застосовується за наявності підстав, передбачених КПК України, є необхідним та достатнім для запобігання існуючим ризикам і жоден із більш м`яких запобіжних заходів не може запобігти доведеним під час розгляду ризикам, у зв`язку з чим вважає, що клопотання слідчого підлягає задоволенню та обирає підозрюваному запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на 60 днів, в межах строку досудового розслідування, тобто до 21.05.2023.

Даних щодо неможливості застосування до підозрюваного ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою за станом здоров`я слідчому судді не надано.

Слідчий суддя, керуючись ч. 4 ст. 183 КПК України, не визначає розмір застави у даному кримінальному провадженні відносно ОСОБА_5 при обранні запобіжного заходу, оскільки останньому повідомлено про підозру за ч.3 ст. 286-1 КК України, що потягло загибель особи.

Керуючись ст.ст.110, 131, 132, 176-178, 183, 186, 193, 194, 196, 197, 369-372 КПК України, -

УХВАЛИВ:

Клопотання старшого слідчого в ОВС відділу розслідування злочинів у сфері транспорту СУ ГУ НП в Черкаській області ОСОБА_4 , погоджене прокурором відділу Черкаської обласної прокуратури ОСОБА_3 , подане в рамках кримінального провадження №0000107 від 23.03.2023 про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 286-1 КК України - задоволити.

Застосувати до підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком 60 днів, тобто до 21.05.2023 включно.

Строк тримання під вартою обраховувати з моменту затримання 23 березня 2023 року.

Строк дії ухвали визначити до 21 травня 2023 року включно.

Копію ухвали негайно вручити підозрюваному, його захиснику, слідчому, прокурору, направити до ДУ «Черкаський слідчий ізолятор» МЮУ та/або ІТТ №1 м.Черкаси.

Ухвала підлягає до негайного виконання, але може бути оскаржена безпосередньо до Черкаського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення, а підозрюваним, який тримається під вартою - з моменту вручення її копії.

Повний текст ухвали складено та проголошено 27.03.2023 о 17-00 годині.

Слідчий суддя: ОСОБА_1