Справа №591/3101/22 Головуючий у суді у 1 інстанції - ОСОБА_1
Номер провадження 11-сс/816/424/22 Суддя-доповідач - ОСОБА_2
Категорія - арешт майна
УХВАЛА
Іменем України

08 листопада 2022 року колегія суддів Сумського апеляційного суду в складі:

головуючого-судді - ОСОБА_2 ,

суддів - ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

з участю секретаря судового засідання - ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Суми кримінальне провадження № 591/3101/22 за апеляційною скаргою власника майна ОСОБА_6 на ухвалу слідчого судді Зарічного районного суду м. Суми від 31.08.2022 щодо накладення арешту на майно,

установила:

У поданій апеляційній скарзі власника майна ОСОБА_7 просить скасувати ухвалу слідчого судді, оскільки в житловому будинку, на якій накладено арешт зареєстрована та фактично проживає його дружина, а в квартирі, співвласником якої він є, зареєстрована та проживає його дочка, яка іншого житла як і його дружина не мають.

30.08.2022 до Зарічного районного суду м. Суми з клопотанням про арешт майна, погодженим прокурором Сумської обласної прокуратури, звернувся старший слідчий в ОВС СВ Управління СБУ в Сумській області, яке обґрунтував тим, що ОСОБА_8 підозрюється у державній зраді, тобто в умисно вчиненому діянні на шкоду суверенітетові, територіальній цілісності та недоторканності, обороноздатності, державній, економічній чи інформаційній безпеці України, а саме у переході на бік ворога та наданні допомоги іноземній державі або її представникам допомоги в проведенні підривної діяльності проти України, вчиненому в умовах воєнного стану.

04.07.2022 відомості про кримінальне правопорушення були внесені до ЄРДР за № 0000081 за ч. 2 ст. 111 КК, а 30.07.2022 ОСОБА_8 було повідомлено про підозру за ч. 2 ст. 111 КК.

Зважаючи на те, що існують обґрунтовані підстави вважати, що підозрюваний ОСОБА_8 вчиняє спроби відчуження та перереєстрації належного йому майна з метою уникнення можливої конфіскації, передбаченої як додатковий вид покарання за санкцією ч. 2 ст. 111 КК, слідчий просив накласти арешт на земельну ділянку АДРЕСА_1 , кадастровий № :05:004:0330, площа 0,0998 га; житловий будинок АДРЕСА_1 , розмір частки 1, площа 52,8 м/кв; квартиру АДРЕСА_2 , розмір частки ?, площа 39,9 м/кв; мопед CORRADO 50 СС4 (2007), чорного кольору, двигун № 1P39FMA07D10277, шасі № НОМЕР_1 , д. н. з. НОМЕР_2 ; на автомобіль ЗАЗ 956887 (1964), бежевого кольору, двигун № НОМЕР_3 , шасі № НОМЕР_4 , кузов № НОМЕР_5 , д. н. з. НОМЕР_6 .

Ухвалою слідчого судді Зарічного районного суду м. Суми від 31.08.2022 вказане клопотання старшого слідчого про арешт майна задоволено. Своє рішення слідчий суддя умотивував тим, що зважаючи на обґрунтованість підозри ОСОБА_8 у вчиненні особливо тяжкого кримінального правопорушення, його кваліфікацію та необхідність забезпечення конфіскації майна як виду покарання, яке може бути призначене йому у випадку визнання винуватим у вчиненні цього правопорушення, існування ризиків щодо можливості відчуження майна, тому застосування такого заходу забезпечення кримінального провадження як арешт майна, що належить на праві власності підозрюваному, відповідає принципу розумності, є співрозмірним.

Будучи належним чином повідомленими про часі місце апеляційного розгляду, учасники кримінального провадження в судове засідання не з`явились, до його початку від прокурора ОСОБА_9 та захисника ОСОБА_10 надійшли письмові заяви про розгляд апеляційної скарги у їх відсутність, тому колегія суддів вважає за можливе здійснити апеляційний розгляд кримінального провадження у відсутності сторін, що не суперечить вимогам кримінального процесуального закону.

Вислухавши суддю-доповідача про зміст оскарженого рішення слідчого судді, перевіривши матеріали кримінального провадження та обговоривши доводи поданої апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає з таких підстав.

Відповідно абз. 1 ч. 1 ст. 170 КПК, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом кримінального правопорушення, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна, а згідно п. 3 ч. 2 ст. 170 КПК арешт майна допускається з метою забезпечення конфіскації майна як виду покарання.

При вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: правову підставу для арешту майна; наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт майна накладається у випадках, передбачених п. 3, 4 ч. 2 ст. 170 цього Кодексу); розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб (п. 1, 3, 5, 6 ч. 2 ст. 173 КПК).

Відповідно ч. 5 ст. 170 КПК, у випадку, передбаченому п. 3 ч. 2 цієї статті, арешт накладається на майно підозрюваного, обвинуваченого, засудженого або юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, за наявності достатніх підстав вважати, що суд у випадках, передбачених КК України, може призначити покарання у виді конфіскації майна або застосувати до юридичної особи захід кримінально-правового характеру у виді конфіскації майна.

30.07.2022 ОСОБА_8 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 111 КК, санкцією якої визначено покарання у виді позбавлення волі на строк від п`ятнадцяти років до довічного позбавлення волі, із конфіскацією майна, тому колегія суддів вважає, що в контексті приписів ч. 2 ст. 173 КПК слідчим суддею при вирішенні питання про арешт майна з метою забезпечення конфіскації майна як виду ймовірного покарання правильно враховано правову підставу для арешту майна, розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження, наслідки арешту майна для третіх осіб, розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження, висновки слідчого судді достатньо мотивовані, а доводи апеляційної скарги їх не спростовують.

Вирішуючи питання щодо законності і обґрунтованості арешту майна, колегія суддів враховує і сталу прецедентну практику ЄСПЛ щодо «відповідності втручання в право володіння майном принципу правомірного втручання, сумісного з гарантіями ст. 1 Першого протоколу до Конвенції», згідно якої підлягають оцінці три головні критерії, а саме: а) чи є втручання законним; б) чи переслідує воно «суспільний інтерес»; в) чи є такий захід (втручання в право на мирне володіння майном) пропорційним визначеним цілям.

Зокрема, втручання держави в право володіння майном є законним і обґрунтованим, оскільки таке втручання здійснено на підставі чинного КПК, який є доступним для заінтересованих осіб, чітким та передбачуваним у питаннях застосування та наслідків дії його норм, сумісних з принципами Конвенції, а також є виправданим, так як воно здійснено з метою задоволення «суспільного інтересу» та за наявності об`єктивної необхідності в цьому у формі публічного, загального інтересу, який включає інтерес держави, громади, а також здійснено з дотриманням принципу «пропорційності» «справедливої рівноваги (балансу)» між інтересами держави (суспільства), пов`язаними з втручанням, та інтересами певних фізичних осіб, які так чи інакше страждають від втручання, який передбачає наявність розумного співвідношення (обґрунтованої пропорційності) між метою, що передбачається для досягнення, та засобами, які використовуються. При цьому, оцінюючи пропорційність, колегія суддів виходить з того, що досягти легітимної мети за допомогою інших заходів, які були б менш обтяжливими для прав і свобод заінтересованих осіб, ніж арешт майна, не можливо, застосовані слідчим суддею суду першої інстанції обмеження стосовно майна не є надмірними або ж такими, що є більшими, ніж необхідно для реалізації поставленої мети.

Доводи апеляційної скарги ОСОБА_8 про те, що в житловому будинку, на який накладено арешт зареєстрована та фактично проживає його дружина, а в квартирі співвласником якої він є, зареєстрована та проживає його дочка, які іншого житла не мають, не є підставою для скасування оскарженої ухвали, оскільки, накладаючи арешт на вказане в клопотанні слідчого майно, слідчий суддя з достатньою повнотою перевірив належність цього майна на праві власності саме підозрюваному ОСОБА_8 , а не іншим особам, що підтверджується відомостями з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо суб`єкта, заходи забезпечення кримінального провадження застосував з дотриманням вимог кримінального процесуального закону.

За таких обставин, колегія суддів вважає, що слідчий суддя наклав арешт на майно відповідно вимог ст. 170-173 КПК, а тому приходить до переконання про відсутність підстав для задоволення апеляційної скарги та скасування ухвали слідчого судді, у зв`язку із чим апеляційну скаргу необхідно залишити без задоволення, ухвалу слідчого судді без змін.

Керуючись ст. 404, 405, 407, 418, 419 і 422 КПК України,

постановила:

Ухвалу слідчого судді Зарічного районного суду м. Суми від 31.08.2022 про накладення арешту на майно в кримінальному провадженні № 0000081 від 04.07.2022 залишити без змін, а апеляційну скаргу власника майна ОСОБА_6 на цю ухвалу без задоволення.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4