Справа № 459/3534/22
Провадження № 1-кп/459/212/2022
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

16 лютого 2023 року Червоноградський міський суд Львівської області

в складі: головуючого-судді ОСОБА_1

з участю секретаря ОСОБА_2

прокурора ОСОБА_3

обвинуваченого ОСОБА_4

потерпілої ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м. Червонограді кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000215від 06.12.2022 відносно:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця міста Червоноград, Львівської області, українця, громадянина України, згідно ст.89 КК України раніше не судимого, з середньою освітою, не одруженого, проживаючого та зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 ,

обвинуваченого у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 2 ст. 125 КК України,

ВСТАНОВИВ:

Обвинувачений ОСОБА_4 , 05.12.2022 близько 18 години, перебуваючи в приміщенні квартири АДРЕСА_2 , на ґрунті раптово виниклих неприязних відносин, вступивши в словесний конфлікт з сестрою ОСОБА_4 , під час якого діючи умисно, свідомо, передбачаючи суспільно-небезпечні наслідки та бажаючи настання таких для здоров`я останньої, реалізовуючи свій протиправний умисел, спрямований на спричинення тілесних ушкоджень, умисно наніс декілька ударів кулаком правої руки по обличчю та голові ОСОБА_4 . Після чого ОСОБА_4 , взявши в праву руку невстановлений слідством гострий предмет, наніс декілька ударів по лівій гомілці ОСОБА_4 .

Внаслідок вказаних протиправних дій ОСОБА_4 , потерпіла ОСОБА_4 отримала тілесні ушкодження у вигляді чотирьох ран на лівій гомілці, на підборідді зліва, на підборідді справа, над верхньою губою справа, крововиливів на правій щоці та в навколоорбітальній ділянці. Вказані ушкодження могли утворитися від дії тупих твердих предметів і відносяться до легкого тілесного ушкодження. Рани на лівій гомілці, відносяться до легкого тілесного ушкодження з короткочасним розладом здоров`я.

Допитаний у судовому засіданні обвинувачений свою вину у вчиненому визнав та підтвердив обставини викладені у обвинувальному акті та оголошені прокурором в судовому засіданні.

Потерпіла у судовому засіданні, не заперечила щодо розгляду справи в порядку передбаченому нормами ч.3 ст. 349 КПК України. Підтримала прокурора стосовно призначення покарання обвинуваченому.

Крім повного визнання своєї винуватості обвинуваченим ОСОБА_4 , його винуватість у вчиненні інкримінованого кримінального правопорушення доведена зібраними органом досудового розслідування матеріалами кримінального провадження, які учасники судового провадження не оспорювали та вважали їх дослідження в судовому засіданні недоцільним, при цьому судом з`ясовано, що обвинувачений ОСОБА_4 та інші учасники судового провадження правильно розуміють зміст цих обставин і немає сумнівів у добровільності та істинності їх позиції, а також їм роз`яснено, що вони у такому випадку позбавляються права оскаржувати ці обставини в апеляційному порядку.

Відповідно до ч. ч. 2, 3 ст. 349 КПК України, дослідження доказів по даному кримінальному провадженню за кримінальним правопорушенням, у вчиненні якого обвинувачується ОСОБА_4 , щодо часу, місця, способу, розміру шкоди, мотиву та мети, форми вини за кримінальним правопорушенням, які ніким не оспорюються, визнано недоцільним, за згодою учасників кримінального провадження, у зв`язку із відсутністю сумнівів правильного розуміння їх змісту учасниками судового провадження, добровільності їх позицій.

Суд, дослідивши обвинувальний акт та оцінивши зібрані по справі докази в їх сукупності, дійшов до висновку, що вина обвинуваченого ОСОБА_4 у вчиненні умисного легкого тілесного ушкодження, що спричинило короткочасний розлад здоров`я у судовому засіданні повністю доведена.

Дії обвинуваченого ОСОБА_4 вірно кваліфіковано за ч. 2 ст. 125 КК України.

При призначанні покарання обвинуваченому суд враховує ступінь тяжкості кримінального правопорушення, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Обвинувачений ОСОБА_4 вчинив кримінальне правопорушення, яке згідно із ст. 12 КК України є кримінальним проступком, є людиною молодого віку, згідно ст.89 КК України раніше не судимий, не одружений, не перебуває на обліку у лікаря-психіатра та лікаря-нарколога.

Обставинами, які пом`якшують покарання, суд визнає: щире каяття.

Обставин, які обтяжують покарання, судом не встановлено.

При призначенні ОСОБА_4 виду і міри покарання, суд керується загальними засадами призначення покарання, принципом пропорційності заходу переслідування меті, як він розтлумачений Європейським судом з прав людини у п. 38 рішення "Ізмайлов проти Росії" від 16.10.2008 та у п.п. 34, 41 "Швидка проти України" від 30.10.2014.

Згідно з ст. 65 КК України особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень, а відповідно до ст. 50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженими, так і іншими особами.

Враховуючи наведене, суд вважає, що ОСОБА_4 слід призначити покарання у виді штрафу в межах санкції ч. 2 ст. 125 КК України, з урахуванням вимог ст. ст. 4, 5 КК України і таке покарання буде достатнім, справедливим та необхідним для його виправлення, а також для запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як ним, так і іншими особами.

Витрати на залучення експертів відсутні.

Запобіжні заходи стосовно обвинуваченого не обиралися.

Керуючись ст.ст. 373, 374, 376 КПК України, суд

УХВАЛИВ:

ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 2 ст. 125 КК України, та призначити йому покарання у виді штрафу в розмірі 50 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 (вісімсот п`ятдесят) гривень.

Вирок може бути оскаржений до Львівського апеляційного суду через Червоноградський міський суд Львівської області шляхом подачі апеляції протягом тридцяти днів з дня його проголошення, а засудженим з моменту вручення його копії.

Вирок не може бути оскаржений з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним відповідно до положень ч. 3 ст. 349 КПК України.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.

Головуючий: ОСОБА_1