Справа № 190/776/22
Провадження №1-кп/190/16/23
УХВАЛА

13 лютого 2023 року м. П`ятихатки

П`ятихатський районний суд Дніпропетровської області

в складі головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

захисника ОСОБА_5 ,

розглянувши у судовому засіданні в залі суду м. П`ятихатки обвинувальний акт у кримінальному провадженні за обвинуваченням ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України,

в с т а н о в и в:

На розгляді П`ятихатського районного суду Дніпропетровської області знаходиться кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України.

В судовому засіданні прокурор ОСОБА_3 заявив клопотання про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно обвинуваченого ОСОБА_4 , зазначивши при цьому, що обвинувачений раніше судимий, перебуваючи на іспитовому строці на шлях виправлення не став, вчинив новий тяжкий злочин, офіційно не працевлаштований, легального доходу не має, що вказує на можливість вчинення нового корисливого злочину. Перебуваючи на волі може переховуватися від органів досудового розслідування та суду, чим перешкоджати кримінальному провадженню, тобто ризики, які існували під час обрання міри запобіжного заходу, не зникли.

Обвинувачений ОСОБА_4 та його захисник ОСОБА_5 проти задоволення клопотання про продовження строку тримання під вартою заперечували, просили змінити обраний запобіжний захід на цілодобовий домашній арешт, посилаючись на те, що наразі допитаний потерпілий, свідки, тобто ризики на які посилається прокурор, як на підставу продовження строку тримання під вартою відсутні.

Обговоривши в судовому засіданні питання про продовження обвинуваченому ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, вислухавши думку прокурора, суд приходить до наступного.

За положенням ч.1 ст. 331 КПК України під час судового розгляду суд за клопотанням сторони обвинувачення або захисту має право своєю ухвалою змінити, скасувати або обрати запобіжний захід щодо обвинуваченого. За наслідками розгляду питання суд своєю вмотивованою ухвалою скасовує, змінює запобіжний захід у вигляді тримання під вартою або продовжує його дію на строк, що не може перевищувати двох місяців.

До спливу продовженого строку суд зобов`язаний повторно розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою, якщо судове провадження не було завершене до його спливу.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу.

Відповідно до вимог статті 177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; незаконно впливати на потерпілого, свідка у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином.

Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити вище перелічені дії.

У відповідності до ст. 178 КПК України, суд враховує ступінь тяжкості інкримінованого обвинуваченому кримінального правопорушення, тяжкість покарання, яке йому загрожує у разі визнання винуватим, а саме позбавлення волі на строк до від 5 до 8 років, особу обвинуваченого, а також те, що судовий розгляд ще триває, а тому приходить до висновку, що ризики передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України, зокрема, продовження вчинення кримінальних правопорушень, не зменшилися та продовжують існувати, внаслідок чого існує необхідність продовження обвинуваченому строку тримання під вартою й відсутність процесуальної можливості застосування менш суворого виду запобіжного заходу

Ці висновки узгоджуються із практикою Європейського Суду з прав людини, який неодноразово підкреслював, що наявність підстав для тримання особи під вартою має оцінюватись в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин. Тримання особи під вартою завжди може бути виправдано, за наявності ознак того, що цього вимагають справжні інтереси суспільства, які, незважаючи на існування презумпції невинуватості, переважають інтереси забезпечення поваги до особистої свободи.

Крім того, обвинувачений ОСОБА_4 постійного місця роботи та легальних джерел доходів не має, сталих сімейних зв`язків не має. Відсутність міцності соціальних зв`язків є ризиком його зникнення у разі перебування на волі.

Враховуючи викладене, суд приходить до висновку, що у цій конкретній справі суспільний інтерес превалює над принципом поваги до свободи обвинуваченого та саме запобіжний захід у вигляді тримання під вартою забезпечить виконання обвинуваченим процесуальних обов`язків, а менш суворі запобіжні заходи не зможуть забезпечити уникнення ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України.

Керуючись ст. ст.177, 178, 183, 331 КПК України, суд

п о с т а н о в и в:

Продовжити відносно обвинуваченого ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на строк до 13 квітня 2023 року до 13 год. 00 хвл.

Строк дії даної ухвали - до 13 квітня 2023 року до 13 год. 00 хвл.

Ухвалу може бути оскаржено в частині продовження дії запобіжного заходу до Дніпровського апеляційного суду протягом 7 днів з дня її проголошення.

Головуючий суддя ОСОБА_1