У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
Справа № 183/8221/22

№ 1-кс/183/1977/22

02 грудня 2022 року м. Новомосковськ Дніпропетровської області
Слідчий суддя Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області ОСОБА_1 , за участі секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 (в режимі відеоконференції), захисника ОСОБА_4 , (в режимі відеоконференції), підозрюваної ОСОБА_5 , (в режимі відеоконференції), розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотанняслідчого, слідчого відділу Куп`янського районного відділу поліції Головного управління національної поліції в Харківській області ОСОБА_6 , погоджене прокурором Куп`янської окружної прокуратури Харківської області ОСОБА_7 у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0001002 від 23 жовтня 2022 року про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянці України, уродженці с. Кіндрашівка Куп`янського району Харківської області, з вищою освітою, непрацюючій, одруженій, зареєстрованій та проживаючій за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимій,
підозрюваній у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 111-1 КК України,-
в с т а н о в и в :

До Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області надійшло клопотання слідчого, слідчого відділу Куп`янського районного відділу поліції Головного управління національної поліції в Харківській області ОСОБА_8 , погоджене прокурором Куп`янської окружної прокуратури Харківської області ОСОБА_9 у кримінальному провадженні, внесеному до ЄРДР за № 0001002 від 23 жовтня 2022 року про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.
В обґрунтування клопотання зазначено, що 24 лютого 2022 року указом Президента України № 64/2022, у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до пункту 20 частини першої статті 106 Конституції України, Закону України «Про правовий режим воєнного стану» введено воєнний стан на всій території України, який в подальшому було неодноразово продовжено.

Після незаконного вторгнення на територію України збройних сил Російської Федерації, тобто після 24.02.2022 року, у громадянки України ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , виник кримінальний протиправний умисел, направлений на добровільне зайняття громадянином України посади, пов`язаної з виконанням організаційно-розпорядчих функцій, у незаконних органах влади, створених на тимчасово окупованій території.

З цією метою, ОСОБА_5 перебуваючи на території с. Кіндрашівка, Куп`янського району Харківської області, в період часу з 01.06.2022 року по 19.06.2022 року, діючи умисно та усвідомлюючи протиправний характер своїх дій, реалізуючи свій кримінальний протиправний умисел, добровільно надала згоду представникам окупаційної адміністрації (влади) РФ на призначення на посаду, пов`язану з виконанням організаційно-розпорядчих функцій у незаконних органах влади, створених на тимчасово окупованій території, с. Кіндрашівка, Куп`янського району, Харківської області, а саме виконуючої обов`язки старости с. Кіндрашівка, Куп`янського р-ну Харківської області.

Продовжуючи свій протиправний умисел 27.06.2022 року, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій, реалізуючи свій кримінальний протиправний умисел, добровільно надала згоду представникам окупаційної адміністрації (влади) РФ на призначення на посаду, пов`язану з виконанням організаційно-розпорядчих функцій у незаконних органах влади, створених на тимчасово окупованій території, с. Кіндрашівка, Куп`янського району, Харківської області, а саме «исполняющей обязнности помощника начальника отдела (сельский) Кондрашовского териториального отдела временной военно-гражданской администрации Купянского района, Харьковской области».

У період часу з 01.06.2022 року по 10.09.2022 року (деокупація Куп`янського району, Харківської області) ОСОБА_5 , фактично виконуючи обов`язки старости села Кіндрашівка, Куп`янського району, Харківської області, а в подальшому перебуваючи на посаді «исполняющей обязнности помощника начальника отдела (сельский) Кондрашовского териториального отдела временной военно-гражданской администрации Купянского района, Харьковской области», у структурі окупаційної адміністрації держави-агресора, що створена представниками держави-агресора РФ на тимчасово окупованій території с. Кіндрашівка Куп`янського району Харківської області, організовувала видачу господарського інвентаря для прибирання території с. Кіндрашівка, Куп`янського району, Харківської області, організовувала ремонтні роботи з відновлення водопостачання, надавала довідки для одноразової грошової допомоги в розмірі 10 000,00 рублів, місцевим мешканцям селища, а також організовувала життєдіяльність селища Кіндрашівка.

Прокурор указує, що наявність обґрунтованої підозри ОСОБА_5 у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 1111 КК України, підтверджується зібраними у кримінальному провадженнями доказами.
В судовому засіданні прокурор підтримав клопотання, просив його задовольнити, мотивуючи його обставинами, в ньому викладеними.
Захисник в судовому засідання клопотання не підтримала просила відмовити, зазначила, що ризики не доведенні, підозра необґрунтована її підзахисна не вчиняла ніяких дій, які б зашкодили Україні. Вказала, що дії кваліфіковані не вірно, вона вимушена була надавати гуманітарну допомогу. Переховуватися від слідства не має наміру, просила застосувати запобіжний захід у вигляді домашнього арешту.
Підозрювана в судовому засіданні підтримала свого захисника. Факт зайняття посади не заперечувала, однак винною себе не визнала, вказала, що вона хотіла допомогти людям, вона співпрацювала з добровільним волонтерським центром. ЇЇ поставили перед фактом, займалася, бо їй погрожували.
Вислухавши учасників процесу, дослідивши клопотання та надані письмові докази, слідчий суддя вважає, що клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою підлягає задоволенню з таких підстав.
Згідно з ч. 1 ст. 176 КПК України запобіжними заходами є: особисте зобов`язання; особиста порука; застава; домашній арешт; тримання під вартою.
Відповідно до ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання ризикам визначеним положенням цієї статті.
Статтею 178 КПК України визначено обов`язок суду, на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів, оцінити в сукупності всі обставини вчинення підозрюваним кримінального правопорушення та особу підозрюваного.
Ураховуючи зібрані органом досудового слідства докази та встановлені під час розгляду клопотання обставини, слідчий суддя вважає обґрунтованою повідомлену громадянці ОСОБА_5 підозру у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 1111 КК України.
Відповідно до ч. 1 ст. 183 КПК України - тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частиною п`ятою статті 176 цього Кодексу.
При вирішенні питання про застосування запобіжного заходу ОСОБА_5 слідчий суддя ураховує, що вказані у клопотанні слідчого ризики, передбачені п. 1, 2, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, є доведеним.

Так, про наявність ризику, передбаченого п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України, свідчить те, що ОСОБА_5 , будучи раніше не судимою, підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 1111 КК України, який у відповідності до ст. 12 КК України, є тяжким, за вчинення якого передбачено покарання позбавлення волі на строк від п`яти до десяти років з позбавленням права обіймати певні посади або займатися певною діяльністю на строк від десяти до п`ятнадцяти років та з конфіскацією майна або без такої.

Зазначена обставина сама по собі може бути мотивом та підставою для підозрюваної переховуватися від органів досудового розслідування чи суду. Це твердження узгоджується із позицією Європейського суду з прав людини у справі Ilijkov v. Bulgaria від 26.06.2001 (§ 80, заява № 33977/96), за якою суворість можливого вироку є відповідним елементом в оцінці ризику ухилення, а погляд на серйозність обвинувачення проти заявника давав уповноваженим органам можливість обґрунтовано вважати, що такий початковий ризик був установлений.

Щодо ризику, передбаченого п. 2 ч. 1 ст. 177 КПК України, то про його наявність свідчить те, що підозрювана ОСОБА_5 займала посаду, пов`язану з виконанням організаційно-розпорядчих функцій у незаконних органах влади та мала доступ до речей та документів, які може знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення.

Щодо ризику, передбаченого п. 3 ч. 1 ст. 177 КПК України, то про його наявність свідчить те, що підозрювана ОСОБА_5 є місцевою мешканкою і їй відомо місце проживання свідків у вищевказаному кримінальному провадженні, вона може здійснити спробу незаконного впливу на свідків, в тому числі шляхом здійснення погроз та залякувань у разі застосування більш м`яких запобіжних заходів, з метою зміни або спотворення їх показань на стадії судового розгляду, які безпосередньо сприймаються судом лише в судових засіданнях.

Щодо ризику, передбаченого п. 5 ч. 1 ст.177 КПК України, то про його наявність свідчить те, що підозрювана ОСОБА_5 добровільно співпрацювала з окупаційною адміністрацією держави агресора, толерантно віднеслася до захоплення частини території України, в чому вбачається ризик того, що вона може вчинити інше кримінальне правопорушення проти основ національної безпеки України, тим самим зашкодити державі, адже дана категорія злочинів є найбільш небезпечними посяганнями на суспільні відносини, які забезпечують державну безпеку, обороноздатність, незалежність країни, її конституційний лад.
З урахуванням вищевикладеного, клопотання захисника ОСОБА_4 про застосування підозрюваній запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту, є не достатньо обґрунтованим, тому таким, що не підлягає задоволенню.
Всі ці обставини у своїй сукупності свідчать про те, що, перебуваючи без запобіжного заходу, підозрювана зможе переховуватися від органів досудового розслідування, знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, незаконно впливати на свідків, продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, або вчинити інше кримінальне правопорушення проти основ національної безпеки України.

Застосовуючи запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, слідчий суддя виходить з того, що судове рішення повинно забезпечити не тільки права підозрюваної, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів. Визначення таких прав, як підкреслює Європейський суд з прав людини, вимагає від суду більшої суворості в оцінці цінностей суспільства. Зважаючи на суспільний інтерес, який, з урахуванням презумпції невинуватості, виправдовує відступ від принципу поваги до особистої свободи, визначеного Конвенцією про захист прав людини та основоположних свобод, що відповідає правовим позиціям, викладеним в п. 35 рішення ЄСПЛ «Летельє проти Франції», слідчий суддя вважає необхідним застосувати підозрюваній найбільш тяжкий вид запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, оскільки застосування більш м`яких запобіжних заходів не буде достатнім для забезпечення визначеного раніше ризику.
Крім того, відповідно до ч. 6 ст. 176 КПК України під час дії воєнного стану до осіб, які підозрюються або обвинувачуються у вчиненні злочинів, передбачених ст. ст. 109-114-1, 258-258-5, 260, 261, 437-442 КК України, за наявності ризиків, зазначених у ст. 177 КПК України, застосовується запобіжний захід, визначений пунктом 5 частини першої цієї статті.

Згідно з п. 5 ч. 1 ст. 176 КПК України запобіжним заходом є тримання під вартою.

У зв`язку з тим, що ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 111-1 КК України, до неї може бути застосований виключно запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

Разом з тим, згідно з ч. 4 ст. 183 КК України, при обранні запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно підозрюваного, обвинуваченого, який оголошений у міжнародний розшук, та/або який виїхав, та/або перебуває на тимчасово окупованій території України, території держави, визнаної Верховною Радою України державою-агресором, розмір застави не визначається.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст. 176-178, 181, 183, 194, 196 КПК України, слідчий суддя,
п о с т а н о в и в :

Клопотання слідчого, слідчого відділу Купянського районного відділу поліції Головного управління національної поліції в Харківській області ОСОБА_6 , погоджене прокурором Куп`янської окружної прокуратури Харківської області ОСОБА_7 у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0001002 від 23 жовтня 2022 року про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою задовольнити.
Застосувати до ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою до 27 січня 2023 року включно.
Ухвала щодо застосування запобіжного заходу підлягає негайному виконанню після її оголошення.
Для тримання під вартою підозрювана ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , підлягає направленню до Державної установи «Харківський слідчий ізолятор» (вул. Полтавський Шлях, 99 м. Харків).

В задоволені клопотання сторони захисту про обрання альтернативного запобіжного заходу - відмовити.
Апеляційна скарга на ухвалу слідчого судді подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції протягом п`яти днів з дня її оголошення.
Повний текст ухвали складено, підписано та оголошено о 08 год. 10 хв. 06 грудня 2022 року.

Слідчий суддя ОСОБА_1