Справа №705/1253/23
1-в/705/92/23
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 березня 2023 року м. Умань

Уманський міськрайонний суд Черкаської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю:

секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

засудженого ОСОБА_3 (у режимі відеоконференції з ДУ «Старобабанівська виправна колонія (№ 92)»,

представника установи виконання покарання ОСОБА_4 (у режимі відеоконференції з ДУ «Старобабанівська виправна колонія (№ 92)»,

прокурора ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду клопотання ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , засудженого вироком Черкаського районного суду Черкаської області від 11 вересня 2020 року за ч. 2 ст. 286 КК України, про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання,

ВСТАНОВИВ:

Засуджений ОСОБА_3 звернувся до суду з клопотанням про його умовно-дострокове звільнення, в якому просив суд застосувати до нього ст. 81 КК України та звільнити умовно-достроково від відбування покарання. У клопотанні зазначив, що він з перших днів у колонії № 92, де відбуває покарання, офіційно працевлаштований, всі зароблені кошти перераховував на погашення судових витрат, надалі працює та залучається до суспільно-корисливих робіт, які не оплачуються. Також має заохочення, всі догани погашені. Протягом відбування покарання в ДУ «СВК-№ 92» він не мав конфліктів із засудженими та працівниками адміністрації установи. Бере активну участь у всіх масових виховних роботах. Просив суд врахувати вище зазначені обставини, основну частину відбутої міри покарання, та ті обставини, що він має на утриманні неповнолітню дочку ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , яка навчається та перебуває на його забезпеченні, оскільки він вдівець. Також зазначив, що бажає після звільнення стати на військовий облік до Військового комісаріату та вступити до лав Збройних Сил України.

Засуджений ОСОБА_3 у судовому засіданні подане клопотання підтримав, просив суд його задовольнити. Зазначив, що за час відбування в ДУ «Старобабанівська ВК-92» він характеризується позитивно, працевлаштований, має заохочення. Усі попередні стягнення, отримані під час попереднього ув`язнення в СІЗО м. Черкаси, погашені. Вказав, що вину визнає, у вчиненому розкаюється, запевнив суд, що став на шлях виправлення.

Представник установи виконання покарань ОСОБА_4 у судовому засіданні клопотання ОСОБА_3 підтримав, не заперечував щодо його задоволення. Зазначив, що засуджений протягом усього періоду відбування покарання в «СВК № 92» характеризується позитивно, режим відбування покарання не порушує, працевлаштований з часу початку відбування покарання в ДУ «Старобабанівська виправна колонія (№ 92)», тому, на його думку, до нього можливо застосувати умовно-дострокове звільнення. На запитання прокурора, чому так рідко засуджений заохочувався, не зміг відповісти на запитання. Також на запитання головуючої судді про можливість засудженим сплачувати заборгованість за вироком суду та чому така заборгованість була сплачена ОСОБА_3 тільки після настання пільги, передбаченої ст. 81 КК України, вказав, що засуджені мають змогу оплачувати таку заборгованість за їх заявами. Він особисто говорить їм, коли їх писати, оскільки, враховуючи незначні суми, які отримують засуджені за роботу, неможливо кожен місяць оплачувати таку заборгованість за заявами всіх засуджених, тому і ОСОБА_3 після настання пільги було оплачено заборгованість за вироком у всій сумі зароблених ним коштів.

Прокурор ОСОБА_5 у судовому засіданні заперечував проти задоволення клопотання засудженого ОСОБА_3 . Зазначив, що ОСОБА_3 відбуває покарання за скоєння злочину, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України, за час відбування покарання з 18.04.2020 характеризувався позитивно не завжди, під час утримування в СІЗО характеризувався негативно, 2 рази притягувався до дисциплінарної відповідальності. За час відбування покарання в ДУ «Старобабанівська виправна колонія (№ 92)» з 26.02.2021 був працевлаштований каменотесом, заохочувався 01.10.2021 та 04.07.2022, разом з тим, згідно з наявними в особовій справі засудженого характеристик до березня 2023 року він не відшкодував жодної гривні по задоволеним вироком та рішенням суду позовам потерпілих, які надійшли в колонію. 15.02.2022 комісією установи відмовлено в направленні на розгляд суду клопотання про умовно-дострокове звільнення від покарання. Хоча засуджений і вчинив злочин до набрання чинності змін до п. 2 ч. 3 ст. 81 КК України, яка передбачає можливість звільнення від відбування покарання умовно-достроково засудженим, які скоїли порушення правил безпеки дорожнього руху особами, які керували транспортними засобами у стані алкогольного, сп`яніння лише після відбуття 2/3 частини покарання, однак факт вчинення такого злочину потребує наявності переконливих доказів для оцінки ступеню виправлення засудженого. Для доведення свого виправлення після відбуття 1/2 частини покарання засуджений повинен сумлінно працювати та заохочуватися не раз на рік, а систематично та висновок про його каяття у вчиненому повинен доводитися систематичним вжиттям заходів по відшкодуванню цивільного позову, а не частковою його сплатою безпосередньо перед вирішенням судом питання про його умовно-дострокове звільнення. Враховуючи особу засудженого, який скоїв тяжкий необережний злочин під час керування транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння, внаслідок якої загинула 1 особа та отримали травми середнього ступеню тяжкості 2 особи, з яких одна неповнолітня, його рідкий прояв старанності за весь період відбування покарання (лише 2 заохочення за понад 2,5 років відбування покарання) та часткове відшкодування цивільних позовів в сумі 2500 грн лише в березні 2023 року, тобто після настання права на отримання пільги, передбаченої ст. 81 КК України, існують обґрунтовані сумніви, що ОСОБА_3 дійсно виправився, а не пристосувався для уникнення подальшого відбування покарання. За таких обставин вважає висновок про доведення ОСОБА_3 свого виправлення в наданій характеристиці установи виконання покарань передчасним.

Представник спостережної комісії в судове засідання не з`явився, на адресу суду надійшла письмова заява, в якій просять суд справу слухати у відсутність їх представника.

Суд, вислухавши засудженого ОСОБА_3 , думку представника установи та прокурора, вивчивши письмові матеріали клопотання та особової справи засудженого, вважає, що клопотання належить задовольнити з таких підстав.

Згідно з п. 2 ч. 1 ст. 537 КПК України під час виконання вироків суд, визначений частиною 2 статті 539 цього Кодексу, має право вирішувати питання про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання.

Відповідно до статті 539 КПК України питання, які виникають під час та після виконання вироку, вирішуються судом за клопотанням (поданням) прокурора, засудженого, його захисника, законного представника, органу або установи виконання покарань, а також інших осіб, установ або органів у випадках, встановлених законом.

Клопотання (подання) про вирішення питання, пов`язаного із виконанням вироку, подається до місцевого суду, в межах територіальної юрисдикції якого засуджений відбуває покарання, - у разі необхідності вирішення питань, передбачених пунктами 2-4, 6, 7 (крім клопотання про припинення примусового лікування, яке подається до місцевого суду, в межах територіальної юрисдикції якого знаходиться установа або заклад, в якому засуджений перебуває на лікуванні), 13-1, 14 частини 1 статті 537 цього Кодексу.

Відповідно до ст. 81 КК України до осіб, що відбувають покарання у виді виправних робіт, службових обмежень для військовослужбовців, обмеження волі, тримання в дисциплінарному батальйоні військовослужбовців або позбавлення волі, може бути застосоване умовно-дострокове звільнення від відбування покарання. Особу може бути умовно-достроково звільнено повністю або частково і від відбування додаткового покарання.

Умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване, якщо засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення.

Умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване після фактичного відбуття засудженим, зокрема не менше половини строку покарання, призначеного судом за кримінальний проступок або нетяжкий злочин, крім корупційних кримінальних правопорушень, а також за необережний тяжкий злочин.

Судом встановлено, що ОСОБА_3 засуджений 11 вересня 2020 року вироком Черкаського районного суду Черкаської області за ч. 2 ст. 286 КК України до 5 років 6 місяців позбавлення волі з позбавленням права керувати транспортними засобами строком на 3 роки. Початок строку відбування покарання: 18.04.2020. Кінець строк відбування покарання: 18.10.2025.

На момент звернення до суду з клопотанням про умовно-дострокове звільнення засуджений відбув 1/2 строку покарання.

Відповідно до характеристики, затвердженої 14.03.2023 начальником Державної установи «Старобабанівська виправна колонія (№ 92)», ОСОБА_3 під час утримання в ДУ «Черкаський слідчий ізолятор» характеризувався негативно, до праці не залучався, заохочень не мав. Мав два стягнення, застосовані правами начальника СІЗО, які погашено у встановленому законом порядку. З 26.02.2021 відбуває покарання в ДУ «Старобабанівська виправна колонія № 92». За час відбування покарання характеризується позитивно, дотримується норм, які визначають порядок, умови відбування покарання та розпорядок дня установи. Режим відбування покарання не порушує, стягнень не має. Виконує законні вимоги персоналу установи виконання покарань. Працевлаштований на виробництві установи, в цеху № 1 каменотесом. До праці ставиться сумлінно, виконує поставлені завдання, за що 2 рази заохочувався правами начальника установи. У взаємовідносинах з іншими засудженими не конфліктний. Дотримується правомірних та ввічливих взаємовідносин з персоналом установи. Виконує передбачені законом вимоги персоналу установи. Бере активну участь у суспільно-корисній праці на відділенні та в установі. На заходи виховного та профілактичного характеру реагує позитивно, робить належні висновки. Підтримує зв`язки з рідними, на профілактичному обліку в установі не перебуває. Має позов за вироком суду. Засуджений ОСОБА_3 сумлінною поведінкою та ставленням до праці довів своє виправлення.

Згідно з довідкою про заохочення та стягнення, затвердженою 14.03.2023 начальником Державної установи «Старобабанівська виправна колонія (№ 92)», засуджений ОСОБА_3 має 2 заохочення за виконання покладених обов`язків та дотримання правил поведінки та 2 стягнення, отриманих під час утримання в СІЗО м. Черкаси, які погашено.

Згідно з довідкою начальника відділу по контролю за виконанням судових рішень Державної установи «Старобабанівська виправна колонія № 92» станом на 16.03.2023 невідбута ОСОБА_3 частина покарання становить 2 роки 7 місяців 2 дні.

Відповідно до ст. 50 КК України покарання є заходом примусу, що застосовується від імені держави за вироком суду до особи, визнаної винною у вчиненні кримінального правопорушення, і полягає в передбаченому законом обмеженні прав і свобод засудженого.

Покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженими, так і іншими особами. Покарання не має на меті завдати фізичних страждань або принизити людську гідність.

Відповідно до вимог п. 17 Постанови Пленуму ВСУ № 2 від 26.04.2002 «Про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміну невідбутої частини покарання більш м`яким»: оскільки судовий розгляд питання про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання або заміну невідбутої частини покарання більш м`яким справляє великий виховний і запобіжний вплив як на самого засудженого, так і на інших осіб, то суди під час судового засідання у справах цієї категорії повинні приділяти особливу увагу поясненням засудженого, представників органу, який відає виконанням покарання, спостережної комісії або служби у справах неповнолітніх по суті внесеного подання. Зокрема, слід ретельно з`ясовувати ставлення засудженого до вчиненого злочину, праці та навчання, додержання ним вимог режиму, участь у самодіяльних організаціях засуджених виправно-трудової установи, а також його наміри щодо прилучення до суспільно-корисної праці та потребу в наданні допомоги при обранні місця проживання і працевлаштування.

При розгляді даного клопотання засудженого суд не бере до уваги посилання прокурора в судовому засіданні на те, що для доведення свого виправлення після відбуття 1/2 частини покарання засуджений повинен сумлінно працювати та заохочуватися не раз на рік, а систематично та висновок про його каяття у вчиненому повинен доводитися систематичним вжиттям заходів по відшкодуванню цивільного позову, а не частковою його сплатою безпосередньо перед вирішенням судом питання про його умовно-дострокове звільнення, оскільки зазначене було спростовано представником установи в судовому засіданні, який зазначив, що засуджений сумлінно працює, працевлаштований з моменту відбування покарання, частково сплатив кошти на відшкодування цивільного позову в повній сумі зароблених ним коштів та здійснив оплату в зазначений прокурором час з обставин, які не залежали від нього.

Крім того, відповідно до Витягу із протоколу № 4 засідання комісії ДУ «Старобабанівська виправна колонія (№ 92)» по розгляду матеріалів про умовно-дострокове звільнення від 16.02.2023 зазначено, що ОСОБА_3 відмовлено у його застосуванні, оскільки засуджений не довів своє виправлення, має два стягнення. При цьому представником установи в судовому засіданні підтримано клопотання засудженого про умовнодострокове звільнення та надано пояснення, що засуджений сумлінною поведінкою та ставленням до праці довів своє виправлення. Крім того, суд враховує, що стягнення засудженим ОСОБА_3 було отримано у 2020 році в період утримання в ДУ «Черкаський слідчий ізолятор», та погашені у встановленому законом порядку.

У ході судового розгляду клопотання встановлено, що засуджений ОСОБА_3 відбув 1/2 призначеного судом покарання, за період відбування покарання позитивно характеризується за місцем відбування покарання, працевлаштований на виробництві установи, підтримує соціальні зв`язки, частково відшкодував заборгованість за вироком суду, зробив для себе належні висновки та став на шлях виправлення, його поведінка та ставлення до праці є сумлінними. На думку суду, останній в повній мірі усвідомив наслідки вчиненого ним злочину, щиро шкодує про такі. Вказані обставини в своїй сукупності, на думку суду, свідчать про доведеність його виправлення.

За таких обставин суд доходить висновку, що з огляду на реально відбуту засудженим міру покарання, з врахуванням даних про його особу, поведінку під час відбування покарання, встановлене в ході судового розгляду клопотання сумлінне ставлення до праці, клопотання про умовно-дострокове звільнення ОСОБА_3 належить задовольнити.

На підставі викладеного та керуючись ст. 81 КК України, ст.ст. 369, 371, 372, 376, 537, 539 КПК України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання задовольнити.

Звільнити ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , від відбування покарання у виді позбавлення волі, призначеного вироком Черкаського районного суду Черкаської області від 11 вересня 2020 року, умовно-достроково на невідбутий строк 2 роки 7 місяців 2 дні.

Ухвала може бути оскаржена до Черкаського апеляційного суду через Уманський міськрайонний суд Черкаської області шляхом подачі апеляційної скарги протягом 7 днів з дня оголошення ухвали, а засудженим протягом 7 днів з дня отримання копії ухвали.

Оскарження прокурором ухвали суду щодо умовно-дострокового звільнення від відбування покарання зупиняє її виконання.

Повний текст ухвали складено 21.03.2023.

Суддя ОСОБА_1