Справа № 741/1203/19
Провадження № 1-кп/740/7/23
ВИРОК

іменем України

06 квітня 2023 року м.Ніжин

Ніжинський міськрайонний суд Чернігівської області в складі:

судді ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 ,

розглянувши в судовому засіданні кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань 30 липня 2018 року за №0000798, про обвинувачення ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Остер Козелецького району Чернігівської області, громадянина України, маючого початкову загальну освіту, не працюючого, раніше судимого вироком Чернігівського районного суду Чернігівської області від 21 травня 2020 року за ч.3 ст.186, ч.3 ст.187, ч.1 ст.70 КК України до 08 років 06 місяців позбавлення волі з конфіскацією всього належного йому майна, проживаючого та зареєстрованого в АДРЕСА_1 ,

за ч.3 ст.186 КК України,

сторони кримінального провадження: прокурори ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , обвинувачений ОСОБА_3 та його захисник адвокат ОСОБА_7 ,

встановив:

ОСОБА_3 30 липня 2018 року близько 17 год. 30 хв., маючи умисел на заволодіння чужим майном, з корисливих мотивів та з метою особистого збагачення, діючи повторно, прибув до домоволодіння АДРЕСА_2 за місцем проживання ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , де без дозволу власника, через вхідні двері проник до будинку, звідки таємно викрав грошові кошти в сумі 4100 грн.. В цей час дії ОСОБА_3 , розпочаті як крадіжка, були виявлені потерпілою ОСОБА_8 .. Незважаючи на це ОСОБА_3 , перебуваючи у даному будинку, з метою незаконного заволодіння чужим майном, наніс потерпілій ОСОБА_8 декілька ударів в область плечей та голови, після чого, схопивши її двома руками за горло, почав душити, потім штовхнув потерпілу, від чого ОСОБА_8 впала на підлогу, та наніс ще кілька ударів ногами в область тулуба, не спричинивши останній тілесні ушкодження, чим застосував насильство, що не є небезпечним для здоров`я потерпілої ОСОБА_8 .. Після чого ОСОБА_3 відкрито, утримуючи при собі раніше викрадені грошові кошти, покинув місце вчинення кримінального правопорушення, заподіявши потерпілій ОСОБА_8 майнову шкоду на загальну суму 4100 грн..

ОСОБА_3 01 серпня 2018 року близько 18 год. 00 хв., маючи умисел на заволодіння чужим майном, з корисливих мотивів та з метою особистого збагачення, діючи повторно, прийшов до домоволодіння АДРЕСА_3 за місцем проживання ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , та під приводом попити води, з дозволу власника ОСОБА_9 , зайшов до веранди вказаного будинку, де, реалізуючи злочинний умисел на заволодіння чужим майном, без дозволу власника проник через відкриті двері будинку до іншої частини будинку, де таємно заволодів грошовими коштами в сумі 3100 грн. та продуктами харчування,-двома тушками домашньої курки вагою 2,2 кг., вартістю 176 грн. кожна, двома тушками домашньої курки вагою 2,4 кг., вартістю 192 гри кожна, упаковкою вафель «Артек» торгового виробника «Рошен», вартістю 20 грн., чотирма плитками чорного шоколаду торгової марки «Рошен» класичний 56 % какао, вартістю 23 грн. кожна, тушкою домашнього кроля, вагою 3,4 кг., вартістю 408 грн., а всього майном загальною вартістю 4356 грн.. У цей час дії ОСОБА_3 , розпочаті як крадіжка, були виявлені потерпілою ОСОБА_9 .. Незважаючи на це ОСОБА_3 відкрито, утримуючи при собі викрадене майно, покинув місце вчинення кримінального правопорушення, заподіявши потерпілій ОСОБА_9 майнову шкоду на загальну суму 4356 грн..

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 винуватість у пред`явленому обвинуваченні не визнав, давати показання відмовився.

Потерпіла ОСОБА_8 в судове засідання повторно не з`явились, судом вживались неодноразові заходи щодо забезпечення її явки в судове засідання, зокрема і в дистанційному режимі відеоконференції, розгляд кримінального провадження через її відсутність неодноразово відкладався, також судом враховується, що право на допит потерпілої в судовому засіданні є невід`ємною складовою змагальності і права обвинуваченої особи подавати докази, при цьому судом вжиті неодноразові заходи щодо допиту даної потерпілої в судовому засіданні, що відповідає вимогам справедливого процесу.

Відповідно до актового запису про смерть №09 від 09 вересня 2020 року (т.3 а.68) ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , яка є потерпілою, померла ІНФОРМАЦІЯ_4 .

Свідок ОСОБА_10 в судовому засіданні показала, що проживає в с.Держанівка Носівського району, ОСОБА_9 була її сусідкою, остання померла. 1 серпня 2018 року в селі давали зерно за паї, чужих людей та машин не було, сторонніх осіб біля двору ОСОБА_9 не бачила. В подальшому була свідком при поліції, ОСОБА_9 вказувала, що її обікрали, були чоловік та жінка, слідчі показували ОСОБА_9 фотографії, вона вказувала, що це не ті. Пенсію у ОСОБА_9 забирала дочка.

Із врахуванням доказів кримінального провадження суд приходить до слідуючих висновків.

У заяві від 30 липня 2018 року ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , на адресу ГУНП в Чернігівській області вказує про викрадення 4100 грн. з її домоволодіння АДРЕСА_2 шляхом вільного доступу 30 липня 2018 року близько 17-30 год. (т.1 а.210).

Згідно заяв від 30 липня 2018 року, 05 квітня 2019 року ОСОБА_8 дозволяє працівникам поліції провести огляд її домоволодіння АДРЕСА_2 (т.1 а.211, 246), відповідно до протоколу огляду місця події від 30 липня 2018 року проведено огляд вказаного домоволодіння, під час якого зокрема виявлені сліди пальців рук та металеву кружку, які вилучені (т.1 а.212-215).

Зі змісту протоколу пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 11 вересня 2018 року (т.1 а.222-224) вбачається, що 11 вересня 2018 року слідчим Носівського ВП Ніжинського ВП ГУНП проведено пред`явлення особи для впізнання за фотознімками потерпілій ОСОБА_8 без застосування технічних заходів фіксації у присутності двох понятих. Попередньо потерпілу ОСОБА_8 було повідомлено про кримінальну відповідальність за ст.384 КК України, опитано, чи може вона впізнати особу, опитано про її зовнішній вигляд, прикмети, а також про обставини, за яких потерпіла бачила цю особу. На запитання слідчого ОСОБА_8 відповіла, що на знімку №3, де відображений ОСОБА_3 , впізнає чоловіка, який вчинив крадіжку грошей. У протоколі зазначено сукупність ознак, за якими потерпіла ОСОБА_8 впізнала особу, зображену на фотознімку (за загальними ознаками обличчя, формою та висотою лоба). Всі учасники слідчої дії підписали протокол та не висловлювали будь-яких зауважень до протоколу.

Приписами ч.6 ст.228 КПК визначено, що за необхідності впізнання може провадитися за фотознімками, з додержанням вимог, зазначених у ч.ч.1, 2 цієї статті. Зокрема, перед пред`явленням особи для впізнання слідчий, прокурор повинен з`ясувати, чи може особа, яка впізнає, впізнати цю особу, опитує її про зовнішній вигляд і прикмети цієї особи, а також про обставини, за яких вона бачила цю особу, про що складає протокол. Якщо особа заявляє, що вона не може назвати прикмети, за якими впізнає особу, проте може впізнати її за сукупністю ознак, у протоколі зазначається, за сукупністю яких саме ознак вона може впізнати особу.

Пред`явлення особи для впізнання потерпілій ОСОБА_8 було проведено відповідно до вимог ст.228 КПК України із відповідним оформленням згідно ст.104 КПК України, особи на кольорових фотознімках (4 фото) бути тієї ж статі, не мали різких відмінностей у віці та зовнішності з особою, яка підлягала впізнанню, у зв`язку з чим істотних порушень кримінального процесуального закону при проведенні цієї слідчої дії допущено не було, як наслідок доводи захисника про визнання даного протоколу пред`явлення особи для впізнання недопустимим доказом судом відхиляються, зокрема судом не приймаються доводи захисника стосовно каронок на зубах ОСОБА_3 , як різкої відмінності у зовнішності осіб на 4-х фото.

Відповідно до безпосередньо відтвореного в судовому засіданні відеозапису, як додатку до протоколу проведення слідчого експерименту від 05 квітня 2019 року (т.1 а.249-251), потерпіла ОСОБА_8 в присутності двох понятих зазначає та відтворює зокрема в приміщенні житлового будинку за місцем свого проживання слідуючі обставини,-до неї прийшли жінка і чоловік, машина стояла поряд із двором, в автомобілі була дівчинка, попросили води, вона винесла їм кружку, чоловік пішов до колодязя, вони питали про яблука на продаж, чоловік пішов до хати, жінка сказала, що чоловіка довго немає, вона зайшла до будинку, де перебував чоловік, який тримав у носовику гроші, чоловік її душив і тримав за шию, штовхав, вона впала, чоловік бив її ногами і кулаками, вона вирвала у чоловіка гроші-4100 грн., чоловік вирвав у неї гроші, жінка забрала з будинку з її гаманця 40 грн. та курячі яйця, більше нікому забрати, вона в будинку бігла за чоловіком, коли вибігла на двір машина вже поїхала. У неї були синяки, до лікаря не зверталась.

Даний протокол проведення слідчого експерименту із відеозаписом, який містить ознаки відтворення потерпілою ОСОБА_8 дій, обстановки, обставин події 30 липня 2018 року, відповідає вимогам ст.ст.104, 240 КПК України і не містить будь-яких зауважень та застережень учасників слідчої дії. Також даний протокол відповідає вимогам ч.1 ст.103 КПК України, згідно якої процесуальні дії під час кримінального провадження можуть фіксуватися у протоколі і на носії інформації, на якому за допомогою технічних засобів зафіксовані процесуальні дії.

Підстави для визнання вказаного протоколу слідчого експерименту недопустимим доказом згідно клопотання сторони захисту судом не встановлено.

За таких обставин протокол слідчого експерименту за участі потерпілої ОСОБА_8 є належним доказом, який враховується в сукупності із вищезазначеними доказами на підтвердження протиправного вилучення майна в останньої саме ОСОБА_3 , при цьому судом також враховуються дані протоколу допиту свідка ОСОБА_11 , як працівника ЧРВП ЧВП ГУНП в Чернігівській області, від 17 вересня 2018 року (т.2 а.101),- ОСОБА_3 затримано 07 вересня 2018 року, після чого йому обрано запобіжний захід у виді тримання під вартою, останній користується номерами мобільних операторів ПрАТ ВФ Україна НОМЕР_1 та ПрАТ Київстар НОМЕР_2 , в подальшому ухвалами слідчого судді (т.2 а.103-105, 112-114) від 25 жовтня 2018 року у встановленому порядку наданий дозвіл на тимчасовий доступ до інформації про телефонні дзвінки з даних абонентських номерів, за результатами виконання яких відповідно до протоколів тимчасового доступу до речей і документів від 22 листопада 2018 року, доручень на проведення аналізу отримано інформації від 11 грудня 2018 року, 03 грудня 2018 року (т.2 а.117, 129),-згідно рапорту СКП Чернігівського РПВ ЧВП ГУНП в Чернігівській області від 17 січня 2019 року (т.2 а.119-128) встановлено, що абонент з номером НОМЕР_1 30 липня 2018 року рухався через населені пункти с.Соколівка, с.Максим Козелецького району, с.Смолин, смт.Гончарівське, с.Жидиничі Чернігівського району та близько 16-26 год. знаходився в районі с.Ковпита Чернігівського району, що відповідає обставинам викрадення майна у ОСОБА_8 в с.Ковпита 30 липня 2018 року. Доказів на спростування даної інформації по слідчій дії (доступ по зняттю інформації з електронних інформаційних систем) стороною захисту суду не подані, у зв`язку з чим доводи сторони захисту про недопустимість вказаної інформації судом відхиляються, також судом враховуються положення ст.22 КПК України, відповідно до якої кримінальне провадження здійснюється на основі змагальності, що передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами, передбаченими цим Кодексом.

Також судом враховується, що потерпіла ОСОБА_8 станом на 30 липня 2018 року мала 77-річний вік, тобто була непрацездатною особою похилого віку.

За таких обставин обсяг обвинувачення по епізоду від 30 липня 2018 року щодо потерпілої ОСОБА_8 є доведеним.

Згідно рапорту СРПП №2 Носівського ВП Ніжинського ВП ГУНП в Чернігівській області від 02 серпня 2018 року-заявник ОСОБА_12 повідомила про викрадення невідомими особами з двору в АДРЕСА_3 (т.2 а.13).

У заяві від 02 серпня 2018 року ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , на адресу Носівського ВП Ніжинського ВП ГУНП в Чернігівській області повідомляє про розшук невідомих осіб, які 01 серпня 2018 року близько 18-00 год. відкрито проникли до її будинку в АДРЕСА_3 , та заволоділи 3100 грн. і продуктами харчування (т.2 а.29).

У заявах від 02 серпня 2018 року, 15 квітня 2019 року ОСОБА_9 надає дозвіл працівникам поліції на огляд її помешкання в АДРЕСА_3 (т.2 а.17), який проведений згідно даних протоколу огляду місця події від 02 серпня 2018 року (т.2 а.19-22, 45).

Відповідно до постанови СУ ГУНП в Чернігівській області від 20 травня 2019 року (т.2 а.51) уточнене прізвище потерпілої, як ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Зі змісту протоколу пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 10 вересня 2018 року (т.2 а.33-35) вбачається, що 10 вересня 2018 року слідчим Носівського ВП Ніжинського ВП ГУНП проведено пред`явлення особи для впізнання за фотознімками потерпілій ОСОБА_9 без застосування технічних заходів фіксації у присутності двох понятих. Попередньо потерпілу ОСОБА_9 було повідомлено про кримінальну відповідальність за ст.384 КК України, опитано, чи може вона впізнати особу, опитано про її зовнішній вигляд, прикмети, а також про обставини, за яких потерпіла бачила цю особу. На запитання слідчого ОСОБА_9 відповіла, що на знімку №3, де відображений ОСОБА_3 , впізнає чоловіка, який 01 серпня 2018 року здійснив викрадення у неї грошей та продуктів харчування, оскільки бачила цього чоловіка зблизька. У протоколі зазначено сукупність ознак, за якими потерпіла ОСОБА_9 впізнала особу, зображену на фотознімку (по зовнішньому вигляду, овалу обличчя, розрізу очей, носу та губам, також по худорлявості обличчя). Всі учасники слідчої дії підписали протокол та не висловлювали будь-яких зауважень до протоколу.

Пред`явлення особи для впізнання потерпілій ОСОБА_9 було проведено відповідно до вимог ст.228 КПК України із відповідним оформленням згідно ст.104 КПК України, особи на кольорових фотознімках (4 фото) бути тієї ж статі, не мали різких відмінностей у віці та зовнішності з особою, яка підлягала впізнанню, у зв`язку з чим істотних порушень кримінального процесуального закону при проведенні цієї слідчої дії допущено не було, як наслідок доводи захисника про визнання даного протоколу пред`явлення особи для впізнання недопустимим доказом судом відхиляються.

Відповідно до безпосередньо відтвореного в судовому засіданні відеозапису, як додатку до протоколу проведення слідчого експерименту від 15 квітня 2019 року (т.2 а.48-50), потерпіла ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , в присутності двох понятих зазначає та вказує на приміщення житлового будинку слідуючі обставини,-вечором близько 18-00 год. до неї прийшли чоловік та жінка, жінка близько 35 років із шрамами на руці із ознаками особи, яка постійно вживає алкогольні напої, чоловік молодший, останнього впізнала у слідчого, його пам`ятає добре, їх сірувата машина стояла біля двору; чоловік попросив води і зайшов до будинку, жінка була біля неї і давила її за шию; чоловік вийшов із будинку із двома повними пакетами і сказав, що залишив гроші 100 грн. на столі в кухні; у неї було забрано (із врахуванням уточнюючих запитань слідчого та прокурора) 3175 грн. пенсії, із холодильника продукти харчування, курка, кріль, шоколад. В цей день зателефонувала дочці, а дочка звернулась до поліції.

Станом на час проведення слідчого експерименту потерпіла ОСОБА_9 мала 85-річний і мала візуальні ознаки (відео слідчого експерименту) захворювання, що унеможливлювали її пересування, про що заперечення сторін під час судового розгляду відсутні, при цьому потерпіла під час слідчого експерименту зазначає та вказує з відповідними вказівками (напрямком) щодо елементів двору та будинку, що із врахуванням її похилого віку та хворобливого стану, розцінюється судом як і відтворення обставин події 01 серпня 2018 року.

Згідно практики Європейського суду з прав людини «при застосуванні процедурних правил, національні суди повинні уникати як надмірного формалізму, який буде впливати на справедливість процедури, так і зайвої гнучкості, яка призведе до нівелювання процедурних вимог.

З даних підстав судом відхиляються доводи сторони захисту щодо визнання вказаного протоколу проведення слідчого експерименту недопустимим доказом.

Як зазначено вище потерпіла ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , померла ІНФОРМАЦІЯ_4 (актовий запис про смерть №09 від 09 вересня 2020 року (т.3 а.68)), а тому її показання не можуть безпосередньо сприйматися в судовому засіданні.

Положеннями ст.23 КПК України визначено, що суд досліджує докази безпосередньо. Показання учасників кримінального провадження суд отримує усно. Не можуть бути визнані доказами відомості, що містяться в показаннях, речах і документах, які не були предметом безпосереднього дослідження суду, крім випадків, передбачених цим Кодексом. Суд може прийняти як доказ показання осіб, які не дають їх безпосередньо в судовому засіданні, лише у випадках, передбачених цим Кодексом.

Отже, з диспозиції вказаної статті вбачається, що суд має право визнати допустимими докази, які не були ним безпосередньо досліджені, лише у виключних випадках, передбачених процесуальним законом.

Згідно п.7 ч.2 ст.97 КПК України суд має право визнати допустимим доказом показання з чужих слів незалежно від можливості допитати особу, яка надала первинні пояснення, у виняткових випадках, якщо такі показання є допустимим доказом згідно з іншими правилами допустимості доказів. При прийнятті цього рішення суд, зокрема, зобов`язаний враховувати можливість допиту особи, яка надала первинні пояснення, або причини неможливості такого допиту.

Пунктом 1 ч.3 ст.97 КПК України визначено, що суд має право визнати неможливим допит особи, зокрема, якщо вона відсутня під час судового засідання внаслідок смерті або через тяжку фізичну чи психічну хворобу.

В судовому засіданні свідок зі сторони захисту ОСОБА_10 показала, що зокрема ОСОБА_9 вказувала, що її обікрали чоловік та жінка.

Згідно даних протоколу допиту від 02 серпня 2018 року (т.3 а.190-195), які враховуються судом в порядку ст.97 КПК України, потерпіла ОСОБА_9 , яку попереджено про кримінальну відповідальність за ст.384 КК України, показала, що до неї за місцем проживання в АДРЕСА_3 , зайшли чоловік та жінка, які запропонували заробити 200 грн. на виборах, на що вона відмовилась. На прохання чоловіка вона дозволила йому зайти до веранди і попити воду, жінка залишилась біля неї. Чоловік довго не вертався із будинку і вона стала кликати сусідку, жінка стала закривати її рота і сказала, щоб вона не кричала. Вона злякалась. З будинку вийшов чоловік з 2 пакунками, після чого чоловік і жінка пішли. Вона чула звук машини, яка проїхала. Жінка була ростом 165-170 см, середньої статури, віком близько 40 років, на руці шрами. Чоловік був віком до 30 років, описати зовнішність не може, але може впізнати. У будинку виявила нестачу 3100 грн., двох цілих курей з холодильника, вафель Артек, 4 шоколадки, постіль була перекинута. Тілесних ушкоджень їй не заподіяно. Повідомила про це дочку. У протоколі додаткового допиту від 18 березня 2019 року (т.3 а.196-199) потерпіла ОСОБА_9 вказує про те, що може впізнати чоловіка, який заходив до її будинку і забрав гроші, продукти, по зовнішньому вигляду овалу обличчя і погляду, останній заволодів 4 тушками домашньої куриці, вагою по 2,2 та 2,4 кг, вафлями Рошен Артек, 4 плитками шоколаду рошен, вагою 90 г, тушкою кроля вагою 3,4 кг.

Враховуючи викладене доводи сторони захисту про порушення принципу безпосередності дослідження доказів в частині протоколів допиту потерпілої ОСОБА_9 , яка померла, є необґрунтованими і судом відхиляється.

Також судом критично оцінюються показання свідка ОСОБА_10 щодо об`єктивної можливості постійного спостереження в денний час за будинком в сільському населеному пункті її сусідки ОСОБА_9 , також останньою не конкретизовані зображення на фото, які з її слів надавались поліцейськими потерпілій.

Також суду сторонами не подані будь-які докази щодо протиправного вилучення пенсії потерпілої ОСОБА_9 зі сторони її рідних.

Також судом враховується, що потерпіла ОСОБА_9 станом на 01 серпня 2018 року мала 85-річний вік, остання з урахуванням часу, який пройшов від події викрадення її майна, ступеню свого розвитку, внутрішнього світогляду, залежно від свого психічного стану, не могла давати абсолютно ідентичні показання та відтворювати події, а неточності щодо обсягу викраденого майна не є безумовною підставою для їх неврахування судом, при цьому потерпіла під час незаконного викрадення у неї майна беззаперечно перебувала у стані душевного розладу та стресу.

Відповідно до висновку експерта Чернігівського відділення Київського НДІСЕ від 25 березня 2019 року за №1349-1353/19-24 (т.2 а.42-44) середньоринкова вартість тушки домашньої курки вагою 2,2 кг складає 176 грн., вагою 2,4 кг-192 грн.; вартість вафель Артек вагою 170 г-20 грн., плитки чорного шоколаду Рошен вагою 90 г.-23 грн.; вартість тушки домашнього кролика вагою 3,4 кг-408 грн..

Сукупність вищезазначених доказів, із врахуванням їх достатності та взаємозв`язку, підтверджують доведеність обвинувачення по епізоду від 01 серпня 2018 року щодо потерпілої ОСОБА_9 ..

При розгляді справи суд виходить виключно із тих доказів, що надані сторонами під час судового розгляду із врахуванням ст.22 КПК України щодо змагальності сторін та свободи в поданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості, при цьому судовий розгляд проведений лише стосовно особи, якій висунуте обвинувачення, і лише в його межах.

Із врахуванням викладеного наявні підстави для визнання обвинуваченого ОСОБА_3 винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.186 КК України, як відкрите викрадення чужого майна (грабіж) потерпілої ОСОБА_8 , поєднаний з насильством, яке не є небезпечним для здоров`я потерпілої, вчинений повторно, поєднаний з проникненням у житло; як відкрите викрадення чужого майна (грабіж) потерпілої ОСОБА_9 , вчинений повторно, поєднаний з проникненням у житло.

Відповідно до загальних засад призначення покарання, визначених у ст.65 КК України, суд при виборі покарання враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, яке відноситься до категорії тяжких злочинів і пов"язане із незаконним посягання на здоров`я та власність двох потерпілих-жінок, і як непрацездатних осіб, що значно підвищує ступінь суспільної небезпечності вчинених дій, дані про особу обвинуваченого, який має 48-річний вік і раніше притягувався до кримінальної відповідальності за умисні корисливі злочини, має постійне місце проживання та хворобливий стан, є працездатною особою, не працює, має посередні характеристики за місцем тримання під вартою в слідчому ізоляторі, згідно досудової доповіді щодо нього встановлені високі ступені ризику вчинення повторного кримінального правопорушення та небезпеки для суспільства із зазначенням неможливості виправлення без позбавлення чи обмеження волі; обставини, які пом`якшують покарання,-відсутні, обтяжуюча обставина,- вчинення кримінального правопорушення щодо осіб похилого віку.

З урахуванням встановлених обставин суд дійшов висновку про необхідність призначення ОСОБА_3 покарання за ч.3 ст.186 КК України у виді позбавлення волі в межах санкції статті, що є достатнім для його виправлення та запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень.

Підстави для застосування положень ст.69 КК України в судовому засіданні не встановлені.

Обвинуваченим ОСОБА_3 кримінальні правопорушення вчинені до постановлення вироку Чернігівського районного суду Чернігівської області від 21 травня 2020 року за ч.3 ст.186, ч.3 ст.187, ч.1 ст.70 КК України (набрав законної сили 09 лютого 2023 року), що є підставою для призначення покарання відповідно до ч.4 ст.70 КК України шляхом часткового приєднання невідбутого покарання за даним вироком від 21 травня 2020 року.

Відповідно до ухвали Ніжинського міськрайонного суду від 22 вересня 2021 року (т.1 а.179) ОСОБА_3 тимчасово залишений у слідчому ізоляторі у зв"язку з розглядом даного кримінального провадження до набрання законної сили судовим рішенням по вирішенню даного обвинувачення по суті.

Згідно ч.5 ст.72 КК України попереднє ув`язнення зараховується судом у строк покарання у разі засудження до позбавлення волі день за день або за правилами, передбаченими у частині першій цієї статті.

Строк відбування покарання ОСОБА_3 , із врахуванням вироку Чернігівського районного суду Чернігівської області від 21 травня 2020 року (строк відбування покарання обчислено з моменту затримання 08 вересня 2018 року), підлягає обчисленню з 08 вересня 2018 року.

Запобіжний захід у даному кримінальному провадженні щодо ОСОБА_3 не обирався.

Витрати на залучення експерта у розмірі 2072 грн. (т.1 а.234, т.2 а.41) підлягають стягненню із обвинуваченого на користь держави відповідно до ст.124 КПК України.

Металеву емальовану кружку, як речовий доказ згідно постанови Чернігівського РВП Чернігівського ВП ГУНП в Чернігівській області від 04 жовтня 2018 року (т.1 а.244),-повернути потерпілій ОСОБА_8 , як законному володільцю.

Керуючись ст.374 Кримінального процесуального кодексу України, суд,-

ухвалив:

ОСОБА_3 визнати винуватим за ч.3 ст.186 КК України і призначити йому покарання у виді 06 (шести) років позбавлення волі.

На підставі ч.4 ст.70 КК України шляхом часткового складання призначеного покарання та невідбутого покарання за попереднім вироком Чернігівського районного суду Чернігівської області від 21 травня 2020 року, визначити остаточне покарання ОСОБА_3 у виді 09 (дев`яти) років позбавлення волі із конфіскацією всього особисто належного йому майна.

Початок строку відбування покарання ОСОБА_3 обчислювати з 08 вересня 2018 року.

Зарахувати ОСОБА_3 в строк відбування покарання термін його попереднього ув`язнення з 08 вересня 2018 року по 06 квітня 2023 року, з розрахунку одному дню попереднього ув`язнення відповідає один день позбавлення волі.

Стягнути із ОСОБА_3 на користь держави 2072 (дві тисячі сімдесят дві) грн. витрат на залучення експерта.

Речовий доказ: металеву емальовану кружку,-повернути потерпілій ОСОБА_8 , як законному володільцю.

Вирок може бути оскаржений до Чернігівського апеляційного суду через Ніжинський міськрайонний суд Чернігівської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення, а для особи, яка перебуває під вартою, протягом тридцяти днів з моменту вручення копії вироку.

Суддя ОСОБА_1