1-кп/303/1055/21
Номер рядка стат. звіту 98
В И Р О К

29 грудня 2022 року м. Мукачево

Мукачівський міськрайонний суд Закарпатської області

у складі: головуючого - судді ОСОБА_1

секретар судового засідання ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Мукачеві, кримінальне провадження № 0001167 внесене до ЄРДР 30.05.2016 року за обвинуваченням ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, уродженця та мешканця АДРЕСА_1 , з середньою освітою, розлученого, тимчасово не працюючого, який має на утриманні та вихованні двоє малолітніх дітей, раніше не судимого,

- у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.190 та ч.3 ст.190 КК України,

за участю сторін кримінального провадження:

сторони обвинувачення прокурора - ОСОБА_4

сторони захисту обвинуваченого - ОСОБА_3

захисника (адвоката) - ОСОБА_5

представника потерпілих: ОСОБА_6 , ОСОБА_7 ,

ОСОБА_8 , ОСОБА_9 ,

ОСОБА_10 (адвоката)- ОСОБА_11

в с т а н о в и в:

ФОРМУЛЮВАННЯ ОБВИНУВАЧЕННЯ ВИЗНАНОГО СУДОМ ДОВЕДЕНИМ:

ОСОБА_3 , 23 серпня 2018 року, перебуваючи в приміщенні офісу що в м. Мукачево, на площі Кирила і Мефодія, 29/3, близько 12 години 00 хвилин, діючи умисно, повторно з корисливих спонукань, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій, їх карність та настання суспільно-небезпечних наслідків, з метою шахрайського заволодіння грошовими коштами, шляхом обману, під приводом отримання завдатку для придбання автомобіля, заволодів грошовими коштами потерпілого ОСОБА_12 , в сумі 1500,00 доларів США, що в еквіваленті до української гривні, становить 42000,00 гривень.

Таким чином, ОСОБА_3 вчинив кримінальне правопорушення (злочин), передбачений ч.2 ст.190 КК України - шахрайство, тобто заволодіння чужим майном, шляхом обману, що завдало значної шкоди потерпілому.

Крім цього, 29 вересня 2017 року, ОСОБА_3 , перебуваючи на території АЗС «WOG», по вул. Берегівська-обї`здна, в м.Мукачево, близько 16:00 год., діючи умисно, повторно, з корисливих спонукань, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій, їх карність та настання суспільно-небезпечних наслідків, з метою шахрайського заволодіння грошовими коштами, шляхом обману, під приводом отримання завдатку для купівлі вантажних автомобілів, заволодів грошовими коштами потерпілого Мочук ОСОБА_13 , в загальній сумі 15 000 доларів США, що в еквіваленті до української гривні, становить 399 450,00 гривень, що в двісті п`ятдесят разів перевищує неоподаткований мінімум доходів громадян на момент вчинення злочину, та складає великі розміри.

Таким чином, ОСОБА_3 вчинив кримінальне правопорушення (злочин), передбачене ч. 3 ст. 190 КК України - шахрайство, тобто заволодіння чужим майном, шляхом обману, вчинене у великих розмірах, повторно.

Докази на підтвердження встановлених судом обставин вчинення ОСОБА_3 , кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч.2 ст. 190 КК України - шахрайство, тобто заволодіння чужим майном, шляхом обману, що завдало значної шкоди потерпілому та ч.3 ст.190 КК України, - шахрайство, тобто заволодіння чужим майном, шляхом обману, вчинене у великих розмірах, повторно.

- заява адвоката ОСОБА_14 , подана в інтересах ОСОБА_15 про кримінальне правопорушення від 17.09.2018 року, щодо заволодіння ОСОБА_16 шляхом обману та зловживанням довірою, належними йому грошовими коштами;

- протокол прийняття заяви про вчинення кримінального правопорушення від ОСОБА_12 від 21.11.2018 року, згідно якого ОСОБА_17 під час покупки автомобілів, шахрайським шляхом, виманив у нього 15000,00 доларів США;

- розписка від 23.08.2018 року, дана у присутності адвоката ОСОБА_18 про те, що ОСОБА_3 отримав від ОСОБА_12 грошові кошти в сумі 15000,00 доларів США, як завдаток за автомобілі, які повинен буде доставити у належному стані у строк, не пізніше 01.вересня 2018 року;

- довідка про курс валют АТ Ощадбанку станом на 23.08.2018 року (2 штуки);

Обвинувачений ОСОБА_17 , свою вину у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.190 та ч.3 ст.190 КК України визнав у частині, що стосується потерпілих: ОСОБА_12 та ОСОБА_15 та показав, що дійсно 29.09.2017 року ОСОБА_19 на території АЗС «WOG», по вул. Берегівська-обї`здна, в м. Мукачеві, передав йому суму 15000,00 доларів США, в якості завдатку для придбання за кордоном п`яти, шести вантажних автомобілів, кожний вартістю близько 30000,00 доларів США, прибуття яких він ОСОБА_17 обіцяв забезпечити до Угорсько-Українського кордону. Однак, своєї домовленості з ОСОБА_15 він не дотримався, з об`єктивних причин, тому фактично виявилося, що він обманом заволодів грошовими коштами ОСОБА_20 . Останній, зрозумівши, що автомобілів не буде, подав на нього заяву у поліцію. Він вже повернув ОСОБА_21 частину 5000,00 доларів США, а решту також поверне при першій можливості, бо не має фінансової змоги. За таких самих обставин, 23 серпня 2018 року в АДРЕСА_2 , він також отримав грошові кошти у потерпілого ОСОБА_22 , також суму 15000, 00 доларів США. Однак, взяті у останнього грошові кошти в сумі 15000,00 доларів США повністю повернув ОСОБА_23 .

При цьому, обвинувачений ОСОБА_17 повідомив, що не визнає своєї вини у пред`явленому йому обвинуваченні в частині отриманні грошових коштів для виготовлення паспортів ОСОБА_24 республіки у потерпілих: ОСОБА_25 , ОСОБА_26 , ОСОБА_27 , ОСОБА_28 , ОСОБА_29 та показав, що дійсно на початку, 2016 року до нього звернувся ОСОБА_27 , з яким його познайомив ОСОБА_30 , з проханням допомогти йому у отриманні паспортів Словацької Республіки. Вони зустрілися біля ТЦ «Епіцентр» в м. мукачеві, де він мав познайомити ОСОБА_31 з громадянином Словакії, ОСОБА_32 , який мав допомогти ОСОБА_33 з питанням виготовлення паспортів ОСОБА_34 . Він був присутнім при зустрічі ОСОБА_31 з ОСОБА_32 у Братиславі, коли ОСОБА_27 передавав ОСОБА_32 грошові кошти, яку саме суму не знає. Він, ОСОБА_17 , не мав і не має жодної можливості якимось чином допомогти ОСОБА_27 у виготовленні паспортів Словацької Республіки.

Потерпілий ОСОБА_12 , не виявив бажання брати участь у судовому провадженні, про що подав відповідну заяву 13.01.2022 року, мотивуючи тим, що претензій до обвинуваченого не має.

Потерпілий ОСОБА_15 , не виявив бажання брати участь у сідовому провадженні, про що подав відповідну заяву 17.05.2022 року, мотивуючи тим, що претензій до обвинуваченого не має, цивільний позов не заявляє, покарання залишає на розсуд суду та просить суворо не карати.

Крім того, згідно обвинувального акта, ОСОБА_17 , органом досудового розслідування обвинувачуєтьсяу вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч.2 ст. 190 КК України - шахрайство, тобто заволодіння чужим майном, шляхом обману, що завдало значної шкоди потерпілому, вчинене повторно, за наступних обставин:

Обвинувачений ОСОБА_17 , 21 грудня 2014 року, близько 11:00 год., перебуваючи в приміщенні господарського магазину за адресою АДРЕСА_3 , діючи умисно, з корисливих спонукань, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій, їх карність та настання суспільно-небезпечних наслідків, з метою шахрайського заволодіння грошовими коштами, шляхом обману, під приводом отримання завдатку для виготовлення паспорта громадянина Словацької Республіки для ОСОБА_27 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_26 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_4 та ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , заволодів грошовими коштами потерпілого ОСОБА_6 у сумі 6000,00 Євро, що в еквіваленті до української гривні, відповідно до довідки №806 наданої керуючим ТВБВ 10006/076 філії - Закарпатське облуправління АТ «Ощадбанк», становить 121 800,00 гривень, що в сто разів перевищує неоподаткований мінімум доходів громадян на момент вчинення злочину, та складає значні розміри.

Також 24 березня 2016 року, ОСОБА_17 , перебуваючи на одній з вулиць, в м. Братіслава, Словацької Республіки, близько 11 години 00 хвилин, діючи умисно, повторно, з корисливих спонукань, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій, їх карність та настання суспільно- наслідків, з метою шахрайського заволодіння грошовими коштами у великих розмірах, шляхом обману, під приводом отримання грошових коштів для виготовлення паспорта громадянина Словацької Республіки, заволодів грошовими коштами потерпілого ОСОБА_27 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженець та мешканець АДРЕСА_4 в сумі 1500,00 Євро, що в перерахунку на українську гривню становить 44400,00 гривень.

Окрім цього 24 березня 2016 року, ОСОБА_17 , перебуваючи на одній з вулиць, в м. Братіслава, Словацької Республіки, близько 11 години 10 хвилин, діючи умисно, повторно, з корисливих спонукань, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій, їх карність та настання суспільно-небезпечних наслідків, з метою шахрайського заволодіння грошовими коштами у великих розмірах, шляхом обману, під приводом отримання грошових коштів для виготовлення паспорта громадянина Словацької Республіки, заволодів грошовими коштами потерпілого ОСОБА_26 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , уродженка та мешканка АДРЕСА_4 , в сумі 1500,00 Євро, що в перерахунку на українську гривню становить 44400,00 гривень.

Також 24 березня 2016 року, ОСОБА_17 , перебуваючи на одній з вулиць, в м. Братіслава, Словацької Республіки, близько 11 години 20 хвилин, діючи умисно, повторно, з корисливих спонукань, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій, їх карність та настання суспільно-небезпечних наслідків, з метою шахрайського заволодіння грошовими коштами у великих розмірах, шляхом обману, під приводом отримання грошових коштів для виготовлення паспорта громадянина Словацької Республіки, заволодів грошовими коштами потерпілого ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_5 уродженець с. Кельменці, Чернівецької області, зареєстрований та мешканець АДРЕСА_5 , в сумі 1500,00 Євро, що в перерахунку на українську гривню становить 44400,00 гривень.

Також 24 березня 2016 року, ОСОБА_17 , перебуваючи на одній з вулиць, в м. Братіслава, Словацької Республіки, близько 11 години 30 хвилин, діючи умисно, повторно, з корисливих спонукань, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій, їх карність та настання суспільно-небезпечних наслідків, з метою шахрайського заволодіння грошовими коштами у великих розмірах, шляхом обману, під приводом отримання грошових коштів для виготовлення паспорта громадянина Словацької Республіки, заволодів грошовими коштами потерпілої ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_4 уродженки м. Вінниця, зареєстрована та мешканка АДРЕСА_5 ,, в сумі 1500,00 Євро, що в перерахунку на українську гривню становить 44400,00 гривень.

Докази, надані стороною обвинувачення на підтвердження обвинувачення ОСОБА_3 за ч.2 ст. 190 КК України, у частині щодо заволодіння грошовими коштами шляхом обману під приводом отримання завдатку для виготовлення паспорту громадянина Словацької Республіки для потерпілих: ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 та ОСОБА_6 :

- протокол прийняття заяви про вчинення кримінального правопорушення від гр. ОСОБА_6 від 30.05.2016 року, згідно якого: у грудні місяці 2014 року, ОСОБА_17 , виманив у нього грошові кошти в сумі 6000,00 Євро у замін на документи для виїзду за кордон, але по теперішній час гроші не повернув та документи не зробив;

- протокол прийняття заяви про вчинення кримінального правопорушення від гр. ОСОБА_6 від 11.12.2018 року, згідно якого: у липні місяці 2016 року, ОСОБА_17 , під приводом виготовлення закордонних документів, виманив у нього грошові кошти в сумі 6000,00 Євро;

- заява про вчинення кримінального правопорушення ОСОБА_31 від 02.09.2016 року про те, що на початку лютого 2016 року, в м. Мукачеві, біля ТЦ «Епіцентр», ОСОБА_17 шляхом обману заволодів його грошовими коштами в сумі 6000,00 Євро (по курсу НБУ 167400 грн.) за виготовлення йому документів, необхідних для проживання на території Словаччини. Пізніше йому стало відомо, що ОСОБА_17 заволодів і грошима інших осіб;

- заява гр. ОСОБА_35 від 11.11.2018 року про те, що він в кінці вересні 2017 року, передав 30000,00 доларів США ОСОБА_3 в якості завдатку за автомобілі МАН.

Покази потерпілих та свідка дані ними в судовому засіданні:

Потерпілий ОСОБА_6 , у судовому засіданні показав, що у 2014 році через спільного знайомого, познайомився з ОСОБА_16 та звернувся до нього з проханням допомогти отримати Словацькі паспорти для 4-х його знайомих: ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 .. Вони домовились про зустріч під час якої, у себе на роботі, він передав ОСОБА_3 без свідків та розписки обумовлену останнім суму, особистих грошових коштів в розмірі 3000,00 Євро. При цьому, ОСОБА_17 йому не повідомляв, у який спосіб буде домотати отримати паспорти іншої держави його знайомим. Через місяць ОСОБА_3 знову попросив у нього 3000,00 Євро для вирішення питання щодо отримання ОСОБА_24 паспортів. Він, вважав ОСОБА_36 порядною людиною, повністю йому довіряв, тому, знову в себе на роботі передав ОСОБА_3 без свідків та розписки особисті грошові кошти в сумі 3000,00 Євро, що вже склало загальну суму 6000,00 Євро. Пройшло два місяці, однак ОСОБА_37 нічого не повідомляв на рахунок паспортів для його знайомих. Він почав телефонувати ОСОБА_38 та питати, коли будуть паспорти. Однак, той завжди знаходив відмовки, мовляв він у Словацькій Республіці, хоч це було неправдою. Після чого, він телефонував ОСОБА_38 та просив повернути гроші. Потім розповів дружині ОСОБА_3 , що останній взяв гроші, не виконав їх домовленість і не повертає йому гроші, після чого ОСОБА_39 почав йому погрожувати фізичною розправою та пошкодженням майна. При цьому, не пояснював чому не повертає гроші. Весь цей час, він- ОСОБА_40 тримав ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 у курсі подій. Через три місяці після отримання всієї суми грошових коштів в розмірі 6000,00 Євро, ОСОБА_3 зателефонував та сказав, щоб особи, яким потрібні паспорти Словацької Республіки повинні якнайшвидше прибути до Братислави столиці Словацької Республіки, для оформлення документів на отримання паспортів. Як йому відомо, ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 негайно поїхали до ОСОБА_41 , після чого, зателефонували йому та поскаржилися, що ОСОБА_42 при зустрічі з ними попросив у кожного по 1500,00 Євро та отримавши суму 6000,00 Євро пішов і не повернувся. Зрозумівши, що ситуація погана, він пішов у поліції та написав заяву про кримінальне правопорушення, тобто шахрайство з боку ОСОБА_3 на суму 6000,00 Євро.

Потерпіла ОСОБА_26 допитана судом в режимі відео конференції, показала, що знає обвинуваченого ОСОБА_3 , як особу який мав допомогти їй та її чоловіку ОСОБА_27 та сім`ї ОСОБА_7 , ОСОБА_8 в отриманні паспортів громадян Словацької республіки. Десь весною 2014 року їх знайомий ОСОБА_43 повідомив їй та її чоловіку, що є особа, яка може допомогти їм отримати паспорти громадян Словацької Республіки. Вони з чоловіком, вирішили спробувати зробити собі такі паспорти. ОСОБА_43 , сказав її чоловікові, що знає особу на ім`я ОСОБА_44 знайомий якого, ОСОБА_45 може допомогти їм отримати «словацькі» паспорти. Їй відомо, що її чоловік - ОСОБА_27 дав ОСОБА_46 суму 3000 Євро, в якості першої половини оплати паспортів. Сама вона свідком передачі грошей не була, тому не знає у який спосіб її чоловік передав гроші ОСОБА_46 і коли саме, але саме на електронну адресу ОСОБА_47 пересилала їх з чоловіком документи. Паламар ОСОБА_48 запевняв їх, що все буде готово через два тижні, однак все тяглося дуже довго, бо ОСОБА_49 казав, що не може зв`язатися з ОСОБА_16 . Після чого, її чоловік, сказав ОСОБА_50 , що вони хочуть повернути гроші, які дали йому 3000 Євро. Після чого, їм повідомив ОСОБА_51 , що треба їхати в ОСОБА_41 до ОСОБА_24 республіки на присягу. Вони з чоловіком вирішили їхати автомобілем, взяли з собою ОСОБА_52 , а чоловік ОСОБА_53 їх там вже чекав. Прибули до ОСОБА_41 , пішли у готель, там їх зустрів ОСОБА_17 . Чоловіки з ОСОБА_36 домовлялися, вона та ОСОБА_53 були поруч, у розмову чоловіків не втручалися. Вона бачила, як ОСОБА_45 взяв у них 3000 Євро та у сім`ї ОСОБА_54 та ОСОБА_55 3000 Євро та пішов сказавши, що наступного дня підуть приймати присягу. Однак, наступного дня ОСОБА_45 не прийшов і не зателефонував. Зв`язок з ним був втрачений. Зрозумівши, що ОСОБА_37 їх обманув, вони всі четверо повернулися в Україну та звернулися до поліції з заявами про злочин.

Потерпілий ОСОБА_7 , через свого представника адвоката ОСОБА_11 подав суду письмове пояснення, яке його уповноважений представник, оголосив у судовому засіданні. У своєму поясненні суду, потерпілий ОСОБА_7 повідомляє, що в зв`язку зі складнощами його здоров`я (перенесеного інфаркту) та перебування на лікуванні за кордоном по проходженню реабілітації, не має можливості дати пояснення безпосередньо в судовому засіданні, тому просить суд прийняти такі до уваги написані власноручно. У даній справі засвідчує, що з ОСОБА_16 його познайомив ОСОБА_40 , його давній знайомий, який проживає в м. Мукачеві. Подольський Ігор пообіцяв, що посприяє в отриманні паспортів ОСОБА_24 Республіки йому, його дружині ОСОБА_56 та його друзям ОСОБА_27 та ОСОБА_57 . За свої послуги, він побажав отримати по 3000,00 Євро з особи, тобто в сумі 12000,00 Євро. Він, його дружина та друзі погодились на умови ОСОБА_3 та передали в якості авансу 6000,00 Євро його товаришу ОСОБА_58 , який в подальшому передав такі ОСОБА_38 . Крім того, ОСОБА_17 попросив у них копії їх документів (копії паспортів, довідок про судимість та копії ідентифікаційних кодів., які він та його друзі переслали на електронну адресу ОСОБА_36 . ОСОБА_37 особисто йому пообіцяв, що якщо щось не вдасться, то гроші будуть повернуті їм. Обіцянки ОСОБА_3 тягнулися з травня 2014 року, коли були передані гроші та документи. На початку травня 2015 року, ОСОБА_37 йому зателефонував та повідомив, що чекає 12 травня 2015 року його з дружиною та сім`ю ОСОБА_59 у столиці ОСОБА_24 Республіки ОСОБА_41 , мовляв документи готові, потрібно прибути на співбесіду в органи місцевого самоврядування, після чого їх будуть видані паспорти. Прибувши до ОСОБА_41 , він, його дружина та сім`я ОСОБА_59 , прийшли у кафе ОСОБА_60 , куди їх запросив ОСОБА_37 . Там ОСОБА_37 їм повідомив, що наступного дня, вранці, він заїде за ними, та відвезе в Міграційну службу, але перед цим вони повинні передати йому залишок обумовленої суми 6000,00 Євро, тобто сім`я ОСОБА_61 3000,00 Євро та сім`я ОСОБА_62 3000,00 Євро., оскільки отриманий завдаток в сумі 6000,00 Євро він вже передав потрібним людям. Він зателефонував ОСОБА_63 , щоб той ще раз підтвердив, що ОСОБА_17 порядна людина. ОСОБА_37 всіх запевнив, що не підведене ні ОСОБА_64 , ні їх, після чого він передав Ігору 3000,00 Євро і ОСОБА_59 також передав Ігору 3000,00 Євро. Наступного ранку ОСОБА_17 не приїхав і на його дзвінки не відповідав. Відповів тільки у другій половині дня та попередив, що зустріч перенесена на наступний день. Наступного дня, ОСОБА_37 посилаючись на непередбачувані обставини знову не прийшов і повідомив, що терміново повертається в Україну. Вони не хотіли вірити, що ОСОБА_37 шахрай, тому мали надію, що то випадкові обставини. Згодом ОСОБА_37 припинив піднімати від них слухавку і вони прийняли рішення звернутися до поліції з відповідними заявами про шахрайство з боку ОСОБА_3 .

Свідок ОСОБА_65 , показав, що з ОСОБА_16 знайомий давно, разом колись працювали. Потерпілого ОСОБА_25 також знає давно. Про обох знайомих хорошої думки. Він їх познайомив між собою. Був присутнім по вул. Зелена в м. Мукачеві, коли між ОСОБА_40 та ОСОБА_16 відбувалася домовленість щодо допомоги з боку ОСОБА_3 виготовити третім особам знайомим ОСОБА_25 , два або три паспорти Словацької Республіки. При цій зустрічі, ОСОБА_40 у його присутності, передав ОСОБА_38 6000,00 Євро, однак чиї були ці гроші він не знає (чи ОСОБА_25 , чи третіх осіб).

М о т и в и С у д у

Суд, розглянув кримінальне провадження в межах висунутого обвинувачення, з урахуванням положень ст. 337 КПК України, дотримався принципів змагальності сторін та свободи в поданні ними суду своїх доказів і доведенні перед судом їх переконливості, принципу диспозитивності, тобто діючи у межах своїх повноважень та компетенції, вирішив лише ті питання, що винесені на його розгляд сторонами та віднесені до їх повноважень, зберіг об`єктивність та неупередженість, створив необхідні умови для реалізації сторонами їхніх процесуальних прав та виконання процесуальних обов`язків.

На підставі аналізу доказів, детально наведених у вироку, виходячи з конкретних обставин провадження, зазначених в обвинувальному акті, оцінюючи зібрані у справі докази в їх сукупності, суд приходить до висновку, що дії обвинуваченого ОСОБА_3 правильно кваліфіковані за ч.2 ст. 190 КК України - шахрайство, тобто заволодіння чужим майном, шляхом обману, що завдало значної шкоди потерпілому та ч.3 ст.190 КК України, - шахрайство, тобто заволодіння чужим майном, шляхом обману, вчинене у великих розмірах, вчинене повторно, в частині пред`явленого йому обвинувачення по епізодах у відношенні потерпілих: ОСОБА_12 та ОСОБА_15 , а вина його доведена та ним повністю визнана.

Разом з цим, всебічно дослідивши всі обставини кримінального провадження та оцінивши кожний наданий доказ з точки зору належності, допустимості та достовірності, а сукупність наданих стороною обвинувачення доказів з точки зору достатності та взаємозв`язку, в частині інкримінованого ОСОБА_38 кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч.2 ст.190 КК України, по епізодах вчинення ним шахрайських дій відносно потерпілих: ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 та ОСОБА_6 , суд дійшов висновку про те, що їх не можна покласти в основу обвинувачення, оскільки такі, - як самі по собі, так і в сукупності - прямо чи не прямо не підтверджують існування обставин, про які зазначено в обвинувальному акті та свідчили б про вину обвинувачено ОСОБА_3 у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч.2 ст.190 КК України, - шахрайство, тобто заволодіння чужим майном, шляхом обману, що завдало значної шкоди потерпілому, вчинене повторно.

Так, згідно з практикою Європейського суду з прав людини, яка є частиною національного законодавства України, критерієм доведення винуватості особи у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення є те, що саме прокурор має довести вину обвинуваченого поза межами розумного сумніву. Ухвалюючи обвинувальний вирок, суд має бути переконаний поза межами розумного сумніву, що кожен із суттєвих елементів інкримінованого особі кримінального правопорушення є доведеним (справа Дж. Мюррей проти Сполученого Королівства).

Такий же принцип закріплений у статті 17 КПК України, відповідно до якої ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні кримінального правопорушення і має бути виправданим, якщо сторона обвинувачення не доведе винуватості особи поза розумним сумнівом.

У відповідності до ст. 91 КПК України, у кримінальному провадженні підлягають доказуванню, крім іншого, подія кримінального правопорушення (час, місце, спосіб та інші обставини вчинення кримінального правопорушення) та винуватість обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення мотив і мета вчинення кримінального правопорушення.

Як передбачено ст. 84 КПК України, доказами в кримінальному провадженні є фактичні дані, отримані у передбаченому цим Кодексом порядку, на підставі яких слідчий, прокурор, слідчий суддя, і суд встановлюють наявність або відсутність фактів та обставин, що мають значення для кримінального провадження та підлягають доказуванню. Процесуальними джерелами доказів є показання, речові докази, документи, висновки експертів.

Отже, джерелами доказів, на підставі яких можуть бути встановлені фактичні дані про вчинення обвинуваченим кримінального правопорушення, винуватість цієї особи та інші обставини, які мають значення для встановлення істини у справі є протоколи з відповідними додатками, складені уповноваженими органами за результатами проведення оперативно-розшукових заходів.

Як вбачається з документів, на які посилається сторона обвинувачення та були досліджені судом, єдиною інформацією про вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.190 КК України, шахрайства, тобто заволодіння чужим майном, шляхом обману, що завдало значної шкоди потерпілому, вчинене повторно, щодо потерпілих: ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 та ОСОБА_6 ,- є протокол прийняття заяви про вчинення кримінального правопорушення від гр. ОСОБА_6 від 30.05.2016 року, згідно якого: у грудні місяці 2014 року, ОСОБА_17 , виманив у нього грошові кошти в сумі 6000,00 Євро у замін на документи для виїзду за кордон, але по теперішній час гроші не повернув та документи не зробив та протокол прийняття заяви про вчинення кримінального правопорушення від гр. ОСОБА_6 від 11.12.2018 року, згідно якого: у липні місяці 2016 року, ОСОБА_17 , під приводом виготовлення закордонних документів, виманив у нього грошові кошти в сумі 6000,00 Євро, на підставі яких не можна дійти логічного висновку, коли саме обвинувачений ОСОБА_3 виманив у потерпілого ОСОБА_6 суму 6000,00 Євро на виготовлення паспортів для виїзду закордон (чи то у грудні 2014 року, чи то у липні 2016 року), які, як стверджував у своїх показах, даних у судовому засіданні потерпілий ОСОБА_6 він без розписки передав ОСОБА_38 . При цьому, потерпілий ОСОБА_66 у судовому засіданні стверджував, що передав ОСОБА_38 свої власні гроші в сумі 6000,00 Євро, як завдаток за виготовлення паспортів третім особам (потерпіли). Однак, потерпілий ОСОБА_7 у своїх письмових поясненнях суду, стверджує, що грошові кошти в сумі 6000,00 Євро передав ОСОБА_67 , який у свою чергу мав їх передати ОСОБА_39 . Таким чином, у судовому засіданні та матеріалами справи жодним чином не підтверджується факт передачі ОСОБА_68 6000,00 Євро Подольському Ігору. Потерпіла ОСОБА_26 , у судовому засіданні підтвердила, що «... Їй відомо, що її чоловік - ОСОБА_27 дав ОСОБА_46 суму 3000 Євро, в якості першої половини оплати паспортів. Сама вона свідком передачі грошей не була, тому не знає у який спосіб її чоловік передав гроші ОСОБА_46 і коли саме, але саме на електронну адресу ОСОБА_47 пересилала їх з чоловіком документи. Паламар ОСОБА_48 запевняв їх, що все буде готово через два тижні, однак все тяглося дуже довго, бо ОСОБА_49 казав, що не може зв`язатися з ОСОБА_16 . Після чого, її чоловік, сказав ОСОБА_50 , що вони хочуть повернути гроші, які дали йому 3000 Євро. Після чого, їм повідомив ОСОБА_51 , що треба їхати в Братиславу до Словацької республіки на присягу.» Таким чином, покази потерпілого ОСОБА_25 не узгоджуються з показами ОСОБА_28 та ОСОБА_69 , у тому, чиї саме грошові кошти і коли були передані ОСОБА_70 - ОСОБА_38 . Також, встановлено що потерпілим ОСОБА_40 написано до поліції дві заяви про злочин щодо однієї й тої самої суму грошових коштів 6000,00 Євро та про їх передачу ОСОБА_38 в різні місяці: «у грудні місяці 2014 року» та «у липні місяці 2016 року», тобто з різницею у два роки.

Крім того, заява про вчинення кримінального правопорушення ОСОБА_31 від 02.09.2016 року про те, «що на початку лютого 2016 року, в м. Мукачеві, біля ТЦ «Епіцентр», ОСОБА_17 шляхом обману заволодів його грошовими коштами в сумі 6000,00 Євро (по курсу НБУ 167400 грн.) за виготовлення йому документів, необхідних для проживання на території Словаччини. Пізніше йому стало відомо, що ОСОБА_17 заволодів і грошима інших осіб», не знайшла свого підтвердження в ході судового розгляду належними та допустимими доказами. Суд констатує, що в матеріалах кримінального провадження, які надані сторонами та досліджені судом, взагалі відсутні відомості чи заяви про кримінальне правопорушення від потерпілих ОСОБА_28 та ОСОБА_53 щодо вчинення відносно них, яких-небудь неправомірних дій з боку обвинуваченого ОСОБА_3 (крім письмових пояснень ОСОБА_28 , даних суду).

Потерпілі ОСОБА_27 та ОСОБА_71 не виявляли бажання бути присутніми під час судового провадження, їх інтереси представляв адвокат ОСОБА_11 .. Проте, у судове засідання на 29.12.2022 року, представником потерпілого ОСОБА_72 , адвокатом ОСОБА_11 було подано клопотання про «не здійснення розгляду справи без участі його довірителя ОСОБА_31 , який не уповноважував його на розгляд справи у його ( ОСОБА_72 ), відсутності.

Таке клопотання представника потерпілих в тому числі і потерпілого ОСОБА_72 , - адвоката ОСОБА_11 , видається дивним та таким, що не узгоджується з його заявами, які він подавав на протязі всього судового провадження (яке тривало цілий рік) у даній справі, щодо проведення судових засідань (із зазначенням конкретних дат засідань) у його відсутності та відсутності його довірителів потерпілих: ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_31 , ОСОБА_10 та ОСОБА_6 , які наявні у матеріалах кримінального провадження.

Крім того, вимога представника потерпілих, адвоката ОСОБА_11 у поданому ним клопотанні про «не здійснення розгляду справи», - є неприйнятною на стадії закінчення дослідження доказів, у порядку та обсязі, визначеному судом, за участі сторін кримінального провадження, як така, що порушує право обвинуваченого на розгляд кримінального провадження щодо нього у розумні строки, та вказує на спробу «зловживання потерпілим, представником потерпілого своїми процесуальними правами».

За рішенням КАС у складі ВС від 13.03.2019 у справі № 814/218/14 під поняттям «зловживання процесуальними правами» слід розуміти форму умисних, несумлінних дій учасників процесу, що знаходить своє вираження, зокрема, у вчиненні дій, неспівмірних із наслідками, до яких вони можуть призвести; використанні наданих прав усупереч їх призначенню з метою обмеження можливості реалізації чи обмеження прав інших учасників провадження; перешкоджанні діяльності суду з правильного та своєчасного розгляду і вирішення справ.

Об`єднана палата ККС ВС надає відповіді на правові питання, які не врегульовані кримінальним чи кримінальним процесуальним законом. У постанові у справі № 640/5023/19 об`єднана палата ККС ВС вказала, що потерпілий є учасником кримінального та судового провадження, однак на загальних підставах, але до жодної із сторін кримінального провадження не належить. Лише у випадку, коли прокурор відмовився від підтримання державного обвинувачення в суді, а потерпілий погодився підтримувати обвинувачення в суді, то такий потерпілий користується усіма правами сторони обвинувачення під час судового розгляду (частини 2 та 4 ст. 340 КПК України).

У матеріалах кримінального провадження відсутні будь-які докази, а судом не встановлено доказів, крім показів потерпілих, на підтвердження факту отримання ОСОБА_3 грошових коштів у сумі 6000,00 Євро від потерпілого ОСОБА_6 , потерпілого ОСОБА_9 , чи то від інших потерпілих у даному кримінальному провадженні, однак такі без сукупності з іншими доказами, - є недостатніми щоб бути покладеними судом в основу обвинувального вироку.

Отже, докази, визнані судом неналежними, підлягають виключенню з кримінального процесу. В такий спосіб забезпечується гарантований Конституцією захист особи від порушення її прав.

Обвинувачення ґрунтується лише на голослівних показаннях потерпілого ОСОБА_6 , та потерпілих ОСОБА_27 та Лідії, а також на припущеннях щодо отримання ОСОБА_3 від потерпілих грошових коштів для допомоги в отриманні ними паспортів іноземної держави, які жодними доказами об`єктивно не підтверджуються.

Склад кримінального правопорушення це сукупність встановлених у кримінальному законі об`єктивних та суб`єктивних ознак, які визначають вчинене суспільно небезпечне діяння як кримінальне правопорушення.

Відповідно до статті 370 КПК України, судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим. Згідно з ч. 3 ст. 373 КПК України, обвинувальний вирок не може ґрунтуватися на припущеннях і ухвалюється лише за умови доведення в ході судового розгляду винуватості особи у вчиненні кримінального правопорушення.

Така позиція також знаходить своє відображення і в постанові Пленуму Верховного Суду України від 29 червня 1990 року № 5 «Про виконання судами України законодавства з питань судового розгляду кримінальних справ і постановлення вироку». Відповідно до п. 23 вказаної постанови, є недопустимим обвинувальний ухил при вирішенні питання про винність чи невинність підсудного. Всі сумніви щодо доведеності обвинувачення, якщо їх неможливо усунути, повинні тлумачитись на користь підсудного. Коли всі зібрані по справі докази не підтверджують обвинувачення і всі можливості збирання додаткових доказів вичерпані, суд зобов`язаний постановити виправдувальний вирок.

Стаття 8 Коституції України декларує, що в Україні визнається і діє принцип верховенства права.

У відповідності до ст. 3 Конвенції Ради Європи від 04.11.1950 року «Про захист прав людини і основоположних свобод», нікого не може бути піддано катуванню або нелюдському чи такому, що принижує гідність, поводженню або покаранню.

Оцінюючи докази, суд за внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді всіх обставин кримінального провадження в їх сукупності, керуючись законом, дійшов висновку, що доказів вини ОСОБА_3 в частині інкримінованого йому кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.190 КК України по епізодах відносно потерпілих: ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 та ОСОБА_6 , - не було здобуто, а обсяг обвинувачення його у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 190 КК України, не знайшов свого підтвердження в судовому засіданні.

Згідно ст. 373 ч. 1 п.3 КПК України коли не доведено що в діянні обвинуваченого є склад кримінального правопорушення, суд ухвалює виправдувальний вирок.

При розгляді кримінального провадження в суді, знайшло своє підтвердження доказами та беззастережно визнано обвинуваченим ОСОБА_3 , пред`явлене йому обвинувачення за ч. 2 ст.190 КК України та ч.3 ст.190 КК України по епізодах у відношенні потерпілих ОСОБА_12 та ОСОБА_15 .

Обираючи вид і міру покарання обвинуваченому, керуючись законом, суд враховує характер і ступінь суспільної небезпеки вчиненого ним кримінального правопорушення, всі обставини справи в їх сукупності, дані про особу винного.

Так, ОСОБА_17 , раніше не судимий, тимчасово не працює, на обліку у центрі зайнятості, як безробітний не значиться, на обліку у психіатра, фтизіатра та нарколога не перебуває, згідно досудової доповіді, уповноваженого органу пробації, ОСОБА_3 має «середній» рівень вчинення повторного кримінального правопорушення та «середній» рівень небезпеки для суспільства. Орган пробації вважає, що виправлення особи можливе без ізоляції від суспільства.

Обставинами, що пом`якшують покарання обвинуваченого є часткове добровільне відшкодування шкоди потерпілим та визнання вини в обсязі, визнаному судом доведеним.

Обставини, що обтяжують покарання обвинуваченого, відсутні.

Враховуючи викладене, керуючись принципами гуманності, необхідності і достатності покарання для виправлення обвинуваченого та запобігання новим кримінальним правопорушенням, суд приходить до висновку, що виправлення обвинуваченого можливе без ізоляції від суспільства і відбування покарання, оскільки такі за даних обставин справи були б надмірно суворим покаранням, а обвинуваченому ОСОБА_38 слід призначити покарання в межах санкції ч.2 ст. 190 та ч.3 ст.190 КК України за сукупністю кримінальних правопорушень із застосуванням положень ч.1 ст.70 КК України поглинання менш суворого покарання більш суворим, із застосуванням іспитового строку (ст. 75 КК України) та покладенням на нього обов`язків, передбачених п. 1, 2 ч.1 ст. 76 КК України, яке за своїм видом і розміром є необхідним і достатнім для виправлення засудженого та попередження нових злочинів.

Цивільний позов, пред`явлений представником потерпілого ОСОБА_7 адвокат ОСОБА_11 в інтересах ОСОБА_7 до ОСОБА_73 про відшкодування майнової шкоди в розмірі 1500,00 Євро, що становить 48750,00 гривень та морального відшкодування в розмірі 15000,00 гривень; Цивільний позов, пред`явлений представником потерпілої ОСОБА_8 адвокат ОСОБА_11 в інтересах ОСОБА_8 до ОСОБА_73 про відшкодування майнової шкоди в розмірі 1500,00 Євро, що становить 48750,00 гривень та морального відшкодування в розмірі 15000,00 гривень; Цивільний позов, пред`явлений представником потерпілого ОСОБА_6 адвокат ОСОБА_11 в інтересах ОСОБА_6 подав суду цивільний позов до ОСОБА_73 про відшкодування майнової шкоди в розмірі 6000,00 Євро, що становить 195000,00 гривень та морального відшкодування в розмірі 50000,00 гривень; Цивільний позов, пред`явлений представником потерпілого ОСОБА_27 адвокат ОСОБА_11 в інтересах ОСОБА_9 до ОСОБА_73 про відшкодування майнової шкоди в розмірі 1500,00 Євро, що становить 48750,00 гривень та морального відшкодування в розмірі 15000,00 гривень; Цивільний позов, пред`явлений представником потерпілого ОСОБА_26 адвокат ОСОБА_11 в інтересах ОСОБА_10 до ОСОБА_73 про відшкодування майнової шкоди в розмірі 1500,00 Євро, що становить 48750,00 гривень та морального відшкодування в розмірі 15000,00 гривень у відповідності до ч.3 ст.129 КПК України, слід залишити без розгляду.

Речові докази та процесуальні витрати відсутні.

Керуючись: Конституцією України, Конвенцією Ради Європи від 04.11.1950 року Про захист прав людини і основоположних свобод, Постановою Пленуму Верховного Суду України від 29 червня 1990 року № 5 «Про виконання судами України законодавства з питань судового розгляду кримінальних справ і постановлення вироку», ст. 368- 374, 376, ч.15 ст. 615 КПК України Статтю 615 доповнено частиною п`ятнадцятою згідно із Законом № 2462-IX від 27.07.2022, суд -

У Х В А Л И В:

ОСОБА_3 визнати винним у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених: ч.2 ст.190, ч.3 ст. 190 КК України, в частині епізодів що стосуються потерпілих: ОСОБА_12 , ОСОБА_15 , призначивши покарання:

- за ч.2 ст 190 КК України у виді позбавлення волі на строк 2 (два) роки.

- за ч.3 ст.190 КК України у виді позбавлення волі на строк 3 (три) роки.

На підставі ч.1 ст. 70 КК України, за сукупністю злочинів шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим, визначити ОСОБА_38 остаточне покарання у виді позбавлення волі на строк 3 (три) роки.

На підставі ст. 75 КК України звільнити засуджененого ОСОБА_3 від відбування призначеного цим вироком покарання з випробуванням, якщо він протягом 2 (двох) років іспитового строку не вчинить нового кримінального правопорушення та виконає покладені на нього обов`язки, передбачені п. 1, 2 ч.1 ст. 76 КК України - періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; - повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання та роботи.

ОСОБА_3 визнати невинуватим у пред`явленому обвинуваченні за ч.2 ст. 190 КК України, в частині епізодів що стосуються потерпілих: ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 та ОСОБА_6 , та виправдати через недоведеність наявності в його діянні складу кримінального правопорушення.

Цивільний позов, пред`явлений представником потерпілого ОСОБА_7 адвокат ОСОБА_11 в інтересах ОСОБА_7 до ОСОБА_73 про відшкодування майнової шкоди в розмірі 1500,00 Євро, що становить 48750,00 гривень та морального відшкодування в розмірі 15000,00 гривень; Цивільний позов, пред`явлений представником потерпілої ОСОБА_8 адвокат ОСОБА_11 в інтересах ОСОБА_8 до ОСОБА_73 про відшкодування майнової шкоди в розмірі 1500,00 Євро, що становить 48750,00 гривень та морального відшкодування в розмірі 15000,00 гривень; Цивільний позов, пред`явлений представником потерпілого ОСОБА_6 адвокат ОСОБА_11 в інтересах ОСОБА_6 подав суду цивільний позов до ОСОБА_73 про відшкодування майнової шкоди в розмірі 6000,00 Євро, що становить 195000,00 гривень та морального відшкодування в розмірі 50000,00 гривень; Цивільний позов, пред`явлений представником потерпілого ОСОБА_27 адвокат ОСОБА_11 в інтересах ОСОБА_9 до ОСОБА_73 про відшкодування майнової шкоди в розмірі 1500,00 Євро, що становить 48750,00 гривень та морального відшкодування в розмірі 15000,00 гривень; Цивільний позов, пред`явлений представником потерпілого ОСОБА_26 адвокат ОСОБА_11 в інтересах ОСОБА_10 до ОСОБА_73 про відшкодування майнової шкоди в розмірі 1500,00 Євро, що становить 48750,00 гривень та морального відшкодування в розмірі 15000,00 гривень у відповідності до ч.3 ст.129 КПК України, слід залишити без розгляду.

Запобіжний захід відносно ОСОБА_3 під час судового провадження не застосувався.

На вирок може бути подана апеляційна скарга до Закарпатського апеляційного суду через цей суд протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок суду, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору.

Копія повного тексту вироку, вручається обвинуваченому та прокурору, негайно після проголошення його резолютивної частини, відповідно до положень ч.15 ст. 615 КПК України (зі змінами, внесеними згідно з Законом № 2462-ІХ від 27.07.2022).

Головуючий ОСОБА_74