Справа № 175/339/23
Провадження № 1-кп/175/17/23
Вирок

Іменем України

23 березня 2023 року

Дніпропетровський районний суд Дніпропетровської області у складі:

головуючого - судді ОСОБА_1

при секретареві ОСОБА_2

за участю сторін судового провадження:

прокурора ОСОБА_3

обвинуваченого ОСОБА_4

захисника - ОСОБА_5

потерпілого ОСОБА_6

розглянувши у відкритому судовому засіданні обвинувальний акт у кримінальному провадженні №0000617 відносно

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який народився в с.Чумаки Дніпропетровського району Дніпропетровської області, громадянина України, маючого середню спеціальну освіту, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого: вироком Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 21 жовтня 2021 року за ч.2 ст.125 КК України -

обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.121 КК України -

В С Т А Н О В И В:

Обвинувачений ОСОБА_4 07.12.2022 року приблизно о 18:00 (більш точний час не встановлено) знаходився за адресою: АДРЕСА_2 , за місцем мешкання ОСОБА_6 , де перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, знаходячись у будинку вище вказаного домоволодіння почав висловлюватись нецензурною лайкою у бік свого знайомого ОСОБА_6 , внаслідок чого, на ґрунті особистих неприязних відносин, між ними виникла словесна сварка, в ході якої у ОСОБА_4 виник умисел спрямований на спричинення тяжких тілесних ушкоджень ОСОБА_6 .

Реалізуючи свій злочинний умисел, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій, передбачаючи спричинення негативних наслідків для ОСОБА_6 та бажаючи їх настання, діючи з метою заподіяння тілесних ушкоджень ОСОБА_6 , наблизився до останнього, схопив за одяг та підтягнув до себе і відразу наніс декілька ударів руками зжатими в кулак в область голови ОСОБА_6 , від отриманих ударів останній нахилився і в цей момент ОСОБА_4 наніс удар правою ногою (коліном) в область грудної клітини з лівого боку, від отриманих ударів ОСОБА_6 впав на підлогу обличчям до низу. Після цього ОСОБА_4 продовжуючи свій злочинний умисел спрямований на спричинення тяжких тілесних ушкоджень почав хаотично наносити удари ногами в область грудної клітини та тулубу, в кількості не менш 3-х ударів.

Залишивши потерпілого ОСОБА_6 у будинку вищевказаного домоволодіння, ОСОБА_4 з місця злочину зник.

В результаті злочинних дій, ОСОБА_4 , спричинив потерпілому ОСОБА_6 наступні тілесні ушкодження: закритої черепно-мозкової травма, струсу головного мозку, синців - в лобній області ліворуч з переходом на проекцію лівої брови та в параорбітальній області праворуч, забійних ран в лобній області дещо праворуч та ліворуч, в проекції нижньої губи; 5-ти ділянок, які можуть бути наслідкам загоєння глибоких саден -по задній поверхні правого ліктьового суглобу, по тильній поверхні правої кисті в проекції міжфалангового суглобу 5-го пальця та голівки 5-ї п`ясної кістки, по передній поверхні лівого колінного суглобу, в проекції крижі згідно правил судово медичного визначення ступеню тяжкості тілесних ушкоджень (наказ МОЗ України № 6, від 17.01.1995 р.), п. 2.3.5, мають ознаки легких тілесних ушкоджень, що мають незначні скороминущі наслідки. Закрита тупа травма грудної клітини ліворуч з поперечними переломами 7,8 та 9-го ребер по середньо-пахвовій лінії з розвитком гемопневмотораксу (кров та повітря у плевральній порожнині) ліворуч та підшкірної емфіземи з обох сторін згідно правил судово медичного визначення ступеню тяжкості тілесних ушкоджень (наказ МОЗ України № 6, від 17.01.1995 р.), п.2.1.1, мають ознаки тяжких за ознакою небезпеки для життя. Враховуючи характер, локалізацію та кількість виявлених тілесних ушкоджень, можливо вказати, що ОСОБА_6 було спричинено не менше як 6-ти механічних дій.

У судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 винуватим себе визнав у повному обсязі та підтвердив обставини викладені в обвинувальному акті. 07 грудня 2022 року він завдав чисельні удари руками потерпілому ОСОБА_6 у нього вдома в с. Чумаки. Продовжуючи свої дії завдав тілесні ушкодження ударами ніг приблизно 2,3 рази перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння. Після нанесення тілесних ушкоджень він пішов до себе додому. Просив суд врахувати його щире каяття і суворо не карати, тому як має на утриманні двох доньок, а його дружина перебуває у лавах ЗСУ. Врахувати думку потерпілого при призначенні покарання та відшкодування йому матеріальної та моральної шкоди.

Потерпілий ОСОБА_6 в судовому засіданні повідомив, що обвинувачений є його знайомий у них виник конфлікт під час якого обвинувачений завдав йому тілесних ушкоджень руками та ногами. На цей час він отримав матеріальну компенсацію та претензій морального і матеріального характеру до обвинуваченого не має. Цивільний позов заявляти не буде. Підтвердив написання розписки щодо відшкодування шкоди. Міру покарання обвинуваченому просив призначити без позбавлення волі.

Відповідно до ч. 3 ст. 349 КПК України за згодою учасників процесу визнано недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються, дослідженням матеріалів які характеризують особу обвинуваченого.

При цьому учасники судового провадження правильно розуміють зміст цих обставин, сумнівів у добровільності їх позиції у суду немає, а також сторонам роз`яснено, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.

Суд вважає, що наведеними доказами у своїй сукупності у повному обсязі доведена винуватість обвинуваченого ОСОБА_4 та його умисні дії вірно кваліфіковані органом досудового розслідування, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.121 КК України, які виразились в умисному тяжкому тілесному ушкодженні, тобто умисне тілесне ушкодження, небезпечне для життя в момент заподіяння.

Згідно з ч.1 і ч. 2 ст. 50 КК України покарання є заходом примусу, що застосовується від імені держави за вироком суду до особи, визнаної винною у вчиненні злочину, і полягає в передбаченому законом обмеженні прав і свобод засудженого. Покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженими, так і іншими особами.

Розглядаючи питання про міру покарання відносно ОСОБА_4 , суд також враховує ступінь тяжкості скоєного ним кримінального правопорушення, особу обвинуваченого, що він раніше судимий, вчинив злочин, який відповідно до ст.12 КК України є тяжким умисним, те, що вину свою визнав повністю, на обліку у лікарів нарколога та психіатра не перебуває, задовільну характеристику за місцем мешкання, а тому з метою попередження вчинення ним нових злочинів їй необхідно і доцільно призначити покарання в межах санкції інкримінованої їй статті у виді позбавлення волі за правилами ст.75 КК України на чому в судових дебатах наполягав прокурор та потерпілий ОСОБА_6 .

Суд вважає, що саме таке покарання буде сприяти його виправленню та попередженню скоєння нових злочинів, а також буде необхідним та достатнім.

У відповідності до ст.66 КК України обставиною, що пом`якшує покарання обвинуваченого - є визнання вини та щире каяття.

У відповідності до ст.67 КК України обставин, що обтяжують покарання обвинуваченого є вчинення кримінального правопорушення особою, що перебуває у стані алкогольного сп`яніння.

Цивільний позов не заявлений.

Процесуальні витрати відсутні.

Долю речових доказів суд вирішує у відповідності зі ст.100 КПК України.

З огляду на вимоги ч.4 ст.174 КПК України суд одночасно з ухваленням судового рішення, яким закінчується судовий розгляд, вирішує питання про скасування арешту з цього майна.

Керуючись ст.ст. 364, 369, 371, 373, 374, 376 КПК України, суд -

У Х В А Л И В:

ОСОБА_4 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.121 КК України та піддати кримінальному покаранню у виді позбавлення волі строком на 5 (п`ять) років.

На підставі ст.75 КК України звільнити ОСОБА_4 від призначеного покарання за умови, що на протязі 3 (трьох) років іспитового строку він не вчинить нового злочину і виконає покладені на нього обов`язки.

На підставі пунктів 1, 2 ч.1, пункту 2 ч.3 ст.76 КК України зобов`язати ОСОБА_4 періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації, повідомляти цей орган про зміну місця проживання та роботи, не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, обраний ОСОБА_4 - скасувати, звільнивши його з під варти у залі суду.

Речові докази по кримінальному провадженню №0000617, а саме: фрагмент наволочки зі слідами РБК, змив з підлоги кухонної кімнати будинку (РБК), змив з поліетиленової плівки зі слідами РБК після набрання вироком законної сили знищити; куртку чорного кольору та капці гумові чорного кольору, товстовка сірого кольору з довгим рукавом та капюшоном штани джинсові синього кольору, мобільний телефон OPPO в чохлі чорного кольору, штани джинсові зі слідами РБК, які передані до камери схову речових доказів ВП №8 після набрання вироком законної сили повернути власнику.

Скасувати арешт накладений ухвалою слідчого судді від 13 грудня 2022 року на автомобіль марки Opel Omega Caravan державний номер НОМЕР_1 та повернути власнику зазначений автомобіль з ключами від автомобіля, які зберігаються на майданчику тимчасового вилученого майна.

Копія вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку суду.

На вирок може бути подано апеляційну скаргу до Дніпровського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Судове рішення суду першої інстанції не може бути оскаржене в апеляційному порядку з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним відповідно до положень частини третьої статті 349 КПК України.

Суддя ОСОБА_1