КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 жовтня 2022 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

суддів ОСОБА_2 ,
ОСОБА_3
при секретарі судового засідання ОСОБА_4
за участю сторін :
прокурора ОСОБА_5 , ОСОБА_6
обвинуваченого ОСОБА_7

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м. Києві кримінальне провадження №0000968 по обвинуваченню

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Києва, громадянина України, українця, з середньою освітою, одруженого, маючого на утриманні малолітню дитину, офіційно не працюючого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 та проживаючого в АДРЕСА_2 , раніше не судимого,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 191 КК України, за апеляційною скаргою заступника керівника Київської обласної прокуратури на вирок Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 03 грудня 2021 року,
в с т а н о в и л а:

Вироком Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 03 грудня 2021 року ОСОБА_7 визнано винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 191 КК України та призначено покарання у виді обмеження волі строком на один рік. На підставі ст. 75 КК України ОСОБА_7 звільнено від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком один рік.

По справі вирішено питання щодо речових доказів та процесуальних витрат.

Судом визнано доведеним, що 08 листопада 2020 року ОСОБА_7 прийнятий на посаду вантажника товарів магазину «Ельдорадо» ТОВ «Технополіс - 1», до повноважень, якого входило виконання робіт вантажника безпосередньо пов`язане зі збереженням, обробкою, продажем (відпуском), перевезенням та застосуванням в процесі роботи довірених йому цінностей. Також, згідно з укладеним із ним договором про повну індивідуальну матеріальну відповідальність від 18 листопада 2020 року ОСОБА_7 перебуваючи на цій же посаді був матеріально відповідальною особою за збереження ввірених йому цінностей та забезпечення виконання належним чином покладених на нього функціональних обов`язків.
Таким чином, ОСОБА_7 , усвідомлюючи що він являється матеріально відповідальною особою за збереження ввірених йому цінностей, 21 вересня 2021 року о 18 годині 30 хвилин, перебуваючи на своєму робочому місці за адресою: Київська обл. м. Бориспіль, вул. Київський Шлях, 2/6,приміщення магазину «Ельдорадо», виконуючи свої функціональні обов`язки, де у останнього виник умисел на привласнення чужого майна, яке було йому ввірене.
Реалізуючи свій злочинний умисел, спрямований на привласнення чужого майна, ОСОБА_7 , діючи умисно, з корисливих мотивів, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій, передбачаючи суспільно-небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, підійшов до полиці в складському приміщенні магазину «Ельдорадо», звідки взяв праску марки «Philips», моделі GC 1742/40 та вийшов зі складського приміщення, таким чином привласнивши її. Своїми умисними діями ОСОБА_7 спричинив ТОВ «Технополіс - 1» матеріальні збитки згідно висновку експерта № 4277/21 від 16 листопада 2021року на суму 788 грн. 00 коп.
Таким чином, ОСОБА_7 вчинив умисні дії, які виразились у привласненні чужого майна, яке було ввірене особі, тобто скоїв кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 191 КК України.

На рішення суду заступник керівника Київської обласної прокуратури подав апеляційну скаргу, в якій, не оспорюючи фактичних обставин справи і правильність кваліфікації дій обвинуваченого, просить вирок суду скасувати в частині призначеного ОСОБА_7 покарання та ухвалити новий вирок, яким призначити ОСОБА_7 за ч. 1 ст. 191 КК України покарання у виді одного року обмеження волі з позбавленням права обіймати посади чи займатися діяльністю, що пов`язана з обігом товарно-матеріальних цінностей строком на один рік.

Відповідно до ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_7 від відбування основного покарання з випробуванням з іспитовим строком один рік, поклавши на нього, у відповідності до ст. 76 КК України, наступні обов`язки: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації, повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи чи навчання.

В обґрунтування своїх вимог апелянт зазначає, що судом першої інстанції при вирішенні питання про призначення обвинуваченому покарання було допущено істотне порушення вимог кримінального процесуального закону, а саме не наведено доводів того, чому суд вважає за можливе не призначати ОСОБА_7 додаткове покарання у виді позбавлення права обіймати певні посади чи займатися певною діяльністю.

Разом з тим, на думку прокурора, враховуючи, що вчинення ОСОБА_7 кримінального правопорушення пов`язане з перебуванням його на посаді вантажника товарів, є необхідність у призначенні йому додаткового покарання у виді позбавлення права обіймати посади чи займатися діяльністю, що пов`язана з обігом товарно-матеріальних цінностей.

Заслухавши доповідь судді, пояснення прокурора, який просив задовольнити апеляційну скаргу, обвинуваченого, який заперечував проти задоволення апеляційної скарги, провівши судові дебати, заслухавши останнє слово обвинуваченого, перевіривши матеріали кримінального провадження та

обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга прокурора не підлягає задоволенню, з наступних підстав.

У відповідності до ч. 1 ст. 404 КПК України, суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 394 КПК України, висновки суду першої інстанції про доведеність винуватості ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 191 КК України, за обставин, викладених у вироку, та правильність кваліфікації його дій перевірці колегією суддів не підлягають, оскільки прокурором вирок суду в цій частині не оскаржується.

Не оскаржується прокурором вид і розмір призначеного ОСОБА_7 основного покарання та застосування щодо останнього положень ст. 75 КК України, у зв`язку з чим вирок суду колегії суддів, у відповідності до ч. 1 ст. 404 КПК України, не перевіряється і в цій частині.

Разом з тим, в апеляційній скарзі прокурор зазначає, що суд першої інстанції безпідставно не призначив ОСОБА_7 додаткове покарання у виді позбавлення права обіймати певні посади чи займатися певною діяльністю.

З такими доводами прокурора колегія суддів не погоджується з огляду на наступне.

За змістом ч. 1 ст. 55 КК позбавлення права обіймати певні посади або займатися певною діяльністю може бути призначене як основне або як додаткове покарання. Згідно з частиною2 цієї статті, як додаткове покарання воно може бути призначене і у випадках, коли воно не передбачене в санкції статті (санкції частини статті) Особливої частини цього Кодексу за умови, що з урахуванням характеру злочину, вчиненого за посадою або у зв`язку із заняттям певною діяльністю, особи засудженого та інших обставин справи суд визнає за неможливе збереження за ним права обіймати певні посади або займатися певною діяльністю.

Санкцією ч. 1 ст. 191 КК України додаткове покарання у виді позбавлення права обіймати певні посади або займатися певною діяльністю не визначено як обов`язкове, а тому, виходячи з положень ст. 55 КК України, його призначення відноситься до дискреційних повноважень суду.
Таким чином, хоча вчинене ОСОБА_7 кримінальне правопорушення і пов`язане з перебуванням останнього на посаді вантажника, проте з урахуванням характеру злочину та конкретних обставин справи, розміру завданих збитків, ставлення обвинуваченого до вчиненого, зокрема повного визнання ним своєї вини, щирого каяття, виходячи з даних про особу обвинуваченого, який раніше не судимий, одружений, має на утриманні малолітню дитину, зважаючи на займану ОСОБА_7 посаду, колегія суддів вважає за можливе визнати збереження за ОСОБА_7 права обіймати посади чи займатися діяльністю, що пов`язана з обігом товарно-матеріальних цінностей.

Доводи прокурора про необхідність призначення ОСОБА_7 вище вказаного додаткового покарання не знайшли свого підтвердження в ході апеляційного розгляду справи та суперечать загальним засадам призначення покарання, зокрема достатності для виправлення обвинуваченого та його перевиховання.

За наведеного, колегія суддів вважає вирок Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 03 грудня 2021 року законним і обґрунтованим, у зв`язку з чим не вбачає підстав для його скасування, а відтак апеляційна скарга прокурора не підлягає задоволенню.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 404, 407, 419 КПК України, колегія суддів, -

у х в а л и л а:

апеляційну скаргу заступника керівника Київської обласної прокуратури, залишити без задоволення, а вирок Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 03 грудня 2021 року щодо ОСОБА_7 - без зміни.
Ухвала може бути оскаржена в касаційному порядку протягом трьох місяців з моменту її проголошення.

Судді:

_____________________ _____________________ ___________________

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3