справа № 208/6249/22
№ провадження 1-в/208/371/22
УХВАЛА

Іменем України

14 грудня 2022 р. м. Кам`янське

Заводський районний суд м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області у складі головуючого судді ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , засудженого ОСОБА_4 та його представника, адвоката ОСОБА_5 , розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Кам`янське Дніпропетровської області клопотання адвоката ОСОБА_5 , про скасування арешту майна ,-

встановив:

Представник засудженого ОСОБА_4 , адвокат ОСОБА_5 звернувся до суду з клопотанням про скасування арешту майна, що був накладений ухвалою слідчого судді у справі № 202/7151/19. провадження № 1-кс/202/12665/201, на грошові кошти у видатковій частині, що знаходяться на рахунках, відкритих у ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК». Посилався на те, вироком Заводського районного суду міста Дніпродзержинська від 01 листопада 2021 року, який набув законної сили 14.02.2022 року ОСОБА_4 засуджено за ч. 1 ст. 369 КК України до покарання у вигляді штрафу у сумі 68 000 гривень. Під час досудового розслідування даного кримінального провадження ухвалою слідчого судді Індустріального районного суду міста Дніпропетровська від 09 грудня 2019 року (справа №202/7151/19. провадження № 1-кс/202/12665/2019) було накладено арешт на грошові кошти у видатковій частині, що знаходяться на рахунках, відкритих у ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК», у тому числі і ті, на підставі відкриття яких було випущено пластикові картки за номером НОМЕР_1 . Також зупинені видаткові операції по вищевказаним рахункам. Дана картка була визнана речовим доказом та долучена до матеріалів провадження. Згідно вимог статті 368 КПК України, ухвалюючи вирок, суд повинен вирішити питання, що належить вчинити з майном, на яке накладено арешт, речовими доказами і документами. Між тим, ухвалюючи вирок, суд не вирішив питання стосовно саме цього рахунку. Так, ухвалюючи вирок, суд вирішив долю речових доказів по справі, а щодо деяких речових доказів, вилучених під час досудового розслідування, зазначив, що перелічені предмети та грошові кошти не являються доказами у зазначеній справі, матеріали стосовно яких виділені в окреме провадження. Зокрема, судом зроблено посилання на Постанову слідчого від 23 січня 2020 року про виділення матеріалів досудового розслідування в окреме провадження. В даній постанові зазначено, які саме матеріали були виділені в окреме провадження. І серед виділених матеріалів відсутня ухвала слідчого судді Індустріального районного суду міста Дніпропетровська від 09 грудня 2019 року (справа № 202/7151/19. провадження № 1-кс/202/12665/201. Отже, суд при ухваленні вироку мав зазначити про розпорядження цим рахунком, а саме - про зняття арешту з банківського рахунку. В квітні 2022 року звернулись до Індустріального районного суду міста Дніпропетровська із клопотанням про зняття арешту з зазначеного банківського рахунку. Але ухвалою судді Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 06 травня 2022 року в задоволенні клопотання було відмовлено з причин звернення не до суду, який ухвалив вирок по справі, а до суду, який накладав арешт на рахунок.

У судовому засіданні адвокат ОСОБА_5 клопотання підтримав з підстав, наведених у його мотивувальній частині, просив клопотання задовольнити.

ОСОБА_4 підтримав свого адвоката, просив клопотання задовольнити, скасувати арешт.

Прокурор ОСОБА_3 не заперечувала проти задоволення клопотання адвоката.

Вислухавши учасників процесу, дослідивши матеріали клопотання, слідчий суддя приходить до наступного висновку.

Згідно ст. 539 КПК України, питання, які виникають під час та після виконання вироку вирішуються судом за клопотанням (поданням) прокурора, засудженого, його захисника, законного представника, органу або установи виконання покарань, а також інших осіб, установ або органів у випадках, встановлених законом. Клопотання про вирішення питання, пов`язаного із виконанням вироку, подається до суду, який ухвалив вирок, - у разі необхідності вирішення питань, передбачених пунктами 1, 10 (в частині клопотання про заміну покарання відповідно до частини п`ятої статті 53 Кримінального кодексу України), 12 (у разі якщо вирішення питання необхідне в зв`язку із здійсненням судового розгляду, воно вирішується судом, який його здійснює), 14 частини першої статті 537, статті 538 цього Кодексу.

Відповідно до ст. 170 КПК України, арештом майна є тимчасове позбавлення підозрюваного, обвинуваченого або осіб, які в силу закону несуть цивільну відповідальність за шкоду, завдану діяннями підозрюваного, обвинуваченого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння, а також юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, у разі якщо до такої юридичної особи може бути застосовано захід кримінально-правового характеру у вигляді конфіскації майна, можливості відчужувати певне його майно за ухвалою слідчого судді або суду до скасування арешту майна у встановленому цим Кодексом порядку. Відповідно до вимог цього Кодексу арешт майна може також передбачати заборону для особи, на майно якої накладено арешт, іншої особи, у володінні якої перебуває майно, розпоряджатися будь-яким чином таким майном та використовувати його.

Слідчий суддя або суд під час судового провадження накладає арешт на майно, якщо є достатні підстави вважати, що вони відповідають критеріям, зазначеним у частині другій статті 167 цього Кодексу. Крім того, у випадку задоволення цивільного позову суд за клопотанням прокурора, цивільного позивача може вирішити питання про накладення арешту на майно для забезпечення цивільного позову до набрання судовим рішенням законної сили, якщо таких заходів не було вжито раніше.

Згідно вимог статті 368 КПК України, ухвалюючи вирок, суд повинен вирішити питання, що належить вчинити з майном, на яке накладено арешт, речовими доказами і документами.

У ст. 41 ч. 1 Конституції України передбачено, що кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності.

Наведені Конституційні гарантії права володіти своїм майном поєднується з такими ж вимогами ст. 1 Першого Протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зі змінами, внесеними Протоколом N 11 де зазначено, що кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права, яка відповідно до вимог частини 1 статті 9 Конституції України ратифікована 17 липня 1997 року Законом України "Про ратифікацію Конвенції про захист прав і основоположним свобод людини (1950 року), Першого протоколу та протоколів N 2, 4, 7 та 11 до Конвенції".

У пункті 1 статті 1 цього Закону зазначено, що Україна повністю визнає на своїй території дію статті 46 Конвенції щодо визнання обов`язковою і без укладення спеціальної угоди юрисдикцію Європейського Суду з прав людини в усіх питаннях, що стосуються тлумачення і застосування Конвенції, а статтями 13, 17 Закону України "Про визнання рішень та застосування практики Європейського Суду з прав людини" від 23 лютого 2006 року передбачено, що при розгляді справ суди застосовують Конвенцію та практику Суду як джерело права" та змінюють практику застосування національного закону відповідно до Рішення цього Суду.

Рішенням Європейського Суду з прав людини у справі "Копеський проти Словаччини" зазначено, що майном може бути як "існуюче майно", так і активи, включаючи вимоги, стосовно яких особа може стверджувати, що вона має принаймні "легітимні сподівання" на реалізацію майнового права. "Легітимні сподівання" за своїм характером повинні бути більш конкретними, ніж просто надія й повинні грунтуватися на законодавчому положенні або юридичному акті, такому як судовий вердикт.

Так, 09.12.2019 року ухвалою слідчого судді Індустріального районного суду міста Дніпропетровська було накладено арештна грошові кошти у видатковій частині, що знаходяться на рахунках, відкритих у ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК», у тому числі і ті, на підставі відкриття яких було випущено пластикові картки за номером НОМЕР_1 . Також зупинені видаткові операції по вищевказаним рахункам.

Захід забезпечення кримінального провадження у виді арешту майна був застосований з метою забезпечення конфіскації майна, як виду покарання.

Вироком Заводського районного суду міста Дніпродзержинська від 01 листопада 2021 року, який набув законної сили 14.02.2022 року ОСОБА_4 засуджено за ч. 1 ст. 369 КК України до покарання у вигляді штрафу у сумі 68 000 гривень. Проте, ухвалюючи вирок, суд не вирішив питання стосовно карткового рахунку НОМЕР_1 .

Враховуючи вищевикладене, те, що по справі постановлено вирок, яким ОСОБА_4 визнано винуватим та призначено покарання у вигляді штрафу, у подальшому застосуванні заходу забезпечення кримінального провадження у виді арешту майна відпала потреба, що тягне за собою задоволення клопотання представника засудженого.

Керуючись ст. 539 КПК України, слідчий суддя,

постановив:

Клопотання представника засудженого ОСОБА_4 , адвоката ОСОБА_5 задовольнити.

Скасувати арешт, накладений на підставі провадження ухвали слідчого судді Індустріального районного суду міста Дніпропетровська від 09 грудня 2019 року (справа №202/7151/19), на грошові кошти у видатковій частині, що знаходяться на рахунках, відкритих ОСОБА_4 . ІНФОРМАЦІЯ_1 у ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» (МФО № 305299). м. Дніпро вул. Набережна Перемоги, 50 (або у володінні будь-яких інших підрозділів вказаної юридичної особи, що можуть знаходитись за іншими адресами чи у інших приміщеннях) у тому числі і ті, на підставі відкриття яких було випущено пластикові картки за номером НОМЕР_1 .

Відновити видаткові операції по вищевказаним рахункам.

Ухвала може бути оскаржена до Дніпровського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги через Заводський районний суд міста Дніпродзержинська Дніпропетровської області протягом семи днів з дня її проголошення. Ухвала суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги на ухвалу суду, якщо її не скасовано, вона набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Суддя ОСОБА_1 ОСОБА_6