Справа№621/2261/22
Провадження №1-кс/621/487/22
УХВАЛА
іменем України

16 листопада 2022 року м. Зміїв

Слідчий суддя Зміївського районного суду Харківської області ОСОБА_1 , за участю: секретаря ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 розглянувши клопотання слідчого СВ відділу поліції № 2 Чугуївського РУП ГУНП в Харківській області лейтенанта поліції ОСОБА_4 , погоджене прокурором Зміївського відділу Чугуївської окружної прокуратури Харківської ОСОБА_3 про арешт тимчасово вилученого майна,

в с т а н о в и в:

15.11.2022 слідчий СВ відділу поліції № 2 Чугуївського РУП ГУНП в Харківській області ОСОБА_4 у провадженні якої перебувають матеріали досудового розслідування, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000277 від 21 вересня 2022 року за ознаками кримінального правопорушення (злочину), передбаченого частиною 4 статті 185 Кримінального кодексу України, звернулася до суду з клопотанням про накладення арешту на тимчасово вилучене майно, а саме: металевий предмет ззовні схожий на корпус гранати зеленого кольору, з маркування "21", у нижній частині "107"; металевий предмет ззовні схожий на запал гранати, з маркування "53-67, УЗРГМ 583, 77-67, Е".

В обґрунтування клопотання зазначено, що в період часу з 06.09.2022 по 20.09.2022, невстановлена особа шляхом підбору ключа проникла до гаражного приміщення № НОМЕР_1 , розташованого на території господарського подвір`я АДРЕСА_1 , звідки таємно, з корисливих мотивів, в умовах воєнного стану, вчинила крадіжку майна, що належить ОСОБА_5 , чим останньому завдано матеріальної шкоди.

21.09.2022 відомості за даним фактом були внесені до Єдиного реєстру досудовий розслідувань за № 0000277 з попередньою правовою кваліфікацією кримінального правопорушення за частиною 4 статті 185 Кримінального кодексу України та розпочато досудове розслідування.

11.11.2022 на підставі ухвали слідчого судді Зміївського районного суду Харківської області від 04.11.2022 (№621/2261/22, №1-кс/621/470/22), проведено обшук гаражного приміщення № НОМЕР_2 , розташованого на території господарського подвір`я №2 в смт. Слобожанське Чугуївського району Харківської області, яким користується ОСОБА_6 , в ході якого в приміщенні вказаного гаражу було виявлено та вилучено металевий предмет овальної форми зеленого кольору, ззовні схожий на гранату до корпусу якого приєднаний металевий предмет ззовні схожий на запал. На металевому предметі ззовні схожого на корпус гранати наявне маркування "21", у нижній частині наявне маркування "107". На металевому предметі ззовні схожого на запал наявне маркування "53-67, УЗРГМ 583, 77-67", з позначкою на стержні "Е". Вищевказані предмети були від`єднанні один від одного та поміщені до двох полімерних пакетів окремо та вилучені до Зміївського ВП ГУНП в Харківській області.

11.11.2022 старшим слідчим ВП №2 Чугуївського РУП ГУНП в Харківській області було винесено постанову про визнання речових доказів, відповідно до якої вищезазначені речі вилучені в ході огляду місця події 11.11.2022 визнано речовими доказами в кримінальному проваджені № 0000277.

Слідчий у судове засідання не з`явилася, в клопотанні просила проводити судове засідання за її відсутності та без фіксування процесу технічними засобами, на задоволенні клопотання наполягав.
Прокурор під час судового розгляду підтримав клопотання з підстав, викладених у ньому.
Особа, у якої було вилучене майно, ОСОБА_6 , на судове засідання не прибув, про дату, час та місце розгляду клопотання повідомлявся належним чином. Заяв про відкладення судового розгляду, письмових заперечень з приводу клопотання до суду не надходило.

Неявка учасників не перешкоджає проведенню розгляду клопотання.
Враховуючи незаявлення прокурором клопотання про фіксування, фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження в суді не здійснювалося, що відповідає положенням частини 4 статті 107 Кримінального процесуального кодексу України.

Слідчий суддя, розглянувши клопотання, вислухавши думку прокурора, дослідивши додані до клопотання документи, вважає, що клопотання підлягає задоволенню з огляду на наступне.
Згідно з частиною 1 статті 172 Кримінального процесуального кодексу України, клопотання про арешт майна розглядається слідчим суддею, судом не пізніше двох днів з дня його надходження до суду, за участю слідчого та/або прокурора, цивільного позивача, якщо клопотання подано ним, підозрюваного, обвинуваченого, іншого власника майна, і за наявності - також захисника, законного представника, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження. Неприбуття цих осіб у судове засідання не перешкоджає розгляду клопотання.

На підтвердження клопотання надано копії матеріалів кримінального провадження: витяг з Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000277 від 21 вересня 2022 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого частиною 4 статті 185 Кримінального кодексу України; копію ухвали слідчого судді Зміївського районного суду від 04.11.2022 про надання дозволу на проведення обшуку гаражного приміщення № НОМЕР_2 , розташованого на території господарського подвір`я АДРЕСА_1 ; копію протоколу обшуку від 11.11.2022; копію постанови про визнання речових доказів та передачу їх на зберігання від 11.11.2022.

Частиною першою, пунктом 7 частини 2 статті 131 Кримінального процесуального кодексу України передбачено, що заходи забезпечення кримінального провадження застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження.
Заходами забезпечення кримінального провадження є: 7) арешт майна.
Відповідно до положень статті 170 Кримінального процесуального кодексу України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом кримінального правопорушення, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.
Арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.
Відповідно до частини 7 статті 236 Кримінального процесуального кодексу України при обшуку слідчий, прокурор має право проводити вимірювання, фотографування, звуко- чи відеозапис, складати плани і схеми, виготовляти графічні зображення обшуканого житла чи іншого володіння особи чи окремих речей, виготовляти відбитки та зліпки, оглядати і вилучати документи, тимчасово вилучати речі, які мають значення для кримінального провадження. Предмети, які вилучені законом з обігу, підлягають вилученню незалежно від їх відношення до кримінального провадження. Вилучені речі та документи, які не входять до переліку, щодо якого прямо надано дозвіл на відшукання в ухвалі про дозвіл на проведення обшуку, та не відносяться до предметів, які вилучені законом з обігу, вважаються тимчасово вилученим майном.
Відповідно до частини 1 статті 98 Кримінального процесуального кодексу України, речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.
Відповідно до частини 2 статті 173 Кримінального процесуального кодексу України при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: правову підставу для арешту майна; можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу); розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.
Відповідно до частини 11 статті 170 Кримінального процесуального кодексу України, заборона або обмеження користування, розпорядження майном можуть бути застосовані лише у разі, коли існують обставини, які підтверджують, що їх незастосування призведе до приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі майна.
Метою накладання арешту на майно, зазначене у клопотанні, є збереженням речових доказів, а саме запобігання їх приховування, зникнення, втрати, знищення або перетворення, відчуження.
Підставою для арешту майна є те, що наявні достатні підстави вважати, що вилучене майно є речовими доказами, що зберегли на собі сліди злочину та містять відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження.
Наданими до клопотання доказами підтверджується наявність підстав для застосування заходів забезпечення кримінального провадження, передбачених статтею 132 Кримінального процесуального кодексу України.
Відсутні підстави вважати, що речі щодо яких вимагається арешт, вилучено з порушенням процесуальних норм.
Клопотання слідчого про накладення арешту на тимчасово вилучене майно відповідає вимогам частини 2 статті 171 Кримінального процесуального кодексу України.
Враховуючи вищевикладене, слідчий суддя дійшов до висновку, що клопотання підлягає задоволенню.

Крім того, слідчий суддя роз`яснює, що у відповідності до статті 174 Кримінального процесуального кодексу України, за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника чи володільця майна, якщо вони доведуть, що потреба у застосуванні такого заходу відпала, арешт майна може бути скасовано повністю або частково.

Керуючись статтями 107, 131, 132, 170, 172, 173, 369-372 Кримінального процесуального кодексу України, слідчий суддя, -

п о с т а н о в и в:

Клопотання старшого слідчого СВ відділу поліції № 2 Чугуївського РУП ГУНП в Харківській області лейтенанта поліції ОСОБА_4 , погоджене прокурором Зміївського відділу Чугуївської окружної прокуратури Харківської ОСОБА_3 про арешт тимчасово вилученого майна задовольнити.

Накласти арешт, який полягає у забороні відчуження, користування та розпорядження, на вилучені у ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , під час обшуку 11.11.2022:

- металевий предмет ззовні схожий на корпус гранати зеленого кольору, з маркування "21", у нижній частині "107";

- металевий предмет ззовні схожий на запал гранати, з маркування "53-67, УЗРГМ 583, 77-67, Е".

Ухвала про арешт тимчасово вилученого майна підлягає виконанню негайно слідчим СВ відділу поліції № 2 Чугуївського РУП ГУНП в Харківській області капітаном поліції ОСОБА_4 на яку покладено обов`язок визначення місця зберігання тимчасово вилученого майна, щодо якого застосовано арешт.

Роз`яснити особам, які не були присутні під час розгляду клопотання, що вони не позбавлені можливості звернутись до суду у передбаченому законом порядку з клопотанням про скасування арешту майна.

Ухвала може бути оскаржена до Харківського апеляційного суду протягом п`яти днів зі дня її оголошення.

Слідчий суддя: