Номер провадження: 11-кп/813/2380/22
Справа № 946/7438/22
Головуючий у першій інстанції ОСОБА_1
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА

про залишення апеляційної скарги без руху

02.01.2023 року суддя Одеського апеляційного суду ОСОБА_2 , перевіривши матеріали кримінального провадження, внесеного до ЄРДР за № 0000228 за апеляційною скаргою прокурора Ізмаїльської окружної прокуратури ОСОБА_3 на вирок Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області від 01 листопада 2022 року щодо ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_1 , обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених, передбачених ч. 5 ст. 27, ч. 1 ст. 358, ч. 4 ст. 358 КК України, -

В С Т А Н О В И Л А:

Цим вироком ОСОБА_4 визнано винним у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 5 ст. 27, ч. 1 ст. 358, ч. 4 ст. 358 КК України, та призначено йому покарання:

-за ч. 5 ст. 27, ч. 1 ст. 358 КК України - у вигляді штрафу в розмірі 200 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 3400 грн.

-за ч. 4 ст. 358 КК України - у вигляді штрафу в розмірі 50 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 850 гривень.

Відповідно до ч. 1 ст. 70 КК України призначено шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим остаточне покарання за сукупністю злочинів у вигляді штрафу в розмірі 200 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 3400 грн.

Прокурор подав апеляційну скаргу на вирок, в якій просить вирок скасувати , ухвалити новий вирок, яким : у мотивувальній частині вироку зазначити формулювання обвинувачення за ч. 4 ст. 358 КК за ознаками використання завідомо підробленого документа ; у резолютивній частині рішення на підставі ч.5 ст. 74 КК України звільнити ОСОБА_4 від покарання, призначеного за ч. 5 ст. 27, ч 1 ст. 358 КК у зв`язку із закінченням строків давності, передбачених ст. 49 КК України.

Апеляційну скаргу належить залишити без руху, як таку , що не відповідає вимогам ст. 396 КПК з наступних підстав.

Суд апеляційної інстанції, відповідно до ст. 404 КПК, переглядає судові рішення у межах апеляційної скарги.

З метою визначення меж апеляційного розгляду, апеляційні вимоги мають бути викладені у відповідності до вимог КПК, чітко сформульовані та не допускати неоднозначного тлумачення.

Згідно з вимогами ст. 396 КПК України апеляційна скарга на судове рішення суду першої інстанції має містити зокрема вимоги особи, яка подає апеляційну скаргу, та їх обґрунтування із зазначенням того, у чому полягає незаконність чи необґрунтованість судового рішення.

Зазначаючи про порушення судом певних норм, скаржник має належно обґрунтувати такі свої доводи й вказати які саме норми закону порушено та в чому саме полягають такі порушення. Прохання, висловлене до суду апеляційної інстанції, має узгоджуватись із мотивами, з яких апелянт оскаржує судове рішення.

Посилаючись в апеляційній скарзі на незаконність судового рішення, апелянт має вказати на конкретні порушення закону, що є підставами для скасування або зміни вироку , і які, на його думку, допущені судом при його ухваленні, навести конкретні докази і аргументи в обґрунтування кожної позиції.

Відповідно до ч. 1 ст. 407 КПК України за наслідками апеляційного розгляду за скаргою на вирок суду першої інстанції, суд апеляційної інстанції має право:

1) залишити вирок без змін;

2) змінити вирок;

3) скасувати вирок повністю чи частково та ухвалити новий вирок;

4) скасувати вирок і закрити кримінальне провадження;

6) скасувати вирок і призначити новий розгляд у суді першої інстанції.

У відповідності до положень ч.1 ст. 409 КПК України підставою для скасування або зміни судового рішення при розгляді справи в суді апеляційної інстанції є:

1) неповнота судового розгляду(ст. 410 КПК )

2) невідповідність висновків суду, викладених у судовому рішенні, фактичним обставинам кримінального провадження(ст. 411 КПК)

3) істотне порушення вимог кримінального процесуального закону(ст. 412 КПК)

4) неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність (ст. 413 КПК).

Відповідно до ч. 1 ст. 420 КПК України суд апеляційної інстанції скасовує вирок суду першої інстанції і ухвалює свій вирок у разі:

1) необхідності застосування закону про більш тяжке кримінальне правопорушення чи збільшення обсягу обвинувачення;

2) необхідності застосування більш суворого покарання;

3) скасування необґрунтованого виправдувального вироку суду першої інстанції;

4) неправильного звільнення обвинуваченого від відбування покарання.

Приписами ч.1 ст. 421 КПК передбачено, що обвинувальний вирок, ухвалений судом першої інстанції, може бути скасовано у зв`язку з необхідністю застосувати закон про більш тяжке кримінальне правопорушення чи суворіше покарання, скасувати неправильне звільнення обвинуваченого від відбування покарання, збільшити суми, які підлягають стягненню, або в інших випадках, коли це погіршує становище обвинуваченого, лише у разі, якщо з цих підстав апеляційну скаргу подали прокурор, потерпілий чи його представник.

Висуваючи вимогу про скасування вироку суду першої інстанції в цілому , та про ухвалення нового вироку з викладенням лише формулювання обвинувачення за ч. 4 ст. 358 КК ( без зазначення якого саме), та звільнення від покарання на підставі ч.5 ст. 74 КК прокурор не вказує, які саме порушення допущені судом в контексті ст. 409-414 КПК, з урахуванням положень ч.1 ст. 394 КПК, як вони вплинули на законність вироку , чому їх слід визнати підставою для скасування вироку в цілому , та не вказує з яких саме підстав , передбачених ст. 420, ст. 421 КПК України апеляційний суд має ухвалити новий вирок .

Заявляючи вимогу про скасування вироку в цілому та ухвалення нового вироку з вимогами викладення лише частини обвинувачення і звільнення від покарання лише за однією статтею обвинувачення, апелянт не наводить обґрунтування вирішення сукупності інших питань , передбачених ст. 368 КПК.

Апелянт не вказує якими саме нормами кримінального процесуального закону передбачено скасування апеляційним судом вироку суду першої інстанції із ухваленням нового вироку з метою доповнення викладеного судом обвинувачення.

Прохання, висловлене до суду апеляційної інстанції, не узгоджується із мотивами, з яких апелянт оскаржує судове рішення .

З огляду на те, що апеляційний суд переглядає судові рішення в межах апеляційної скарги, відсутність в апеляційній скарзі належного обґрунтування, перешкоджає вирішенню питання про відкриття апеляційного провадження.

Відповідно до ч. 1 ст. 399 КПК України, суддя-доповідач, встановивши, що апеляційну скаргу на вирок чи ухвалу суду першої інстанції подано без додержання вимог, передбачених ст. 396 цього кодексу, постановляє ухвалу про залишення апеляційної скарги без руху.

Враховуючи викладене, вважаю, що апеляційну скаргу слід залишити без руху та встановити 5-ти денний строк з дня отримання копії ухвали для усунення вищезазначених недоліків апеляційної скарги.

Звертаю увагу апелянта, що недоліки апеляційної скарги, які пов`язані з її змістом можуть бути усунуті шляхом подання нової редакції апеляційної скарги з наданням копій апеляційної скарги у кількості, необхідній для їх надіслання сторонам кримінального провадження, інтересів яких стосується апеляційна скарга.

Одночасно вважаю за необхідне роз`яснити апелянту, що у випадку не усунення недоліків апеляційної скарги у встановлений 5-ти денний строк, апеляційна скарга буде повернута апелянту у відповідності до п.1 ч.3 ст. 399 КПК України

Керуючись ст. ст. 396, 399 КПК України, суддя, -

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу прокурора Ізмаїльської окружної прокуратури ОСОБА_3 на вирок Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області від 01 листопада 2022 року щодо ОСОБА_4 залишити без руху та встановити 5-ти денний строк з дня отримання копії ухвали для усунення вищезазначених недоліків апеляційної скарги.

Копію ухвали про залишення апеляційної скарги без руху надіслати апелянту.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя

Одеського о апеляційного суду ОСОБА_2