У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 183/7165/21

№ 1-кс/183/1176/23

22 березня 2023 року слідчий суддя Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області ОСОБА_1 , за участі секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання ОСОБА_3 про скасування арешту майна у кримінальному провадженні, внесеному 22 квітня 2020 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000375 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України, -

в с т а н о в и в :

До суду надійшло клопотання ОСОБА_3 про скасування арешту майна у кримінальному провадженні, внесеному 22 квітня 2020 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000375 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України.

В обґрунтування клопотання зазначено, що 27 квітня 2020 року у вказаному кримінальному провадженню був накладений арешт з забороною прав розпорядження та користування майном на транспортний засіб марки «ЗАЗ 110308-45», державний номерний знак НОМЕР_1 , який на праві власності належить ОСОБА_4 , володільцем та користувачем якого згідно довіреності є ОСОБА_3 . У зв`язку з тим, що на сьогоднішній день відпала необхідність такого арешту.

В судове засідання заявник не з`явився, надавши заяву в якій підтримав подане ним клопотання та посилаючись на ті ж підстави, просив його задовольнити, розглянути клопотання за його відсутності.

Слідчий в судове засідання не з`явився, надавши заяву про розгляд клопотання за його відсутності разом з копіями матеріалів кримінального провадження, зазначивши, що у кримінальному провадження проведені усі необхідні слідчі дії щодо арештованого майна, яке є речовими доказами у справі.

Суд, дослідивши підстави клопотання та наявні матеріали кримінального провадження, приходить до висновку про те, що клопотання підлягає задоволенню частково.

Відповідно до ст. 170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом кримінального правопорушення, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб. Арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.. У випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу. Арешт на комп`ютерні системи чи їх частини накладається лише у випадках, якщо вони отримані внаслідок вчинення кримінального правопорушення або є засобом чи знаряддям його вчинення, або зберегли на собі сліди кримінального правопорушення, або у випадках, передбачених пунктами 2, 3, 4 частини другою цієї статті, або якщо їх надання разом з інформацією, що на них міститься, є необхідною умовою проведення експертного дослідження, а також якщо доступ до комп`ютерних систем чи їх частин обмежується їх власником, володільцем або утримувачем чи пов`язаний з подоланням системи логічного захисту.

Згідно вимог ст.174 КПК України, підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження - судом. Арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано. Клопотання про скасування арешту майна розглядає слідчий суддя, суд не пізніше трьох днів після його надходження до суду. Про час та місце розгляду повідомляється особа, яка заявила клопотання, та особа, за клопотанням якої було арештовано майно. Прокурор одночасно з винесенням постанови про закриття кримінального провадження скасовує арешт майна, якщо воно не підлягає спеціальній конфіскації. Суд одночасно з ухваленням судового рішення, яким закінчується судовий розгляд, вирішує питання про скасування арешту майна. Суд скасовує арешт майна, зокрема, у випадку виправдання обвинуваченого, закриття кримінального провадження судом, якщо майно не підлягає спеціальній конфіскації, непризначення судом покарання у виді конфіскації майна та/або незастосування спеціальної конфіскації, залишення цивільного позову без розгляду або відмови в цивільному позові.

Частиною 1 статті 98 КПК України визначено, що речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Статтею 64-2 КПК України визначено, що третьою особою, щодо майна якої вирішується питання про арешт, може бути будь-яка фізична або юридична особи. Третьою особою, щодо майна якої вирішується питання про арешт, виникають з моменту звернення прокурора до суду із клопотанням про арешт майна. Третя особа, щодо майна якої вирішується питання про арешт, має права та обов`язки, передбачені цим Кодексом для підозрюваного, обвинуваченого, в частині, що стосуються арешту майна. Третя особа, щодо майна якої вирішується питання про арешт, повідомляється про прийняті процесуальні рішення в кримінальному провадженні, що стосуються арешту майна, та отримує їх копії у випадках та в порядку, встановлених цим Кодексом. Представником третьої особи, щодо майна якої вирішується питання про арешт, може бути: особа, яка у кримінальному провадженні має право бути захисником; керівник чи інша особа, уповноважена законом або установчими документами, працівник юридичної особи за довіреністю - у випадку, якщо власником майна, щодо якого здійснюється арешт, є юридична особа. Повноваження представника третьої особи, щодо майна якої вирішується питання про арешт, на участь у кримінальному провадженні підтверджуються: 1) документами, передбаченими статтею 50 цього Кодексу, - якщо представником третьої особи, щодо майна якої вирішується питання про арешт, є особа, яка має право бути захисником у кримінальному провадженні; 2) копією установчих документів юридичної особи - якщо представником третьої особи, щодо майна якої вирішується питання про арешт, є керівник юридичної особи чи інша уповноважена законом або установчими документами особа; 3) довіреністю - якщо представником третьої особи, щодо майна якої вирішується питання про арешт, є працівник юридичної особи, яка є власником майна, щодо якого здійснюється процедура спеціальної конфіскації. Представник третьої особи, щодо майна якої вирішується питання про арешт, користується процесуальними правами третьої особи, щодо майна якої вирішується питання про арешт, інтереси якої він представляє. Третя особа, щодо майна якої вирішується питання про арешт, та його представник зобов`язані: 1) прибувати за викликом до прокурора, суду, а в разі неможливості своєчасного прибуття - завчасно повідомити про це, а також про причини неможливості прибуття; 2) не перешкоджати встановленню обставин вчинення кримінального правопорушення; 3) не розголошувати без дозволу прокурора, суду відомості, які стали їм відомі у зв`язку з участю у кримінальному провадженні і які становлять охоронювану законом таємницю.

В ході судового розгляду досліджено наступні документи:

- витяг з Єдиного реєстру досудових розслідувань від 21 березня 2023 року, відповідно до якого 22 квітня 2020 року до ЄРДР були внесені відомості за № 0000375 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України. Згідно короткого викладу обставин: 22 квітня 2020 року приблизно о 07-25 годині водій автомобіля «Honda Civic», р/н НОМЕР_2 ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , рухаючись по лівій смузі руху автодороги «Знамянка-Луганськ-Ізварине» з боку м.Павлоград у напрямку м.Дніпро, на 235 км+850м вищезазначеної дороги, що на території Новомосковського району Дніпропетровської області, втратив контроль над автомобілем та допустив зіткнення з задньою частиною автомобіля «ЗАЗ 110308-45» р/н НОМЕР_1 , який стояв на правому узбіччі. В результаті ДТП водія автомобіля «Honda Civic», р/н НОМЕР_2 ОСОБА_5 та водія автомобіля «ЗАЗ 110308-45» р/н НОМЕР_1 ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 із тілесними ушкодженнями доставлено до Новомосковської ЦРЛ. Пасажир автомобіля «ЗАЗ 110308-45» ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , який знаходився поруч з автомобілем, отримав тілесні ушкодження, від яких помер на місці пригоди;

- ухвала суду від 27 квітня 2020 року про накладення арешту з забороною прав розпорядження та користування майном на транспортний засіб марки «ЗАЗ 110308-45» державний номерний знак НОМЕР_1 , який постановою слідчого ГСУ ГУПН України в Дніпропетровській області ОСОБА_7 від 22.04.2020 року визнаний речовим доказом у кримінальному провадженні № 0000375 від 22.04.2020 року.

Таким чином в судовому засіданні встановлено, що 27 квітня 2020 року ухвалою слідчого судді у кримінальному провадженні, внесеному 22 квітня 2020 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000375 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України, для збереження речових доказів накладений арешт з забороною розпорядження та користування вказаним автомобілем. При цьому органом досудового розслідування було призначено судову експертизу технічного стану вказаного транспортного засобу. Необхідні слідчі дії, огляд експертами вказаного транспортного засобу, а також всі необхідні експертизи станом на день розгляду клопотання - здійсненні.

Аналіз вищенаведеного переконує в тому, що на сьогодні відпала потреба у застосуванні заборони користуватися вказаним автомобілем, а тому клопотання в цій частині є обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню.

В той же час на сьогоднішній день рішення у вказаному кримінальному провадженні не прийнято, а тому підстав для скасування арешту в частині заборони прав розпорядження автомобілем марки «ЗАЗ 110308-45» державний номерний знак НОМЕР_1 немає, а тому в іншій частині клопотання належить відмовити.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 170, 174 КПК України, слідчий суддя -

п о с т а н о в и в :

Клопотання ОСОБА_3 про скасування арешту майна у кримінальному провадженні, внесеному 22 квітня 2020 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000820 задовольнити частково.

Скасувати заборону користування майном транспортним засобом марки «ЗАЗ 110308-45» державний номерний знак НОМЕР_1 , який на праві власності належить ОСОБА_4 , володільцем та користувачем якого згідно довіреності є ОСОБА_3 , накладену ухвалою слідчого судді Індустріального районного суду м.Дніпропетровська від 27 квітня 2020 року у кримінальному провадженні внесеному 22 квітня 2020 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000820 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України.

В іншій частині клопотання відмовити.

Ухвала окремому оскарженню не підлягає.

Повний текст ухвали оголошений 22 березня 2023 року.

Слідчий суддя ОСОБА_1