Справа № 588/1063/22
провадження №1-кп/588/141/22
УХВАЛА

27.10.2022 року Тростянецький районний суд Сумської області у складі:
головуючої судді ОСОБА_1 ,
за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,
розглянувши у підготовчому судовому засіданні в м. Тростянці обвинувальний акт з угодою про визнання винуватості у кримінальному провадження №0000237 від 27.07.2022 року відносно
ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки м.Тростянець Сумської області, громадянки України, яка проживає за адресою: АДРЕСА_1 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_2 ,
обвинуваченої у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених частиною 5 статті 27, частиною 1 статті 368, частиною 2 статті 369-2, частиною 2 та 3 статті 358 КК України,
за участю учасників судового провадження:
прокурора ОСОБА_4 ,
обвинуваченої ОСОБА_5 ,
захисника ОСОБА_6 ,
У С Т А Н О В И В:
Суть питання, що вирішується ухвалою, особа, яка є ініціатором його розгляду
До Тростянецького районного суду Сумської області 24 жовтня 2022 року надійшов обвинувальний акт з угодою про визнання винуватості від 21 жовтня 2022 року, укладеною між першим заступником керівника Охтирської окружної прокуратури ОСОБА_4 та обвинуваченою ОСОБА_5 за участі захисника ОСОБА_6 .
За змістом обвинувального акту та угоди про визнання винуватості від 21 жовтня 2022 року року ОСОБА_5 обвинувачується у вчиненні кримінальних правопорушень, які передбачені частиною 2 статті 369-2 КК України, частинами 2 та 3 статті 358 КК України та частиною 5 статті 27, частиною 1 статті 368 КК України (у співучасті з іншою особою, щодо якої матеріали виділені в окреме кримінальне провадження) за таких обставин.
Так, 16.08.2022 року приблизно о 10 годин 40 хвилин до Тростянецької районної державної лікарні ветеринарної медицини, яка розташована за адресою: вул. Вознесенська, 2 м.Тростянець Сумської області звернувся мешканець Полтавської області ОСОБА_7 з метою отримання ветеринарного свідоцтва та відомостей про переміщення тварин, які він придбав на території Тростянецької об`єднаної територіальної громади та збирався перемістити до Полтавської області.
У цей час, за версією сторони обвинувачення у ветеринарного санітара Тростянецької районної державної лікарні ветеринарної медицини ОСОБА_5 , яка не є службовою особою, що наділена повноваженнями з виконання організаційно-розпорядчих та адміністративно-господарських функцій, виник умисел на складання та подальшу видачу ОСОБА_7 завідомо підробленого офіційного документу - відомості переміщення тварин шляхом внесення інформації, що не відповідає дійсності та подальший збут вказаного документу ОСОБА_7 .
Реалізовуючи свій злочинний намір, направлений на складання завідомо підробленого офіційного документа, шляхом внесення інформації, що не відповідає дійсності, 16.08.2022, приблизно о 10 год. 50 хв., ОСОБА_5 перебуваючи у службовому кабінеті Тростянецької районної державної лікарні ветеринарної медицини за адресою: АДРЕСА_3 , не проводячи в установленому порядку ідентифікацію тварин, власноручно заповнила встановленого зразка бланк відомості про переміщення тварин, в який внесла інформацію, яка не відповідає дійсності, зокрема, про те, що від господарства ОСОБА_8 за адресою: АДРЕСА_4 , 16.08.2022 вибуло 10 ідентифікованих тварин до господарства ОСОБА_7 за адресою: АДРЕСА_5 . Після цього ОСОБА_5 поставила свій підпис та печатку «для довідок» Тростянецької районної державної лікарні ветеринарної медицини, чим надала даному документу статусу офіційного, та в цей же час та місці видала вищевказану відомість переміщення тварин ОСОБА_7 .
Указане діяння ОСОБА_5 органом досудового розслідування кваліфіковано за частиною 2 статті 358 КК України, тобто як складання та видача працівником юридичної особи незалежно від форми власності, який не є службовою особою, завідомо підроблених офіційних документів, які посвідчують певні факти, що мають юридичне значення або надають певні права чи звільняють від обов`язків, підроблення з метою збуту інших офіційних документів, що складені у визначеній законом формі та містять передбачені законом реквізити та збут завідомо підроблених офіційних документів.
Крім того, після звернення 16.08.2022 близько 10 годин 40 хвилин ОСОБА_7 до Тростянецької районної державної лікарні ветеринарної медицини з метою отримання ветеринарного свідоцтва та відомостей про переміщення тварин, які він придбав на території Тростянецької об`єднаної територіальної громади та збирався перемістити до Полтавської області ветеринарний санітар Тростянецької районної державної лікарні ветеринарної медицини ОСОБА_5 за версією сторони обвинувачення вирішила використати цю обставину у своїх корисливих інтересах та реалізуючи свій злочинний умисел спрямований на одержання неправомірної вигоди для себе за вплив на прийняття рішення особою, уповноваженою на виконання функцій держави, перебуваючи в приміщенні Тростянецької районної державної лікарні ветеринарної медицини за адресою: АДРЕСА_3 , 16.08.2022 близько о 10 год. 50 хв. незаконно одержала неправомірну вигоду від ОСОБА_7 у вигляді грошових коштів в сумі 2 тис. грн. за вплив на ветеринарного лікаря Тростянецької районної державної лікарні ветеринарної медицини ОСОБА_9 , яка наділена повноваженнями на видачу офіційних документів про переміщення великої рогатої худоби, у прийняті рішення щодо оформлення документів про переміщення великої рогатої худоби до Полтавської області.
Після чого ОСОБА_5 передала ветеринарному лікарю Тростянецької районної державної лікарні ветеринарної медицини ОСОБА_9 10 паспортів великої рогатої худоби (LG 970490, LA 051264, LB 595930, LG 970491, LH 342870, LG 604470, LF 835070, LH 243284, LE 265359, EE 767504). Ветеринарний лікар Тростянецької районної державної лікарні ветеринарної медицини ОСОБА_9 , власноручно заповнила та підписала ветеринарне свідоцтво форми №1 серії ІБ №359453 від 16.08.2022 про переміщення 10 корів від ОСОБА_8 до ФОП ОСОБА_7 , а також опис тварин до ветеринарного свідоцтва серії НОМЕР_1 .
Указане діяння ОСОБА_5 органом досудового розслідування кваліфіковано за частиною 2 статті 369-2 КК України, тобто як одержання неправомірної вигоди для себе за вплив на прийняття рішення особою, уповноваженою на виконання функцій держави чи місцевого самоврядування.
У подальшому за змістом обвинувального акту стосовно ОСОБА_5 23.08.2022 року близько 11 години 20 хвилин до Тростянецької районної державної лікарні ветеринарної медицини, яка розташована за адресою: вул.Вознесенська, 2 м.Тростянець Сумської області мешканець Полтавської області ОСОБА_7 знову звернувся з метою отримання ветеринарного свідоцтва та відомостей про переміщення тварин, які він придбав на території Тростянецької об`єднаної територіальної громади та збирався перемістити до Полтавської області.
У цей час, за версією сторони обвинувачення у ветеринарного санітара Тростянецької районної державної лікарні ветеринарної медицини ОСОБА_5 , з метою отримання неправомірної вигоди для себе та службової особи Тростянецької районної державної лікарні ветеринарної медицини, матеріали стосовно якої виділені в окреме кримінальне провадження, виник умисел на складання, видачу завідомо підроблених офіційних документів та подальшого збуту відомостей переміщення тварин ОСОБА_7 .
Реалізовуючи свій злочинний намір, направлений на складання, видачу завідомо підроблених офіційних документів та подальший їх збут, приблизно об 11 годині 30 хвилин 23.08.2022 року, ОСОБА_5 , перебуваючи у службовому кабінеті Тростянецької районної державної лікарні ветеринарної медицини за адресою: АДРЕСА_3 , не проводячи в установленому порядку ідентифікацію тварин, власноручно заповнила встановленого зразка бланк відомості про переміщення тварин, в який внесла інформацію, яка не відповідає дійсності про те, що від господарства ОСОБА_10 за адресою: АДРЕСА_6 23.08.2022 року вибуло 14 ідентифікованих тварин до господарства ОСОБА_7 за адресою: АДРЕСА_5 та другу відомість про переміщення тварин про те, що від господарства ОСОБА_10 за адресою: АДРЕСА_6 23.08.2022 вибула 1 ідентифікована тварина до господарства ОСОБА_7 за адресою: АДРЕСА_5 . Після цього ОСОБА_5 поставила у відомостях про переміщення тварин свій підпис та печатку «для довідок» Тростянецької районної державної лікарні ветеринарної медицини, чим надала даним документам статусу офіційного, та в цей же час та місці видала вищевказані відомості про переміщення тварин ОСОБА_7 .
При цьому службова особа Тростянецької районної державної лікарні ветеринарної медицини, матеріали стосовно якої виділені в окреме кримінальне провадження, приблизно об 11 годині 30 хвилин 23.08.2022 року, перебуваючи у службовому кабінеті Тростянецької районної державної лікарні ветеринарної медицини за адресою: АДРЕСА_3 , діючи за версією сторони обвинувачення з корисливих мотивів, з метою особистого збагачення та збагачення свого підлеглого працівника ОСОБА_5 , заявила ОСОБА_7 про те, що за виготовлення та надання йому документів про переміщення великої рогатої худоби до іншої області він повинен передати їй неправомірну вигоду, зауваживши, що ці грошові кошти він повинен передати через ветеринарного санітара Тростянецької районної державної лікарні ветеринарної медицини ОСОБА_5 .
Після цього, ОСОБА_7 , отримавши від службової особи Тростянецької районної державної лікарні ветеринарної медицини, матеріали стосовно якої виділені в окреме кримінальне провадження, ветеринарне свідоцтво та відомості про переміщення тварин, виконуючи вказівку останньої, 23.08.2022, приблизно об 11 годині 35 хвилин, перебуваючи у службовому кабінеті Тростянецької районної державної лікарні ветеринарної медицини за адресою: АДРЕСА_3 , передав ветеринарному санітару ОСОБА_5 неправомірну вигоду у вигляді грошових коштів в сумі 3 тис. грн., після чого службову особу Тростянецької районної державної лікарні ветеринарної медицини, матеріали стосовно якої виділені в окреме кримінальне провадження та ОСОБА_5 було викрито працівниками правоохоронних органів.
Указане діяння ОСОБА_5 органом досудового розслідування кваліфіковано:
- за частиною 3 статті 358 КК України, тобто як складання та видача працівником юридичної особи незалежно від форми власності, який не є службовою особою, завідомо підроблених офіційних документів, які посвідчують певні факти, що мають юридичне значення або надають певні права чи звільняють від обов`язків, підроблення з метою збуту інших офіційних документів, що складені у визначеній законом формі та містять передбачені законом реквізити та збут завідомо підроблених офіційних документів, вчинені повторно;
- за частиною 5 статті 27, частиною 1 статті 368 КК України, тобто співучасть у виді пособника, якою є особа, яка порадами, вказівками, наданням засобів або усуненням перешкод сприяла вчиненню кримінального правопорушення іншими співучасниками, а також особа, яка заздалегідь обіцяла переховати предмети, здобуті кримінально протиправним шляхом, іншим чином сприяти приховуванню кримінального правопорушення, у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого частиною 1 статті 368 КК України, тобто одержанні службовою особою неправомірної вигоди, а так само проханні надати таку вигоду для себе та третьої особи за вчинення такою службовою особою в інтересах того, хто надає неправомірну вигоду, будь-якої дії з використанням наданої їй службового становища.
Позиції учасників судового провадження
Прокурор ОСОБА_4 угоду про визнання винуватості підтримав, просив її затвердити.
Обвинувачена ОСОБА_5 та її захисник ОСОБА_6 у підготовчому судовому засіданні також просили затвердити угоду. ОСОБА_5 зазначила, що угоду про визнання винуватості підписала добровільно, вину визнає, згодна на призначення узгодженого в угоді покарання, наслідки затвердження угоди про визнання винуватості їй зрозумілі.
Мотиви, з яких суд виходив при постановленні ухвали, і положення закону, яким керувався
Виходячи з приписів статей 474, 475 КПК України за наслідками розгляду угоди про визнання винуватості у судовому засіданні суд, перевіривши відповідність угоди вимогам кримінального процесуального закону і закону про кримінальну відповідальність, врахувавши доводи сторін кримінального провадження та інших учасників судового провадження, має прийняти одне із таких рішень: 1) затвердити угоду про визнання винуватості, або 2) відмовити у затвердженні угоди в разі встановлення підстав, передбачених частиною 7 статті 474 КПК України.
Так, згідно з пунктами 1, 2 частини 7 статті 474 КПК України суд відмовляє у затвердженні угоди, зокрема, якщо умови угоди суперечать вимогам цього Кодексу та/або закону; умови угоди не відповідають інтересам суспільства.
1.1 Одним із завдань кримінальної процесуальної діяльності за приписами статті 2 КПК є правильне застосування норм закону України про кримінальну відповідальність.
Неправильне його застосування може полягати в неправильному застосуванні норм як Особливої, так і Загальної частин КК, яке призвело до неправильної кваліфікації діяння (наприклад, невідповідність формули кваліфікації чи формулювання правової кваліфікації фактичній моделі вчиненого діяння).
Вирок на підставі угоди повинен відповідати загальним вимогам до обвинувальних вироків з урахуванням особливостей, передбачених частиною третьою цієї статті.
Отже, за умови затвердження угоди про визнання винуватості, суд повинен постановити обвинувальний вирок, зміст якого повинен відповідати вимогам, визначених статтею 374 КПК України, зокрема, зазначається формулювання обвинувачення, визнаного судом доведеним, із зазначенням місця, часу, способу вчинення та наслідків кримінального правопорушення, форми вини і мотивів кримінального правопорушення.
Таким чином, у вироку має бути викладене саме те обвинувачення, зміст якого міститься в угоді про визнання винуватості. При цьому, закон не наділяє суд правом, при затвердженні угоди про визнання винуватості встановлювати інші обставини, або зазначати інші дані, виключати або замінювати їх, змінювати юридичну оцінку викладених в обвинувальному акті фактичних обставин вчиненого діяння.
Суд зобов`язаний змінити правову кваліфікацію кримінального правопорушення тільки в аспекті застосування положень частини 3 статті 337 КПК України, що можливе лише в результаті судового розгляду кримінального провадження в загальному порядку на засадах змагальності на підставі оцінки судом досліджених доказів, що надані сторонами кримінального провадження.
Під час розгляду угоду про визнання винуватості, коли суд не досліджує доказів, застосування положень частини 3 статті 337 КПК України є неможливим.
У цьому кримінальному провадженні викладена стороною обвинувачення в обвинувальному акті фабула обвинувачення не в повній мірі відповідає формулюванню правової кваліфікації діянь, які ставляться у вину обвинуваченій ОСОБА_5 .
Так, диспозиція частини 2 статті 358 КК України та частини 1 статті 368 КК України містить альтернативні форми протиправних діянь, в яких може проявлятись вчинення указаних кримінальних правопорушень.
Зокрема, за частиною 2 статті 358 КК України кримінальна відповідальність настає за вчинення одного із альтернативних діянь або вчинених одночасно декількох діянь, що охоплюють передбачені указаною нормою такі форми: 1) «складання» завідомо підроблених офіційних документів; 2) «видача» підроблення завідомо підроблених офіційних документів; 3) «підроблення» з метою використання або збуту офіційних документів; 4) «збут» завідомо підроблених інших офіційних документів. При цьому законодавець узагальнено визначає окрему самостійну форму виявлення кримінального правопорушення - «підроблення», яка своїм змістом охоплює (по суті окремі її вияви): «складання», «видачу» як окремі складові родового поняття.
Крім того, законодавець у диспозиції частини 2 статті 358 КК України передбачає альтернативні ознаки офіційного документа як предмета указаного кримінального проступку, до яких належить: 1) посвідчує певні факти, що мають юридичне значення; або 2) надає певні права; чи 3) звільняє від обов`язків.
Викладена стороною обвинувачення в обвинувальному акті правова кваліфікація діянь за частиною 2 та 3 статті 358 КК України, які ставляться у вину ОСОБА_5 , містить всі передбачені указаними нормами форми діяння, у тому числі «підроблення з метою збуту» та «збут» офіційного документа. Разом з тим, фабула епізодів частини 2 та 3 статті 358 КК України, які мали місце 16.08.2022 та 23.08.2022 не містить обставин, які характеризують «збут». Викладено лише обставини, які характеризують «складання» та «видачу» завідомо підроблених офіційних документів.
За обставин, які відображають фактичну модель вчиненого кримінального правопорушення, що викладена в обвинувальному акті стосовно ОСОБА_5 , остання за версією сторони обвинувачення отримала грошові кошти не за збут підробленого офіційного документа, а за вплив на службову особу Тростянецької районної державної лікарні ветеринарної медицини, яка наділена повноваженнями на видачу офіційних документів та прийняття рішення щодо оформлення документів про переміщення великої рогатої худоби до Полтавської області, а також - за співучасть як пособника в одержанні службовою особою Тростянецької районної державної лікарні ветеринарної медицини неправомірної вигоди для себе та цієї службової особи за вчинення такою службовою особою в інтересах того, хто надає неправомірну вигоду, дії з використанням наданої їй службового становища.
Також слід зазначити, що у формулюванні правової кваліфікації за частиною 2 та 3 статті 358 КК України ознаки підробленого офіційного документа (ветеринарна відомість про переміщення тварин) наведені не конкретно, а із застосуванням сполучників «або» та «чи», що є неприпустимим, оскільки правова кваліфікація має конкретно містити тільки ті ознаки, які має саме той документ, підроблення якого інкримінується ОСОБА_5 . Зокрема, сторона обвинувачення мала визначити яка (чи які одночасно) із зазначених законодавцем ознак (посвідчує певні факти, що мають юридичне значення/надає певні права/звільняє від обов`язків) притаманна відомості про переміщення тварин, які за версією сторони обвинувачення, заповнила ветеринарний санітар ОСОБА_5 , поставила свій підпис та печатку «для довідок» Тростянецької районної державної лікарні ветеринарної медицини.
У формулюванні правової кваліфікації діяння за частиною 2 статті 369-2 КК України також допущено вживання сполучника «чи» при викладенні характеристики функції особи, за вплив на прийняття рішення якою за версією сторони обвинувачення ОСОБА_5 отримала грошові кошти. Зокрема, в обвинувальному акті вказано, що ОСОБА_5 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, яке передбачено частиною 2 статті 369-2 КК України, тобто в одержанні неправомірної вигоди для себе за вплив на прийняття рішення особою, уповноваженою на виконання функцій держави чи місцевого самоврядування. Відповідно до фабули указаного епізоду за версією сторони обвинувачення ОСОБА_5 отримала грошові кошти за вплив на ветеринарного лікаря Тростянецької районної державної лікарні ветеринарної медицини, який не виконує функцій місцевого самоврядування.
Також по епізоду кримінального правопорушення кваліфікованого за частиною 5 статті 27, частиною 1 статті 368 КК України у формулюванні правової кваліфікації зазначено повністю визначення пособника, яке наведено законодавцем у статті 27 КК України, хоча роль ОСОБА_5 , яка викладена у фабулі обставин цього діяння, не містить всіх форм сприяння вчиненню кримінального правопорушення, які передбачає законодавець при характеристиці пособництва, тому подібне копіювання всього тексту частини 5 статті 27 КК України у формулювання правової кваліфікації є порушенням прав обвинуваченої.
Крім того, обвинуваченій у формулюванні правової кваліфікації ставиться у вину пособництво у проханні надати неправомірну вигоду, хоча прохання це звернення саме службової особи до того, хто потенційно здатний надати неправомірну вигоду, із закликом про її безпосереднє надання. Відповідно до фабули епізоду кваліфікованого за частиною 5 статті 27, частиною 1 статті 368 КК України прохання ОСОБА_7 надати неправомірну вигоду висловила не ОСОБА_5 , яка не є службовою особа, а безпосередньо керівник Тростянецької районної державної лікарні ветеринарної медицини, матеріали стосовно якої виділені в окреме кримінальне провадження.
Надані обвинуваченою ОСОБА_5 під час підготовчого засідання пояснення по суті пред`явленого обвинувачення за частиною 5 статті 27, частиною 1 статті 368 КК України не дають підстав суду для висновку про те, обвинувачена визнає вину у вчиненні указаного діяння за обставин, які викладені в обвинувальному акті.
1.2 Кримінальний процесуальний закон зобов`язує прокурора при вирішенні питання про укладення угоди про визнання винуватості враховувати ступінь та характер сприяння підозрюваного чи обвинуваченого у проведенні кримінального провадження щодо нього або інших осіб; характер і тяжкість обвинувачення (підозри); наявність суспільного інтересу в забезпеченні швидшого досудового розслідування і судового провадження, викритті більшої кількості кримінальних правопорушень; наявність суспільного інтересу в запобіганні, виявленні чи припиненні більшої кількості кримінальних правопорушень або інших більш тяжких кримінальних правопорушень (стаття 470 КПК України).
Крім того, статтею 472 КПК України передбачено, що в угоді про визнання винуватості, серед іншого, повинні бути зазначені беззастережне визнання підозрюваним чи обвинуваченим своєї винуватості у вчиненні кримінального правопорушення та істотні для відповідного кримінального провадження обставини, обов`язки підозрюваного чи обвинуваченого щодо співпраці у викритті кримінального правопорушення, вчиненого іншою особою (якщо відповідні домовленості мали місце), умови часткового звільнення підозрюваного, обвинуваченого від цивільної відповідальності у вигляді відшкодування державі збитків внаслідок вчинення ним кримінального правопорушення, узгоджене покарання та згода підозрюваного, обвинуваченого на його призначення або на призначення покарання та звільнення від його відбування з випробуванням, умови застосування спеціальної конфіскації, наслідки укладення та затвердження угоди, передбачені статтею 473 цього Кодексу, наслідки невиконання угоди.
За умовами угоди про визнання винуватості ОСОБА_5 зобов`язалася беззастережно визнати обвинувачення в обсязі підозри у судовому провадженні та зобов`язалася співпрацювати з прокурором та суддею з метою повного та якнайшвидшого розгляду провадження. Разом з тим, обов`язок обвинуваченого співпрацювати з суддею, який є незалежним арбітром, з метою повного та якнайшвидшого розгляду провадження не передбачений КПК України. Співпраця обвинуваченого відповідно до статті 472 КПК можлива лише з представниками сторони обвинувачення, і лише в питанні викриття кримінального правопорушення, вчиненого іншою особою.
Ні за змістом угоди, ні під час розгляду угоди про визнання винуватості прокурором не мотивовано відповідно до вимог статті 470 КПК України ступінь та характер сприяння підозрюваної у проведенні кримінального провадження щодо неї або інших осіб, наявність суспільного інтересу в забезпеченні швидшого досудового розслідування і судового провадження саме цього кримінального провадження як підстави для укладення угоди із ОСОБА_5 , за умовами якої остання бере на себе лише одне зобов`язання - визнання обвинувачення в обсязі підозри у судовому провадженні.
1.3 Угодою в якості обставин, які відповідно до частини першої статті 66 Кримінального кодексу України пом`якшують покарання, визначено щире каяття та беззастережне визнання своєї вини, сприяння розкриттю злочину, відсутність завданих збитків та заподіяної шкоди.
Однак під час розгляду угоди та перевірки її на відповідність вимогам закону, факти щирого каяття та активного сприяння у розкритті кримінальних правопорушень обвинуваченої не знайшли свого підтвердження.
На думку суду, той факт, що ОСОБА_5 висловилась у підготовчому судовому засіданні під час розгляду угоди про визнання винуватості, що визнає вину не може безумовно свідчити про щире каяття з приводу вчиненого, яке передбачає, окрім визнання особою факту вчинення кримінальних протиправних діянь, ще й щирий жаль з цього приводу, осуд своєї поведінки, бажання виправити ситуацію, що склалася, демонстрацію готовності понести заслужене покарання. Факт щирого каяття особи у вчиненні злочину повинен знайти своє відображення в матеріалах кримінального провадження.
Визнання вини під час розгляду угоди про визнання винуватості, на думку суду, може свідчити лише про таке визнання ОСОБА_5 вини під тиском зібраних у справі доказів та з метою затвердження судом угоди про визнання винуватості та не ґрунтується на належній критичній оцінці своєї протиправної поведінки і не свідчить про її щире каяття у вчиненні кримінальних правопорушень.
Також статтею 66 КК України обставиною, яка пом`якшує покарання передбачено не «сприяння розкриттю злочину» як указано в угоді про визнання винуватості, а «активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення», що означає, що обвинувачений добровільно своїми активними діями надавав допомогу органу досудового розслідування та суду в з`ясуванні тих обставин вчинення кримінального правопорушення, що мають істотне значення для повного його розкриття.
Ні в угоді про визнання винуватості, ні з матеріалів наданих до суду відсутні фактичні дані, на підставі яких можна дійти висновку про активне сприяння ОСОБА_5 у розкритті інкримінованих їй кримінальних правопорушень.
З огляду на викладене, узгодження в угоді про визнання винуватості покарання із застосуванням статті 69 КК України за відсутності кількох обставин, що пом`якшують покарання та істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, суперечить приписам указаної норми закону про кримінальну відповідальність.
Крім того, слід зазначити, що умови угоди про визнання винуватості будуть відповідати інтересам суспільства, виключно тоді, коли пом`якшення покарання, визначене в угоді, буде збалансоване з обставинами, які є корисними для суспільства. До таких факторів слід віднести суспільну значущість дій обвинуваченого щодо викриття інших злочинів, його сприяння у проведенні кримінального провадження, вчинення дій з метою усунення негативних наслідків, спричинених суспільно-небезпечним діянням, тощо. Тільки за наявності таких факторів суспільство може бути зацікавленим у здійсненні швидкого судочинства у певному кримінальному провадженні, у тому числі щодо корупційних злочинів.
Однак, як вже зазначалося, судом під час розгляду угоди не встановлено фактів будь-якого сприяння обвинуваченої у проведенні кримінального провадження щодо неї чи викриття інших суспільно-небезпечних діянь.
З огляду на викладене, суд вважає, що у разі затвердження судом угоди про визнання винуватості між прокурором та обвинуваченою, хоча і може бути забезпечена процесуальна економія та економія ресурсів кримінального правосуддя, але виходячи зі змісту угоди її укладення спрямовано не на досягнення суспільного інтересу, а винятково на задоволення приватного інтересу обвинуваченої щодо пом`якшення покарання.
Отже, суд дійшов висновку, що умови угоди суперечать вимогам Кримінального процесуального кодексу України та закону України про кримінальну відповідальність.
За таких обставин, керуючись положеннями статей 314-316, 372, 474 КПК України, суд

П О С Т А Н О В И В:
Відмовити у затвердженні угоди про визнання винуватості від 21 жовтня 2022 року у кримінальному провадженні №0000237 від 27.07.2022, яка укладена між першим заступником Охтирської окружної прокуратури ОСОБА_11 та обвинуваченою ОСОБА_12 за участі захисника ОСОБА_13 .
Ухвала суду оскарженню не підлягає та набирає законної сили з моменту її проголошення..

Суддя ОСОБА_1