Справа № 953/1241/23
н/п 1-кс/953/2780/23
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
"19" квітня 2023 р. м. Харків
Слідчий суддя Київського районного суду міста Харкова, ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , захисника ОСОБА_4 , підозрюваного ОСОБА_5 , розглянувши у судовому засіданні в залі суду в м. Харкові клопотання слідчого слідчого відділу СУ ГУНП в Харківській області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_6 , погоджене з прокурором Харківської обласної прокуратури ОСОБА_3 про здійснення спеціального досудового розслідування стосовно підозрюваного:
ОСОБА_7 (рос. ОСОБА_8 ) ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця Кокчетавської області Кзилтуського району, громадянина Російської Федерації, який проживає за адресою: АДРЕСА_1 , військова частина НОМЕР_1 військовослужбовець 245-й гвардійського мотострілкового полку за адресою: 606083, Нижегородська область, Володарський район, с. Муліно, паспортні дані серія НОМЕР_2 виданий відділом Внутрішніх справ Азовського району Омскої області 552007 дійсний до 28.04.2044 року, раніше не судимого у відповідності до законодавства України, місце знаходження якого на даний час не встановлено
підозрюваного у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 438 КК України,-
Клопотання обґрунтовано наступним.
Так, досудовим розслідуванням у даному кримінальному провадженні встановлено, що ОСОБА_7 , будучи військовослужбовцем військової частини НОМЕР_1 збройних сил Російської Федерації, нехтуючи законами і звичаями війни, що передбачені міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, порушуючи вимоги міжнародного гуманітарного права, жорстоко поводжуючись з цивільним населенням, з мотивів національної нетерпимості, умисно вбив цивільну громадянку України ОСОБА_9 за наступних обставин.
З початку березня 2022 року збройні сили та інші військові формування Російської Федерації незаконно окупували територію м. Ізюм Харківської області. Маючи повний контроль над населеним пунктом, військовослужбовці ЗС РФ переконались, що на території населеного пункту проживає цивільне населення, яке не бере участі у збройному конфлікті та не може чинити будь-якого супротиву волі окупантів, а також що на території села та поза його межами не розміщені військові об`єкти та підрозділи Збройних Сил України.
Приблизно у травні 2022 року ОСОБА_9 перебуваючи в місті Ізюм, познайомилась з військовослужбовцем окупаційних військ РФ ОСОБА_10 . Останній будучи військовослужбовцем військової частини НОМЕР_1 у складі збройних сил Російської Федерації перебував на той час у окупованому збройними силами РФ місті Ізюм Харківської області.
В подальшому між ОСОБА_9 та ОСОБА_10 склались особистісні стосунки на грунті обіцянок зі сторони ОСОБА_10 про начебто допомогу ним ОСОБА_9 покинути теріторію України. Окрім цього, ОСОБА_10 обіцяв ОСОБА_9 надати прихисток в РФ від воєнних дій на території України.
Досудовим слідством встановлено, що ОСОБА_10 будучі одруженим на теріторії РФ, вводив в оману ОСОБА_9 та наміру допомагати останній не мав, хоча з 18.05.2022 почав час від часу проживати разом з ОСОБА_9 .
Так, 02.06.2022 приблизно у період часу з 13:00 годин до 14:00 годин ОСОБА_9 за пропозицією ОСОБА_10 направились до будинку за адресою: АДРЕСА_2 , де було влаштовано точку виходу у всесвітню мережу Інтернет, з метою зателефонувати до близьких по телефону.
За зазначеною адресою проживав офіцерський склад 3-ї танкової бригади окупаційних військ збройних сил Російської Федерації, і у тому числі ОСОБА_7 - заступник командира взводу по озброєнню.
У вказаний час ОСОБА_7 , перебуваючи ймовірно в стані алкогольного сп?яніння на території подвір`я за адресою: АДРЕСА_2 , маючи при собі табельну вогнепальну зброю невстановленого зразку та калібру, ймовірно з мотивів ревнощі до ОСОБА_10 , грубо нехтуючи законами і звичаями війни, що передбачені міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, порушуючи вимоги міжнародного гуманітарного права, а саме: ст. 51 Додаткового протоколу до Женевських конвенцій від 12 серпня 1949 року, що стосується захисту жертв міжнародних збройних конфліктів (Протокол І), від 8 червня 1977 року, ст. 32 Конвенції про захист цивільного населення під час війни, умисно допустив їх порушення, жорстоко поводжуючись з цивільним населенням в особі громадянки України ОСОБА_9 , та з мотивів національної нетерпимості, усвідомлюючи, що перед ним цивільна особа, на яку поширюються норми міжнародного гуманітарного права та яка не мають можливості чинити опір, у порушення ст. ст. 27, 32, 33 Конвенції, здійснив не менше одного пострілу з вогнепальної зброї невстановленого зразку та калібру в область тулуба ОСОБА_9 , чим заподіяв останній, згідно з висновком судово-медичної експертизи № 12-17/216-БЛ/22 від 07.03.2023 року тілесні ушкодження у вигляді проникаюче кульове поранення грудної клітини справа, що сопроводжувалось, пошкодженням плевральної порожнини справа та пошкодження верхньої долі правої легені, від яких ОСОБА_9 померла у лікарні.
22.03.2023 у відповідності до ст. ст. 276-278 КПК України складено письмове повідомлення про підозру у вчиненні ОСОБА_7 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 438 КК України.
Повідомлення про підозру ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 438 КК України, вручено у спосіб, передбачений для вручення повідомлень, в порядку ст. 135 КПК України.
06.04.2023 року ухвалою. Слідчого судді Київського районного суду м. Харкова ОСОБА_7 обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою
07.04.2023 року ОСОБА_7 оголошено у державний розшук, 14.04.2023 року заведено оперативно розшукову справу № 6223035 за класифікацією «порушення законів та звичаїв війни».
На даний час підозрюваний ОСОБА_7 переховується від органів досудового розслідування та суду на тимчасово окупованій території України.
Враховуючи вищевикладене, з метою виконання завдань кримінального судочинства, для притягнення ОСОБА_7 до кримінальної відповідальності у вказаному кримінальному провадженні доцільно отримати дозвіл на проведення спеціального досудового розслідування.
У судовому засіданні прокурор вимоги клопотання підтримала, яке просила задовольнити з підстав, наведених в його обґрунтування.
Захисник у судовому засіданні просив ухвалити рішення виходячи з наявних матеріалів .
Відповідно до ч. 1 та ч. 2 ст. 297-1 КПК України спеціальне досудове розслідування (in absentia) здійснюється стосовно одного чи декількох підозрюваних згідно із загальними правилами досудового розслідування, передбаченими цим Кодексом, з урахуванням положень цієї глави.
Спеціальне досудове розслідування здійснюється на підставі ухвали слідчого судді у кримінальному провадженні щодо злочинів, передбаченихстаттями 109,110,110-2,111,111-1,111-2,112,113,114,114-1,114-2,115,116,118,частиною другоюстатті 121,частиною другоюстатті 127, частинамидругоюітретьоюстатті 146,статтями 146-1,147,частинами другою - п`ятоюстатті 191 (у випадку зловживання службовою особою своїм службовим становищем),статтями 209, 255-258, 258-1, 258-2, 258-3, 258-4, 258-5, 348, 364, 364-1, 365, 365-2, 368, 368-2, 368-3, 368-4, 369, 369-2, 370, 379, 400, 408, 436, 436-1, 437, 438, 439, 440, 441, 442, 443, 444, 445, 446, 447 Кримінального кодексу України, стосовно підозрюваного, крім неповнолітнього, який переховується від органів слідства та суду на тимчасово окупованій території України, на території держави, визнаної Верховною Радою України державою-агресором, з метою ухилення від кримінальної відповідальності та/або оголошений у міжнародний розшук.
Згідно положень ч. 1, 2 ст. 297-4 КПК України, слідчий суддя відмовляє у задоволенні клопотання про здійснення спеціального досудового розслідування, якщо прокурор, слідчий не доведе, що підозрюваний переховується від органів слідства та суду на тимчасово окупованій території України, на території держави, визнаної Верховною Радою України державою-агресором, з метою ухилення від кримінальної відповідальності та/або оголошений у міжнародний розшук, та/або уповноваженим органом прийнято рішення про передачу підозрюваного для обміну як військовополоненого та такий обмін відбувся.Під час вирішення питання про здійснення спеціального досудового розслідування слідчий суддя зобов`язаний врахувати наявність достатніх доказів для підозри особи щодо якої подано клопотання у вчиненні кримінального правопорушення.
Запобіжні заходи на стадії досудового розслідування можуть застосовуватися лише до підозрюваного.
За змістом ч. 1 ст. 42 КПК України, статус підозрюваного має, зокрема, особа, щодо якої складено повідомлення про підозру, однак його не вручено їй внаслідок невстановлення місцезнаходження особи, проте вжито заходів для вручення у спосіб, передбачений цим Кодексом для вручення повідомлень.
Статтею 278 КПК України передбачено порядок вручення письмового повідомлення про підозру - письмове повідомлення про підозру вручається в день його складення слідчим або прокурором, а у випадку неможливості такого вручення - у спосіб, передбачений цим Кодексом для вручення повідомлень (ч. 1 ст. 278 КПК України).
Частиною 1 статті 111 КПК України передбачено, що повідомлення у кримінальному провадженні є процесуальною дією, за допомогою якої слідчий, прокурор, слідчий суддя чи суд повідомляє певного учасника кримінального провадження про дату, час та місце проведення відповідної процесуальної дії або про прийняте процесуальне рішення чи здійснену процесуальну дію.
Частиною 3 статті 111 КПК України передбачено, що повідомлення у кримінальному провадженні здійснюється у випадках, передбачених цим Кодексом, у порядку, передбаченому главою 11 цього Кодексу, за винятком положень щодо змісту повідомлення та наслідків неприбуття особи.
ОСОБА_7 є військовослужбовцем в/ч НОМЕР_1 рф, та у зв`язку з чим на даний час може знаходитись на окупованій території України та приймати участь у бойових діях. Крім цього, ОСОБА_7 мешкає та зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , тобто території держави, визнаної Верховною Радою України державою-агресором, що унеможливлює вручення йому письмового повідомлення про підозру у день його складення.
Відповідно до ч. 1 ст. 278 КПК України у випадку неможливості вручення письмового повідомлення про підозру в день його складення воно здійснюється у спосіб, передбачений Кодексом для вручення повідомлень.
Згідно з ч. 3 ст. 111 КПК України повідомлення у кримінальному провадженні здійснюється у випадках, передбачених Кодексом, у порядку, передбаченому главою 11 Кодексу, зокрема ст. 135 КПК України.
Ідентифіковані (підтверджені) контакти електронної пошти, факсимільного зв`язку, номеру телефону і телеграмного зв`язку ОСОБА_7 відсутні.
Таким чином, здійснити повідомлення про підозру шляхом безпосереднього вручення, надіслання поштою, електронною поштою чи факсимільним зв`язком, здійснення повідомлення по телефону або телеграмою неможливо.
Враховуючи викладене, повідомлення про підозру ОСОБА_7 та повістки про його виклик у відповідності до ч. 8 ст. 135 КПК України опубліковані на офіційному веб-сайті Офісу Генерального прокурора та в газеті «Урядовий кур`єр», яка згідно розпорядження Кабінету Міністрів України від 10.11.2021 № 1425-р «Про друкований засіб масової інформації загальнодержавної сфери розповсюдження, в якому у 2022 році розміщуються повістки про виклик осіб, які беруть участь у кримінальному провадженні, та інші відомості» є засобом масової інформації загальнодержавної сфери розповсюдження в якому у 2022 році розміщуються повістки про виклик осіб, які беруть участь у кримінальному провадженні, та інші відомості.
07.04.2023 підозрюваного ОСОБА_7 оголошено у державний розшук. Здійснення розшуку підозрюваного ОСОБА_7 доручено ВП №2 ХРУП 1 ГУНП в Харківській області.
На даний час підозрюваний ОСОБА_7 переховується від органів досудового розслідування та суду на тимчасово окупованій території України та не з`являється без поважних причин на виклик слідчого.
З урахуванням вищевикладеного, а також положень ч. 8 ст. 135 КПК України, слідчий суддя дійшов висновку, що органом досудового розслідування дотримані вимоги КПК України та вжито усіх можливих заходів для вручення ОСОБА_7 повідомлення про підозру у спосіб, передбачений КПК України для вручення повідомлень.
При цьому, зважаючи на приписи ч. 1 ст. 42 та ст. 135 КПК України, можна дійти до висновку, що дотримання прав особи при врученні їй складеного щодо неї повідомлення про підозру, у разі тимчасової відсутності такої особи за місцем її проживання, полягає не у фактичному врученні такого повідомлення (процесуального документа), а у вжитті органом досудового розслідування усіх можливих заходів для того, щоб така особа могла дізнатися про факт складення такого повідомлення про підозру щодо неї та суть викладених у ньому обставин з усіх доступних для неї джерел, що і було здійснено слідчим та підтверджується матеріалами клопотання.
Крім того, КПК України не передбачає обов`язку і права слідчого відкласти вручення повідомлення про підозру та чекати настання сприятливих обставин для його вручення особі, яка тимчасово відсутня за місцем проживання. В свою чергу, органом досудового розслідування вчинено всі можливі передбачені законом дії для того, щоб особа, якій повідомляється про підозру, була обізнана про це.
Враховуючи, що повідомлення про підозру, як процесуальний документ, складено та підписано з дотриманням норм кримінального процесуального законодавства і стороною обвинувачення вжито заходів для його вручення підозрюваному ОСОБА_7 у спосіб, передбачений КПК України для вручення повідомлень, що підтверджується доказами, наданими стороною обвинувачення та дослідженими слідчим суддею, за такого, стороною обвинувачення доведено, що ОСОБА_7 набув статусу підозрюваного у кримінальному провадженні відповідно до положень ч. 1 ст. 42 КПК України.
Зверненням до Організації Об`єднаних Націй, Європейського Парламенту, Парламентської Асамблеї Ради Європи, Парламентської Асамблеї НАТО, Парламентської Асамблеї ОБСЄ, Парламентської Асамблеї ГУАМ, національних парламентів держав світу про визнання Російської Федерації державою-агресором, затвердженим Постановою Верховної Ради України від 27.01.2015 № 129-VIII Російську Федерацію визнано країною-агресором.
Як установлено судовим розглядом, є достатні підстави вважати, що підозрюваний ОСОБА_7 перебуває на тимчасово окупованій території України.
Відповідно до ч. 1 ст. 281 КПК України, якщо під час досудового розслідування місцезнаходження підозрюваного невідоме або він виїхав та/або перебуває на тимчасово окупованій території України чи за межами України та не з`являється без поважних причин на виклик слідчого, прокурора за умови його належного повідомлення про такий виклик, слідчий, прокурор оголошує розшук такого підозрюваного. До оголошення підозрюваного в розшук слідчий, прокурор зобов`язаний вжити заходів щодо встановлення його місцезнаходження.
Слідчим суддею встановлено, що підозрюваного ОСОБА_7 оголошено в розшук та заведено олперативно-розшукову справу № 6223035 оголошено у розшук, у зв`язку з ухиленням останньої від слідства.
Так, винесена слідчим або прокурором на підставі ст. 281 КПК України постанова про оголошення розшуку підозрюваного у подальшому є підставою для здійснення оперативним підрозділом, якому доручено здійснювати розшук підозрюваного, усіх необхідних розшукових заходів, зокрема, таких видів розшуку: державного, міждержавного, міжнародного, тобто оголошення розшуку підозрюваного на підставі ст. 281 КПК України не має будь-якого обмеження за територією в межах держави або за межами України.
На підставі наведеного вище, враховуючи, що КПК України передбачає спеціальне досудове розслідування щодо кримінальних правопорушень, які розслідуються у межах кримінального провадження, зокрема злочину, передбаченого ч.2 ст. 438 КК України , ОСОБА_7 є повнолітнім, набув статусу підозрюваного у вказаному кримінальному провадженні, наявні достатні докази для підозри останнього у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 438 КК України, враховуючи, що підозрюваний оголошений у розшук, зважаючи, що стороною обвинувачення обґрунтовано клопотання про здійснення спеціального досудового розслідування щодо підозрюваної саме фактом перебування останнього у такому розшуку, слідчий суддя дійшов до висновку про задоволення клопотання слідчого, у зв`язку із доведеністю всіх обставин, які обумовлюють застосування спеціального досудового розслідування щодо підозрюваного ОСОБА_7 у цьому кримінальному провадженні.
Враховуючи вищевикладене та керуючись статтями 297-1, 297-3, 297-4, 309, 369-372, 376 КПК України, слідчий суддя
п о с т а н о в и в:
Клопотання - задовольнити.
Якщо підстави для постановлення слідчим суддею ухвали про спеціальне досудове розслідування перестануть існувати, подальше досудове розслідування стосовно ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , здійснювати згідно із загальними правилами, передбаченими Кримінальним процесуальним кодексом України.
Копію ухвали невідкладно направити до Офісу Генерального прокурора для організації виконання в частині внесення відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань та здійснення відповідних публікацій.
Ухвала набирає законної сили з моменту її оголошення та оскарженню в апеляційному порядку не підлягає.

Слідчий суддя

Київського районного суду м. Харкова ОСОБА_1