Справа № 446/1869/22
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23.11.2022 м.Кам`янка-Бузька

Кам`янка-Бузький районний суд Львівської області в складі:

головуючого - судді ОСОБА_1

секретар судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши в спрощеному провадженні без проведення судового розгляду в судовому засіданні за відсутності учасників судового провадження обвинувальний акт у кримінальному провадженні, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000099 від 19.11.2022 за обвинуваченням
ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, уродженця с.Давидів Пустомитівського району Львівської області, який проживає та зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , з професійно-технічною освітою, розлученого, непрацюючого, в порядку ст.89 КК України раніше не судимого,
у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України,

встановив:
ОСОБА_3 , 18 листопада 2022 року, приблизно о 17 годині 30 хвилин, знаходячись в коридорі житлового будинку АДРЕСА_1 , під час словесного конфлікту, на ґрунті раптово виниклих неприязних відносин із ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , маючи намір на спричинення останньому тілесних ушкоджень, діючи умисно, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій та їх наслідки, бажаючи їх настання, умисно наніс ОСОБА_4 один удар правою рукою, зведеною у кулак в область лівого ока, внаслідок чого спричинив останньому тілесні ушкодження у виді одного синця в лівій навколоорбітальній ділянці, що згідно висновку судово-медичного експерта відноситься до категорії легких тілесних ушкоджень.
Такими діями ОСОБА_3 вчинив кримінальний проступок, передбачений ч. 1 ст. 125 КК України - умисне спричинення легких тілесних ушкоджень.
Прокурор Кам`янка-Бузького відділу Радехівської місцевої прокуратури ОСОБА_5 подала до суду обвинувальний акт щодо кримінального правопорушення, в якому зазначила клопотання про його розгляд у спрощеному порядку без проведення судового розгляду в судовому засіданні.
Відповідно до положень ч. 2 ст. 12 КК України кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 125 КК України, у вчиненні якого обвинувачується ОСОБА_3 , є кримінальним проступком.
Частиною 1 статті 381 КПК України визначено, що суд розглядає обвинувальний акт щодо вчинення кримінального проступку без проведення судового розгляду в судовому засіданні за відсутності учасників судового провадження, якщо обвинувачений не оспорює встановлені під час дізнання обставини і згоден з розглядом обвинувального акта за його відсутності.
Як видно з доданої до обвинувального акта письмової заяви обвинуваченого ОСОБА_3 , яка складена в присутності захисника ОСОБА_6 , обвинувачений беззаперечно визнав свою винуватість у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України, згоден із встановленими досудовим розслідуванням обставинами, ознайомлений з обмеженням права апеляційного оскарження згідно з ч. 2 ст. 302 КПК України та погодився на розгляд обвинувального акта у спрощеному провадженні за його відсутності.
Окрім цього, до обвинувального акта долучено матеріали досудового розслідування №0000099 від 19.11.2022 та документи, що засвідчують беззаперечне визнання обвинуваченим своєї винуватості, зокрема письмовим поясненням обвинуваченого ОСОБА_3 від 21.11.2022 (аркуш справи 20), протоколами допиту свідків ОСОБА_7 та ОСОБА_8 від 21.11.2022 (аркуш справи 13-16), протоколом допиту потерпілого ОСОБА_4 від 19.11.2022 (аркуш справи 9-10), протоколом проведення слідчого експерименту від 21.2022 (аркуш справи 17-19).
Відтак, з урахуванням викладеного, суд вважає за необхідне розглянути обвинувальний акт щодо вчинення кримінального проступку без проведення судового розгляду в судовому засіданні за відсутності учасників судового провадження.
Дослідивши матеріали кримінального провадження, суд дійшов висновку, що вина обвинуваченого ОСОБА_3 у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України - умисне спричинення легких тілесних ушкоджень доведена повністю встановленими органом досудового розслідування обставинами.
Відповідно до положень ст. 50 КК України до особи, визнаної винною за вироком суду у вчиненні кримінального правопорушення застосовується покарання, яке є заходом примусу і полягає в передбаченому законом обмеженні прав і свобод засудженого.
Покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженими, так і іншими особами.
Згідно з ч. 1 ст. 65 КК України суд призначає покарання: в межах, установлених у санкції статті (санкції частини статті) Особливої частини цього Кодексу, що передбачає відповідальність за вчинене кримінальне правопорушення, за винятком випадків, передбачених ч. 2 ст. 53 цього Кодексу; відповідно положень Загальної частини цього Кодекс; враховуючи ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особи винного, обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.
Обвинувачений вчинив кримінальний проступок, передбачений ч. 1 ст. 125 КК України.
Обставиною, яка пом`якшує покарання обвинуваченого, у відповідності до п. 1 ст. 66 КК України суд визнає щире каяття.
Обставин, які обтяжують покарання обвинуваченого у відповідності до ст. 67 КК України судом не встановлено.
Досліджуючи дані, які характеризують особу обвинуваченого суд бере до уваги, що він в порядку ст.89 КК України раніше не судимий, за місцем проживання заяв та скарг на нього не надходило, розлучений, не працює, на обліку в психіатра та в наркологічному кабінеті не перебуває.
Відтак, з урахуванням усіх обставин, суд вважає, що покарання обвинуваченому повинно бути призначено в межах санкції ч. 1 ст. 125 КК України у виді штрафу, оскільки саме такий вид покарання є необхідним та достатнім для його виправлення та попередження скоєння ним нових кримінальних правопорушень. Підстав для застосування іншого виду покарання, передбаченого санкцією статті, суд не знаходить, так як вважає їх такими, що не призведуть до виправлення особи засудженого і запобігання вчиненню ним нових кримінальних правопорушень.
Цивільного позову не було заявлено.
Речових доказів та процесуальних витрат не має.
Заходи забезпечення кримінального провадження, в тому числі запобіжний захід, не застосовувались.
Керуючись ст. 381, 382 Кримінального процесуального кодексу України, суд

ухвалив:
ОСОБА_3 визнати винуватим у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч.1 ст. 125 КК України та призначити йому покарання у виді штрафу в розмірі п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 (вісімсот п`ятдесят) гривень.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.
Апеляційна скарга на вирок може бути подана до Львівського апеляційного суду через Кам`янка-Бузький районний суд Львівської області протягом тридцяти днів з дня отримання його копії.
Вирок суду, ухвалений за результатами спрощеного провадження в порядку, передбаченому ст. 381, 382 КПК України, не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав розгляду провадження за відсутності учасників судового провадження, не дослідження доказів у судовому засіданні або з метою оспорити встановлені досудовим розслідуванням обставин.
Копія вироку не пізніше наступного дня за днем його ухвалення, надсилається учасникам судового провадження.

Суддя ОСОБА_1