Справа № 372/1099/23
Провадження № 1-кп-205/23
В И Р О К

іменем України

13 квітня 2023 року Обухівський районний суд Київської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

за участю прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Обухові кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000611 від 28.02.2023 року за обвинуваченням:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця села Антонівка Тальнівського району Черкаської області, українця, громадянина України, офіційно не працюючого, не одруженого, на утриманні малолітніх та неповнолітніх дітей не маючого, із середньою спеціальною освітою, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , та фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого,

у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч.2 ст.15, ч. 4 ст. 185 КК України,

В С Т А Н О В И В:

27 лютого 2023 близько 21:00 години, ОСОБА_4 , був запрошений в гості ОСОБА_5 , який проживає за адресою: АДРЕСА_3 , де на той момент вже знаходився ОСОБА_6 .. Того дня, близько 22:00 години ОСОБА_4 , знаходячись за вищевказаною адресою в ході спільного відпочинку з ОСОБА_5 та ОСОБА_6 виявив, що останні мають при собі грошові кошти, які кожен з них зберігав у кишенях своїх штанів. В той момент у ОСОБА_4 виник умисел на вчинення крадіжки вищевказаних грошових коштів, які мали при собі ОСОБА_5 та ОСОБА_6

28 лютого 2023 близько 03:00 години, ОСОБА_4 дочекавшись коли останні полягають спати, діючи умисно, в умовах воєнного стану, введеного Указом Президента України від 24.02.2022 № 64/2022 та продовженого Указом Президента України від 06.02.2023 №58/2023 «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні», керуючись корисливим мотивом, з метою таємного викрадення чужого майна, шляхом вільного доступу до штанів ОСОБА_5 , які потерпілий попередньо зняв та поклав на крісло біля себе, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій, передбачаючи настання суспільно-небезпечних наслідків і бажаючи їх настання, скориставшись тим, що потерпілий ОСОБА_5 спить та за його діями не спостерігає, з кишені штанів останнього дістав грошові кошти в сумі 1500 гривень, які поклав до свого правого кросівку, в який був одягнутий.

Після чого ОСОБА_4 , керуючись єдиним умислом, направленим на вчинення таємного викраденням чужого майна, шляхом вільного доступу до штанів ОСОБА_6 , які потерпілий попередньо зняв та поклав на крісло біля себе, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій, передбачаючи настання суспільно-небезпечних наслідків і бажаючи їх настання, скориставшись тим, що потерпілий ОСОБА_6 спить та за його діями не спостерігає, з кишені штанів останнього дістав грошові кошти в сумі 630 гривень, 100 гривень з яких поклав до свого правого кросівку, а решту - до свого лівого кросівку, в який був одягнутий, після чого ліг спати.

В подальшому, о 8 годині ранку 28 лютого 2023 ОСОБА_4 прокинувся та намагався вийти з приміщення вказаної квартири, однак свій намір до кінця не довів, з причин, що не залежали від його волі, оскільки його було зупинено потерпілими ОСОБА_5 та ОСОБА_6 . Своїми умисними, протиправними діями ОСОБА_4 намагався спричинити майнової шкоди потерпілому ОСОБА_5 на суму 1500 гривень, а потерпілому ОСОБА_6 на суму 630 гривень.

В судовому засіданні ОСОБА_4 винним себе у вказаному кримінальному правопорушення визнав повністю, дав показання, що відповідають обставинам вчинення вказаного кримінального правопорушення, зокрема показав, що його було запрошено в гості до потерпілого ОСОБА_5 , де також перебував і ОСОБА_6 . В ході спільного відпочинку потерпілі повідомили що мають грошові кошти. Дочекавшись що всі полягають спати він викрав в них грошові кошти, але на другий день потерпілі виявили зникнення грошей і викликали працівників поліції. Шкоду потерпілим відшкодував, у вчиненому щиро кається та просив суд суворо його не карати, оскільки відповідні висновки він для себе зробив.

Потерпілий ОСОБА_5 в судове засідання не з`явився, подав до суду заяву в якій просив суд провести судове засідання за його відсутності, претензій матеріального характеру до обвинуваченого не має, при обранні міри покарання обвинуваченому поклався на розсуд суду.

Потерпілий ОСОБА_6 в судове засідання не з`явився, подав до суду заяву в якій просив суд провести судове засідання за його відсутності, претензій матеріального характеру до обвинуваченого не має, при обранні міри покарання обвинуваченому поклався на розсуд суду.

На підставі ч.3 ст.349 КПК України роз`яснивши обвинуваченому положення цієї статті, роз`яснивши, що у такому випадку він буде позбавлений права оскаржувати фактичні обставини провадження в апеляційному порядку, суд при визначенні обсягу доказів, що підлягають дослідженню стосовно тих обставин, які ніким не оспорюються, і немає сумнівів у добровільності їх позиції, обмежився допитом обвинуваченого, дослідженням матеріалів кримінального провадження, що характеризують обвинуваченого, визнавши недоцільним дослідження інших доказів по справі, оскільки жодним учасником процесу не оспорено винуватість обвинуваченого у вчиненні інкримінованого кримінального проступку та визначені обвинуваченням обставини.

Суд вважає, що винуватість обвинуваченого у вчиненні вказаного кримінального правопорушення повністю доведена.

Таким чином, суд кваліфікує дії ОСОБА_4 , які виразились закінченому замаху на таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинений в умовах воєнного стану, за ч.2 ст. 15, ч.4 ст. 185 КК України.

Призначаючи обвинуваченому покарання, суд враховує ступінь суспільної небезпеки кримінального правопорушення, його особу та відношення до скоєного, обставини справи, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Обставинами, які пом`якшують покарання обвинуваченого згідно з ст. 66 КК України, суд визнає щире каяття, добровільне відшкодування шкоди.

Обставин, що обтяжують покарання передбачених ст. 67 КК України, судом не встановлено.

Відповідно до ст. 50 КК України встановлено, що покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженими, так і іншими особами, а відповідно до ст. 65 КК України встановлено, що особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів, а тому суд враховуючи вищезазначене, відсутність обставин, що обтяжують покарання, наявність обставин що пом`якшують покарання з врахуванням ст.ст. 50, 65 КК України, суд вважає можливим призначення покарання обвинуваченому в межах передбаченої санкцією ч.2 ст.15 ч.4 ст.185 КК України у виді позбавлення волі, оскільки такий вид покарання є достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження нових злочинів.

Разом з тим, враховуючи особу обвинуваченого, який раніше не судимий, усвідомив протиправність своїх дій та негативно ставиться до вчиненого, позицію прокурора, який вважав за доцільне звільнити обвинуваченого від відбування покарання з випробуванням, ураховуючи відсутність тяжких наслідків від вчиненого злочину, відшкодування шкоди потерпілим, наявність пом`якшуючих обставин, суд вважає за можливе звільнити обвинуваченого від відбування покарання з випробуванням відповідно до положень ст. 75 КК України із покладенням на нього обов`язків, визначених в ст. 76 КК України.

Запобіжний захід відносно обвинуваченого не обирався.

Судові витрати відсутні.

Долю речових доказів вирішити відповідно до ст. 100 КПК України.

Керуючись ст.ст. 370, 371, ч. 2 ст. 373, ст. ст. 374, 376 КПК України, суд, -

З А С У Д И В:

ОСОБА_4 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.15, ч.4 ст.185 КК України, та призначити йому покарання у виді позбавлення волі на строк 5 років.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування покарання з випробуванням з встановленням іспитового строку тривалістю 1 рік.

Відповідно до ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_4 обов`язки протягом іспитового строку:

- періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

- повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання;

- не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Речові докази у справі: грошові кошти в загальній сумі 2152 гривні які передані на зберігання потерпілим ОСОБА_5 та ОСОБА_6 , залишити останнім.

Вирок може бути оскаржено до Київського апеляційного суду через Обухівський районний суд Київської області протягом тридцяти днів з моменту його проголошення.

Згідно ч. 2 ст. 394 КПК України вирок не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним відповідно до положень ч. 3 ст. 349 КПК України.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції

Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору.

Суддя: ОСОБА_1