ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 11-кп/803/486/23 Справа № 204/8584/21 Суддя у 1-й інстанції - ОСОБА_1 Суддя у 2-й інстанції - ОСОБА_2
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 січня 2023 року м. Дніпро

Колегія суддів Судової палати з розгляду кримінальних справ Дніпровського апеляційного суду у складі:

головуючого судді ОСОБА_2

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4

за участю:

секретаря судового засідання ОСОБА_5 ,

прокурора ОСОБА_6 ,

захисника ОСОБА_7 ,

представника медичної установи ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали за апеляційною скаргою захисника ОСОБА_7 в інтересах особи, відносно якої застосовані примусові заходи медичного характеру - ОСОБА_9 на ухвалу Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 04 жовтня 2022 року про продовження застосування примусових заходів медичного характеру в умовах закладу з надання психіатричної допомоги із суворим наглядом відносно ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ,-

встановила:

Ухвалою Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 04 жовтня 2022 року було задоволено заяву представника Дніпровської філії «Спеціальний заклад з надання психіатричної допомоги» ДУ «Інститут психіатрії, судово-психіатричної експертизи і моніторингу наркотиків МОЗ України» та продовжено застосування примусових заходів медичного характеру, призначених ухвалою Глибоцького районного суду Чернівецької області від 20 жовтня 2020 року, відносно ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в умовах закладу з надання психіатричної допомоги із суворим наглядом.

Рішення суду обґрунтовано тим, що ухвалою Глибоцького районного суду Черкаської області від 20 жовтня 2020 року, відносно ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який вчинив суспільно небезпечне діяння, що підпадає під ознаки діяння передбаченого Особливою частиною Кримінального кодексу України, а саме ч.1 ст.115, ч.2 ст.194 КК України, застосовано примусові заходи медичного характеру у вигляді госпіталізації до психіатричного закладу із суворим наглядом. З 15.04.2021 року ОСОБА_9 знаходиться на лікуванні у Дніпровської філії «Спеціальний заклад з надання психіатричної допомоги» ДУ «Інститут психіатрії, судово-психіатричної експертизи і моніторингу наркотиків МОЗ України», діагноз: органічний розлад особистості та поведінки внаслідок епілепсії, потребуючий лікування та нагляду.

Як вказав суд першої інстанції, встановлені в судовому засіданні обставини, досліджені матеріали особової справи, щоденникові записи за міжкомісійний період, пояснення представника установи, лікаря - психіатра в їх сукупності в повній мірі підтверджують висновок комісії лікарів-психіатрів № 960 від 15 жовтня 2021 року стосовно того, що ОСОБА_9 за своїм психічним станом і характером вчиненого суспільно небезпечного діяння становить небезпеку для суспільства і потребує тримання та відповідного лікування в умовах закладу з надання психіатричної допомоги та лікування в умовах суворого нагляду.

Щодо ствердження адвоката ОСОБА_7 про те, що закінчився строк тримання ОСОБА_9 в медичному закладі з надання психіатричної допомоги із суворим наглядом, суд зазначив, що представник психіатричного закладу, який надає ОСОБА_9 психіатричну допомогу, направив до суду заяву про продовження застосування примусового заходу медичного характеру 04.11.2021 року, тобто до спливу шестимісячного терміну, але розгляд даної заяви був декілька разів відкладений за клопотанням сторони захисту (19.01.2022р., 21.01.2022р., 31.01.2022р., 15.06.2022р., 09.08.2022р.), що призвело до затягування судового провадження.

В апеляційній скарзі захисник ОСОБА_7 в інтересах особи, відносно якої застосовані примусові заходи медичного характеру - ОСОБА_9 просить скасувати ухвалу Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 04 жовтня 2022 року.

В обґрунтування своїх апеляційних вимог адвокат посилається на порушення судом першої інстанції строків розгляду заяви про продовження застосування примусових заходів медичного характеру щодо ОСОБА_9 від 04.11.2021 року, оскільки перше засідання по цій справі було призначено судом лише на 31 січня 2022 року, в подальшому розгляд справи неодноразово переносився і останнє судове засідання відбулося 04 жовтня 2022 року, під час якого суд постановив ухвалу про продовження застосування примусових заходів медичного характеру ОСОБА_9 через понад дев`ять місяців після того, як закінчився строк дії попередньої ухвали того ж суду.

Крім того, на думку апелянта, в оскаржуваній ухвалі вступній частині не зазначено місяць і день народження ОСОБА_9 , невірно зазначений рік його народження, місце народження і місце проживання, а також не зазначена дата виготовлення повного тексту ухвали.

Заслухавши суддю-доповідача, думку захисника, який просив задовольнити апеляційну скаргу, прокурора та представника Державного закладу «Українська психіатрична лікарня з суворим наглядом МОЗ України», які заперечували щодо задоволення апеляційної скарги, перевіривши надані матеріали та обговоривши доводи, викладені в апеляційній скарзі, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягаює задоволенню з таких підстав.

Відповідно до ст. 95 КК України продовження застосування примусових заходів медичного характеру здійснюється судом за заявою представника психіатричного закладу (лікаря-психіатра), який надає особі таку психіатричну допомогу, до якої додається висновок комісії лікарів-психіатрів, який обґрунтовує необхідність продовження застосування таких примусових заходів. Особи, до яких застосовані примусові заходи медичного характеру, підлягають огляду комісією лікарів-психіатрів не рідше одного разу на 6 місяців для вирішення питання про наявність підстав для звернення до суду із заявою про припинення або про зміну застосування такого заходу. У разі необхідності продовження застосування примусового заходу медичного характеру понад 6 місяців представник психіатричного закладу (лікар-психіатр), який надає особі таку психіатричну допомогу, повинен направити до суду за місцем знаходження психіатричного закладу заяву про продовження застосування примусового заходу. До заяви додається висновок комісії лікарів-психіатрів, який містить обґрунтування про необхідність продовження надання особі такої психіатричної допомоги. В подальшому продовження застосовування примусового заходу медичного характеру проводиться кожного разу на строк, який не може перевищувати 6 місяців.

Згідно із ч.ч. 1, 3 ст. 514 КПК України, продовження застосування примусових заходів медичного характеру здійснюється на підставі ухвали суду, в межах територіальної юрисдикції якого застосовується цей захід чи відбувається лікування. Розгляд питання про продовження, застосування примусових заходів медичного характеру здійснюється за письмовою заявою представника медичного закладу (лікаря-психіатра), де тримається дана особа, у порядку передбаченому ст. 95 КК України та ст. 512 цього Кодексу. До письмової заяви додається висновок комісії лікарів-психіатрів, який обґрунтовує необхідність продовження, зміни або припинення застосування таких примусових заходів.

Доводи апеляційної скарги захисника на думку колегії суддів є необґрунтованими, виходячи з таких підстав.

Так, судом першої інстанції під час вирішення питання про продовження застосування примусових заходів медичного характеру щодо ОСОБА_9 були дотримані зазначені вимоги чинного законодавства.

Судовим рішенням, що оскаржується, продовжено застосування примусових заходів медичного характеру, призначених ухвалою Глибоцького районного суду Черкаської області від 20 жовтня 2020 року, щодо ОСОБА_9 , в умовах психіатричної лікарні з суворим наглядом.

Доцільність продовження застосування раніше призначених ОСОБА_9 примусових заходів медичного характеру судом обґрунтовано висновком комісії лікарів-психіатрів № 960 від 15 жовтня 2021 року, де зазначено про те, що в психічному стані спостерігаються прояви емоційно-вольових порушень з емоційною лабільністю, зі зміною неадекватно підвищеного настрою на дратівливість, нестриманість, напруженість і тривожність. Наявні егоїстичність, егоцентричність, когнітивні порушення з нестійкою, розсіяністю уваги, в`язкістю, уповільненістю, конкретністю мислення, порушеннями продуктивності розумової діяльності з неспроможністю оцінити наслідки своєї поведінки та грубими порушеннями пам`яті на минулі події, в тому числі на період інкримінованих йому дій. Викладене поряд з відсутністю розуміння хворобливості свого стану, усвідомлення чинників, що обумовили СНД, жалю з приводу скоєного, відсутністю соціально-позитивних особистісних орієнтацій з легковажним ставленням до вживання алкоголю та ігор на гральних автоматах, свідчить про збереження особливої небезпеки хворого для оточуючих. До того ж, присутній негативний вплив соціального оточення на терапевтичні настанови пацієнта, що в сукупності свідчить про те, що ОСОБА_9 , 2002 року народження за своїм психічним станом потребує продовження застосування примусових заходів медичного характеру в умовах закладу з надання психіатричної допомоги із суворим наглядом.

З наданих суду апеляційної інстанції матеріалів вбачається, що заява про продовження застосування примусових заходів медичного характеру щодо ОСОБА_9 подана до суду 04.11.2021, тобто до спливу 6-місячного строку, її розгляд здійснено відповідно до вимог ст.514 КПК України, що спростовує доводи апеляційної скарги захисника щодо порушення положень ст.314 КПК України.

Доводи апеляційної скарги захисника щодо незаконного перебування ОСОБА_9 понад встановлений шестимісячний термін у Дніпровська філія «Спеціалізований заклад з надання психіатричної допомоги» Державної установи «Центр психічного здоров`я і моніторингу наркотиків та алкоголю Міністерства охорони здоров`я України» не є слушними, так як знаходження у психіатричній лікарні не є запобіжним заходом, заява про продовження застосування примусових заходів медичного характеру щодо ОСОБА_9 подана до суду 04.11.2021, тобто до спливу 6-місячного строку, його огляд комісією лікарів-психіатрів проведено до спливу 6-місячного строку, за результатами якого підстави для зміни чи припинення застосування примусових заходів медичного характеру не встановлені, а навпаки встановлено, що ОСОБА_9 потребує подальшого лікування, у зв`язку з чим відсутні підстави для його звільнення з лікарні.

Посилання захисника на те, що у вступній частині оскаржуваної ухвали не зазначено місяць і день народження ОСОБА_9 , невірно зазначений рік його народження, є безпідставними, оскільки у вступній частині зазначеної ухвали вказано дату народження ОСОБА_9 20 липня 2002 року, що й відповідає дійсності. При цьому, не зазначення місця народження і проживання, а також дати виготовлення повного тексту ухвали, не є підставою для скасування правильного по суті судового рішення.

Виходячи з викладеного, колегія суддів дійшла висновку, що розгляд заяви лікаря-психіатра проведено судом першої інстанції відповідно до вимог КПК України, з дослідженням доказів щодо стану хворого за час перебування в психіатричній лікарні з суворим наглядом, внаслідок чого судом було постановлено законну, обґрунтовану та вмотивовану ухвалу, підстав для її скасування за доводами, наведеними в апеляційній скарзі захисника, не вбачається.

Керуючись ст. ст.405,407,418,419 КПК України, колегія суддів,-

ухвалила :

Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_7 в інтересах особи, відносно якої застосовані примусові заходи медичного характеру - ОСОБА_9 - залишити без задоволення.

Ухвалу Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 04 жовтня 2022 року про продовження застосування примусових заходів медичного характеру в умовах закладу з надання психіатричної допомоги із суворим наглядом відносно ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 - залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення, є остаточною та оскарженню не підлягає.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4