Справа № 756/1486/23
Провадження № 1-кс/756/399/23
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 лютого 2023 року місто Київ

Слідчий суддя Оболонського районного суду м. Києва ОСОБА_1 , за участі секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , підозрюваного ОСОБА_4 , захисника підозрюваного - адвоката ОСОБА_5 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Києва клопотання слідчого СВ Оболонського УП ГУ НП у місті Києві ОСОБА_6 , погоджене прокурором Оболонської окружної прокуратури міста Києва ОСОБА_3 , про арешт майна у кримінальному проваджені, відомості про яке внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0002692 від 04.12.2021 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 5 ст. 361, ч. 2 ст. 361-2, ч. 3 ст. 15 ч. 2 ст. 361-2, ч. 5 ст. 27 ч. 3 ст. 362 КК України,

УСТАНОВИВ:

Слідчий СВ Оболонського УП ГУ НП у місті Києві ОСОБА_6 , за погодженням прокурора Оболонської окружної прокуратури міста Києва ОСОБА_3 звернувся до слідчого судді Оболонського районного суду м. Києва з клопотанням про арешт майна у кримінальному проваджені, відомості про яке внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0002692 від 04.12.2021 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 5 ст. 361, ч. 2 ст. 361-2, ч. 3 ст. 15 ч. 2 ст. 361-2, ч. 5 ст. 27 ч. 3 ст. 362 КК України.

09.02.2023 на адресу суду від прокурора Оболонської окружної прокуратури міста Києва ОСОБА_3 надійшли додаткові письмові обгрунтування до клопотання про арешт майна у кримінальному проваджені, відомості про яке внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0002692 від 04.12.2021 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 5 ст. 361, ч. 2 ст. 361-2, ч. 3 ст. 15 ч. 2 ст. 361-2, ч. 5 ст. 27 ч. 3 ст. 362 КК України.

В обґрунтування клопотання (з урахуванням додаткового обґрунтування) прокурор зазначає, що у провадженні слідчого відділу Оболонського УП ГУНП у м. Києві перебувають матеріали досудового розслідування, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за з №0002692 від 04.12.2021, за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 361, ч. 2 ст. 361-2, ч. 3 ст. 15 ч. 2 ст. 361-2, ч. 5 ст. 27 ч. 3 ст. 362 КК України.

Під час досудового розслідування встановлено, що до слідчого відділу Оболонського управління поліції Головного управління Національної поліції у м. Києві зі Служби Безпеки України надійшли матеріали щодо виявлення групи невстановлених осіб, причетних до організації та реалізації протиправного механізму несанкціонованого втручання в роботу інформаційних (автоматизованих) електронних комунікаційних, інформаційно-комунікаційних систем, електронних комунікаційних мереж, що призвело до витоку інформації з обмеженим доступом, а саме персональних даних громадян України, серед суб`єктів кредитно-банківської сфери, сфери надання фінансових послуг, колекторських, детективних агенцій, під час дії воєнного стану. У ході досудового розслідування було проведено огляд веб-ресурсу https://www.bsscdn.com, у результаті якого було встановлено, що даний веб-ресурс існує в мережі Інтернет, однак не відображається браузером. За допомогою сервісу встановлення реєстраторів доменних імен, вдалося встановити детальну інформацію про реєстратора доменного ім`я www.bsscdn.com. За наявною інформацією доменне ім`я зареєстроване доменним реєстратором NameChip Inc. м. Лондон Великобританія, з використанням послуги віртуальної приватної мережі (VPN). Доступ клієнтам до даного веб-ресурсу надається шляхом присвоєння унікального субдоменного ім`я. Вказана електронна інформаційна система складається з бази даних, що наповнюється інформацією з державних електронних інформаційних ресурсів та веб-ресурсу (www.bsscdn.com), через який відбувається доступ до системи з присвоєнням кожному клієнту унікального субдоменного ім`я (www.oschadbank.bsscdn.com). Наповнення та оновлення бази даних зумовлене несанкціонованим витоком інформації з обмеженим доступом з державних електронних інформаційних систем, реєстрів, баз даних. За результатом проведення негласних слідчих розшукових дій встановлено, що система Піранья містить інформацію щодо фізичних осіб: П.І.Б., дата та місце народження; паспортні дані; місце реєстрації; номери мобільних телефонів; наявність нерухомого майна; наявність рухомого майна; наявність дозволу на зброю; наявність водійського посвідчення; участь в ДТП; місце роботи; перелік місць отримання доходів; пов`язані особи (родичі, близькі, сусіди), тощо; та щодо юридичних осіб: інформація Єдиного Державного реєстру юридичних осіб; місце фактичної реєстрації; номери мобільних телефонів; відкриті банківські рахунки; наявність державних перевірок; інформація щодо економічно-фінансової діяльності, тощо. Враховуючи отримані фактичні відомості про обставини вчинення кримінального правопорушення, у ході проведення гласних та негласних слідчих (розшукових) дій, встановлено осіб, які можуть бути причетними до протиправної діяльності, а також місця зберігання документів та інших речей, які свідчать про причетність конкретних осіб до організації та вчинення кримінальних правопорушень і мають значення речових доказів у вказаному кримінальному провадженні, зокрема, ОСОБА_4 .

У ході проведення негласних та гласних слідчих (розшукових) дій, 26.01.2023, о 12 годині 50 хвилин, в порядку ст. 208 КПК України, за підозрою у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 5 ст. 361 КК України затримано ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , якому 27.01.2023 о 12:44 годині, відповідно до п. п. 1, 3 ч. 1 ст. 276 КПК України, повідомлено підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 361-2 КК України, тобто у несанкціонованому збуті інформації з обмеженим доступом, яка зберігається в електронно-обчислювальних машинах (комп`ютерах), автоматизованих системах, комп`ютерних мережах або на носіях такої інформації, створеної та захищеної відповідно до чинного законодавства, вчиненого за попередньою змовою групою осіб, ч. 3 ст. 15 ч. 2 ст. 361-2 КК України, тобто у незакінченому замаху на повторний несанкціонований збут інформації з обмеженим доступом, яка зберігається в електронно-обчислювальних машинах (комп`ютерах), автоматизованих системах, комп`ютерних мережах або на носіях такої інформації, створеної та захищеної відповідно до чинного законодавства вчиненого за попередньою змовою групою осіб та ч. 5 ст. 27 ч. 3 ст. 362 КК України, тобто у пособництві у вчиненні несанкціонованих дій з інформацією, яка оброблюється в електронно-обчислювальних машинах (комп`ютерах), автоматизованих системах, комп`ютерних мережах та зберігається на носіях такої інформації, особі, яка має право доступу до неї, вчинене за попередньою змовою групою осіб.

28.01.2023 ухвалою слідчого судді Оболонського районного суду міста Києва від 28.01.2023, щодо підозрюваного ОСОБА_4 застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, строком на 60 днів, тобто до 26.03.2023 включно та визначено заставу у розмірі 750 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 2 013 000 гривень.

Разом з цим, органом досудового розслідування проведено ряд обшуків на підставі ухвал слідчих суддів Оболонського районного суду міста Києва, за місцем мешкання осіб, які можуть бути причетними до протиправної діяльності, з метою відшукання речей та документів, які свідчать про причетність конкретних осіб до організації та вчинення кримінальних правопорушень і можуть бути речовими доказами у вказаному кримінальному провадженні.

На підставі ухвали слідчої судді Оболонського районного суду міста Києва від 18.01.2023 проведено обшук транспортного засобу: «Toyota Sequoia», 2018 року випуску, чорного кольору д.н.з. НОМЕР_1 , який на праві власності належить підозрюваному ОСОБА_4 та за наслідками проведеного обшуку вказаний автомобіль тимчасово вилучено.

У ході досудового розслідування, у тому числі за результатами проведених негласних слідчих розшукових дій встановлено, що підозрюваний ОСОБА_4 та інші особи, які ідентифіковані органом досудового розслідування, як особи, які можуть мати безпосереднє відношення до вчиненого кримінального правопорушення, під час реалізації інформації з обмеженим доступом (персональними даними громадян України), серед суб`єктів кредитно-банківської сфери, сфери надання фінансових послуг, колекторських, детективних агенцій, орієнтували своїх сталих і нових «клієнтів» на необхідності сплати грошових коштів, за надані «послуги», у безготівковій формі, саме у валюті «Євро», купюрами номіналом не більше 100 Євро.

Сторона обвинувачення вважає, що транспортний засіб вилучений під час обшуку відповідає вимогам ст. 98 КПК та є рухомим майном, набутим кримінально протиправним шляхом, внаслідок вчинення злочинів, передбачених ч. 5 ст. 361, ч. 2 ст. 361-2, ч. 3 ст. 15 ч. 2 ст. 361-2, ч. 5 ст. 27 ч. 3 ст. 362 КК України.

Ураховуючи вище викладене, а також те, що існують підстави вважати, що зазначене рухоме майно, набуте кримінально протиправним шляхом, внаслідок вчинення злочинів, передбачених ч. 5 ст. 361, ч. 2 ст. 361-2, ч. 3 ст. 15 ч. 2 ст. 361-2, ч. 5 ст. 27 ч. 3 ст. 362 КК України, який крім того є речовими доказами в даному кримінальному провадженні, з метою встановлення істини у даному кримінальному проваджені, збереженню та належному дослідженні речового доказу, а також забезпеченню здійснення досудового розслідування виникла необхідність у накладенні арешту на вказаний засіб.

Сторона обвинувачення переконана, що вилучений транспортний засіб, в першу чергу отриманий (придбаний) підозрюваним внаслідок вчинення кримінального правопорушення та є фактично доходами від такої діяльності. На підставі наведеного, з метою не допущення приведення до зникнення, втрати, пошкодження або відчуження відповідного майна, а також забезпечення спеціальної конфіскації, сторона обвинувачення просить накласти арешт на: транспортний засіб марки «Toyota Sequoia», 2018 року випуску, чорного кольору д.н.з. НОМЕР_1 , який на праві власності належить підозрюваному ОСОБА_4 , шляхом заборони користування, відчуження, розпорядження нимю

Прокурор у судовому засіданні просив задовольнити клопотання про накладення арешту на майно в повному обсязі. При цьому, просив долучити до матеріалів протокол огляду мобільного телефона, вилученого під час затримання ОСОБА_4 26.01.2023, у підтвердження того, що протиправною діяльність підозрюваний займається починаючи ще з 2018 року.

Захисник підозрюваного ОСОБА_4 в судовому засіданні заперечував проти клопотання про накладення арешту на автомобіль, що належить підозрюваному, просив відмовити в його задоволенні. На обґрунтування своїх заперечень захисник зазначив, серед іншого, що клопотання прокурора не обґрунтоване та ґрунтується лише на припущеннях. Вказав, що прокурором не доведено необхідність такого арешту, зокрема щодо можливості використання майна як доказу у кримінальному провадженні, оскільки воно не є речовим доказом в розуміння ст. 98 КПК України, а також з метою забезпечення спеціальної конфіскації. Транспортний засіб був придбаний за кошти, одержані ОСОБА_4 за його кошти від продажу інших автомобілів, у підтвердження чого були надані відповідні договори купівлі-продажу.

Підозрюваний ОСОБА_4 у судовому засіданні підтримав позицію захисника.

Вивчивши клопотання, дослідивши його матеріали, заслухавши учасників судового процесу, слідчий суддя за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, приходить до наступного висновку.

У провадженні СВ Оболонського управління поліції ГУ НП у м. Києві перебувають матеріали кримінального провадження за №0002692 від 04.12.2021 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 5 ст. 361, ч. 2 ст. 361-2, ч. 3 ст. 15 ч. 2 ст. 361-2, ч. 5 ст. 27 ч. 3 ст. 362 КК України.

26.01.2023, на підставі ухвали слідчого судді Оболонського районного суду м. Києва від 18.01.2023, було проведено обшук транспортного засобу «Toyota Sequoia», 2018 року випуску, чорного кольору д.н.з. НОМЕР_1 , що на праві власності належить ОСОБА_4 та було вилучено зазначений транспортний засіб.

26.01.2023 у порядку ст. 208 КПК України, був затриманий ОСОБА_4 за підозрою у вчиненні кримінальних правопорушень.

27.01.2023 ОСОБА_4 у відповідності до ст. 278 КПК України, було повідомлено про підозру у вчиненні ним кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 361-2, ч. 3 ст. 15 ч. 2 ст. 361-2, ч. 5 ст. 27 ч. 3 ст. 362 КК України.

Постановою слідчого СВ Оболонського УП ГУ НП у м. Києві від 27.01.2023 визнано речовим доказом у кримінальному провадженні №0002692 від 04.12.2021, вилучений в ході обшуку 26.01.2023 транспортний засіб «Toyota Sequoia», 2018 року випуску, чорного кольору д.н.з. НОМЕР_1 , який на праві приватної власності належить ОСОБА_4 .

Майнові права захищаються в Україні, як Конституцією, так і іншими нормативно-правовими актами. Зокрема, частинами 1 і 5 статті 41 Конституції України передбачено, що кожен має право володіти користуватися і розпоряджатися своєю власністю. Ніхто не може бути позбавлений права власності. Право власності є непорушним.

Разом з цим, статтями 7, 16 КПК України встановлено, що загальною засадою кримінального провадження є недоторканість права власності. Позбавлення або обмеження права власності під час кримінального провадження здійснюється лише на підставі вмотивованого судового рішення, ухваленого в порядку, передбаченим цим Кодексом.

Згідно ст. 2 КПК України завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Згідно з п. 7 ч. 2 ст. 131 КПК України одним із заходів забезпечення кримінального провадження є арешт майна.

Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.

Частиною 2 ст. 170 КПК України визначено, що арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів; спеціальної конфіскації; конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Крім того, арешт майна є важливим елементом здійснення завдань кримінального провадження, своєчасне застосування якого може запобігти непоправним негативним наслідкам при розслідуванні кримінального правопорушення. Для ефективного розслідування орган досудового розслідування має потребу у збережені цього майна до встановлення фактичних обставин вчинення кримінального правопорушення.

Відповідно ч. 3 ст. 170 КПК України, у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Статтею 98 КПК України, визначено, що речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Згідно із ч. 10 ст. 170 КПК України, арешт може бути накладений у встановленому цим Кодексом порядку на рухоме чи нерухоме майно, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковій формі, в тому числі кошти та цінності, що знаходяться на банківських рахунках чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах, видаткові операції, цінні папери, майнові, корпоративні права, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна. Не може бути арештовано майно, якщо воно перебуває у власності добросовісного набувача, крім арешту майна з метою забезпечення збереження речових доказів.

Відповідно до ч. 11 ст. 170 КПК України заборона або обмеження користування, розпорядження майном можуть бути застосовані лише у разі, коли існують обставини, які підтверджують, що їх незастосування призведе до приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі майна.

Згідно з положення ч. 4 ст. 170 КПК України, у випадку, передбаченому пунктом 2 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно підозрюваного, обвинуваченого, засудженого або третьої особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно підлягатиме спеціальній конфіскації у випадках, передбачених Кримінальним кодексом України.

Пунктами 1-4 ч. 1 ст. 96-2 КК України передбачено, що спеціальна конфіскація застосовується у разі, якщо гроші, цінності та інше майно:

1) одержані внаслідок вчинення кримінального правопорушення та/або є доходами від такого майна;

2) призначалися (використовувалися) для схиляння особи до вчинення кримінального правопорушення, фінансування та/або матеріального забезпечення кримінального правопорушення або винагороди за його вчинення;

3) були предметом кримінального правопорушення, крім тих, що повертаються власнику (законному володільцю), а у разі, коли його не встановлено, - переходять у власність держави;

4) були підшукані, виготовлені, пристосовані або використані як засоби чи знаряддя вчинення кримінального правопорушення, крім тих, що повертаються власнику (законному володільцю), який не знав і не міг знати про їх незаконне використання.

Відповідно до ч. 1 ст. 96-1 КК України, спеціальна конфіскація полягає у примусовому безоплатному вилученні за рішенням суду у власність держави грошей, цінностей та іншого майна у випадках, визначених цим Кодексом, за умови вчинення умисного кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого Особливою частиною цього Кодексу, за які передбачено основне покарання у виді позбавлення волі або штрафу понад три тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, а так само передбаченого частиною першою статті 150, статтею 154, частинами другою і третьою статті 159-1, частиною першою статті 190, статтею 192, частиною першою статей 204, 209-1, 210, частинами першою і другою статей 212, 212-1, частиною першою статей 222, 229, 239-1, 239-2, частиною другою статті 244, частиною першою статей 248, 249, частинами першою і другою статті 300, частиною першою статей 301, 302, 310, 311, 313, 318, 319, 362, статтею 363, частиною першою статей 363-1, 364-1, 365-2 цього Кодексу.

Матеріали кримінального провадження, долучені до клопотання, дають достатні підстави вважати, що майно, на яке просить накласти арешт прокурор отримано в результаті вчинення розслідуваних кримінальних правопорушень, а відтак є доказом кримінального правопорушення, відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 КПК України та підпадає під ознаки, визначені ч. 1 ст. 96-2 КК України, слідчий суддя приходить до висновку, що з метою збереження речових доказів та забезпечення можливої спеціальної конфіскації наявні підстави для накладення арешту на майно, шляхом заборонити відчуження, розпорядження та користування будь-кому і будь-яким чином вказаним вище майном.

Доводи захисту про те, що вилучене майно не відповідає критеріям речових доказів, та не підпадає під ознаки, визначені ч. 1 ст. 96-2 КК України, є безпідставними, оскільки встановлені органом досудового розслідування фактичні обставини кримінальних правопорушень у даному кримінальному провадженні, містять сукупність підстав та розумних підозр вважати, що на даному етапі досудового розслідування є підстави для обґрунтованого припущення, що вилучене майно отримано в результаті вчинення розслідуваних кримінальних правопорушень.

Суд звертає увагу, що слідчий суддя на даному етапі провадження не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд під час розгляду кримінального провадження по суті, зокрема, не вправі оцінювати докази з точки зору їх належності і допустимості, достатності та взаємозв`язку, а лише зобов`язаний на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів визначити, чи існує обгрунтована підозра щодо вчинення кримінального правопорушення, яка може бути підставою для застосування заходів забезпечення кримінального провадження.

Матеріали провадження свідчать, що на цьому етапі кримінального провадження потреби досудового розслідування виправдовують таке втручання у права та інтереси власника майна з метою збереження речових доказів та можливої спеціальної конфіскації.

Втручання держави в право власника майна на мирне володіння своїм майном в даному випадку є виправданим, оскільки, виходячи з практики Європейського суду з прав людини, здійснюється на підставі закону, з метою задоволення суспільного інтересу, з дотриманням принципів пропорційності та справедливої рівноваги.

За таких обставин, враховуючи, що в даному випадку обмеження права власності є розумним і співрозмірним завданням кримінального провадження та обставини кримінального провадження станом на час прийняття рішення вимагають вжиття такого методу державного регулювання як накладення арешту, слідчий суддя приходить до висновку, що клопотання підлягає задоволенню.

Керуючись статтями 131-132, 170-173, 309, 372, 376, 395 КПК України, слідчий суддя

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання слідчого СВ Оболонського УП ГУ НП у місті Києві ОСОБА_6 , погоджене прокурором Оболонської окружної прокуратури міста Києва ОСОБА_3 , про арешт майна у кримінальному проваджені, відомості про яке внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0002692 від 04.12.2021 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 5 ст. 361, ч. 2 ст. 361-2, ч. 3 ст. 15 ч. 2 ст. 361-2, ч. 5 ст. 27 ч. 3 ст. 362 КК України задовольнити.

Накласти арешт у рамках кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0002692 від 04.12.2021 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 5 ст. 361, ч. 2 ст. 361-2, ч. 3 ст. 15 ч. 2 ст. 361-2, ч. 5 ст. 27 ч. 3 ст. 362 КК України, на вилучений у ході обшуку 26.01.2023 автомобіль «Toyota Sequoia», 2018 року випуску, чорного кольору д.н.з. НОМЕР_1 , який на праві власності належить підозрюваному ОСОБА_4 .

Заборонити відчуження, розпорядження та користування будь-кому і будь-яким чином вказаним майном.

Ухвала підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Ухвала може бути оскаржена до Київського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Повний текст ухвали виготовлено та оголошено 21.02.2023 о 17 год. 45 хв.

Слідчий суддя ОСОБА_1