Справа № 443/433/22 Головуючий у 1 інстанції: ОСОБА_1
Провадження № 11-кп/811/716/22 Доповідач: ОСОБА_2
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 жовтня 2022 року у м.Львові.

Колегія суддів судової палати у кримінальних справах Львівського апеляційного суду в складі:

під головуванням судді ОСОБА_2 ,
суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
при секретарі судового засідання ОСОБА_5 ,
розглянула у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу першого заступника керівника Львівської обласної прокуратури ОСОБА_6 на вирок Жидачівського районного суду Львівської області від 29 червня 2022 року щодо ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця міста Жидачів Львівської області, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,
з участю прокурора ОСОБА_8 ,
обвинуваченого ОСОБА_7 ,

В С Т А Н О В И Л А:

Вироком Жидачівського районного суду Львівської області від 29 червня 2022 року ОСОБА_7 визнано винуватим по пред`явленому обвинуваченні у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.185 КК України, і призначено йому покарання у виді обмеження волі на строк 2 роки.
Згідно з ч. 4 ст. 70 КК України шляхом часткового складання призначених покарань за цим вироком у виді обмеження волі на строк 2 роки та вироком Жидачівського районного суду Львівської області від 15.02.2022р. у виді обмеження волі на строк 1 рік, визначено ОСОБА_7 остаточне покарання у виді обмеження волі на строк 1 рік 6 місяців.
На підставі ст. 75 КК України звільнено ОСОБА_7 від відбування покарання з випробуванням, якщо він протягом 1 року 6 місяців іспитового строку не вчинить нового кримінального правопорушення і виконає покладені на нього обов`язки.
Відповідно до ст. 76 КК України покладено на ОСОБА_7 обов`язки: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання; не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.
Вирішено питання про речові докази.
Згідно вироку суду, ОСОБА_7 02.02.2022р. близько 09 год. 30 хв., перебуваючи у приміщенні коридору магазину « ІНФОРМАЦІЯ_2 », що належить ФОП ОСОБА_9 та знаходиться по АДРЕСА_2 , реалізовуючи свій злочинний умисел, спрямований на протиправне заволодіння чужим майном, з корисливих мотивів, умисно, повторно, таємно викрав з манекену чоловічу зимову куртку чорного кольору торговельної марки «Puma», вартістю 1300 грн. (без ПДВ), яку тримаючи у руці та не розплатившись за вказаний товар вийшов із приміщення магазину, а викраденим майном розпорядився на власний розсуд, спричинивши матеріальну шкоду ФОП ОСОБА_9 на загальну суму 1300 грн..

В апеляційному порядку зазначений вирок суду оскаржив перший заступник керівника Львівської обласної прокуратури ОСОБА_6 .

В апеляційній скарзі прокурор, не оспорюючи доведеності вини обвинуваченого та правильності кваліфікації його дій, просить оскаржуваний вирок у частині призначення покарання скасувати у зв`язку із неправильним застосуванням закону України про кримінальну відповідальність. Ухвалити у цій частині новий вирок, яким ОСОБА_7 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.185 КК України, та призначити йому покарання у виді 2 років обмеження волі. На підставі ч.4 ст.70 КК України, за сукупністю кримінальних правопорушень, шляхом часткового складання покарань, призначених за даним вироком у виді 2 років обмеження волі та вироком Жидачівського районного суду Львівської області від 15.02.2022р. у виді 1 року обмеження волі, призначити остаточно ОСОБА_7 покарання у виді 2 років 6 місяців обмеження волі. На підставі ст.75 КК України, звільнити ОСОБА_7 від відбуття призначеного покарання з випробуванням, якщо він протягом іспитового строку 1 рік 6 місяців не вчинить нового кримінального правопорушення і виконає покладені на нього обов`язки, передбачені ст.76 КК України.

В апеляційних доводах прокурор, покликаючись на положення ч.4 ст.70 КК України зазначає, що кримінальне правопорушення, за яке ОСОБА_7 засуджено до покарання у виді 2 років обмеження волі оскаржуваним вироком, останній вчинив 02.02.2022р. Поряд з цим, Жидачівським районним судом Львівської області 15.02.2022р. винесено вирок щодо ОСОБА_7 та його засуджено за ч.2 ст.15, ч.2 ст.185 КК України до покарання у виді 1 року обмеження волі, від відбуття якого, на підставі ст.75 КК України, звільнено з іспитовим строком на 1 рік.
Вказує, що суд першої інстанції обґрунтовано застосував при призначенні ОСОБА_7 остаточного покарання за ч.4 ст.70 КК України, та з врахуванням особи обвинуваченого, який раніше судимий за вчинення кримінального правопорушення проти власності, обрав принцип часткового складання покарань за сукупністю кримінальних правопорушень, призначених оскаржуваним вироком та вироком Жидачівського районного суду Львівської області від 15.02.2022, однак фактично даних правил не застосував, та необґрунтовано визначив обвинуваченому остаточне покарання у виді 1 року 6 місяців обмеження волі.
Прокурор стверджує, що при обранні ОСОБА_7 покарання необхідно застосувати ч.4 ст.70 КК України та остаточне покарання призначити за сукупністю кримінальних правопорушень, а саме, до покарання, призначеного за даним вироком у виді 2 років обмеження волі, слід частково приєднати покарання, призначене вироком Жидачівського районного суду Львівської області від 15.02.2022 за ч.2 ст.15, ч.2 ст.185 КК України у виді 1 року обмеження волі, та призначити остаточне покарання у виді 2 років 6 місяців обмеження волі, від відбуття якого звільнити з іспитовим строком, на підставі ст. 75 КК України.
При апеляційному розгляді справи прокурор підтримав вимоги апеляційної скарги, з наведених у ній мотивів, обвинувачений не заперечив щодо апеляційних вимог прокурора.

Заслухавши доповідача, пояснення сторін кримінального провадження, дослідивши матеріали справи та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до наступних висновків.

Відповідно до ч.1 ст.404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Висновки суду першої інстанції про доведеність вини ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.185 КК України, за обставин, встановлених судом першої інстанції, та кваліфікація його дій в апеляційній скарзі не оспорюються, а тому, з урахуванням вимог ч.1 ст.404 КПК України, апеляційним судом не переглядаються.

Щодо призначеного судом першої інстанції покарання то слід зазначити наступне.

Відповідно до ч.1 ст.370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим.

Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до статті 94 цього Кодексу. Вмотивованим є рішення, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.

Згідно ст. 65 КК України суд призначає покарання відповідно до положень Загальної частини цього Кодексу, враховуючи ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання. Особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень.

Призначене судом першої інстанції обвинуваченому ОСОБА_7 покарання за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України, у виді 2 років обмеження волі відповідає вимогам закону та в апеляційному порядку не оскаржується.
Колегією суддів встановлено, що до ухвалення оскаржуваного вироку ОСОБА_7 був засуджений вироком Жидачівського районного суду Львівської області від 15 лютого 2022 року за ч.2 ст.15, ч.2 ст.185 КК України до покарання у виді обмеження волі на строк 1 рік, та на підставі ст.75 КК України звільнений від відбування покарання з випробуванням на строк 1 рік.
Кримінальне правопорушення, передбачене ч.2 ст.185 КК України, за вчинення якого ОСОБА_7 засуджений оскаржуваним вироком, вчинено ним 02 лютого 2022 року, тобто до ухвалення попереднього вироку, а саме вироку Жидачівського районного суду Львівської області від 15 лютого 2022 року.
Як передбачено ч.4 ст.70 КК України, якщо після постановлення вироку в справі буде встановлено, що засуджений винен ще і в іншому кримінальному правопорушенні, вчиненому ним до постановлення попереднього вироку, покарання призначається за правилами, передбаченими в частинах першій - третій цієї статті. У цьому випадку в строк покарання, остаточно призначеного за сукупністю кримінальних правопорушень, зараховується покарання, відбуте повністю або частково за попереднім вироком, за правилами, передбаченими в статті 72 цього Кодексу.

Ураховуючи наведене, суд першої інстанції обґрунтовано застосував при призначенні ОСОБА_7 остаточного покарання положення ч. 4 ст. 70 КК України та, з огляду на конкретні обставини справи та дані про особу обвинуваченого, вірно обрав принцип часткового складання покарань за сукупністю кримінальних правопорушень, призначених оскаржуваним вироком та вироком Жидачівського районного суду Львівської області від 15 лютого 2022 року.
Тобто, у даному випадку, при призначенні ОСОБА_7 покарання за ч.2 ст.185 КК України у виді 2 років обмеження волі, остаточне покарання обвинуваченому на підставі ч.4 ст.70 КК України, при застосуванні принципу часткового складання покарань за сукупністю кримінальних правопорушень, мало бути більш ніж 2 роки обмеження волі.
Водночас, визначений місцевим судом розмір остаточно призначеного ОСОБА_7 покарання на підставі ч.4 ст.70 КК України 1 рік 6 місяців обмеження волі, свідчать про те, що положення ч.4 ст.70 КК України місцевим судом фактично не застосовані, адже таке остаточне покарання як 1 рік 6 місяців позбавлення волі є меншим від покарання, яке суд визначив ОСОБА_7 за ч.2 ст.185 КК України (2 роки обмеження волі), до якого частково приєднав покарання, призначене ОСОБА_7 за попереднім вироком.

З урахуванням наведеного, апеляційний суд визнає обґрунтованими апеляційну скаргу прокурора про те, що судом першої інстанції при призначенні обвинуваченому ОСОБА_7 остаточного покарання неправильно застосовано закон України про кримінальну відповідальність, що відповідно до п.4 ч.1 ст.409 КПК України є підставою для скасування або зміни судового рішення при розгляді справи в суді апеляційної інстанції.

Відповідно до п.3 ч.1 ст.407 КПК України суд апеляційної інстанції вправі скасувати вирок суду першої інстанції повністю або частково та ухвалити новий вирок.

Згідно із п.2 ч.1 ст.420 КПК України суд апеляційної інстанції скасовує вирок суду першої інстанції і ухвалює свій вирок у разі необхідності застосування більш суворого покарання.

Відтак, колегія суддів приходить до висновку, що оскаржуваний вирок у частині призначення ОСОБА_7 покарання слід скасувати та ухвалити у цій частині новий вирок, яким ОСОБА_7 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч 2 ст. 185 КК України, та призначити йому покарання у виді 2 років обмеження волі. На підставі ч. 4 ст. 70 КК України, за сукупністю кримінальних правопорушень, шляхом часткового складання покарань, призначених за даним вироком у виді 2 років обмеження волі та вироком Жидачівського районного суду Львівської області від 15 лютого 2022р. у виді 1 року обмеження волі, призначити остаточно ОСОБА_7 покарання у виді 2 років 6 місяців обмеження волі. На підставі ст. 75 КК України, звільнити ОСОБА_7 від відбуття призначеного покарання з випробуванням, з іспитовим строком 1 рік 6 місяців та відповідно до ст. 76 КК України покласти на нього обов`язки.

Керуючись ст.ст.405, 407, 409, 420, ч.15 ст.615 КПК України, колегія суддів

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу першого заступника керівника Львівської обласної прокуратури ОСОБА_6 задовільнити.

Вирок Жидачівського районного суду Львівської області від 29 червня 2022 року щодо ОСОБА_7 у частині призначеного покарання скасувати.

ОСОБА_7 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України, та призначити йому покарання у виді 2 (двох) років обмеження волі.

На підставі ч. 4 ст. 70 КК України, шляхом часткового складання призначених покарань за цим вироком у виді обмеження волі на строк 2 роки та вироком Жидачівського районного суду Львівської області від 15 лютого 2022 року у виді обмеження волі на строк 1 рік, призначити ОСОБА_7 остаточне покарання у виді обмеження волі на строк 2 (два) роки 6 (шість) місяців.
На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_7 від відбування покарання з випробуванням, з іспитовим строком 1 (один) рік 6 (шість) місяців.
Відповідно до ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_7 обов`язки: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання або роботи; не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.
У решті вирок суду залишити без змін.
Вирок суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту його проголошення та може бути оскаржений в касаційному порядку шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції протягом трьох місяців з дня його проголошення.

Головуючий:

Судді: