Справа № 355/608/20
Провадження № 1-кп/361/328/23
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

13.03.23 року Броварський міськрайонний суд Київської області у складі:

головуючого судді - ОСОБА_1 ,

секретаря судового засідання - ОСОБА_2 ,

за участю:

прокурора - ОСОБА_3 ,

обвинуваченого - ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Бровари, обвинувальний акт у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань № 0000285 від 18 травня 2020 року відносно обвинуваченого:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженець села Масківці Баришівського району, Київської області, українець, громадянин України, не одружений, з неповною середньою освітою, не працює, на утриманні малолітніх дітей не має, не інвалід, проживає за адресою: АДРЕСА_1 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 раніше неодноразово судимий:

- 16.11.2016 Баришівським районним судом Київської області за ч. 2 ст. 185 КК України до 5 (п`яти) років позбавлення волі, на підставі ст. 75 КК України звільнений з іспитовим строком 3 роки;

- 12.12.2016 Баришівським районним судом Київської області за ч. 3 ст. 185 КК України до 5 (п`яти) років позбавлення волі, на підставі ст. 71 КК України до призначеного покарання частково приєднати не відбуту частину покарання за вироком Баришівського районного суду Київської області від 16.11.2016 та остаточно призначити покарання у вигляді 5 (п`яти) років 4 (чотирьох) місяців позбавлення волі; 16.02.2017 Апеляційним судом Київської області вирок Баришівського районного судуд Київської області від 12.12.2016 за ч. 3 ст. 185 КК України змінено в частині призначення покарання та призначено покарання 3 (три) роки позбавлення волі, згідно ч. 4 ст. 70 КК України вирок Баришівського районного суду Київської області виконувати самостійно, звільнений 08.10.2019 за відбуттям покарання;

- 05.07.2021 Баришівським районним судом Київської області за ч. 1 ст. 162 КК України до виправних робіт на строк 1 (один) рік;

у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_4 , будучи раніше неоднарозово судимий за вчинення умисних злочинів, а саме 16.11.2016 Баришівським районним судом Київської області за ч. 2 ст. 185 КК України до 5 (п`яти) років позбавлення волі, на підставі ст. 75 КК України звільнений з іспитовим строком 3 роки; 12.12.2016 Баришівським районним судом Київської області за ч. 3 ст. 185 КК України до 5 (п`яти) років позбавлення волі, на підставі ст. 71 КК України до призначеного покарання частково приєднати не відбуту частину покарання за вироком Баришівського районного суду Київської області від 16.11.2016 та остаточно призначити покарання у вигляді 5 (п`яти) років 4 (чотирьох) місяців позбавлення волі; 16.02.2017 Апеляційним судом Київської області вирок Баришівського районного судуд Київської області від 12.12.2016 за ч. 3 ст. 185 КК України змінено в частині призначення покарання та призначено покарання 3 (три) роки позбавлення волі, згідно ч. 4 ст. 70 КК України вирок Баришівського районного суду Київської області виконувати самостійно, звільнений 08.10.2019 за відбуттям покарання, на шлях виправлення не став, належних висновків для себе не зробим та знову вчинив умисний корисливий злочин проти власності за наступних обставин.

Так, 18.05.2020 о 14 годині 25 хвилин у ОСОБА_4 , який перебував, з дозволу ОСОБА_5 , у будинку АДРЕСА_3 , виник злочинний умисел на таємне заволодіння чужим майном для власного збагачення.

Реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна, усвідомлюючи протиправний та суспільно-небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх наслідки і свідомо бажаючи настання таких наслідків ОСОБА_4 18.05.2020 близько 14 години 30 хвилин із жіночої сумки яку він помітив на ліжку, дістав гаманець червоного кольору з надписом «NICOLE», звідки, діючи умисно, повторно, з корисливих мотивів, викрав грошові кошти в сумі 1100 гривень 00 копійок, які належать ОСОБА_6 .

Після цього, ОСОБА_4 з викраденим майном з місця вчинення злочину зник та розпорядився ним на власний розсуд, чим заподіяв ОСОБА_6 матеріальну шкоду на суму 1100 грн. 00 коп.

Таким чином, ОСОБА_4 обвинувачується у вчинені таємного викрадення чужого майна (крадіжка), вчиненого повторно, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України.

Допитаний в судовому засіданні ОСОБА_4 вину у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення, при обставинах, викладених в обвинувальному акті, визнав в повному обсязі, щиро розкаявся, зазначив, що дійсно вчинив крадіжку грошових коштів ОСОБА_6 з сумочки-гаманця у неї вдома за адресою: АДРЕСА_1 , додав, що про вчинене дуже жалкує, просив призначити покарання у вигляді арешту строком на 3 місяці, в судових дебатах та під час проголошення останнього слова завіряв суд, що подібне більше не вчинятиме. Підтвердив, що майно повернуто потерпілій особі.

Показання ОСОБА_4 є послідовними, логічними, а тому не викликають у суду сумніву щодо правильності розуміння обвинуваченим змісту обставин правопорушення, добровільності та істинності його позиції.

Прокурор в судових дебетах просила визнати винуватим ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України та призначити покарання, з урахуванням вироку Баришівського районного суду Київської області від 05.07.2021 року у виді арешту строком на 6 місяців, вирішити питання про речові докази.

Потерпіла особа в судове засідання не з`явилась про дату місце та час повідомлена у встановленому законом порядку. При цьому, ОСОБА_6 через канцелярію суду зареєструвала клопотання в якій просила розглядати кримінальне провадження за її відсутності, оскільки претензій до обвинуваченого не має, з приводу покарання поклалась на розсуд суду.

Враховуючи те, що обвинувачений в повному обсязі визнав свою вину у вчиненні інкримінованих йому органом досудового слідства кримінальних правопорушень при обставинах, викладених у обвинувальному акті та беручи до уваги, що прокурор також не оспорювала фактичні обставини провадження, і судом встановлено, що учасники судового провадження, в тому числі обвинувачений, правильно розуміють зміст цих обставин та відсутність сумніву щодо добровільності їх позиції, роз`яснивши їм положення ч. 3 ст. 349 КПК України про те, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оспорювати фактичні обставини провадження у апеляційному порядку, вислухавши думку учасників судового провадження, які не заперечували проти розгляду кримінального провадження в порядку, передбаченому ч. 3 ст. 349 КПК України, суд визнав недоцільним дослідження доказів стосовно тих фактичних обставин провадження, які ніким не оспорювалися.

Беручи до уваги що обвинувачений визнав себе винуватим та добровільно повідомив суду обставини вчинення кримінальних правопорушень, дослідивши матеріали кримінального провадження, вислухавши думку прокурора, враховуючи заяву потерпілої про розгляд справи за її відсутності, претензій до обвинуваченого вона не має, з приводу покарання поклалась на розсуд суду, вислухавши останнє слово обвинуваченого, суд дійшов висновку про доведеність вини ОСОБА_4 у таємному викраденні чужого майна (крадіжці) вчиненого повторно, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України.

Відповідно до постанови Пленуму Верховного Суду України від 24.10.2003 року №7 «Про практику призначення судами кримінального покарання» суд призначаючи покарання, у кожному конкретному випадку зобов`язаний врахувати ступінь тяжкості вчиненого злочину, дані про особу винного та обставини справи, що пом`якшують і обтяжують покарання, необхідні і достатні для її виправлення та попередження нових злочинів.

Призначаючи обвинуваченому ОСОБА_7 покарання у відповідності до вимог ст. 65 КК України суд враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винної та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Згідно із ч. 4 ст. 70 КК України, за правилами, передбаченими в частинах першій - третій цієї статті, призначається покарання, якщо після постановлення вироку в справі буде встановлено, що засуджений винен ще і в іншому злочині, вчиненому ним до постановлення попереднього вироку.

Як встановлено судом, ОСОБА_7 засуджено вироком Баришівського районного суду Київської області від 05.07.2021 року за ч.1 ст. 162 КК України до покарання у вигляді виправних робіт строком на 1 (один) рік.

Тому, з огляду на те, що ОСОБА_7 вчинив інкриміноване йому кримінальне правопорушення, 18.05.2020 року, тобто до постановлення у відношенні нього попереднього вироку, тому остаточне йому покарання має бути призначено на підставі ч. 4 ст. 70 КК України.

Обставинами, що пом`якшують покарання обвинуваченому ОСОБА_7 , згідно ст. 66 КК України, суд визнає визнання вини, щире каяття у скоєному.

Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченому ОСОБА_7 , згідно ст. 67 КК України, судом не встановлено.

З огляду на вищенаведене, враховуючи сукупність вищезазначених обставин, характер, обставини та тяжкість вчиненого кримінального правопорушення, дані про особу обвинуваченого ОСОБА_7 , який раніше неодноразово судимий за вчинення умисних злочинів, на обліку у психіатра та нарколога не значиться, характеризується посередньо, та враховуючи обставини які пом`якшують покарання обвинуваченого, а саме: визнання вини, щире каяття у скоєному, та відсутність обставин які обтяжують покарання, відсутність у потерпілого вимог матеріального характеру до обвинуваченого, та реалізуючи принцип законності, справедливості та індивідуалізації покарання, суд вважає можливим призначити ОСОБА_7 , покарання у вигляді арешту, яке необхідне й достатнє для його виправлення та попередження вчинення ним нових кримінальних правопорушень.

Крім того, призначення покарання ОСОБА_7 буде відповідати принципу необхідності і достатності для виправлення обвинуваченого і є дотриманням судом принципів «рівних можливостей» та «справедливого судового розгляду», встановлених ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року та не суперечить практиці Європейського Суду з прав людини та нормам кримінального законодавства України.

Цивільний позов потерпілою не заявлявся.

Долю речових доказів у кримінальному провадженні належить вирішити відповідно до вимог ст.100 КПК України.

На підставі ст. 174 КПК України скасувати арешт накладений ухвалою Баришівським районним судом Київської області від 19.05.2020 року.

Процесуальні витрати у відповідності до ст. 124 КПК Українипо справі відсутні.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 349,369,370,371,373,374,392,393,395 КПК України, суд,

УХВАЛИВ:

Визнати ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України та призначити покарання у вигляді арешту строком на 6 (шість) місяців.

На підставі ч. 4 ст. 70 КК України, шляхом поглинення менш суворого покарання призначеного вироком Баришівського районного суду Київської області від 05.07.2021 року більш суворим покаранням за цим вироком, остаточно призначити ОСОБА_4 покарання у виді арешту строком 6 (шість) місяців.

Залишити ОСОБА_4 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою до вступу вироку в законну силу.

Строк покарання ОСОБА_4 рахувати з дати набрання вироком законної сили.

Зарахувати ОСОБА_4 у строк відбування покарання строк попереднього ув"язнення, який відраховувати з 09.03.2023 року і по дату набрання вироком законної сили.

Арешт, накладений ухвалою слідчого судді Баришівського районного суду Київської області від 19.05.2010 року - скасувати.

Долю речових доказів вирішити в порядку ст. 100 КПК України, а саме речі повернути власникам за належністю.

Вирок може бути оскаржений до Київського апеляційного суду через Броварський міськрайонний суд Київської області протягом тридцяти днів з дня його оголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого КПК України, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Копія вироку вручається обвинуваченому і прокурору негайно після його проголошення в порядку передбаченому ч. 15 ст. 615 КПК України.

Головуючий суддя ОСОБА_1