Справа № 357/2153/23
У Х В А Л А

про відмову в застосуванні запобіжного заходу

27 лютого 2023 року слідчий суддя Білоцерківського міськрайонного суду Київської області ОСОБА_1

за участю секретаря судового засідання - ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

підозрюваного ОСОБА_4 ,

захисника адвоката ОСОБА_5 ,

розглянувши у м. Біла Церква, у відкритому судовому засіданні, клопотання старшого слідчого, слідчого відділу Білоцерківського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Київській області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_6 , яке погоджене прокурором Білоцерківської окружної прокуратури Київської області ОСОБА_3 , про обрання запобіжного заходу, особистого зобов`язання, стосовно підозрюваного:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця села Бурти, Кагарлицького району, Київської області, громадянина України, з вищою освітою, працюючого інженером складського комплексу ТОВ «Балтука», неодруженого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

у кримінальному провадженні № 0000545, яке внесене до ЄРДР 03 лютого 2023 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України,

У С Т А Н О В И В:

згідно з клопотанням, слідчий ОСОБА_6 просив:

1) обрати підозрюваному ОСОБА_4 запобіжний захід, особисте зобов`язання, строком на два місяці;

2) відповідно до ч. 5 ст. 194 КПК України покласти на підозрюваного ОСОБА_4 такі обов`язки: прибувати до слідчого, прокурора чи суду залежно від стадії кримінального провадження за кожною вимогою; повідомляти, прокурора, суд про зміну місця проживання залежно від стадії кримінального провадження;

3) контроль за виконанням покладених на ОСОБА_4 обов`язків покласти на службу превенції Обухівського РУП Головного управління Національної поліції в Київській області, на території обслуговування якого ОСОБА_4 проживає.

Подане клопотання мотивував тим, що ОСОБА_4 вручено підозру у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України.

Вона обґрунтовується зібраними на досудовому розслідуванні доказами.

На його думку, якщо не застосувати до підозрюваного ОСОБА_4 запобіжний захід, існує ризик того, що останній може: переховуватися від органів досудового розслідування або суду; вчиняти інші кримінальні правопорушення - тобто вчиняти дії, про які зазначено у п. 1, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України.

На його думку, про можливість переховування підозрюваного ОСОБА_4 від органів досудового розслідування або суду свідчить така сукупність обставин.

ОСОБА_4 підозрюється у вчиненні тяжкого злочину, за який передбачено покарання у вигляді позбавлення волі строком до семи років. Тому, варто врахувати наявність ризику переховування ОСОБА_4 від органів досудового розслідування та суду. Зокрема, у разі доведення його винуватості, останньому загрожує кримінальна відповідальність у виді безальтернативного покарання, а саме позбавлення волі. Усвідомлення можливості настання вказаних вкрай несприятливих наслідків, а також введення в Україні воєнного стану, у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України, безпосереднього проведення бойових дій на території Київської області та міста Києва, може спонукати підозрюваного ОСОБА_4 змінювати своє місце проживання та переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду з метою уникнення кримінальної відповідальності.

На його думку, про можливість вчинення ОСОБА_4 інших кримінальних правопорушень свідчить така сукупність обставин.

ОСОБА_4 підозрюється у вчиненні тяжкого злочину, за який законом передбачено покарання у вигляді позбавлення волі строком від 3 до 7 років, а також враховуючи характер та спосіб вчинення даного злочину.

Вважав, що запобігти зазначеним ризикам, враховуючи дані про особу підозрюваного ОСОБА_4 можливо за допомогою найм`якшого запобіжного заходу - особистого зобов`язання, оскільки без його застосування, буде неможливим виконання ОСОБА_4 покладених на нього обов`язків.

Також, вказував, що враховуючи особу підозрюваного ОСОБА_4 та обставини вчинення кримінального правопорушення, з метою забезпечення належної процесуальної поведінки підозрюваного ОСОБА_4 , останнього необхідно зобов`язати виконувати покладені на нього слідчим суддею, судом обов`язки, передбачені п. 1, 3 ч. 5 ст. 194 КПК України.

У судовому засіданні, прокурор ОСОБА_3 підтримала клопотання слідчого ОСОБА_6 , за обставин та підстав викладених у ньому.

У свою чергу, підозрюваний ОСОБА_4 заперечував проти обрання йому запобіжного заходу, оскільки наміру переховуватися від органу досудового розслідування чи суду, а також вчиняти інші кримінальні правопорушення, не має.

Захисник ОСОБА_5 не погодився з прокурором, оскільки нею проігнорована характеристика підозрюваного ОСОБА_4 , який характеризується позитивно, має постійне місце проживання, не являється суспільно небезпечним, будь-яких наслідків від його правопорушення не настало, останній сам видав патрони, співпрацює із слідчим.

Отже, слідчий суддя заслухавши присутніх учасників кримінального провадження, у межах їх доводів, дослідивши додані до клопотання ОСОБА_6 матеріали, дійшла до таких висновків та виходила з таких положень закону.

Згідно з ч. 1 ст. 194 КПК України передбачає, що під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про:

1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення;

2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор;

3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Отже, вирішуючи клопотання про застосування запобіжного заходу, слідчий суддя спочатку має установити чи обґрунтована підозра, у вчиненні підозрюваним кримінального правопорушення, потім, чи є достатні підстави вважати, що існує один з ризиків, передбачений у ч. 1 ст. 177 КПК України і на які указав слідчий чи прокурор, і, в останню чергу, чому більш м`які запобіжні заходи, будуть недостатніми для запобігання ризикам на які указав слідчий чи прокурор, та проаналізувати доводи, на предмет доведеності, чому до підозрюваного належить застосувати один, чи кілька обов`язків, передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України, якщо запобіжний захід не пов`язаний з триманням під вартою.

Слідча суддя зазначає, що у пункті 175 рішення Європейського суду з прав людини у справі «Нечипорук та Йонкало проти України» від 21 квітня 2011 року, за заявою № 42310/04, зазначено, що термін "обґрунтована підозра" означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення.

Слідчим суддею установлено, що 20 лютого 2023 року ОСОБА_4 вручене повідомлення про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, яке кваліфіковане за ч. 1 ст. 263 КК України, як зберігання та придбання бойових припасів, без передбаченого законом дозволу.

Фактичні обставини, вказаних кримінальних правопорушень, викладені таким чином.

Відповідно до ст. 178 Цивільного кодексу України, об`єкти цивільних прав можуть вільно відчужуватися або переходити від однієї особи до іншої в порядку правонаступництва чи спадкування або іншим чином, якщо вони не вилучені з цивільного обороту, або не обмежені в обороті, або не є невід`ємними від фізичної чи юридичної особи. Види об`єктів цивільних прав, перебування яких у цивільному обороті не допускається (об`єкти, вилучені з цивільного обороту), мають бути прямо встановлені у законі. Види об`єктів цивільних прав, які можуть належати лише певним учасникам обороту або перебування яких у цивільному обороті допускається за спеціальним дозволом (об`єкти, обмежено оборотоздатні), встановлюються законом.

Відповідно до абз. 4 п. «а» «Спеціального порядку набуття права власності громадянами на окремі види майна», затвердженого постановою Верховної Ради України від 17 червня 1992 року «Про право власності на окремі види майна», громадяни набувають права власності на такі види майна, придбаного ними з відповідного дозволу, що надається: на холодну зброю та пневматичну зброю калібру понад 4,5 міліметра і швидкістю польоту кулі понад 100 метрів за секунду - органами внутрішніх справ за місцем проживання особам, які досягли 18-річного віку.

Відповідно до «Положення про дозвільну систему», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12 жовтня 1992 року № 576, до предметів, матеріалів і речовин, підприємств, майстерень і лабораторій, на які поширюється дозвільна система, серед іншого належать: вогнепальна зброя (нарізна воєнних зразків, несучасна стрілецька, спортивна, навчальна, охолощена, мисливська нарізна і гладкоствольна), бойові припаси до неї, холодна зброя, (арбалети, мисливські ножі тощо), пневматична зброя калібру понад 4,5 мм і швидкістю польоту кулі понад 100 м за секунду, пристрої вітчизняного виробництва для відстрілу патронів, споряджених гумовими чи аналогічними за своїми властивостями метальними снарядами несмертельної дії, та зазначені патрони, вибухові матеріали і речовини.

Згідно з «Інструкцією про порядок виготовлення, придбання, зберігання, обліку, перевезення та використання вогнепальної, пневматичної і холодної зброї, пристроїв вітчизняного виробництва для відстрілу патронів, споряджених гумовими чи аналогічними за своїми властивостями метальними снарядами несмертельної дії та зазначених патронів, а також боєприпасів до зброї та вибухових матеріалів», яка затверджена наказом Міністерства внутрішніх справ України від 21 серпня 1998 р. № 622, завданнями органів поліції є запобігання порушенням порядку виготовлення, придбання, зберігання, обліку, охорони, перевезення та використання вогнепальної зброї, пневматичної зброї калібру понад 4,5 мм та швидкістю польоту кулі понад 100 м за секунду (далі - пневматична зброя) і холодної зброї (арбалети, луки з зусиллям натягу тятиви більше ніж 20 кг, мисливські ножі тощо (далі - холодна зброя), пристроїв вітчизняного виробництва для відстрілу патронів, споряджених гумовими чи аналогічними за своїми властивостями метальними снарядами несмертельної дії (далі - пристрої), та патрони до них, основних частин зброї бойових припасів до зброї і охолощеної зброї, вибухових матеріалів і речовин, попередження випадків їх втрати, крадіжок, використання не за призначенням та з протиправною метою.

Однак, всупереч вказаним вимогам законодавства України, ОСОБА_4 , 30 січня 2023 року близько 19 години, перебуваючи поблизу переїзду на автодорозі P-04, Білоцерківського району Київської області, на землі придбав-знайшов 30 патронів калібру 5,45х39 мм, які поклав до багажного відділення належного йому легкового автомобіля марки «Skoda Fabia», д.н.з. НОМЕР_1 , та почав їх зберігати без передбаченого законом дозволу, тим самим переслідуючи мету придбання та зберігання бойових припасів без передбаченого законом дозволу.

Так, 03 лютого 2023 року, в період часу з 13 годин 17 хвилин по 13 годину 33 хвилину, працівниками поліції, під час проведення огляду місця події за адресою: Київська область, м. Біла Церква, вул. Січневого Прориву, неподалік будинку №216, було оглянуто легковий автомобіль марки «Skoda Fabia», д.н.з. НОМЕР_1 , у багажному відділенні якого було виявлено та вилучено 30 патронів калібру 5,45х39 мм, які належать до бойових припасів до бойової нарізної вогнепальної зброї, які ОСОБА_4 придбав за вищевказаних обставин та зберігав без передбаченого законом дозволу.

Слідча суддя, дослідивши текст вказаної підозри, перевіривши матеріали надані на її підтвердження, заслухавши підозрюваного ОСОБА_4 , який вину визнає, обставин зазначених у підозрі не оспорює, вважає доведеною її обґрунтованість.

На думку слідчого судді, про це свідчать: протокол огляду місця події від 03 лютого 2023 року, протокол допиту свідка ОСОБА_7 від 03 лютого 2023 року, протокол допиту свідка ОСОБА_8 від 03 лютого 2023 року, протокол допиту свідка ОСОБА_9 від 05 лютого 2023 року, протокол допиту свідка ОСОБА_10 від 05 лютого 2023 року, висновок експерта від 09 лютого 2023 року № СЕ-19/111-23/6354-БЛ, протокол допиту підозрюваного ОСОБА_4 від 20 лютого 2023 року.

У свою чергу, слідчий суддя, на виконання п. 2 ч. 1 ст. 194 КПК України, перевіривши, чи існують достатні підстави вважати, що існують ризики, на які вказав слідчий та прокурор, вважає недоведеним, що в разі незастосування до підозрюваного ОСОБА_4 запобіжного заходу дійсно існують ризики, передбачені п. 1, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме: ОСОБА_4 може вчиняти спроби переховуватися від органу досудового розслідування або суду; ОСОБА_4 може вчиняти нові кримінальні правопорушення.

Слідчий суддя зазначає, що ризик того, що підозрюваний може переховуватися, не може оцінюватися виключно на підставі ступеня тяжкості можливого покарання. Він має оцінюватися з урахуванням ряду інших відповідних факторів, які можуть або підтвердити існування небезпеки переховування. У цьому контексті має враховуватися, зокрема, особистість обвинуваченого, його моральні переконання, майновий стан і зв`язки з місцем, де він зазнає судового переслідування.

Отож, хоча ступінь тяжкості можливого покарання і впливає на ризик переховування підозрюваного, вона не є ключовою, і мають оцінюватися, усі дані про особу, в їх сукупності.

Слідчим суддею встановлено, що ОСОБА_4 має вищу освіту, працевлаштований в ТОВ «Балтук», інженером складського комплексу, за місцем роботи характеризується позитивно, має постійно перебувати на роботі, згідно з графіком, раніше не судимий.

Слідчий суддя вважає, що незважаючи на ступінь тяжкості покарання, яке загрожує підозрюваному ОСОБА_4 , наявність у нього місця роботи, позитивна характеристика, свідчать, про соціальні зв`язки, які не дають підстав стверджувати, що він буде переховуватися від органу досудового розслідування чи суду.

Слідчий суддя вважає, що підозрюваний ОСОБА_4 раніше не судимий, обставини кримінального правопорушення у якому він підозрюється свідчать про те, що воно було спонтанним, не спланованим.

Отже, вказане, у сукупності з пост кримінальною поведінкою ОСОБА_4 , який на слідчі (розшукові) дії з`являється, контактує із слідчим, свідчить про відсутність підстав стверджувати, що він вчинятиме інші кримінальні правопорушення.

Згідно з ч. 3 ст. 194 КПК України, слідчий суддя, суд має право зобов`язати підозрюваного, обвинуваченого прибувати за кожною вимогою до суду або до іншого органу державної влади, визначеного слідчим суддею, судом, якщо прокурор доведе обставини, передбачені пунктом 1 частини першої цієї статті, але не доведе обставини, передбачені пунктами 2 та 3 частини першої цієї статті.

Отже, оскільки слідчому судді не доведені обставини, передбачені п. 2, 3 ч. 1 ст. 194 КПК України, а доведена лише наявність обґрунтованої підозри ОСОБА_4 , у задоволенні клопотання слідчого ОСОБА_6 належить відмовити.

Керуючись ст. 177, 178, 179, 194, 309-310 КПК України, слідча суддя

П О С Т А Н О В И В :

відмовити в задоволенні клопотання старшого слідчого, слідчого відділу Білоцерківського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Київській області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_6 , яке погоджене прокурором Білоцерківської окружної прокуратури Київської області ОСОБА_3 , про обрання запобіжного заходу, особистого зобов`язання, стосовно підозрюваного: ОСОБА_4 , у кримінальному провадженні № 0000545, яке внесене до ЄРДР 03 лютого 2023 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку, безпосередньо до Київського апеляційного суду, протягом п`яти днів з дня її проголошення.

Ухвала набирає законної сили у порядку визначеному ст. 532 КПК України.

Слідчий суддя Білоцерківського міськрайонного суду Київської області Ірина ДУБАНОВСЬКА