Справа № 638/4096/22
Провадження № 1-кп/638/874/23
В И Р О К

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 січня 2023 року м. Харків

Дзержинський районний суд м. Харкова у складі:

головуючого судді - ОСОБА_1

при секретарі - ОСОБА_2 ,

за участю прокурора - ОСОБА_3 ,

потерпілого - ОСОБА_4 ,

обвинуваченого - ОСОБА_5 ,

захисника обвинуваченого - ОСОБА_6 ,

розглянувши в відкритому судовому засіданні кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань №0000051 від 20.01.2022 року відносно ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уроженця міста Харків, українця, громадянина України, з вищою освітою, одруженого, раніше не судимого, востаннє працював провідним інженером ТОВ "Бріг", має на утриманні малолітню дитину ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , зареєстрований та фактично мешкає за адресою: АДРЕСА_1 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України,-

ВСТАНОВИВ:

19.01.2022 ОСОБА_7 приблизно о 19.00, керуючи технічно-справним автомобілем марки «HONDA» модель «CIVIC», р.н. НОМЕР_1 , який йому належить на праві власності, рухався по вул. Новгородська в Шевченківському районі м. Харкова з боку вулиці Авійаційна в напрямку вулиці Берестова. Під`їжджаючи до перехрестя з вулицею Рязанська та намагаючись виконати лівий для себе поворот на вказану вулицю, водій ОСОБА_7 не переконався в безпеці своїх дій, розпочав маневр ліворуч, не надавши дороги транспортному засобу, що рухався у зустрічному для нього напрямку, створив для нього небезпеку, чим порушив вимоги Правил дорожнього руху України, згідно з якими перед початком руху, перестроюванням та будь-якою зміною напрямку руху водій повинен переконатися, що це буде безпечним і не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам руху. Перед поворотом ліворуч і розворотом водій нерейкового транспортного засобу зобов язаний дати дорогу трамваю попутного напрямку, а також транспортним засобам, що рухаються по рівнозначній дорозі в зустрічному напрямку прямо чи праворуч» (п.п. 10.1, 16.13 Правил). Виконуючи вказаний маневр, ОСОБА_7 допустив зіткнення його автомобілю з мопедом HONDA», без реєстраційного номеру, під керуванням ОСОБА_4 .

Унаслідок дорожньо-транспортної події постраждав водій ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , якому відповідно до висновку судово-медичної експертизи №12-14/150-А/22 від 11.07.2022 завдано тілесне ушкодження середньої тяжкості за ознакою тривалості розладу здоров`я, а саме: косого перелому верхньої третини діафіза правої стегнової кістки із зсувом фрагментів.

Відповідно до висновку автотехнічної експертизи № СЕ-19/121-22/7379-ІТ від 29.06.2022 дії водія ОСОБА_7 , які виразилися в тому, що він перед зміною напрямку руху свого автомобіля не переконався в безпеці своїх дій, а під час виконання маневру ліворуч не надав дорогу мопеду «HONDA» під керуванням ОСОБА_4 , який рухався у зустрічному для нього напрямку, допустив з ним зіткнення та заподіяв водію ОСОБА_4 середньої тяжкості тілесне ушкодження, не відповідають вимогам п. 10.1 та п. 16.13 Правил дорожнього руху і, з технічної точки зору, перебувають у причинному зв`язку з подією та її наслідками.

Таким чином, ОСОБА_7 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення - злочину, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України, тобто порушення правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило потерпілому ОСОБА_4 середньої тяжкості тілесне ушкодження.

В судовому засіданні допитаний свідок ОСОБА_9 суду пояснив, що на водохрещення 2019 року він та його друг ОСОБА_7 , з яким він знайомий 20 років та який був за кермом автомобілю «HONDA» модель «CIVIC», р.н. НОМЕР_1 , разом рухались у темну пору доби по вулиці Новгородській. Перед тим, як повернути ліворуч, ОСОБА_5 пригальмував та після свідок відчув удар, в цей час він відвернув увагу від свого телефону та побачив, що на дорозі лежить чоловік та мопед. Свідок ОСОБА_9 та його друг ОСОБА_7 намагались надати первинну медичну допомогу потерпілому.

В судовому засіданні допитаний потерпілий ОСОБА_4 суду пояснив, що увечері 19.01.2022 року в проміжок часу близько о 18 год. 00 хв. 19 год. 00 хв. він рухався на мопеді «HONDA» з увімкненим світлом по головній дорозі зі швидкістю приблизно 40 км/год у напрямку від парку ім. Горького до вулиці Наукова. На ділянці дороги, яка межує з вулицею Рязанська він побачив автомобіль, який рухався назустріч та намагався повернути ліворуч. Марку автомобілю не запам`ятав, проте пам`ятає, що у автомобіля було увімкнено світло лівого повороту. Після зіткнення з вказаним автомобілем, яке припало на лівий бік передньої частини його мопеду, він опинився на дорозі, викликали машину швидкої допомоги, яка відвезла його до лікарні. Внаслідок ДТП потерпілий отримав травми, а саме: перелом правового стегна, струс головного мозку. ОСОБА_5 , який керував автомобілем, що повертав ліворуч та збив його, приходив до лікарні та фінансово допомагав у лікуванні. ОСОБА_4 зазначив, що вартість ліків, установки металоконструкцій та харчування під час його лікування після ДТП ОСОБА_5 сплатив відповідно до чеків, наданих потерпілим, на загальну суму приблизно 65 тис.грн.

В судовому засіданні допитаний обвинувачений ОСОБА_7 суду пояснив, що повертав ліворуч, побачив світло від фари, почав гальмувати, потім відчув удар та зупинився, побачив потерпілого на дорозі та спитав як він себе почуває. Потерпілий був у свідомості. Потім попросив ОСОБА_9 викликати швидку допомогу, допомагав заносити потерпілого до машини швидкої допомоги. Під час керування не знаходився у стані алкогольного сп`яніння. У скоєнному щиро кається, бо його дії були ненавмисними, у потерпілого попросив вибачення. Обвинувачений також зазначив, що сплачував лікування потерпілому, перерахував близько шістдесяти п`яти тисяч гривень. На теперішній час у обвинуваченого відсутній постійний дохід, має неповнолітню доньку ІНФОРМАЦІЯ_2 та жінку, яка теж не отримує доходи на теперішній час. Крім того, ОСОБА_7 допомагає батькові похилого віку та дідусю пенсіонеру. Цивільний позов, заявлений потерпілим, не визнає та вважає його необгрунтованим.

Крім показів потерпілого ОСОБА_4 та свідка ОСОБА_9 вина ОСОБА_7 у скоєнні інкримінуємого злочину доказана наступними письмовими доказами.

Протоколом огляду місця дорожньо-транспортної пригоди від 19.01.2022 року зафіксовано, що транспортний засіб HONDA CIVIC, державний номерний знак НОМЕР_1 та мопед HONDA, державний номерний знак НОМЕР_2 отримали механічні пошкодження в місті Харкові на перехресті вул. Новгородської та вул. Рязанської. До протоколу додано схему дорожньо-транспортної пригоди та фотокопії з місця пригоди.

Протоколом проведення слідчого експерименту від 21.06.2022 року зафіксовано відтворення обставин ДТП за участю обвинуваченого ОСОБА_7 та потерпілого ОСОБА_4 , яка відбулась 19.01.2022.

Висновком експерта №12-14/150-А/22 від 11.07.2022 року, відповідно до якого у зв`язку з подією, можливо, 19.01.2022 року у громадянина ОСОБА_4 мав місце косий перелом верхньої третини діафіза правої стегнової кістки із зсувом фрагментів, який утворився від дії тупих, твердих предметів, та міг виникнути в умовах дорожньо-транспортної пригоди, підтверджується спричинення тілесних ушкоджень середнього ступеню тяжкості потерпілому ОСОБА_4 .

Згідно з висновком експерта №СЕ-19/121-22/7379-ІТ від 29.06.2022 року водій автомобіля HONDA CIVIC, державний номерний знак НОМЕР_1 , ОСОБА_7 повинен був діяти відповідно до вимог п.п. 10.1 та 16.13 Правил дорожнього руху; водій мопеду HONDA, державний номерний знак НОМЕР_2 , ОСОБА_4 повинен був діяти у відповідності з вимогами п. 12.3 Правил дорожнього руху. В даній дорожній ситуації технічна можливість запобігання події для водія ОСОБА_7 визначалася виконанням ним вимог п. п. 10.1., 16.13 Правил дорожнього руху, для чого у нього не було будь-яких перешкод технічного характеру. В діях водія ОСОБА_7 вбачається невідповідність вимогам п. п. 10.1, 16.13 Правил дорожнього руху, які з технічної точки зору, перебувають в причинному зв`язку з настанням даної дорожньо-транспортної події.

З урахуванням викладеного, суд, допитавши у судовому засіданні обвинуваченого, потерпілого, свідка та дослідивши письмові докази кримінального провадження, дійшов висновку, що подія правопорушення мала місце, винуватість ОСОБА_7 у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення при обставинах, викладених в обвинувальному акті та вироку суду, доведена повністю, його дії вірно кваліфіковано органом досудового слідства за ч. 1 ст. 286 КК України, тобто як порушення правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило потерпілому середньої тяжкості тілесне ушкодження .

Суд враховує, що відповідно до ст. 50 КК України, складовими покарання є не тільки кара та виправлення засуджених, а і запобігання вчиненню нових злочинів як засудженим, так й іншими особами, що є найбільш актуальним в обстановці, що склалася.

Визначаючи вид та міру покарання, суд відповідно до вимог ст. 65 КК України враховує: тяжкість скоєного злочину, який згідно ст. 12 КК України є нетяжким злочином; характер та ступінь тяжкості наслідків, що настали; їх суспільну небезпеку; а також, враховує особу обвинуваченої та обставини, які пом`якшують та обтяжують покарання.

Перевіркою матеріалів кримінального провадження встановлено, що обвинувачений ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець міста Харків, українець, громадянин України, з вищою освітою, одружений, раніше не судимий, до початку військової агресії працював провідним інженером в ТОВ "Бріг", має на утриманні малолітню дитину ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 ; на обліку у лікаря нарколога та лікаря - психіатра не перебуває; має позитивну характеристику з місця роботи.

В силу ст. 66 КК України обставинами, що пом`якшує покарання обвинуваченого ОСОБА_7 суд вважає щире каяття, добровільне відшкодування завданого збитку, надання допомоги потерпілому безпосередньо після вчинення кримінального правопорушення.

В силу ст. 67 КК України обставин, що обтяжують покарання обвинуваченого ОСОБА_7 судом не встановлено.

З урахуванням характеру і ступеня суспільної небезпеки кримінального правопорушення, обставин його вчиненння та наслідків, даних про особу обвинуваченого, визнання ним вини, ставленням до скоєнного, відшкодування обвинуваченим збитків, та в їх сукупності, суд вважає за необхідне обрати обвинуваченому ОСОБА_7 покарання в межах санкції ч. 1 ст. 286 КК України, а саме у виді обмеження волі на певний строк з позбавленням права керувати транспортними засобами з урахуваннім приписів ст.69-1 КК України.

Однак, враховуючи приписи ст. 50 КК України, приймаючи до уваги вищевказані обставини вчинення кримінального правопорушення, враховуючи першу судимість, дані які характеризують особу обвинуваченого ОСОБА_7 , обставини, які пом`якшують покарання: щире каяття, добровільне відшкодування в повному обсязі завданого збитку, надання допомоги потерпілому одразу після вчинення правопорушення; відсутність обставин, які обтяжують покарання ОСОБА_7 , наявність міцних сімейних та родинних зв`язків, обставини вчинення кримінального правопорушення та його наслідки, ступінь провини, ставлення обвинуваченого до скоєнного; те, що інкриміноване кримінальне правопорушення було вчинено ОСОБА_7 внаслідок необережних дій, суд вважає, що виправлення та перевиховання обвинуваченого ОСОБА_7 можливо без ізоляції його від суспільства, з застосування до нього положень ст. 75 КК України, звільнивши його від відбування основного покарання з випробуванням та покладанням відповідних обов`язків, передбачених ст. 76 КК України.

Потерпілим ОСОБА_4 заявлено цивільний позов до ОСОБА_7 про стягнення моральної та матеріальної шкоди. В судовому засіданні потерпілий ОСОБА_4 уточнив позовні вимоги та просив стягнути на його користь 140 677,44 грн. суму матеріальних збитків та 100 000, 00 грн. суму моральної шкоди, спричиненої внаслідок ДТП. Сума матеріальної шкоди складається з наступних сум: 74 385,00 грн. сума, необхідна для санаторно-курортного лікування відповідно до призначень лікаря; 15 275,95 грн. витрати, необхідні для реабілітаційного лікування та видалення металоконструкцій; 13035,35 грн.- сума заборгованості з комунальних послуг, які надаються за адресою проживання потерпілого; 13372,67 грн. заборгованість за оренду житла, яке винаймає потерпілий разом зі своєю сім`єю та 4200 грн. витрати на оренду плату за період з січня 2022 по липень 2022; 49 000 грн. сума недоотриманого доходу; 22 000 грн. витрати на ремонт мопеду «HONDA DIO 62».

Обвинувачений ОСОБА_7 та його захисник в судовому засіданні заперечували проти задоволення цивільного позову в повному обсязі. Вважають вимоги необґрунтованими та такими, що не підтверджуються наданими потерпілим доказами.

Відповідно до ст. 128 КПК України особа, якій кримінальним правопорушенням або іншим суспільно небезпечним діянням завдано майнової та/або моральної шкоди, має право під час кримінального провадження до початку судового розгляду пред`явити цивільний позов до підозрюваного, обвинуваченого або до фізичної чи юридичної особи, яка за законом несе цивільну відповідальність за шкоду, завдану діяннями підозрюваного, обвинуваченого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння. Цивільний позов розглядається у кримінальному провадженні за правилами, визначеними КПК України, і при цьому застосовуються норми ЦПК України.

Згідно з ч. 1 ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

З доказів, наданих потерпілим разом з цивільним позовом, вбачається, що він орендує житло, в якому проживає разом зі своєю сім`єю за адресою: АДРЕСА_2 . Потерпілий просить стягнути з обвинуваченого витрати, які йому необхідно буде здійснити в майбутньому, пов`язані з видаленням металоконструкцій (у разі їх видалення), санаторно-курортним лікуванням; витрати, пов`язані з проживанням потерпілого у орендованому житлі; недоотриманий дохід та витрати на ремонт мопеду.

В цій частині позовних вимог суд не вбачає підстав для задоволення позову, оскільки потерпілим належними та допустимими доказами не доведено обгрунтованість таких вимог, їх розмір та підстави стягнення. Так, з розрахунку-фактури №11793 від 03.08.2022 неможливо встановити, чи включені у путівку санаторія "Боржава" (Закарпаття) послуги з реабілітаційного лікування та взагалі чи надає санаторій такі послуги. Розмір витрат на видалення металоконструкцій потерпілим жодним доказом не обгрунтований. Також потерпілим не надано доказів понесення витрат на оплату орендованого житла та комунальних послуг і не доведено розміру та підстав стягнення таких витрат. Потерпілий зазначає, що працюючи в сфері надання послуг доставки, внаслідок отримання тілесних ушкоджень та пошкодження мопеду він втратив можливість отримувати дохід, а саме середню заробітну плату в розмірі 7000 грн., яка йому виплачувалась GLOVO, де він працював. В підтвердження цього потерпілий надає скриншот застосунку з визначенням періоду (без року) та сум грошових коштів. Такий доказ не може вважатися належним, адже на підставі нього неможливо встановити призначення цих сум, факт та період їх перерахування ОСОБА_4 . Інших доказів в підтвердження трудових відносин з GLOVO та виконання своїх обов`язків потерпілим не надано. Щодо відшкодування витрат на ремонт мопеду у розмірі 22 000 грн. суд також вважає їх недоведеними, оскільки потерпілим не надано доказів здійснення таких витрат та не обгрунтовано належним чином їх розмір.

З урахуванням викладеного вище суд дійшов висновку, що у задоволенні позовних вимог цивільного позову в частині стягнення матеріальної шкоди у розмірі 140 677,44 грн. необхідно відмовити у зв`язку з недоведеністю, що не позбавляє потерпілого звернутись з позовною заявою в порядку цивільного судочинства в разі підтвердження понесених витрат.

Крім того, потерпілим заявлено вимогу про стягнення з обвинуваченого суми спричиненої моральної шкоди у розмірі 100 000 грн.

Згідно з частиною першою статті 1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті.

Відповідно до ч. 2 ст. 23 ЦК України моральна шкода, окрім іншого, може полягати у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом, іншим ушкодженням здоров`я, в душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів.

Відповідно до п.3 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» №4 від 31.03.1995 року під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб. Відповідно до чинного законодавства моральна шкода може полягати, зокрема, у порушенні нормальних життєвих зв`язків через неможливість проводження активного громадського життя, порушенні стосунків з оточуючими людьми, при настанні інших негативних наслідків. В пункті 9 цієї Постанови зазначено, що розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, психічних тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо) та з урахуванням інших обставин. Зокрема, враховуються стан здоров`я потерпілого, тяжкість вимушених змін у його життєвих і виробничих стосунках, час та зусилля, необхідні для відновлення попереднього стану тощо. При цьому суд має виходити із засад розумності, виваженості та справедливості.

Судом враховано, що внаслідок вчинення кримінального правопорушення потерпілому було завдано фізичних та психологічних страждань. При визначенні розміру моральної шкоди суд бере до уваги характер правопорушення, ступінь та тривалість фізичних та душевних страждань, одночасно суд також враховує матеріальний стан обвинуваченого ОСОБА_7 . Керуючись ст.ст.23, 1167 ЦК України, беручи до уваги зазначені вище обставини, виходячи із засад розумності, виваженості та справедливості, суд доходить висновку, що позов в цій частині підлягає частковому задоволенню та з обвинуваченого на користь потерпілого необхідно стягнути суму моральної шкоди у розмірі 15 000 грн.

Витрати, пов`язані з проведенням судової експертизи №СЕ-19/121-22/7379-ІТ від 29.06.2022 року, складають 1510,24 грн., документально підтверджені, на підставі ст.118 КПК України включаються судом у процесуальні витрати і підлягають стягненню з обвинуваченого згідно з вимогами ч.2 ст.124 КПК України.

Запобіжний захід обвинуваченому ОСОБА_7 не обирався та підстави для його обрання до набрання вироком законної сили відсутні.

Питання про речові докази суд вирішує відповідно до вимог ст. 100 КПК України.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 368, 370, 374, 376, 395 КПК, ст.ст.55, 65, 67, 75, 286 КК України, ст.1167 ЦК УКраїни, суд

УХВАЛИВ:

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 286 КК України, та призначити покарання у вигляді одного року обмеження волі з позбавленням права керування строком на один рік.

Відповідно до ст.75 КК України ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , звільнити від відбування основного покарання з іспитовим строком на 1 (один) рік.

Відповідно до ст.76 КК України зобов`язати засудженого ОСОБА_7 :

1) періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

2) повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

3) не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Контроль за виконанням вироку покласти на місцеві органи пробації.

Запобіжний захід відносно ОСОБА_7 до набрання вироком законної сили не обирати.

Стягнути з ОСОБА_7 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_3 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 ) процесуальні витрати за проведення судової експертизи № СЕ-19/121-22/7379-ІТ від 29.06.2022 в розмірі 1510 (одна тисяча п`ятсот десять) грн. 24 коп. на користь держави.

Зняти арешт, накладений ухвалою Київського районного суду м. Харкова від 25.01.2022, з транспортного засобу HONDA CIVIC, державний номерний знак НОМЕР_1 , який належить ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та з мопеда HONDA, державний номерний знак НОМЕР_2 , який належить ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , та які зберігаються на спеціальному майданчику тимчасового тримання транспортних засобів, повернути зазначені транспортні засоби володільцям.

Цивільний позов ОСОБА_4 про стягнення з ОСОБА_7 матеріальної та моральної шкоди задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_7 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_3 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 ) на користь ОСОБА_4 ( ІНФОРМАЦІЯ_3 , який проживає за адресою: АДРЕСА_2 ) суму моральної шкоди у розмірі 15 000 (п`ятнадцять тисяч) грн.

Відповідно до ст. 532 КПК України вирок суду першої інстанції набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого цим Кодексом, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Вирок відповідно до ст.ст. 393, 395 КПК України може бути оскаржений до Харківського апеляційного суду через Дзержинський районний суд м. Харкова протягом 30 діб з моменту проголошення, а засудженим ОСОБА_7 з моменту вручення йому копії вироку.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Обвинуваченому та прокурору копія вироку вручається негайно після його проголошення.

Головуючий суддя ОСОБА_1