УХВАЛА

13 грудня 2022 року м. Рівне

Слідчий суддя Рівненського міського суду Рівненської області ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , розглянувши клопотання слідчого відділу розслідування злочинів у сфері транспорту СУ ГУНП в Рівненській області майора поліції ОСОБА_3 , яке погоджено із прокурором відділу процесуального керівництва при провадженні досудового розслідування територіальними органами поліції та підтримання публічного обвинувачення управління нагляду за додержанням законів Національною поліцією України та органами, які ведуть боротьбу з організованою та транснаціональною злочинністю Рівненської обласної прокуратури ОСОБА_4 про арешт майна , -

ВСТАНОВИВ:

Слідчий відділу розслідування злочинів у сфері транспорту СУ ГУНП в Рівненській області майор поліції ОСОБА_3 , звернувся до суду з клопотанням яке погоджено із прокурором відділу процесуального керівництва при провадженні досудового розслідування територіальними органами поліції та підтримання публічного обвинувачення управління нагляду за додержанням законів Національною поліцією Україн та органами, які ведуть боротьбу з організованою та транснаціональною злочинністю Рівненської обласної прокуратури ОСОБА_4 у якому просить накласти арешт на майно.

В обґрунтування клопотання зазначає, що 08 грудня 2022 року, приблизно о 18 годині 15 хвилин, водій ОСОБА_5 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , житель м. Рівне), керуючи маршрутним таксі (автобусом) «I-VAN A07A», реєстраційний номер НОМЕР_1 , рухаючись по вул. Соборній в м. Рівне, зі сторони вул. Дорошенка в напрямку вул. Симона Петлюри, поблизу Органного залу, здійснив наїзд на пішохода ОСОБА_6 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 , житель м. Рівне), який перетинав проїзну частину справа наліво відносно руху транспортного засобу, та поза межами пішохідного переходу.

Унаслідок дорожньо-транспортної пригоди пішохід ОСОБА_6 від отриманих травм загинув на місці події.

Відповідно до вимог ст. 214 КПК України, відомості про кримінальне правопорушення за даним фактом внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань під №0000363 з попередньою правовою кваліфікацією за ч. 2 ст. 286 КК України та розпочато досудове розслідування.

Проведеним 08 грудня 2022 року, під час огляду місця дорожньо транспортної пригоди поблизу Органного залу по вул. Соборна в м. Рівне, на проїзній частині було виявлено маршрутне таксі (автобус) «I-VAN A07A», реєстраційний номер НОМЕР_1 , із наявними на ньому механічними пошкодженнями, що свідчать про його участь в дорожньо транспортній пригоді.

Встановлено, що згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_2 , власником вилученого маршрутного таксі (автобуса) «I-VAN A07A», реєстраційний номер НОМЕР_1 , є ОСОБА_7 , який проживає за адресою: АДРЕСА_1 .

Оглянутий автобус «I-VAN A07A», реєстраційний номер НОМЕР_1 , вилучено та поміщено на територію спеціального майданчика для зберігання тимчасово затриманих транспортних засобів ЦЗ ГУНП в Рівненській області, що розміщений за адресою: вул. Дворецька, м. Рівне як тимчасово вилучене майно.

Виявлений та вилучений автобус «I-VAN A07A», реєстраційний номер НОМЕР_1 , є знаряддям вчинення злочину та може бути використаний як доказ у кримінальному провадженні, у зв`язку з чим слідчий своєю постановою зазначений автомобіль визнав речовим доказом, приєднав до матеріалів кримінального провадження та визначив подальше місце його зберігання.

Крім того, у даному кримінальному провадженні по зазначеному вище транспортному засобу необхідно призначити ряд судових інженерно-транспортних експертиз, в тому числі й інших судових експертиз, а також проведення слідчих (розшукових) дій з використанням вказаного транспортного засобу.

Повернення автомобіля власнику може позбавити орган досудового розслідування можливості повного, всебічного та неупередженого проведення даних слідчих (розшукових) дій, що у свою чергу позбавить можливості встановлення істини у провадженні.

У разі не накладення арешту на вилучений автомобіль є підстави вважати, що його буде втрачено шляхом реалізації, приховування, пересування, передачі чи відчуження, а тому з метою уникнення такої можливості, виникла негайна потреба у його арешті.

Згідно із нормою ч. 4 ст. 107 КПК України, фіксація під час розгляду клопотання слідчим суддею за допомогою технічних засобів не здійснювалась.

До початку розгляду клопотання слідчим подана заява про розгляд клопотання у його відсутність, у заяві зазначено, що клопотання підтримує в повному обсязі, із підстав, наведених у ньому та просить задовольнити вказане клопотання.

У відповідності до положень ст. 26 КПК України, сторони кримінального провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та спосіб, передбачених цим Кодексом.

Зважаючи на ці положення закону та враховуючи принцип диспозитивності, суд визнав можливим прийняти рішення по суті клопотання у відсутності учасників провадження, оскільки їх не прибуття не перешкоджає розгляду клопотання на підставі наданих доказів.

Вивчивши клопотання та докази, якими обґрунтовується клопотання, приходжу до наступного висновку.

Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому КПК України порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна.

Згідно ч. ч.2, 3 ст. 170 КПК України, арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди. У випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Відповідно до п. 8 глави 2.6. «Арешт майна» Узагальнення вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ судової практики щодо розгляду слідчим суддею клопотань про застосування заходів забезпечення кримінального провадження арешт може бути накладено на: нерухоме і рухоме майно, майнові права інтелектуальної власності, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковому вигляді, цінні папери, корпоративні права; майно у вигляді речей, документів, грошей, якщо вони відповідають критеріям, зазначеним у ч. 2 ст. 167 КПК, а саме: підшукані, виготовлені, пристосовані чи використані як засоби чи знаряддя вчинення кримінального правопорушення та (або) зберегли на собі його сліди; надані особі з метою схилити її до вчинення кримінального правопорушення, фінансування та (або) матеріального забезпечення кримінального правопорушення чи як винагорода за його вчинення; є предметом кримінального правопорушення, у тому числі пов`язаного з їх незаконним обігом; одержані внаслідок вчинення кримінального правопорушення та (або) є доходами від них, або на які було спрямоване кримінальне правопорушення.

У відповідності до ч.1 ст. 98 КПК України, речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Враховуючи положення ч. 2 ст. 173 КПК України та вищевикладене, є необхідним накласти арешт майно, вилучене за вищевказаних обставин, оскільки наявні достатні підстави вважати, що майно відповідає критеріям встановленим ст. 98 КПК України, а незастосування арешту може призвести до втрати чи його пошкодження.

Керуючись ст. 170, 171,175 КПК України, слідчий суддя, -

УХВАЛИВ:

Клопотання слідчого - задоволити.

Накласти арешт на тимчасово вилучене майно речовий доказ у кримінальному провадженні №0000363 від 08.12.2022, а саме маршрутне таксі (автобус) «I-VAN A07A», реєстраційний номер НОМЕР_1 , встановивши заборону власнику транспортного засобу, чи будь-якій іншій особі розпоряджатися чи вчиняти будь-які інші дії із вищевказаним транспортним засобом до прийняття кінцевого процесуального рішення у кримінальному провадженні.

Місцем зберігання автобуса «I-VAN A07A», реєстраційний номер НОМЕР_1 визначити територію спеціального майданчика для зберігання тимчасово затриманих транспортних засобів ЦЗ ГУНП в Рівненській області, що розміщений за адресою: вул. Дворецька, м. Рівне, без права користування, розпорядження та відчуження.

Роз`яснити, що відповідно до ч.1 ст. 174 КПК України, що підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження - судом.

Ухвала про арешт майна виконується негайно слідчим, прокурором.

На ухвалу може бути подана апеляційна скарга до Рівненського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя Рівненського міського суду ОСОБА_8