Справа №577/2692/20 Головуючий у суді у 1 інстанції - ОСОБА_1
Номер провадження 11-кп/816/825/23 Суддя-доповідач - ОСОБА_2
УХВАЛА

01 лютого 2023 року суддя Сумського апеляційного суду ОСОБА_2 перевіривши апеляційну скаргу захисника обвинуваченого ОСОБА_3 адвоката ОСОБА_4 на ухвалу Конотопського міськрайонного суду Сумської області від 28 грудня 2022 року, -

ВСТАНОВИВ:

Ухвалою Конотопського міськрайонного суду Сумської області від 28 грудня 2022 року, в задоволенні клопотання прокурора ОСОБА_5 про зміну запобіжного заходу, застосованого до обвинуваченого ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вигляді застави на тримання під вартою без визначення права внесення застави, відмовлено.

Покладено на ОСОБА_3 обов`язки :

1) прибувати за викликом до суду;

2) не відлучатися з населеного пункту за місцем проживання АДРЕСА_1 без дозволу прокурора;

3) повідомляти органи поліції за місцем проживання, прокурора та суд про зміну місця проживання, роботи, навчання;

4) утриматися від спілкування з потерпілим ОСОБА_6 поза межами судового засідання;

5) здати на зберігання до міграційної служби за місцем проживання свій паспорт для виїзду за кордон;

6) носити електронний засіб контролю, застосований уповноваженим працівником відділу поліції.

Не погоджуючись з ухвалою судду, захисник ОСОБА_4 подав апеляційну скаргу, в якій просив Ухвалу судді Конотопського міськрайонного суду Сумської області ОСОБА_1 від 28.12.2022 у справі № 577/2692/20 (кримінальне провадження № 0000552) в частині покладення на обвинуваченого ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1 обов`язків: 1) прибувати за викликом до суду; 2) не відлучатися з населеного пункту за місцем проживання АДРЕСА_1 без дозволу прокурора; 3) повідомляти органи поліції за місцем проживання, прокурора та суд про місце зміни проживання, роботи, навчання; 4) утриматися від спілкування з потерпілим ОСОБА_6 поза межами судового засідання; 5) здати на зберігання до міграційної служби за місцем проживання свій паспорт для виїзду за кордон; 6) носити електронний засіб контролю, застосований уповноваженим працівником відділу поліції, строком до 28.02.2023 скасувати.

Перевіривши матеріали провадження, суддя - доповідач дійшов висновку, що у відкритті провадження за апеляційною скаргою захисника обвинуваченого ОСОБА_3 адвоката ОСОБА_4 слід відмовити з наступних підстав.

Згідно з пунктом 8 частини 2 статті 129 Конституції України однією з основних засад судочинства є забезпечення права на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення.

Проте, "право на суд", одним із аспектів якого є право доступу, не є абсолютним і може підлягати обмеженням, накладення яких дозволено за змістом, особливо щодо умов прийнятності скарги. При цьому, обмеження, накладене на доступ до суду, буде несумісним з пунктом 1 статті 6 Конвенції, якщо воно не має законної мети або коли не існує розумної пропорційності між застосованими засобами та законністю мети, яку прагнуть досягти (рішення ЄСПЛ "Воловік проти України", "Креуз проти Польщі", "Подбіельські та ППУ Полпуре проти Польщі").

Європейський суд з прав людини у своїх рішеннях неодноразово звертав увагу на те, що держава має право встановлювати певні обмеження права осіб на доступ до суду; такі обмеження мають переслідувати легітимну мету, не порушувати саму сутність цього права, а між цією метою і запровадженими заходами має існувати пропорційне співвідношення (пункт 57 Рішення у справі "Ашингдейн проти Сполученого Королівства" від 28 травня 1985 року, пункт 96 Рішення у справі "Кромбах проти Франції" від 13 лютого 2001 року).

У Рішенні Конституційного Суду України від 12.06.2012 N 13-рп/2012 зазначено, що встановлюючи обмеження права на апеляційне та касаційне оскарження судових рішень, законодавець повинен керуватися такою складовою принципу верховенства права, як пропорційність. За правовою позицією Конституційного Суду України обмеження прав і свобод людини і громадянина є допустимим виключно за умови, що таке обмеження є домірним (пропорційним) та суспільно необхідним.

Отже, Конституцією України допускається можливість обмеження права на апеляційне та касаційне оскарження рішення суду, однак воно не може бути свавільним та несправедливим. Таке обмеження має встановлюватися виключно Конституцією та законами України; переслідувати легітимну мету; бути обумовленим суспільною необхідністю досягнення цієї мети, пропорційним та обґрунтованим.

Відповідно до положень статті 24 КПК кожному гарантується право на оскарження процесуальних рішень, дій чи бездіяльності суду, слідчого судді, прокурора, слідчого, а також на перегляд вироку, ухвали суду, що стосується його прав, свобод, законних інтересів, судом вищого рівня в порядку, передбаченому цим Кодексом.

Відповідно до ч. 1 ст. 392 КПК України, в апеляційному порядку можуть бути оскаржені судові рішення, які були ухвалені судами першої інстанції і не набрали законної сили, а саме: вироки, крім випадків, передбачених статтею 394 цього Кодексу; ухвали про застосування чи відмову у застосуванні примусових заходів медичного або виховного характеру; інші ухвали, у випадках, передбачених цим Кодексом.

Згідно із ч. 2 ст. 392 КПК України ухвали, постановлені під час судового провадження в суді першої інстанції до ухвалення судових рішень, передбачених частиною першою цієї статті, окремому оскарженню не підлягають, крім випадків, визначених цим Кодексом. Заперечення проти таких ухвал можуть бути включені до апеляційної скарги на судове рішення, передбачене частиною першою цієї статті.

Ухвали суду про обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою, про зміну іншого запобіжного заходу на запобіжний захід у виді тримання під вартою або про продовження строку тримання під вартою, постановлені під час судового провадження в суді першої інстанції до ухвалення судового рішення по суті, підлягають апеляційному оскарженню в порядку, передбаченому цим Кодексом.

Разом з тим, судом апеляційної інстанції встановлено, що адвокат ОСОБА_4 оскаржує рішення суду, яким залишено без задоволення клопотання прокурора ОСОБА_5 про зміну запобіжного заходу ОСОБА_3 з запобіжного заходу у вигляді застави з покладеними на ОСОБА_3 обов`язками на тримання під вартою без визначення права внесення застави.

З огляду на те, що ст. 392 КПК України не передбачає окремого оскарження ухвали про зміну запобіжного заходу з запобіжного заходу у вигляді застави з покладеними на ОСОБА_3 певних обов`язків на тримання під вартою без визначення права внесення застави, а Рішенням Конституційного Суду N 4-р/2019 від 13.06.2019 визнано неконституційним положення ч. 2 ст. 392 КПК України лише щодо окремого апеляційного оскарження ухвали суду про продовження строку тримання під вартою, постановленої під час судового провадження в суді першої інстанції, підстави для відкриття провадження за апеляційною скаргою прокурора відсутні.

Згідно із ч. 5 ст. 394 КПК України ухвала суду про обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою, про зміну іншого запобіжного заходу на запобіжний захід у виді тримання під вартою, а також про продовження строку тримання під вартою, постановлена під час судового провадження в суді першої інстанції до ухвалення судового рішення по суті, може бути оскаржена в апеляційному порядку обвинуваченим, його захисником, законним представником, прокурором.

Відповідно до ч. 4 ст. 399 КПК України суддя-доповідач відмовляє у відкритті провадження, якщо апеляційна скарга подана на судове рішення, яке не підлягає оскарженню в апеляційному порядку.

Тому, враховуючи наведене, у відкритті апеляційного провадження за апеляційною скаргою захисника обвинуваченого ОСОБА_3 адвоката ОСОБА_4 на ухвалу Конотопського міськрайонного суду Сумської області від 28 грудня 2022 року, слід відмовити.

На підставі наведеного, керуючись ст. 399 КПК України, -

ПОСТАНОВИВ :

Відмовити у відкритті провадження за апеляційною скаргою захисника обвинуваченого ОСОБА_3 адвоката ОСОБА_4 на ухвалу Конотопського міськрайонного суду Сумської області від 28 грудня 2022 року.

Апеляційну скаргу на ухвалу Конотопського міськрайонного суду Сумської області від 28 грудня 2022 року, повернути захиснику обвинуваченого ОСОБА_3 адвокату ОСОБА_4 , як особі, що її подала.

Копію цієї ухвали невідкладно надіслати апелянту разом з апеляційною скаргою та доданими до неї матеріалами.

На ухвалу може бути подана касаційна скарга до Верховного Суду протягом трьох місяців з дня її проголошення.

СуддяОСОБА_2