Справа № 2604/267/2012
Провадження №: 1/755/12/22
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"15" грудня 2022 р. Дніпровський районний суд м. Києва в складі: головуючого судді ОСОБА_1 , при секретарі судових засідань ОСОБА_2 , за участю прокурора ОСОБА_3 , потерпілого ОСОБА_4 , підсудного ОСОБА_5 , розглянувши у попередньому судовому засіданні заяву про самовідвід головуючого судді ОСОБА_1 у кримінальній справі за обвинуваченням ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні злочину, передбаченого ст. 128 КК України,

ВСТАНОВИВ:

28.12.2011 року в провадження Дніпровського районного суду м. Києва надійшла кримінальна справа № 2604/267/2012 відносно ОСОБА_5 , у вчиненні злочину, передбаченого ст. 128 КК України.

Відповідно до ст. ст. 16-2, 17 КПК України (у редакції 1960 року, далі - КПК України) автоматизованою системою документообігу суду, з урахуванням положень ст. ст. 54, 55 КПК України, було визначено головуючим суддю ОСОБА_6 .

Автоматизованою системою документообігу суду відповідно до ст. ст. 16-2, 17 КПК України, на підставі розпорядження № 1194 від 13.07.2017 в.о. керівника апарату суду ОСОБА_7 , у проваджені було призначено повторний автоматичний розподіл з урахуванням положень ст. ст. 54, 55 КПК України, за результатами якого головуючим суддею визначено - ОСОБА_8 .

Постановою Дніпровського районного суду м. Києва від 25.05.2018 року, було відведено суддю Дніпровського районного суду м. Києва ОСОБА_8 від розгляду вказаної кримінальної справи.

У подальшому, автоматизованою системою документообігу суду відповідно до ст. ст. 16-2, 17 КПК України, на підставі розпорядження № 28 від 29.05.2018 року в.о. керівника апарату суду ОСОБА_9 у проваджені було призначено повторний автоматичний розподіл, з урахуванням положень ст. ст. 54, 55 КПК України, за результатами якого головуючим суддею визначено - ОСОБА_1 та передано їй кримінальну справу 04.06.2018 року.

Постановою судді Дніпровського районного суду м. Києва ОСОБА_1 від 23.02.2021 року вказану кримінальну справу повернуто прокурору Київської місцевої прокуратури №4 для організації додаткового розслідування.

Ухвалою Київського апеляційного суду від 12 жовтня 2021 року, постанову Дніпровського районного суду м. Києва від 23.02.2021 року скасовано та повернуто справу на новий судовий розгляд у суд першої інстанції.

Дана кримінальна справа відповідно до протоколу автоматизованого розподілу справи між суддями від 28.10.2021 року була передана в провадження судді ОСОБА_10 та постановою Дніпровського районного суду від 11.11.2021 року справу призначено до розгляду.

17.11.2021 року постановою Дніпровського районного суду м. Києва, самовідвід головуючого судді Дніпровського районного суду м. Києва ОСОБА_10 задоволено та відведено суддю Дніпровського районного суду м. Києва ОСОБА_10 від розгляду кримінальної справи за обвинуваченням ОСОБА_5 , у вчиненні злочину, передбаченого ст. 128 КК України.

18.11.2021 року, автоматизованою системою документообігу суду відповідно до ст. ст. 16-2, 17 КПК України, на підставі розпорядження № 266 від 18.11.2021 року, керівника апарату суду ОСОБА_11 у проваджені було проведений повторний автоматичний розподіл судової справи між суддями, за результатами якого головуючим суддею визначено - ОСОБА_1 та передано їй кримінальну справу 22.11.2021 року.

У судовому засіданні головуючим у справі суддею заявлено самовідвід з підстав, визначених п. 4 ч. 1 ст. 54 КПК України.

Порядок вирішення заявленого відводу визначено у ст. 57 КПК України, зокрема у разі заявленого відводу судді, заява про відвід вирішується в нарадчій кімнаті ухвалою суду, що розглядає справу.

Суд дослідивши матеріали кримінального провадження, приходить до наступних висновків.

Відповідно до вимог ст.54 КПК України (в редакції 1960 року) встановлено вичерпний перелік підстав для відводу судді, що виключають участь судді в розгляді справи, зокрема, в тому числі, якщо він особисто, його близькі родичі чи члени його сім`ї заінтересовані в результатах справи або існують інші обставини, які викликають сумнів в об`єктивності судді.

Законом України «Про судоустрій і статус суддів» визначені умови виконання професійних обов`язків суддів та правові засоби, за допомогою яких забезпечується реалізація конституційних гарантій незалежності суддів.

Відповідно до ч.1 ст.6 Європейської Конвенції про захист прав і основоположних свобод людини, кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом.

Так, згідно з практикою Європейського суду з прав людини, при оцінці безсторонності суду слід розмежовувати суб`єктивний та об`єктивний аспект. Так у справі «Гаусшильдт проти Данії», «Мироненко і Мартиненко проти України» зазначається, що наявність безсторонності, для цілей пункту 1 статті 6 Конвенції, має визначатися за допомогою суб`єктивного та об`єктивного критеріїв. Щодо суб`єктивної складової даного поняття, то у справі «Гаусшильдт проти Данії» вказано, що потрібні докази фактичної наявності упередженості судді для відсторонення його від справи. Причому суддя вважається безстороннім, якщо тільки не з`являються докази протилежного. Таким чином, існує презумпція неупередженості судді, а якщо з`являються сумніви щодо цього, то для його відводу в ході об`єктивної перевірки має бути встановлена наявність певної особистої заінтересованості судді, певних його прихильностей, уподобань стосовно однієї зі сторін у справі. У кожній окремій справі слід визначити, чи мають стосунки, що розглядаються, таку природу та ступінь, що свідчать про те, що суд не є безстороннім (рішення у справі «Мироненко і Мартиненко проти України»). Зазначену позицію Європейського суду підтримав і Верховний Суд України у справі №5-15п12 (ухвала Верховного Суду України від 01.03.2012 року, у справі №5-15п12).

Згідно ст. 15 Кодексу суддівської етики неупереджений розгляд справ є основним обов`язком судді.

Відповідно до п. 1.1. Бангалорських принципів поведінки судді, суддя повинен здійснювати свою судову функцію незалежно, виходячи виключно з оцінки фактів, відповідно до свідомого розуміння права, незалежно від будь-якого стороннього впливу, спонукань, тисків, погроз або втручання, прямого чи опосередкованого, здійснюваного з будь-якої сторони та маючого на меті будь-які цілі.

Згідно з п.12 висновку №1 (2001) Консультативної ради європейських судів для Комітету Міністрів Ради Європи про стандарти незалежності судових органів і незмінності суддів при винесенні судових рішень, у відношенні сторін в судовому розгляді судді повинні бути безсторонніми, тобто вільними від будь-яких зв`язків, упередженості, які впливають або можуть сприйматися як такі, що впливають на здатність судді приймати незалежне рішення. Значення цього принципу виходить далеко за конкретні інтереси визначеної сторони в якому-небудь спорі. Судова влада повинна користуватися довірою не тільки зі сторони сторін в конкретному розгляді, але і зі сторони суспільства в цілому. І суддя повинен бути не тільки реально вільним від будь - якого невідповідного зв`язку, упередженості або впливу, але він повинен бути вільним від цього і в очах розумного спостерігача. Інакше довіру до незалежної Судової влади буде підірвано.

Крім того, слід зазначити, що в провадженні судді Дніпровського районного суду м. Києва ОСОБА_1 , матеріали кримінальної справи за обвинуваченням ОСОБА_5 , у вчиненні злочину, передбаченого ст. 128 КК України знаходяться тривалий час, а саме: з 04.06.2018 року.

Постановою судді Дніпровського районного суду м. Києва ОСОБА_1 від 23.02.2021 року вказану кримінальну справу повернуто прокурору Київської місцевої прокуратури №4 для організації додаткового розслідування.

Ухвалою Київського апеляційного суду від 12 жовтня 2021 року, постанову Дніпровського районного суду м. Києва від 23.02.2021 року скасовано та повернуто справу на новий судовий розгляд у суд першої інстанції.

18.11.2021 року, автоматизованою системою документообігу суду відповідно до ст. ст. 16-2, 17 КПК України, на підставі розпорядження керівника апарату суду ОСОБА_11 за № 266 від 18.11.2021 року, у справі було проведений повторний автоматичний розподіл судової справи між суддями, за результатами якого головуючим суддею визначено - ОСОБА_1 , та передано їй кримінальну справу 22.11.2021 року.

У судовому засіданні підсудний ОСОБА_5 в черговий раз заявив відвід головуючому судді, у зв`язку з тим, що на його думку розгляд справи проводиться суддею необ`єктивно та упереджено, крім того, вважає, що суддею допускається порушення Кримінально-процесуального кодексу України. Зокрема, зазначив, що суддя зацікавлена на його думку в результатах розгляду справи.

Так, подана заява підсудного фактично зводиться до незгоди підсудного з процесуальними діями судді під час судового розгляду та містить посилання на порушення суддею вимог кримінального процесуального закону під час судового розгляду.

Таким чином, на даний час відсутні будь-які дані та докази, які б свідчили про особисту заінтересованість головуючого судді в результатах справи або викликали б обґрунтовані сумніви щодо упередженості та необ`єктивності судді під час судового розгляду цієї кримінальної справи.

У той же час, слід ураховувати те, що відповідно до п. 26 рішення Європейського суду з прав людини «ДеКуббер проти Бельгії» (Заява № 9186/80) від 26 жовтня 1984 р., «правосуддя повинне не тільки чинитися, повинно бути також видно, що воно чиниться», тому будь-який суддя, щодо якого є обґрунтовані підстави побоюватися браку безсторонності, має бути відведений.

Кримінально-процесуальне законодавство гарантує кожному право на справедливий розгляд та вирішення справи в розумні строки незалежним і неупередженим судом, створеним на підставі закону.

А тому, з огляду на фактичні обставини справи вище установлені судом, а саме у ракурсі сформованої стійкої та сталої недовіри підсудного, яка у нього сформувалася у силу його особистісного сприйняття дійсності та норм КПК України, слід погодитися з тим, що він, знову ж таки, у силу, відомих лише йому підстав, уважає відсутнім критерій безсторонності по відношенні до нього з боку суду, хоча в дійсності, таких об`єктивних фактів установлено не було.

Ця недовіра породжує у підсудного сумніви у неупередженості судді.

Така недовіра, ураховуючи поведінку підсудного у суді та кількість заявлених ним відводів, є реальною.

Однак, жодний факт, яким створюється, навіть підозра, у втручанні у процес правосуддя, не повинен мати місця.

Сам факт недовіри особи може створити враження необ`єктивності та неупередженості судді в розгляді даної справи, а відтак, в майбутньому, стане причиною недовіри до об`єктивності, справедливості, неупередженості та законності судового рішення у цій справі і сумніву щодо реалізації права на справедливий судовий розгляд.

На необхідність заміни судді з метою усунення у стороннього спостерігача сумнівів у неупередженості судді указує і Верховний суд колегією суддів Касаційного кримінального суду у постанові від 10.01.2018 (http://reyestr.court.gov.ua/Review/ 71498441), зазначаючи, що це сприятиме зміцненню та підтримці довіри суспільства до судової влади, та Апеляційний суд м. Києва у справах № 760/298/18, № 760/12238/17, № 757/70924/17-к, № 761/12479/17, указуючи, що це дасть змогу забезпечити усунення у стороннього спостерігача сумнівів у неупередженості суддів, а також, сприятиме підтримці до зростання довіри представників юридичної професії і сторін у справі до об`єктивності суддів та судових органів.

Ця думка враховується судом з огляду на норми Закону України «Про судоустрій і статус суддів», з метою однакового застосування всіма судами загальної юрисдикції кримінального процесуального законодавства та уникнення його неоднозначного тлумачення.

Як наслідок, з метою усунення у стороннього спостерігача сумнівів у неупередженості судді ОСОБА_1 , а також, у сприянні підтримці до зростання довіри суспільства, представників юридичної професії і сторін у справі до об`єктивності суддів та судових органів, тобто в цілому до судової влади, суд вважає за необхідне, відвести головуючого суддю Дніпровського районного суду м. Києва ОСОБА_1 від розгляду кримінальної справи за обвинуваченням ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні злочину передбаченого ст. 128 КК України.

Така дія забезпечить та сприятиме зміцненню та підтримці довіри суспільства до судової влади, та гарантуванню права на справедливий розгляд та вирішення справи в розумні строки незалежним і неупередженим судом.

Отже, враховуючи суб`єктивний критерій, що став підставою для самовідводу судді, враховуючи п. 2.5 Бангалорських принципів поведінки суддів, які схвалені резолюцією 2006/23 Економічної і Соціальної Ради ООН від 27 липня 2006 р., яким зазначається, що суддя заявляє самовідвід від участі в розгляді справи в тому випадку, якщо для нього є неможливим винесення об`єктивного рішення у справі, або в тому випадку, коли у стороннього спостерігача могли б виникнути сумніви в його неупередженості.

Відповідно до ст. 56 КПК України при наявності обставин, передбачених ст. 54, 55 КПК України, суддя зобов`язаний заявити самовідвід.

Враховуючи викладені вище обставини та вимоги ст. 56 КПК України, вважаю за належне заявлений самовідвід задовольнити.

Керуючись ст. ст. 54, 56, 57, КПК України (в редакції 1960 року), суд

п о с т а н о в и в:

Самовідвід головуючого судді Дніпровського районного суду м. Києва ОСОБА_1 - задовольнити.

Відвести суддю Дніпровського районного суду м. Києва ОСОБА_1 від розгляду кримінальної справи за обвинуваченням ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні злочину передбаченого ст. 128 КК України.

Постанова оскарження не підлягає.

С у д д я: