ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 11-сс/803/613/23 Справа № 203/2233/22 Суддя у 1-й інстанції - ОСОБА_1 Суддя у 2-й інстанції - ОСОБА_2
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 березня 2023 року м. Дніпро

Дніпровський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду кримінальних справ :

Головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4

за участю:

секретаря судового засідання ОСОБА_5

прокурора ОСОБА_6

підозрюваного ОСОБА_7

захисника ОСОБА_8

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Дніпровського апеляційного суду матеріали судового провадження за апеляційною скаргою прокурора відділу Дніпропетровської обласної прокуратури ОСОБА_6 на ухвалу слідчого судді Кіровського районного суду м. Дніпропетровська від 22 лютого 2023 року про відмову у застосуванні запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та застосування запобіжного заходу у вигляді особистого зобов`язання стосовно:

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Павлоград Дніпропетровської області, українця, громадянина України, з вищою освітою, не одруженого, малолітніх, неповнолітніх, непрацездатних осіб на утриманні не маючого, працюючого на посаді інспектора взводу № 1 роти № 2 батальйону № 1 Управління патрульної поліції в Дніпропетровській області Департаменту патрульної поліції Національної поліції України, маючого спеціальне звання лейтенанта поліції, зареєстровано за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,-

підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.365 КК України (далі КК), -

В С Т А Н О В И Л А :

Органами досудового розслідування ОСОБА_7 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення за наступних обставин.

Наказом №617 о/с від 14.03.2022 по управлінню патрульної поліції в Дніпропетровській області Департаменту патрульної поліції Національної поліції України лейтенанта поліції ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , призначено інспектором взводу №1 роти №2 батальйону №1.

У відповідності до ч.1 ст. 1 Закону України Про національну поліцію, Національна поліція центральний орган виконавчої влади, який служить суспільству шляхом забезпечення охорони прав і свобод людини, протидії злочинності, підтримання публічної безпеки і порядку.

Згідно із положеннями ч.3 ст.18, п.1 примітки до ст.364 КК України, ст.2 Закону України Про державний захист працівників суду і правоохоронних органів, ОСОБА_7 є службовою особою та працівником правоохоронного органу, який постійно здійснював функції представника влади.

12.06.2022 року з 19.00 до 07.00 год 13.06.2022, згідно розстановки сил та засобів батальйону №1 УПП в Дніпропетровській області ДПП НПУ, з метою виконання покладених на нього, як на працівника правоохоронного органу завдань, ОСОБА_7 заступив на чергування для несення служби з охорони громадського порядку в Центральному районі м. Дніпро у автопатрулі на службовому автомобілі TOYOTA PRIUS, н.з. НОМЕР_1 , з позивним 224 у складі наряду інспектора 1 взводу 2 роти 1 батальйону старшого лейтенанта поліції ОСОБА_9 (старшого наряду) та інспектора 2 взводу 2 роти 1 батальйону старшого лейтенанта поліції ОСОБА_10 .

Під час несення служби, 12.06.2022, близько 21.33 год., вказаним автопатрулем без будь-яких правових підстав, визначених у ст. 35 ЗУ Про національну поліцію, без зазначення причини зупинки транспортного засобу, в районі будинку №10 по вул. Троїцькій у м.Дніпро був зупинений легковий автомобіль FORD MUSTANG, д.н.з. НОМЕР_2 (кабріолет), з відкритим верхом, під керуванням водія ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , який зупинився на проїжджій частині по вул. Троїцькій за рухом напрямку вулиці Святослава Хороброго, заважаючи, таким чином руху інших транспортних засобів.

У ході спілкування працівники поліції без будь-яких, передбачених законодавством підстав, у порушення п.7 ч.1, п.п.1,3,4,5,6,7,9,10,11 ч.2 Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, зареєстрованої в Міністерстві юстиції України за №1413/27858 від 11.11.2015, п.п.1-8 Інструкції про порядок направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного сп`яніння, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду, затвердженою Постановою КМУ №1103 від 17.12.2008, постійно, одночасно, неодноразово почали здійснювати психологічний тиск, з метою примушування до проходження тесту на визначення стану алкогольного сп`яніння за допомогою спеціального технічного засобу на водія ОСОБА_11 , який у це час знаходився за кермом вказаного автомобілю, вказуючи на те, що останній має ознаки сп`яніння, про що на думку працівників поліції свідчили нібито запах алкоголю з порожнини рота, порушення мови та координації. При цьому, водієві ОСОБА_11 погрожували відстороненням від керування автомобільним транспортом та вилученням водійського посвідчення.

Під час спілкування, ОСОБА_11 , з метою усунення перешкод у русі іншому автотранспорту, завів двигун автомобіля, з метою зробити спробу змінити місце розташування транспортного засобу, яким він керував, про що він голосно, заздалегідь повідомив працівників поліції. Але вказані дії працівниками поліції було хибно розцінено, як намагання чинити опір.

12.06.2022, близько 21.55 год., у службової особи та працівника правоохоронного органу, який постійно здійснював функції представника влади ОСОБА_7 , хибно сприймаючи інтереси служби, раптово виник умисел, направлений на перевищення наданої йому влади, тобто вчинення дій, які явно виходять за межі наданих йому прав та повноважень, та повноважень, та застосування насильства без ознак катування та спеціальних засобів.

Реалізуючи раптово виниклий злочинний умисел, ОСОБА_7 , 12.06.2022, близько 21.55 години, перебуваючи в районі будинку №10 по вул. Троїцькій у м. Дніпро використовуючи непропорційний та неефективний поліцейський захід примусу ( застосування фізичної сили), в якому не було необхідності, тобто не маючи передбачених Законом України «Про національну поліцію» достатніх підстав для застосування таких заходів примусу, усвідомлюючи, що ОСОБА_11 , не здійснює та не може здійснювати та не може здійснювати будь-якого спротиву, а його власні дії є незаконними та такими, що явно виходять за межі наданих прав та повноважень, а також спричиняють шкоду охоронюваним Законом правам громадян на особисту недоторканість, застосував до потерпілого ОСОБА_11 , який у цей час знаходився на проїжджій частині обличчям донизу із заблокованими з боку працівників поліції кінцівками, фізичну силу та діючи умисно, з великою силою, достатньою для спричинення тілесних ушкоджень наніс не менше двох ударів правою рукою, стиснутою в кулак в область голови потерпілого ліворуч, застосовуючи болісні та такі, що ображають особисту гідність потерпілого дії, спричинивши тим самим потерпілому фізичні страждання та тілесні ушкодження.

Після застосування безпідставної фізичної сили до ОСОБА_11 працівником правоохоронного органу поліцейським УПП в Дніпропетровській області ДПП НПУ ОСОБА_7 12.06.2022 у період часу близько з 22.00 по 22.46 год. до ОСОБА_11 умисно, без передбачених Законом підстав, з перевищенням наданих йому прав і повноважень був застосований спеціальний засіб кайданки, який в порушення вимог ст.45 Закону України застосований без послаблення тиску, що призвело до спричинення потерпілому ОСОБА_11 тілесних ушкоджень та фізичних страждань

Відповідно до висновку експерта №1888е від 27.07.2022, на тілі ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , виявлені тілесні ушкодження у вигляді:

-забійної рани зовнішнього кута правого ока, що розташована на тлі синця ( на верхній повіці правого ока, зовнішнього кута з частковим переходом на надбрівну дугу);

-синця у перед вушній області з переходом на ліву вушну раковину та далі на її задню поверхню і частково в завушну область;

-ділянки осадження зовнішнього кута лівої надбрівної дуги з переходом в виличну область;

-внутрішньо-шкіряного крововиливу на спинці носу з переходом на бічні поверхні та вниз на кінчик носу з переходом на крила та садна на кінчику носу;

-двох синців: у верхній третині правої вушної раковини з переходом на її задню поверхню та в середній третині правої вушної раковини з переходом на її задню поверхню;

-крововиливу на червоній каймі нижньої лівої губи ліворуч з переходом на слизову оболонку;

-двох внутрішньо-шкіряних крововиливів у правій тім`яно-скроневій області у лівій тім`яно-потиличній області;

-циркулярно розташованих саден навколо правого та лівого променево-зап`ясткових суглобів на тлі внутрішньо-шкіряних крововиливів.

За своїм характером виявлені у нього тілесні ушкодження (як кожне окремо) відносяться до легких тілесних ушкоджень, що мають незначні скороминущі наслідки.

Таким чином, своїми умисними діями ОСОБА_7 підозрюється в умисному вчиненні працівником правоохоронного органу дій, які явно виходять за межі наданих йому прав та повноважень, що супроводжувались насильством, застосуванням спеціальних засобів та болісними і такими, що ображають особисту гідність потерпілого діями, за відсутності ознак катування, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.365 КК.

За даним фактом 27.06.2022 року внесені відомості до ЄРДР та розпочато досудове розслідування кримінального провадження №0000214 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.365 КК.

Оскаржуваною ухвалою слідчого судді Кіровського районного суду м. Дніпропетровська від 22 лютого 2023 року клопотання прокурора відділу Дніпропетровської обласної прокуратури ОСОБА_6 задоволено частково та застосовано до підозрюваного ОСОБА_7 запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання строком на 1 місяць 24 дні, тобто до 15 квітня 2023 року.

Відповідно до ч.5 ст.194 КПК України на підозрюваного ОСОБА_7 покладені такі обов`язки:

- за першою вимогою прибувати на виклик слідчого, прокурора, суду;

- не відлучатися із м. Дніпро без дозволу слідчого, прокурора або суду;

- повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та місця роботи;

- утримуватися від спілкування з потерпілим ОСОБА_11 , свідками у кримінальному провадженні ОСОБА_12 , ОСОБА_13 ;

- здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.

Роз`яснено ОСОБА_7 , що у разі невиконання покладених на нього цією ухвалою обов`язків до нього може бути застосований більш жорсткий запобіжний захід і на нього може бути накладено грошове стягнення в розмірі від 0,25 розміру прожиткового мінімуму до 2 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

В апеляційній скарзі прокурор порушує питання про скасування ухвали слідчого судді у зв`язку з незаконністю, необґрунтованістю та невідповідністю висновків суду фактичним обставина кримінального провадження.

В обґрунтування зазначає, що під час розгляду клопотання стороною обвинувачення в повному обсязі доведено наявність обгрунтованої підозри ОСОБА_7 у вчиненні інкримінованого кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, передбачених п.п.1,2,3,4,5 ч.1 ст.177 КПК. При цьому вважає, що застосування відносно підозрюваного ОСОБА_7 , зокрема, запобіжного заходу у вигляді особистого зобов`язання не забезпечить виконання ним своїх процесуальних обов`язків, оскільки останній підозрюється у вчиненні тяжкого злочину, у зв`язку з чим, може перешкоджати встановленню об`єктивної істини у кримінальному провадженні, повному, всебічному розслідуванні шляхом знищення та спотворення ним речей (доказів), які мають істотне значення для кримінального провадження, а також незаконно впливати на свідків, потерпілих, експертів. З урахуванням вищевикладених обставин, прокурор вважає, що враховуючи наявність суспільного інтересу, жоден із більш м`яких запобіжних заходів, крім виключно запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, не зможе запобігти існуючим ризикам та виконанню завдань кримінального провадження.

Тому прокурор просить апеляційний суд скасувати ухвалу слідчого судді Кіровського районного суду м. Дніпропетровська від 22 лютого 2023 року та постановити нову, якою задовольнити клопотання прокурора та обрати відносно підозрюваного ОСОБА_7 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою стороком на 60 днів, у ДУ Дніпровська установа виконання покарань №4.

Заслухавши суддю-доповідача, вислухавши пояснення прокурора на підтримку доводів апеляційної скарги, який просив скасувати рішення слідчого судді та застосувати до підозрюваного ОСОБА_7 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою у межах строку досудового розслідування, тобто до 15 квітня 2023 року, вислухавши підозрюваного та його захисника, які заперечували проти задоволення апеляційної скарги прокурора та просили відмовити у її задоволенні, а рішення слідчого судді залишити без змін, перевіривши матеріали судового провадження та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла наступного висновку.

Згідно з положеннями ч.1 ст.404 Кримінального процесуального кодексу України (далі- КПК) суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Відповідно до вимог ст.370 цього Кодексу судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим, при цьому його законність повинна базуватись на правильному застосуванні норм матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених положеннями Кримінального процесуального кодексу України

Колегія суддів вважає, що зазначених вимог закону не в повній мірі дотримано слідчим суддею місцевого суду.

Одним із методів державної реакції на порушення, що носять кримінально-правовий характер, є заходи забезпечення кримінального провадження, передбачені ст.131 КПК, які виступають важливим елементом механізму здійснення завдань кримінального провадження при розслідуванні злочинів. Одним з таких заходів є запобіжні заходи.

При застосуванні заходів забезпечення кримінального провадження слідчий суддя повинен діяти у відповідності до вимог КПК та судовою процедурою гарантувати дотримання прав, свобод та законних інтересів осіб, а також умов, за яких жодна особа не була б піддана необґрунтованому процесуальному обмеженню.

Відповідно до положень ст.177 КПК, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь - яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені ч.1 ст.177 КПК.

За змістом ч.1 ст.194 КПК під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Відповідно до ст.17 Закону України № 3477-ІV «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди при розгляді справ застосовують Конвенцію та практику Суду, як джерело права, а статтею 18 цього Закону встановлено порядок посилання на Конвенцію та практику Суду.

У своїх численних рішеннях ЄСПЛ неодноразово вказував, що суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів.

Мотивуючи своє рішення про часткове задоволення клопотання прокурора про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_7 та обираючи стосовно нього інший більш м`який запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання строком на один місяць двадцять чотири дні, слідчий суддя послався на доведеність стороною обвинувачення наявності обґрунтованої підозри ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.365 КК, а також на наявність ризиків, передбачених п.п.1,2,5 ч.1 ст.177 КПК, а саме можливості переховування підозрюваного від органів досудового розслідування та суду, знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення та вчинення іншого кримінального правопорушення. Ці висновки не оспорюються в апеляційній скарзі, а тому відповідно до приписів ч.1 ст.404 КПК апеляційним судом не перевіряються.

Колегія суддів погоджується з висновками слідчого судді про недоведеність стороною обвинувачення існування ризиків, передбачених п.п.3,4 ч.1 ст.177 КПК, тобто можливості підозрюваного ОСОБА_7 здійснювати незаконний вплив на потерпілого, свідків, експертів у цьому ж кримінальному провадженні та перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, оскільки прокурором не вказано на речові докази чи документи, які за обставинами обґрунтування своєї підозри на цей момент не відшукані, не вилучені, внаслідок необізнаності з їх місцезнаходженням. Такі висновки слідчого судді є правильними, оскільки вони випливають із змісту поданого клопотання та не спростовуються доданими до клопотання письмовими доказами (а.с.1-7).

Натомість, з огляду на вищевикладене та обставини вчинення кримінального правопорушення, в якому обґрунтовано підозрюється ОСОБА_7 , колегія суддів вважає, що встановленим під час апеляційного розгляду ризикам, передбаченим п.п.1,2,5 ч.1 ст.177 КПК, на даному етапі кримінального провадження можливо запобігти шляхом застосування до підозрюваного ОСОБА_7 більш суворого виду запобіжного заходу, аніж обрано слідчим суддею, а саме у вигляді цілодобового домашнього арешту за місцем його фактичного проживання за адресою: АДРЕСА_1 , що забезпечить належну процесуальну поведінку підозрюваного під час досудового розслідування, а покладені на нього згідно ч.5 ст.194 КПК обов`язки будуть достатнім стримуючим фактором для запобігання встановленим ризикам.

За змістом положень частини першої та другої статті 181 КПК домашній арешт полягає в забороні підозрюваному, обвинуваченому залишати житло цілодобово або у певний період доби. Домашній арешт може бути застосовано до особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за вчинення якого законом передбачено покарання у виді позбавлення волі.

Відповідно до положень ч.3 ст.407 КПК за наслідками апеляційного розгляду за скаргою на ухвалу слідчого судді апеляційний суд має право: залишити ухвалу без змін або скасувати ухвалу і постановити нову ухвалу.

Підсумовуючи вищенаведене колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга прокурора підлягає частковому задоволенню, а ухвала слідчого судді Кіровського районного суду м. Дніпропетровська від 22 лютого 2023 року підлягає скасуванню на підставі п.2 ч.1 ст.409 та п.1 ч.1 ст.411 КПК, у зв`язку з невідповідністю висновків суду, викладеним у судовому рішенні, фактичним обставинам кримінального провадження, з постановленням апеляційним судом нової ухвали про часткове задоволення клопотання прокурора відділу Дніпропетровської обласної прокуратури ОСОБА_6 та обрання відносно підозрюваного ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту в межах строку досудового розслідування, а саме до 15 квітня 2023 року, включно, із покладенням на нього відповідних обов`язків.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.404, 405, 407, 409, 411, 422 та ст.ст.176-178, 181, 196 КПК, колегія суддів,-

У Х В А Л И Л А :

Апеляційну скаргу прокурора відділу Дніпропетровської обласної прокуратури ОСОБА_6 задовольнити частково.

Ухвалу слідчого судді Кіровського районного суду м. Дніпропетровська від 22 лютого 2023 року про застосування запобіжного заходу у вигляді особистого зобов`язання стосовно підозрюваного ОСОБА_7 строком на 1 місяць 24 дні, тобто до 15 квітня 2023 року та покладенням відповідних обов`язків скасувати.

Постановити нову ухвалу, якою клопотання прокурора відділу Дніпропетровської обласної прокуратури ОСОБА_6 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою задовольнити частково та обрати відносно підозрюваного ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту, строком до 15 квітня 2023, включно, заборонивши цілодобово залишати житло, де він фактично проживає за адресою: АДРЕСА_1 .

Покласти на підозрюваного ОСОБА_7 обов`язки, передбачені ч.5 ст.194 КПК України, а саме:

- прибувати за першою вимогою на виклик слідчого, прокурора, суду;

- не відлучатися із м. Павлограда Дніпропетровської області без дозволу слідчого, прокурора або суду;

- утримуватися від спілкування з потерпілим ОСОБА_11 , свідками у кримінальному провадженні ОСОБА_12 , ОСОБА_13 ;

- повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання;

- здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.

Ухвалу про застосування до запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту передати для виконання органу Національної поліції за місцем проживання підозрюваного.

Контроль за виконанням ухвали покласти на слідчого та прокурора.

Ухвала набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

СУДДІ :

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4