Справа № 201/3268/23
Провадження № 1-кс/201/1168/2023
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 березня 2023 року м. Дніпро

Жовтневий районний суд м. Дніпропетровська у складі слідчого судді ОСОБА_1 за участі секретаря судового засідання ОСОБА_2 розглянувши в залі Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська клопотання старшого слідчого в ОВС слідчого відділу 2-го управління (з дислокацією у м. Маріуполь Донецької області) ГУ СБУ в Донецькій та Луганській областях ОСОБА_3 у кримінальному провадженні № 0001657 від 29.06.2022, за підозрою ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 111 КК України, про арешт майна,

ВСТАНОВИВ:

До суду надійшло клопотання старшого слідчого в ОВС слідчого відділу 2-го управління (з дислокацією у м. Маріуполь Донецької області) ГУ СБУ в Донецькій та Луганській областях ОСОБА_3 у кримінальному провадженні № 0001657 від 29.06.2022, за підозрою ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 111 КК України, про арешт майна.

В обґрунтування поданого клопотання слідчим зазначено, що досудовим розслідуванням встановлено, що в ході виконання завдань з протидії розвідувально-підривній діяльності іноземних спецслужб, в першу чергу РФ, виявлення осіб, що здійснюють підривну діяльність на території України, в т.ч. причетних до діяльності терористичної організації «Донецька народна республіка», які діють під безпосереднім кураторством спецслужб Російської Федерації, отримані дані про те, що російською стороною з початком 24.02.22 т.зв. «спецоперації» на території України активізовано реалізацію низки заходів, спрямованих на шкоду суверенітету, територіальної цілісності, недоторканості, обороноздатності, державній економічній чи інформаційній безпеці нашої держави. З цією метою представниками спецслужб РФ залучаються громадяни України, які перейшли на бік ворога в період збройного конфлікту та надають російській стороні допомогу в проведенні підривної діяльності. Зокрема, на виконання завдань іноземної спецслужби або підконтрольних їм т.зв. «МДБ Л/ДНР» збирають та передають представникам РФ відомості соціально-політичного, економічного, військового характеру, в т.ч. які можуть мати обмежений доступ. Серед указаних осіб встановлено громадян України ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Слідчий зазначає, що зокрема, ОСОБА_5 діє в інтересах ворога з метою збройного захоплення територій України, зниження обороноздатності, здійснюючи збір та передачу (текстові та голосові повідомлення) розвідувальної інформації щодо переміщення техніки та знаходження підрозділів ЗС України за допомогою месенджера «Telegram», зареєстрованого на м.т. НОМЕР_1 та передає ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (м.т. НОМЕР_2 , нікнейм « ОСОБА_6 »). В подальшому отримані повідомлення ОСОБА_4 пересилає за допомогою месенджера «Telegram», кадровому співробітнику ФСБ РФ, громадянину ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3 (м.т. НОМЕР_3 , який позначено « ОСОБА_8 »).

В ході обшуку 16.03.2023 за місцем проживання ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 за адресою АДРЕСА_1 було вилучено: мобільний телефон «Samsung Galaxy A51» з 2 сім-картами: 1) НОМЕР_1 ; 2) НОМЕР_4 ; IMEI 1: НОМЕР_5 , IMEI 2: НОМЕР_6 .

16.03.2023 постановою слідчого вказаний мобільний телефон визнано речовими доказами.

Слідчий вказує, що вилучена річ, що має значення для кримінального провадження, вважається тимчасово вилученим майном, яке в подальшому в ході розслідування може бути використаним як докази вчиненого кримінального правопорушення, на вилучений 16.03.2023, в ході досудового розслідування пристрій, необхідно накласти арешт.

Крім того, слідчий зазначає, що вказаний вище предмет, може мати по кримінальному провадженню значення речового доказу, оскільки є предметом та засобом кримінального правопорушення, та може бути використаний як доказ факту та обставин, що встановлюються під час кримінального провадження. В даний час вищевказаний предмет знаходяться у службовому приміщенні СВ 2 управління (з дислокацією у м. Маріуполь Донецької області) ГУ СБУ в Донецькій та Луганській областях.

У зв`язку із вищевикладеним слідчий просить накласти арешт на зазначений в клопотанні предмети, які вилучені під час досудового розслідування у кримінальному № 0001657 від 29.06.2022, а саме: мобільний телефон «Samsung Galaxy A51» з 2 сім-картами: 1) НОМЕР_1 ; 2) НОМЕР_4 ; IMEI 1: НОМЕР_5 , IMEI 2: НОМЕР_6 .

Слідчий у судове засідання не з`явився, надав до суду заяву, у якій просив розглянути дане клопотання без його участі, на його задоволенні наполягав.

Власник надав заяву про розгляд клопотання без його участі.

Відповідно до ч. 4 ст. 107 КПК України, фіксація під час розгляду клопотання слідчим суддею за допомогою технічних засобів не здійснювалась.

Дослідивши надані докази, слідчий суддя приходить до такого висновку.

Розглядом вказаного клопотання встановлено що слідчим відділом 2 управління (з дислокацією у м. Маріуполь Донецької області) ГУ СБУ в Донецькій та Луганській областях здійснюється досудове розслідування кримінального провадження № 0001657 від 29.06.2022, за підозрою ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 111 КК України, про арешт майна.

Доказами у кримінальному провадженні є фактичні дані, отримані у передбаченому Кодексом порядку, на підставі яких слідчий, прокурор, слідчий суддя і суд встановлюють наявність чи відсутність фактів та обставин, що мають значення для кримінального провадження та підлягають доказуванню. Процесуальними джерелами доказів є показання, речові докази, документи, висновки експертів.

Відповідно до ст. 131 КПК України, заходи забезпечення кримінального провадження застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження. Одним із заходів забезпечення кримінального провадження є арешт майна. Заходи забезпечення кримінального провадження застосовуються на підставі ухвали слідчого судді або суду.

Згідно ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна.

За ч. 2 ст. 170 КПК України, арешт майна допускається з метою забезпечення, зокрема, збереження речових доказів.

Як визначено ч. 3 ст. 170 КПК України, у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Відповідно до вимог ст. 98 КПК України, речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення. Документи є речовими доказами, якщо вони містять ознаки, зазначені в частині першій цієї статті.

Відповідно до ч. 1 ст. 173 КПК України слідчий суддя, суд відмовляють у задоволенні клопотання про арешт майна, якщо особа, що його подала, не доведе необхідність такого арешту, а також наявність ризиків, передбачених абзацом другим частини першої статті 170 цього Кодексу.

Частиною 2 ст. 173 КПК України о, що при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати, зокрема:

Зокрема, при вирішенні питання про арешт майна для прийняття законного та справедливого рішення слідчий суддя, згідно зі ст.ст. 94, 132, 173 КПК України, повинен врахувати правову підставу для арешту майна, можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні або застосування щодо нього конфіскації, в тому числі і спеціальної, наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою, розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження, а також наслідки арешту майна для підозрюваного, третіх осіб.

У даному випадку відповідно до протоколу обшуку від 16.03.2023 року обшук та вилучення майна було проведено за адресою: АДРЕСА_1 , а ухвалою слідчого судді від 23 лютого 2023 року було надано дозвіл на проведення обшуку за адресою: АДРЕСА_2 . Таким чином обшук був проведений з порушенням п.4 ч.2 ст. 235 КПК України

За таких обставин клопотання про накладення арешту на тимчасове вилучене майно під час обшуку із порушенням закону, задоволенню не підлягає.

Керуючись ст.ст. 107, 110, 131, 132, 170-173, 369-372 КПК України,

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні клопотання старшого слідчого в ОВС слідчого відділу 2-го управління (з дислокацією у м. Маріуполь Донецької області) ГУ СБУ в Донецькій та Луганській областях ОСОБА_3 у кримінальному провадженні № 0001657 від 29.06.2022, за підозрою ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 111 КК України, про арешт майна відмовити.

Зобов`язати уповноважену особу органу досудового розслідування, прокурора у кримінальному провадженні або іншу уповноважену особу повернути вилучене майно особі, у якої воно було вилучене, а саме ОСОБА_5 .

Ухвала слідчого судді набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Ухвала може бути оскаржена до Дніпровського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1