Справа № 676/8274/18
Провадження № 1-кп/676/15/23
ч.1 ст. 115 КК України
ВИРОК

Іменем України

27 березня 2023 року м. Кам`янець Подільський

Кам`янець-Подiльський міськрайонний суд Хмельницької області в складі колегії: головуючого судді ОСОБА_1 , суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , з участю прокурора Хмельницької обласної прокуратури ОСОБА_4 , захисника ОСОБА_5 , представника потерпілої ОСОБА_6 , потерпілої ОСОБА_7 , обвинуваченого ОСОБА_8 , секретаря судового засідання ОСОБА_9 , розглянувши у відкритому судовому засіданнів залі Кам`янець-Подільського міськрайонного суду кримінальне провадження щодо: ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та зареєстрованого АДРЕСА_1 , тимчасово проживаючого АДРЕСА_2 , українця, громадянина України, з неповною вищою освітою, неодруженого, працюючого барменом у готелі «Сім Днів», інваліда другої групи (на момент вчинення), ідентифікаційний номер НОМЕР_1 , паспорт громадянина України серія НОМЕР_2 виданий 1 листопада 2013 року Кам'янець-Подільським МВ УДМСУ в Хмельницькій області, не судимого,

обвинуваченого за ч.1 ст.115 КК України, -

встановив:

ОСОБА_8 11 липня 2018 року близько 06 год. 30 хв. у АДРЕСА_2 , через ревнощі, вчинив вбивство співмешканки ОСОБА_10 при наступних обставинах.

Так, за вказаних обставин, коли потерпіла готувалась на роботу та фарбувала косметикою обличчя, ОСОБА_8 з метою вбивства, умисно - усвідомлюючи суспільно- небезпечний характер своїх дій, та свідомо передбачаючи і бажаючи настання негативних наслідків у вигляді смерті, схопив ОСОБА_10 обома руками за її шию та почав душити, стискуючи пальцями своїх рук, але ОСОБА_10 , почала чинити опір, тому ОСОБА_8 наніс три удари кулаками в обличчя потерпілої, внаслідок чого спричинив ОСОБА_10 тілесні ушкодження у вигляді синяка в області спинки носа з розповсюдженням на верхні і нижні повіка обох очей та підочну ділянку правого ока та численні садини на фоні синяка нижнього повіка правого ока і підочної ділянки, садини в середньому відділі підборіддя, рани на слизовій оболонці верхньої губи в середньому відділі підборіддя, рани на слизовій оболонці верхньої губи в середньому відділі підборіддя, рани на слизовій оболонці верхньої губи в середньому відділі, 2-х синяків на слизовій оболонці нижньої губи в усіх відділах та на зовнішній поверхні нижньої губи, які по ступеню тяжкості відносяться до легких тілесних ушкоджень. Далі, ОСОБА_8 схопив кульок з синтетичного матеріалу і обв`язав його навколо голови ОСОБА_10 та продовжив обома руками здавлювати шию потерпілої допоки остання перестала подавати ознаки життя, спричинивши тим самим ОСОБА_10 тілесні ушкодження у вигляді: 6-ти синяків в області підборіддя справа, в області тіла нижньої щелепи зліва, в лівій завушній ділянці на лівій боковій поверхні шиї в верхній та нижній третинах, численні крововиливи в м`які тканини шиї справа та зліва, крововилив в надгортанник, бокову поверхню середостіння на межі з надгортанником, крововиливи під кон`юнктиву обох очей, які мають ознаки тяжких тілесних ушкоджень небезпечних для життя в момент спричинення і перебувають в прямому зв`язку із настанням смерті ОСОБА_10 . Внаслідок своїх злочинних дій ОСОБА_8 вчинив вбивство ОСОБА_10 смерть якої настала від механічної асфіксії внаслідок стискання шиї пальцями рук. Після, вбивства ОСОБА_8 покинув місце злочину. Таким чином, діями, які виразилися в умисному вбивстві - протиправному заподіянні смерті іншій людині, ОСОБА_8 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч.1 ст. 115 КК України.

Обвинувачений ОСОБА_8 вину у вчиненні вбивства ОСОБА_10 визнав та повідомив, що з потерпілою познайомився в 2017 року, коли йому було 20 років. Вони разом працювали у ресторані Готелю «Сім Днів». ОСОБА_10 була старшою, їй було 31 роки, працювала адміністратором ресторану, користувалась повагою у колег. Згодом, вони почали разом проводити більше часу, тоді він закохався у ОСОБА_10 . На початку лютого 2018 року почали разом проживати. Йому було відомо, що ОСОБА_10 мала відносини з одруженим чоловіком - ОСОБА_11 , він надіявся, що з його появою ці відносини припинились. З лютого 2018 року він та ОСОБА_10 почали спільно проживати у житлі потерпілої, жили гарно, не сварилися. Він дуже любив ОСОБА_10 і надіявся створити щасливу сім`ю. У ОСОБА_10 була дитина донька ОСОБА_12 , з якою часто проводили час. Згодом він познайомився з матір`ю ОСОБА_10 - ОСОБА_7 яка не була проти їх відносин. Протягом спільного проживання хотів догодити ОСОБА_10 , купляв квіти, подарунки та солодощі, грошей часто не вистачало, появилися борги. Часто позичав кошти у знайомих та у батьків. Тоді ж, на початку лютого 2018 року о 1-2 год. ночі, коли він йшов до ОСОБА_10 його сильно побили, він зрозумів, що побиття організував ОСОБА_13 , який все ще хотів продовжувати відносини з ОСОБА_10 . З приводу побиття в поліцію не звертався, оскільки не хотів розголосу. Після цього, він став ревнувати ОСОБА_10 до ОСОБА_14 , підозрював, що ОСОБА_10 використовує його для того, щоб її ревнував ОСОБА_14

16 липня 2018 року в ОСОБА_10 мало бути день народження, вони планували поїхати відсвяткувати в м. Львів, шукали в інтернеті квартиру, ОСОБА_10 хотіла орендувати елітне житло на декілька днів, він не хотів її розчаровувати, тому, кошти для поїзди у м. Львів позичив у мами, хоча мати не була задоволена такими відносинами.

10 липня 2018 року у них ( ОСОБА_10 та ОСОБА_8 ) був вихідний день, але ОСОБА_10 пішла на роботу, а він (обвинувачений) поїхав за донькою потерпілої ОСОБА_12 у Старе місто. Пізніше, вони утрьох гуляли в Старому місті, а пізніше завели дитину до ОСОБА_7 , а самі поїхали додому на вул. Пушкінську, були у хорошому настрої.

11 липня 2018 року о 6-й год. він ще спав, телефон був у Ірини, о 4 год. ранку вона його переглядала, щось приховувала. Вранці ОСОБА_15 пішла в душ, мала одягатися та іти на роботу. Він взяв її телефон і пішов на балкон покурити, переглядав на телефоні новини, зайшов до веб-пошуків та історій веб-пошуків, що його і роздратувало. Коли ОСОБА_10 вийшла з душу запитав, що вона приховує. У відповідь з насмішкою почув, що його це не стосується, що їй все набридло, що з нього немає ніякої користі ні в житті, ні «в ліжку». Такі слова ОСОБА_10 , яку він дуже любив, сильно обурили його, він перестав розуміти що відбувається, але пам`ятає, що вдарив ОСОБА_10 двічі, а тоді почав душити. Далі, все відбувалося як не з ним, ніби від третьої особи спостерігав, як перед ним була картина, що він її побив і вбив, але не вірив у таке. Далі, він не хотів жити, порізав собі руки, відкрив газові конфорки, думав що зможе померти разом з ОСОБА_10 . Тоді він вирішив попрощатись з молодшою сестрою, взяв попити і вийшов з квартири. Біля під`їзду було таксі, яке викликала ОСОБА_10 , вона мала їхати на роботу. Він поїхав містом, при ньому був телефон ОСОБА_10 , але не пам`ятає як телефон взяв з собою. Телефонував до мами, але їй нічого про вбивство не розповів, ходив в садочок до сестрички, проте, її там не було, він забув, що сестру перевели в інший садочок. На таксі їздив різними незрозумілими адресами. По дорозі в інтернеті шукав, як можна померти, переглядав з яких мостів можна стрибнути, хотів вчинити самогубство. На таксі приїзжав на два мости. Втратив час, не вірив, що це все з ним відбувається. На телефон ОСОБА_10 телефонували, але він відписував смс-повідомлення від імені вбитої ОСОБА_10 , для чого це робив, не розумів. Після обіду написав смс-повідомлення своїй мамі, що він поганий син, мабуть хотів з кимось поговорити. Пізніше прийшов до тями, відмовився від думок про самогубство, вирішив розповісти про все що сталося матері, і піти в поліцію. Він розповів батькам, що ОСОБА_15 вбито. Тоді батько поїхав до ОСОБА_7 , щоб відчинити квартиру, а він (обвинувачений) поїхав з мамою в поліцію. Шкодує про те, що вчинив. Йому відомо, що телефон ОСОБА_10 подарував ОСОБА_14 , який знав пароль до хмарного сховища і налаштувань потерпілої. Після того, як він викинув телефон, ОСОБА_14 через відповідні налаштування пошуку (Локатор) відшукав для поліції телефон потерпілої неподалік моста.

Потерпіла ОСОБА_7 підтвердила, що 11 липня 2018 року о 6 год. 30 хв. зателефонувала донці ( ОСОБА_10 ) і під час розмови остання повідомила, що збирається на роботу, настрій в неї був звичайний (нормальний). О 16 год. 45 хв. в двір приїхав автомобіль в якому був батько обвинуваченого - ОСОБА_16 , який повідомив, що ОСОБА_17 (обвинуваченого) та ОСОБА_15 (доньки ОСОБА_7 ) немає на роботі. ОСОБА_16 (батько обвинуваченого) попросив поїхати на АДРЕСА_3 . ОСОБА_18 ніби шукав сина. Коли вони приїхали до квартири, біля дверей вже була подруга дочки - ОСОБА_19 . Вона відчинила двері і почула запах газу, вікна та витяжка були закриті, на витяжці був закладений аркуш паперу. Вважає, що обвинувачений хотів приховати вбивство. Коли ОСОБА_20 пішла на кухню, було увімкнено три конфорки на газовій плиті, які вона перекрила. У кімнаті вона виявила труп доньки, який був накритий одіялом, теплим домашнім халатом. На голові доньки був жовтий поліетиленовий пакет, який був зав`язаний з боку, а шия обмотана поясом від халата. Вона зірвала пакет з голови і кинула його поруч, зрозуміла, що донька мертва. Донька лежала на лівому боці, ліва рука була заведена під нею, а права рука була зверху на ній. Обличчя вбитої було побите, на губі була кров, опухлість була над бровою. За нею в кімнату зайшов батько обвинуваченого, побачивши труп, він вийшов з кімнати. Далі, вона попросила викликати поліцію. Приїхала швидка медична допомога, констатували смерть, а пізніше приїхала поліція. Коли виходила з квартири, то побачила ОСОБА_14 , він повідомив, що ОСОБА_21 розповіла йому все, що сталося. Пізніше їй стало відомо, що з телефону доньки ОСОБА_22 , обвинувачений відправив смс-повідомлення колегам на роботу, в яких повідомив, що вона отруїлася і не вийде на роботу. В подальшому обвинувачений викинув телефон біля мосту. З донькою у неї були довірливі відносини. Донька в лютому 2018 розповідала про ОСОБА_8 , попросила дозволу, щоб він у неї жив, тому що ОСОБА_8 було далеко добиратися до роботи, він працював офіціантом з донькою в ресторані «Тераса» готелю «Сім Днів». Їй відомо, що ОСОБА_8 доньку ревнував, але чи застосовував до неї фізичне насильство, то їй не відомо. Також, їй відомо, що донька неодноразово допомагала ОСОБА_8 на роботі, він був помічений у бійках, також його підозрювали у крадіжці. Донька говорила їй, що якщо ОСОБА_8 не знайде «нормальної роботи», то вона з ним жити не буде. До відносин з ОСОБА_8 , донька зустрічалася з ОСОБА_11 , але в кінці 2017 року вони розійшлися.

Свідок ОСОБА_23 підтвердила в судовому засіданні, що з обвинуваченим ОСОБА_8 і вбитою ОСОБА_10 були знайомі, працювали разом у готелі «Сім днів». 11 липня 2018 року вони мали працювати в одній зміні з ОСОБА_8 та ОСОБА_10 . Вона прийшла на роботу та відчинила кафе, але ОСОБА_10 так і не було на роботі. Тоді старший адміністратор кафе ОСОБА_24 сказала, що потрібно зателефонувати до ОСОБА_10 , проте, остання на телефонні дзвінки не відповідала. Згодом ОСОБА_8 повідомив, що через одну годину вони будуть на роботі, він повідомив що ОСОБА_10 «погано». Вона говорила ОСОБА_8 , щоб він прийшов на роботу, але він так і не появився. Пізніше в той же день стало відомо, що ОСОБА_10 виявили вбитою. Свідку відомо, що ОСОБА_10 та ОСОБА_8 до того зустрічалися, а пізніше спільно проживали. ОСОБА_8 ревнував ОСОБА_10 , в тому числі і до клієнтів, з якими ОСОБА_10 була ввічливою. У ОСОБА_10 згодом мало бути день народження, яке ОСОБА_8 та ОСОБА_10 планували святкувати у м.Львів, шукали там квартиру для оренди. Свідок позитивно характеризувала обвинуваченого ОСОБА_8 .

Свідок ОСОБА_24 підтвердила в судовому засіданні, що ОСОБА_10 знала кілька років, а ОСОБА_8 знала один рік. ОСОБА_10 вона характеризувала з позитивної сторони, як надійного та досвідченого працівника. Їй відомо, що раніше ОСОБА_25 зустрілася з чоловіком, а з 2018 року стала зустрічатись з ОСОБА_8 , а пізніше вони разом добре жили. Приводів для ревнощів не було, ОСОБА_10 будь-яких паралельних відносин з іншим чоловіком не мала. Обвинуваченого також позитивно характеризувала. 11 липня 2018 року вранці прийшло смс-повідомлення телефону ОСОБА_10 , де остання зверталася як - «Вік», хоча завжди писала «Віка», з проханням «підстрахувати» на роботі. Вона телефонувала до ОСОБА_10 , хотіла щось запитати по роботі, проте, дзвінок був відхилений, а пізніше ОСОБА_10 на дзвінки не відповідала. В обід приїхав на роботу таксист, який повідомив, що ОСОБА_8 з ним не розрахувався. Того ж дня о 16 год. ОСОБА_21 повідомила, що ОСОБА_10 вбили. ОСОБА_10 з 16 липня 2018 року збиралася у відпустку і вони з ОСОБА_8 планували поїхати в м. Львів на відпочинок.

Свідок ОСОБА_26 повідомила, що з 2012 року була кращою подругою ОСОБА_10 . Їй відомо, що ОСОБА_8 та ОСОБА_10 проживали разом. До цього, ОСОБА_10 тривалий час мала відносини з одруженим чоловіком - ОСОБА_11 . Їй відомо, що ОСОБА_8 ревнував ОСОБА_15 , хоча приводу для ревнощів не було, то була «не здорова любов» зі сторони ОСОБА_8 , який дарував ОСОБА_10 по два букети квітів при мінімальній зарплаті, постійно контролював ОСОБА_10 , знав пароль до її телефону. перевіряв смс-повідомлення, які приходили на телефон, навіть пішов на роботу в «Сім днів», щоб контролювати ОСОБА_10 11 липня 2018 року від колишнього чоловіка ОСОБА_27 вона дізналася, що ОСОБА_10 немає на роботі. Раніше з ОСОБА_10 вони домовилися, що хтось з них тричі телефонує, то збивати не можна, потрібно терміново відповісти. Вона стала тричі і більше телефонувати до ОСОБА_28 , проте, остання не відповідала. Вона почала хвилюватись, тому о 16 год. пішла до квартири, де проживала ОСОБА_10 .. Подзвонила в двері, почала стукати, проте, ніхто не відчиняв. Біля дверей почула запах газу, почала стукати сильніше. В цей час підійшов батько та товариш обвинуваченого, а з ними і мати ОСОБА_10 ОСОБА_7 , яка відкрила квартиру, в кімнаті вони виявили ОСОБА_10 вбитою, вона була накрита халатом, одіта в джинсах і бюстгальтері. На кухні були відкриті газові конфорки та закрита витяжка аркушем паперу. Також їй відомо, що ОСОБА_8 планував з ОСОБА_10 поїхати на її день народження в м. Львів. Раніше ОСОБА_8 ніколи не бив ОСОБА_10 , вона б про це знала, тому що ОСОБА_10 ділилася з нею своїми думками і подробицями.

Мати обвинуваченого - ОСОБА_29 повідомила, що її син ОСОБА_8 виховувався у повній сім`ї. За 2-3 місяці до вбивства син почав проживати з ОСОБА_10 , якій на той час було 32 роки, а сину лише 20 років. Жили вони добре, син старався ОСОБА_10 догодити в усьому. 10 липня 2018 року син був у неї ( ОСОБА_29 ), а пізніше поїхав гуляти з ОСОБА_10 та її донькою. 11 липня 2018 року о 7 год. 15 хв. син зателефонував і говорив, що хоче побачити свою молодшу сестричку. В цей же день, в обідню пору ОСОБА_8 прислав смс-повідомлення з телефону ОСОБА_10 , писав, що він поганий син і піде стрибне з мосту. Злякавшись за життя сина, вона поїхала на міст, проте, сина там не було. Повернувшись на АДРЕСА_4 , вона зустрілася з сином, який повідомив, що ОСОБА_10 вбита. Тоді, її чоловік та товариш сина поїхали до ОСОБА_7 , а тоді троє поїхали на АДРЕСА_3 , де проживали ОСОБА_10 з її сином. А після розповіді сина про вбивство ОСОБА_10 вона з ним поїхала в поліцію. Мати обвинуваченого також повідомила, що після того, як син почав проживати з ОСОБА_10 , він замкнувся у собі, приховував вік ОСОБА_10 . Їй відомо, що син кохав ОСОБА_10 та ревнував її. Також їй відомо, що ОСОБА_10 зустрічалася п`ять років з одруженим ОСОБА_13 . Мати обвинуваченого вважає, що ОСОБА_10 , коли проживала з її сином також ще зустрічалася з ОСОБА_14 . Їй відомо, що на телефон Ірини прийшло повідомлення, можливо від ОСОБА_30 , що і спровокувало її сина на вбивство.

Вина ОСОБА_8 доводиться і фактичними даними, зафіксованими у протоколах слідчих дій, документах, висновках судових експертиз, а також речових доказах.

Так, протоколом огляду місця події від 11 липня 2018 року та додатками до протоколу зафіксовано місце вчинення кримінального правопорушення а саме: квартира АДРЕСА_5 . У квартирі було виявлено труп ОСОБА_10 , а обстановка на місці злочину свідчила про вбивство. При вході, в коридорі квартири виявлено зібрану сумку обвинуваченого ОСОБА_8 з чоловічими речами. У кімнаті на дивані виявлено труп вбитої ОСОБА_10 з ознаками насильницької смерті, трупні плями рясні, синюшно фіолетового кольору, розташовані на бокових поверхнях і на лівій руці, при натисканні зникали за 4, 5 хв. Трупне заклякання було помірно виражене в кінцівках та добре виражене у мімічних м`язах. Шкірні покриви обличчя вимащені у крові. Очі закриті повіками, при відкритті повік на слизовій оболонці повік та кон`юнктиви очей були крапкові крововиливи чорного кольору. Тілесні ушкодження в області спинки носа, на поверхні повік обох очей та підочну ділянку правого ока, в області верхньої губи справа та перехідної кайомки губи справа було три синяка невираженої форми. В нижній третині шиї зліва, в області тіла нижньої щелепи справа, правій боковій поверхні шиї було три синюшно-фіолетових слабо виражених синяка невизначеної форми. Під головою трупа було виявлено сліди крові. Біля трупа виявлено махровий халат з капюшоном з кров`ю в нижній правій частині. Також, біля трупа виявлено жовтий побутовий синтетичний пакет з слідами крові. На дверцях серванту виявлено рушник з плямами крові. На балконі на підвіконнику виявлено дві плями крові. У ванні виявлено пляму крові. На сидінні унітазу виявлено пляму крові (т.1 м.д.с.а.с. 19-63). Зафіксована обстановка на місці події свідчила про насильницьку смерть потерпілої, свідчила про вбивство ОСОБА_10 .

Твердження сторони захисту про недопустимість цього доказу не ґрунтуються на матеріалах досудового розслідування, адже для проникнення в житло слідчі органи мали дозвіл власника заяву ОСОБА_31 від 11 липня 2018 року (т.1 МДС а.с. 18). Окрім цього, слідчі органи отримали дозвіл у слідчого судді на проведення огляду цього житла. (т.1 МДС а.с. 72). Проведений невідкладний огляд був результативний, зафіксовано сліди вчинення вбивства, виявлено труп ОСОБА_10 , а тому у слідчих органів були всі підстави для проведення невідкладного огляду житла.

Доводи захисту про те, що слідчий розпочав огляд 11 липня 2018 о 18 год. 15хв. (закінчив о 23год.20хв.), а відомості в ЄРДР вніс лише о 18 год. 48 хв. не свідчать про недопустимість проведеного огляду, адже ця слідча дія, згідно ч.3ст. 214 КПК України, може бути проведена і до внесення відомостей в ЄРДР. Таким чином, протокол огляду місця події є належним і допустимим доказом, яким суд обґрунтовує винуватість ОСОБА_8

ОСОБА_32 , таксист, який перевозив ОСОБА_8 , 16 липня 2018 добровільно видав шкіряну ключницю коричневого кольору, в якій знаходилося п`ять ключів та два брелка, які ОСОБА_8 залишив у таксі 11 липня 2018 р. Ці обставини зафіксовано протоколом та відповідною заявою (т.1 МДС а.с. 94, 95). Викладеним доказом підтверджується, що обвинувачений мав ключі від житла потерпілої, він замкнув її після вбивства і їздив на таксі по місту. Цей доказ є належний і допустимий, він здобутий у спосіб визначений процесуальним законодавством, ним доводиться факт перебування ОСОБА_8 в житлі загиблої і факт замикання квартири і факт від`їзду від житла потерпілої після її вбивства. Доводи сторони захисту про недопустимість і неналежність цього доказу є надуманими.

Протоколом огляду місця події від 11 липня 2018 року та фото таблицями зафіксовано місце, де було виявлено та вилучено мобільний телефон Аpple iPhone, який належав ОСОБА_10 а саме: вул. Руська в м. Камянець-Подільський неподалік від Новопланівського мосту, який викинув ОСОБА_8 ( т.1 м.д.с. а.с. 84-90). Оглядом речового доказу - телефону в судовому засіданні не встановлено переписок чи повідомлень, які б могли викликати у обвинуваченого тяжку образу чи стати причиною емоційного стану, а тому суд відкидає доводи сторони захисту про те, що злочин було вчинено в стані афекту через повідомлення чи переписку, яку ОСОБА_8 нібито виявив у телефоні ОСОБА_10 (т.1 м.д.с.а.с.96-98). Інформація, яка зберігається в телефоні потерпілої спростовує версію захисту про вбивство в стані сильного душевного хвилювання через смс-повідомлення, яке нібито роздратувало обвинуваченого. Телефон є належним і допустимим доказом, ним підтверджується вина обвинуваченого та спростовується версія захисту, доступ до речового доказу надано стороні захисту (т.5 МСС а.с.44-45).

Аналогічно, не встановлено з`єднань мобільних телефонів чи передавання смс-повідомлень 11 липня 2018 між ОСОБА_10 та ОСОБА_11 , що доводиться інформацією оператора зв`язку ПрАТ «Київстар», яка досліджена в суді 19 та 27 квітня 2022. Інформація оператора зв`язку спростовує версію захисту про виникнення стану афекту через смс-повідомлення, яке нібито надійшло на телефон ОСОБА_10 (т.1 м.д.с.а.с. 139-141, 152-155, 156-168).

Висновком експерта №138 від 12 липня 2018 року доведено, що тілесні ушкодження на трупі ОСОБА_10 у вигляді 6-ти синяків в області підборіддя справа, в області тіла нижньої щелепи зліва, в лівій завушній ділянці на лівій боковій поверхні шиї в верхній та нижній третинах, численні крововиливи в м`які тканини шиї справа та зліва, крововилив в надгортаннику, бокову поверхню середостіння на межі з надгортанником, крововиливи від кон`юнктиву обох очей утворилися внаслідок дії тупих твердих предметів з обмеженою травмуючою поверхнею, при стисканні пальцями рук і являються місцем прикладання травмуючої сили, при якому виникла небезпека для життя, мають ознаки тяжких, небезпечних для життя в момент спричинення і стоять в прямому причинному зв`язку з настанням смерті.

Тілесні ушкодження на трупі ОСОБА_10 у вигляді синяка в області спинки носа з розповсюдженням на верхні і нижні повіка обох очей та підочну ділянку правого ока та численні садини на фоні синяка нижнього повіка правого ока і підочної ділянки, садина в середньому відділі підборіддя, рани на слизовій оболонці верхньої губи в середньому відділі підборіддя, рани на слизовій оболонці верхньої губи в середньому відділі, 2-х синяків на слизовій оболонці нижньої губи в усіх відділах та на зовнішній поверхні нижньої губи утворилися внаслідок ударів тупими твердими предметами і по степені тяжкості застосовуючи до живої особи, відносяться до легких тілесних ушкоджень.

Вище вказані тілесні ушкодження на трупі ОСОБА_10 утворилися в швидкій послідовності один за іншим внаслідок дії наступних чинників: 3 синяка в області обличчя 3-х ударів кулаком; синяки в області шиї та крововиливи в мякі тканини та органи шиї утворилися внаслідок стискання шиї руками з більшою ймовірністю правою рукою, незадовго перед настанням смерті, мають ознаки прижиттєвих і дають підстави вважати, що на момент спричинення ОСОБА_10 тілесних ушкоджень, потерпіла була в горизонтальному положенні або в положенні наближеному до горизонтального.

Враховуючи характер трупних плям та трупного заклякання, відсутність явищ трупного гниття дають підстави вважати, що смерть ОСОБА_10 наступила біля 24-26 годин тому назад від моменту проведення судово-медичної експертизи трупа, тобто біля 06.30-08.00 год. 11 липня 2018 року.

Причиною смерті ОСОБА_10 явилася механічна асфіксія внаслідок стискання шиї пальцями рук, що підтверджується виявленням під час дослідження трупа синяків овальної форми на передньо-бокових поверхнях шиї зліва в верхній та нижній третинах, крововиливів в мякі тканини шиї овальної форми, крововиливів в стінку надгортанника, ознаками смерті, що настала швидко наявність рідкої крові в порожнинах серця та в просвітах великих судин, гострого венозного повнокров`я внутрішніх органів, дрібних, точкових крововиливів в слизову оболонку повік, легеневу плевру, в епікарді та вісцеральній плеврі легень, набряк головного мозку та легень.

Враховуючи характер та локалізацію тілесних ушкоджень на трупі ОСОБА_10 , а також дані лабораторних методів дослідження, даних за те, що з нею здійснювався статевий акт, а також слідів, характерних для боротьби та самооборони, не виявлено. А питання з приводу насильницького чи ненасильницького статевого акту знаходиться поза компетенцією судово-медичної експертизи.

При судово-токсикологічній експертизі зразка крові з трупа ОСОБА_10 наявність етилового (винного) алкоголю не виявлено.

При судово-імунологічній експертизі 2-х тампонів із вмістом піхви, тампона із вмістом прямої кишки та тампона із вмістом ротової порожнини з трупа ОСОБА_10 сперматозоїдів не виявлено ( т.1 м.д.с.а.с. 173-177).

Про обставини бійки між ОСОБА_8 та ОСОБА_10 свідчать і тілесні ушкодження встановлені згідно висновку експерта № 339 від 12 липня 2018 року. Так висновком експерта доведено, що на тілі ОСОБА_8 виявлено 3-и садин в області верхньо-внутрішнього краю лівої лопатки, які утворилися внаслідок дії тупих твердих предметів. Садини в поперековій ділянці зліва утворилися внаслідок дії тупих твердих предметів з ребристою травмуючою поверхнею - нігтів пальців рук, при боротьбі та самообороні.

Поверхневі ранки на лівій боковій поверхні шиї та передніх поверхнях лівого і правого променево-зап`ясткових суглобів могли утворитися внаслідок дії предметів з ріжучою травмуючою поверхнею, можливо ножа, характер та локалізація даних тілесних ушкоджень характерні для нанесення їх власноруч. Вказані тілесні ушкодження у ОСОБА_8 могли утворитися за умов і в термін вказаних в обставинах справи, і по степені тяжкості відносяться до легких тілесних ушкоджень (т.1 м.д.с.а.с. 192-193).

Висновком судово-біологічної експертизи № 558 від 30.10.2018 року доведено, що на поверхні кулька з синтетичного матеріалу (вилучений в ході огляду місця події) є кров ОСОБА_10 , а на поверхні запальнички є кров ОСОБА_8 . Генетичні ознаки клітин, виявлених на поверхні кулька з синтетичного матеріалу та запальнички (вилучені в ході огляду місця події) є змішаними, збігаються між собою та належать ОСОБА_10 та ОСОБА_8 (т.1 м.д.с.а.с. 240-256).

Висновком дактилоскопічної експертизи доведено, що ОСОБА_8 залишив на холодильнику слід великого пальця правої руки, тобто обвинувачений перебував у житлі ОСОБА_10 (т.1а.с. м.д.с. 264-272).

Висновком трасологічної експертизи доведено, що замок вилучений з вхідних дверей квартири ОСОБА_10 не був пошкоджений, тобто, ОСОБА_8 після вбивства закрив квартиру ключем і покинув житло, сторонніх осіб, які б могли пошкодити вхідний замок в житлі не було (т.1а.с. м.д.с. 279-285) Викладене спростовує пояснення ОСОБА_8 надані ним у вересні 2018 експертам під час стаціонарної судово-психіатричної експертизи, про те, що нібито сторонні особи увірвались у житло, побили його і задушили потерпілу.

Також, згідно описової частини висновку експерта слідує, що ключ, яким користувався ОСОБА_8 (виданий свідком ОСОБА_33 ), призначений для відкриття циліндрового механізму замка та збігається за кодами штифтів з двома іншими ключами, які вилучені на місці злочину (ключі ОСОБА_28 і ОСОБА_34 ), тобто три ключі придатні для відкриття замка з однаковою секретністю (т.1а.с. м.д.с. 292-296) Отже, обвинувачений мав ключі від житла вбитої, він безперешкодно перебував у житлі в момент вчинення злочину і безперешкодно покинув це житло замкнувши вбиту ОСОБА_10 .

Протоколом пред`явлення для впізнання зафіксовано факт впізнання обвинуваченого свідком ОСОБА_35 , який забирав обвинуваченого з житла потерпілої відразу ж після вбивства, возив його містом, а пізніше видав ключі, які обвинувачений залишив у таксі (т. 2 м.д.с.а.с. 39-40).

Під час перебування в камері для затриманих 12 липня 2018 року ОСОБА_8 , в ході проведення санкціонованих НСРД, зізнався співкамернику у тому, що задушив потерпілу ОСОБА_10 (т.2а.с. МДС 30-36).

Судом ретельно перевірено версію захисту про вчинення ОСОБА_8 вбивства в стані сильного душевного хвилювання (ст.116 КК України), проте така версія захисту не знайшла свого підтвердження.

Так, на стадії досудового розслідування слідчими органами проведено комісійну стаціонарну судово-психіатричну експертизу (висновок експертів судово-психіатричного відділення Хмельницької ОПЛ№1 № 551 від 5 вересня 2018). Встановлено що, ОСОБА_8 психічним захворюванням, недоумством на момент вчинення інкримінованого йому злочину не страждав, не страждав таким і на час проведення експертизи. На період інкримінованого йому злочину ОСОБА_8 міг усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними, може усвідомлювати свої дії та керувати ними й на теперішній час. Отже, щодо скоєного суд визнає ОСОБА_8 осудним. ОСОБА_8 в період вчинення інкримінованого йому злочину в стані тимчасового розладу душевної діяльності, іншого психічного розладу не знаходився. ОСОБА_8 застосування до нього примусових заходів медичного характеру не потребує. У ОСОБА_8 не виявлено вікових та індивідуальних особливостей, не можуть вплинути на об`єктивність його показів. ОСОБА_8 на момент інкримінованого йому злочину в стані патологічного сп`яніння не знаходився, а тому міг усвідомлювати свої дії та керувати ними (т.1 м.д.с.с.а.с. 308-310). На запитання «Чи знаходився ОСОБА_8 в період вчинення злочину в стані фізіологічного афекту, фрустрації, психічного стресу?», експерти не змогли відповісти, адже підозрюваний ОСОБА_8 категорично заперечив скоєння злочину. Так, у описовій частині експертизи зазначено, що перебуваючи на стаціонарній судово-психіатричній експертизі (у вересні 2018) підозрюваний ОСОБА_8 висунув іншу версію - він повідомив експертів, що близько 11 год. у квартиру увірвалося двоє, вдарили його по голові, а ОСОБА_10 задушили, після цього він не міг прийти до себе, блукав містом, хотів вчинити самогубство, різав руки та думав скочити з моста. Але ця версія обвинуваченого викрила його у неправдивості щодо стану сильного душевного хвилювання та спростована доказами зібраними на слідстві. Так, жодних тілесних ушкоджень на його голові не було зафіксовано, навпаки, на його тілі зафіксовані сліди характерні для бійки і самооборони потерпілої, а згідно висновку експерта - смерть ОСОБА_10 наступила о 6:30-8 год., а не в 11 год., як вказував ОСОБА_8 . Аналіз показань допитаних у суді свідків та аналіз інформації оператора зв`язку свідчить, що вже о 6год. 56хв. 11 липня 2018 колеги по роботі телефонували до ОСОБА_10 і вона не відповідала (вже була мертвою). На жовтому кульку, вилученому слідчими біля тіла ОСОБА_10 експерти виявили кров ОСОБА_10 та генетичні ознаки клітин ОСОБА_8 . Під час вільних розповідей співкамернику, зафіксованих в ході НСРД, ОСОБА_8 зізнався, що вбив потерпілу. Отже, ОСОБА_8 свідомо висунув експертам версію, яка не відповідала реальним подіям, що виключає наявність в нього стану афекту.

Перевіряючи версію захисту, суд за клопотаннями сторін призначив декілька експертиз.

Так, з висновків додатковї експертизи проведеної хмельницькими експертами (висновок №533 від 18 вересня 2019 року), слідує, що експерти Хмельницької обласної психіатричної лікарні розійшлися в думках щодо емоційного стану обвинуваченого, тому, просили направити підекспертного до іншого медичного закладу для диференційної діагностики і проведення вказаної експертизи (т.2 а.с.26-28 МСП).

Судом було призначено експертизу до Львівської обласної клінічної психіатричної лікарні. З висновку стаціонарної комісійної експертизи №148 від 13 листопада 2019 року, експертів Львівської обласної клінічної психіатричної лікарні (т.2а.с.123-127, 216-220 МСП) слідує, що ОСОБА_8 в момент інкримінованих дій перебував в стані значного емоційного напруження, який суттєво вплинув на його свідомість та поведінку і обмежив здатність усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними та який може бути психологічною підставою стану сильного душевного хвилювання. Проте, в ході перевірки вказаного доказу (висновку львівських експертів) суд встановив, що примірник висновку надісланий до суду не підписаний одним з експертів, а мотиви вказані у експертизі не в повній мірі відповідали обставинам справи, у них йшлося про те, що раптовість афективного вибуху виникла через провокативне повідомлення у мобільному телефоні ОСОБА_10 . Проте, на досудовому слідстві і в судових засіданнях таких повідомлень в телефоні потерпілої відшукано не було, а експерти телефон потерпілої не оглядали. Очевидно, що експерти спирались на пояснення ОСОБА_8 , які не узгоджуються з даними зафіксованими під час огляду речового доказу телефону потерпілої та під час дослідження інформації оператора зв`язку, який будь-яких повідомлень перед вчиненням вбивства не зафіксував.

У зв`язку з викладеним, 31 липня 2020 року у справі призначено чергову повторну амбулаторну судово-психологічну експертизу ОКНП «Чернівецька обласна психіатрична лікарня», проте, виконати експертизу експерти не змогли з об`єктивних причин та повернули кримінальне провадження і ухвалу суду без виконання (т.3а.с.79-81, 107,131 МСП).

12 листопада 2020 року за клопотанням прокурора судом було призначено наступну експертизу. Висновком амбулаторної психологічної експертизи 216 від 6 травня 2021 року, експерта психолога Київського міського центру судово-психіатричної експертизи ОСОБА_36 (т.4 а.с.46-52 МСП) встановлено, що у період інкримінованого діяння ОСОБА_8 не знаходився у стані фізіологічного афекту, або в іншому емоційному стані, який суттєво вплинув на його поведінку. З описової частини висновку слідує, що «нездатність точно відтворювати причину, яка викликала сильні емоції (в даному випадку тексту смс та висловлювань потерпілої, за якими послідували агресивні дії ОСОБА_8 відносно неї) , не є характерним для надзвичайних емоційних станів, таких, як фізіологічний афект». Проаналізувавши висновок судово-медичної експертизи трупа ОСОБА_10 , експерт психолог у висновку зазначила, що описані у висновку СМЕ тілесні ушкодження свідчать, що «агресивні дії ОСОБА_8 не можна розцінювати як автоматизовані, стереотипні та неконтрольовані, бо вони відрізнялися по характеру, силі, локалізації, супроводжувалися переключенням з одного роду дій та об`єктів на інший, не були здійсненні одномоментно (для того щоб одіти кульок на голову потрібна була пауза, щоб десь його взяти, одягнути, а потім продовжувати агресивні дії далі, також застосування пакета передував намір це зробити, тобто ця дія була обміркованою та контрольованою. Стискання шиї також не були неконтрольованими, бо ОСОБА_8 у своїй розповіді у ході психологічного дослідження сповістив, що під час того, як душив потерпілу, «видел, как она синеет, становится неестественного цвета», тобто у цей період часу його увага була прикута і до зовнішнього вигляду потерпілої, і до своїх агресивних дій». Також експерт ОСОБА_37 відмітила, що «після скоєного у поведінці ОСОБА_8 не спостерігалось ознак фізичної та психічної астенії», які є обов`язковими ознаками стану фізичного афекту, «…його енергетичні ресурси дозволили йому здійснити велику кількість змістовних дій, які були направленні на формування захисної версії того, що сталося : він обв`язав тіло загиблої халатом, накрив покривалом, привів себе у порядок, одягнувся, відкрив конфорки газової плити, відкрив і закрив квартиру, вийшов з будинку приблизно о 7.14, сів у таксі…». ОСОБА_8 їздив по місту на таксі, обманював колег по роботі про стан потерпілої, спілкувався з матір`ю по телефону, а пізніше позбавився цього важливого речового доказу. Тобто, поведінка ОСОБА_8 після скоєння злочину мала активний, цілеспрямований характер, супроводжувалась адекватним контактом з оточуючими, в цілому, мала особистісно-захисний характер. Таким чином, відсутність всіх необхідних ознак надзвичайних емоційних станів у їх сукупності та послідовності свідчать про те, що у період інкримінованого діяння ОСОБА_8 не знаходився в стані фізіологічного афекту, а також у іншому емоційному стані, який суттєво вплинув на його поведінку.

Оскільки висновки експертів Львівської обласної клінічної психіатричної лікарні (т.2а.с.123-127, 216-220 МСП) були кардинально протилежними висновкам експерта психолога Київського міського центру судово-психіатричної експертизи ОСОБА_36 (т.4 а.с.46-52 МСП) у справі, за клопотанням сторони захисту, було призначено повторну стаціонарну комісійну судово-психіатричну-психологічну експертизу експертам комунального некомерційного підприємства «Вінницька обласна клінічна психоневрологічна лікарня ім. акад. О.І.Ющенка Вінницької обласної Ради». Згідно висновку № 1 від 09.01.2023 комісії експертів вінницької психіатричної установи : « ОСОБА_8 у період інкримінованого йому діянні не знаходився у стані фізіологічного афекту або іншому вираженому емоційному стані, який суттєво вплинув на його поведінку». (т.5 м.с.с. а.с 210-218).

Оцінюючи наведені висновки експертів, суд виходить з такого. Висновок експерта - це докладний опис проведених експертом досліджень та зроблені за їх результатами висновки, обґрунтовані відповіді на запитання, поставлені особою, яка залучила експерта, або слідчим суддею чи судом, що доручив проведення експертизи. Висновок повинен ґрунтуватися на відомостях, які експерт сприймав безпосередньо або вони стали йому відомі під час дослідження матеріалів, що були надані для проведення дослідження. Експерт дає висновок від свого імені і несе за нього особисту відповідальність. Висновок експерта не може ґрунтуватися на доказах, які визнані судом недопустимими. Експерт, який дає висновок щодо психічного стану підозрюваного, обвинуваченого, не має права стверджувати у висновку, чи мав підозрюваний, обвинувачений такий психічний стан, який становить елемент кримінального правопорушення або елемент, що виключає відповідальність за кримінальне правопорушення. Висновок експерта не є обов`язковим для особи або органу, яка здійснює провадження, але незгода з висновком експерта повинна бути вмотивована у відповідних постанові, ухвалі, вироку (ст. 101ч.ч.1,3,5,6,10 КПК України).

Очевидно, що висновки львівських експертів ґрунтуються на поясненнях ОСОБА_8 про прочитання ним смс-повідомлення у телефоні потерпілої, що і викликало миттєву афективну реакцію. Проте, під час огляду телефону та інформації оператора зв`язку, ці пояснення обвинуваченого ОСОБА_8 спростовані, адже будь-яких провокативних смс-повідомлень у телефоні потерпілої відшукано не було ні на стадії досудового слідства ні в суді під час детального огляду телефону та інформації оператора зв`язку. Оскільки висновок львівських експертів ґрунтується на припущеннях обвинуваченого, які об`єктивно у речових доказах (телефоні) не відображено, суд не бере до уваги висновок експертів Львівської обласної клінічної психіатричної лікарні (т.2 а.с.123-127, 216-220 МСП). При цьому, суд також враховує, що висновок експертів Львівської обласної клінічної психіатричної лікарні (т.2а.с.123-127, 216-220 МСП) спростований трьома іншими висновками: 1) висновком експертів судово-психіатричного відділення Хмельницької обласної психіатричної лікарні №1 ХОР № 551 від 5 вересня 2018(т.1 а.с.308-310 МДС); 2) висновками експерта психолога Київського міського центру судово-психіатричної експертизи ОСОБА_36 (т.4 а.с.46-52 МСС) та 3) висновками повторної стаціонарної комісійної судово-психіатричної-психологічної експертизи експертів комунального некомерційного підприємства «Вінницька обласна клінічна психоневрологічна лікарня ім. акад. О.І.Ющенка Вінницької обласної Ради» (т.5 МСС а.с 210-218). Таким чином, суд вважає, що в період вчинення злочину ОСОБА_8 не перебував у стані сильного душевного хвилювання, а тому суд не вбачає підстав для перекваліфікації дій обвинуваченого з ч.1 ст.115 на ст. 116 КК України. З огляду на викладене суд не бере до уваги доводи сторони захисту про наявність у діях обвинуваченого іншого складу злочину (ст. 116 КК України).

Суд вважає неналежними доказами : дані протоколу огляду місця події від 11 липня 2018 року, яким зафіксовано факт вилучення одягу обвинуваченого ОСОБА_8 (коричневі туфлі, джинсові шорти та футболку) у квартирі АДРЕСА_6 (т.1 м.д.с.а.с. 73-83), адже ці докази не містять слідів злочину і не доводять обставин, які підлягають доказуванню. Аналогічно, з цих же причин неналежними є такі докази : пачка з-під сигарет «Sobranie», кухонний ніж з дерев`яним руків`ям, синя пластикова коробка з трьома скальпелями та 13-ма накладками до них, годинник електронний «Casio», які вилучено у житлі вбитої ОСОБА_10 (т.1 м.д.с.а.с. 96-99; 101-109).

Суд вважає недопустимими докази зафіксовані у протоколі НСРД (т.2 а.с.37,38 МДС) - зняття інформації з телефону ОСОБА_10 , оскільки прокурор не довела, що ця процесуальна дія проведена з дотриманням відповідної процедури дозволу (ухвали) слідчого судді з дотриманням вимог ст. 246-249 КПК України. Прокурор не був позбавлений можливості до судових дебатів надати суду докази, які б підтверджували законність цієї процесуальної дії.

Доводи сторони обвинувачення про те, що постанови заступника керівника слідчого підрозділу ОСОБА_38 (т.1 МДС а.с.10, 11, 12) не відповідають персональному складу зазначеному у першопочатковому витягу з ЄРДР (т.1 МДС а.с.1-2) не свідчать про процесуальні порушення, та не свідчить про те, що такі рішення заступником керівника слідчого підрозділу не приймались, адже їх прийняття відображено у відповідному реєстрі доданому до обвинувального акту (т.1 МСС а.с.9), а самі постанови долучені до матеріалів досудового розслідування (т.1 МДС а.с.10, 11, 12).

Доводи сторони захисту про те, що експерт психолог Київського міського центру судово-психіатричної експертизи ОСОБА_37 грубо порушила вимоги ст. 32 Конституції України є надуманими. Сторона захисту вважає, що експерт зобов`язана була отримати згоду ОСОБА_8 на використання інформації про інтимне та сімейне життя обвинуваченого. Проте, такі твердження захисту не ґрунтуються на вимогах законодавства, в тому числі на вимогах ст. 32 Конституції України, адже підекспертий ОСОБА_8 особисто, добровільно надавав інформацію про себе в ході спілкування з ОСОБА_39 . Окрім цього, така інформація використана експертом виключно при проведенні експертних досліджень, що не розцінюється судом як протиправне використання конфіденційної інформації.

Доводи сторони захисту про те, що висновок експертів комунального некомерційного підприємства «Вінницька обласна клінічна психоневрологічна лікарня ім. акад. О.І.Ющенка Вінницької обласної Ради» є недопустимими доказом через плагіат попереднього висновку київського експерта є надуманими (т.6 МСС а.с.17-47). Суд допускає, що певні тези у висновках експертів можуть повторюватись, адже експертиза проведена експертами однієї галузі знань, щодо одного і того ж факту, щодо однієї і тієї ж особи і щодо одних і тих же обставин, а тому експерти могли повторюватись у певних тезах. Суд не може брати до уваги невідому роздруковану стороною захисту інформацію про співпадіння у 49% тексту обох висновків, адже суду не відомо, які тексти порівнювала сторона захисту, яким програмним забезпеченням користувалась, які вихідні дані використовувала. Разом з тим, надана захисником інформація свідчить, що лише 14,2% тексту є ідентичними, що об`єктивно може мати місце через дослідження експертами одних і тих же обставин, використання ними однієї і тієї ж експертної термінології. Окрім цього, експерти вінницької установи описували хід та результати попередніх експертиз, а тому у їх висновку дослівно відображено результати попередніх досліджень. Не спростовують також висновків експертів і документи вилучені стороною захисту під час тимчасового доступу (т.6 МСС а.с.48-50, 62-66). Викладене свідчить про належність та допустимість висновку експертів комунального некомерційного підприємства «Вінницька обласна клінічна психоневрологічна лікарня ім. акад. О.І.Ющенка Вінницької обласної Ради».

Оцінивши належні, допустимі та достовірні докази в їх сукупності з точки зору достатності та взаємозв`язку за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись Законом, суд вважає, що дії ОСОБА_8 містять склад інкримінованого йому кримінального правопорушення і обвинувачений винуватий у його вчиненні.

Суд кваліфікує дії ОСОБА_8 за ч.1 ст.115 КК України, як умисні дії, які виразилися в умисному вбивстві, тобто умисному протиправному заподіянні смерті іншій людині.

При призначенні покарання суд враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, сукупність усіх обставин, що його характеризують (форма вини, мотив, спосіб, характер вчиненого діяння, ступінь здійснення злочинного наміру, тяжкість наслідків тощо), особу винного і обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання. ОСОБА_8 вчинив умисний особливо тяжкий злочин проти життя людини. ОСОБА_8 посягнув на невід`ємне природне право людини, яке охороняється і захищається Державою. Відповідно до ст.ст. 3 і 27 Конституції України, людина, її життя і здоров`я, честь і гідність, недоторканість і безпека визнаються найвищою соціальною цінністю. Право на життя є невід`ємним правом людини. Ніхто не може бути свавільно позбавлений життя. Цими найважливішими конституційними нормами ОСОБА_40 знехтував. Водночас, суд встановив обставини, які пом`якшують покарання обвинуваченого, ними є: з`явлення із зізнанням, щире каяття, повне відшкодування моральної шкоди потерпілій. Обвинувачений вперше притягується до кримінальної відповідальності (не судимий), є особою молодого віку, він є студентом ВУЗу, до затримання працював, позитивно характеризується за місцем проживання, роботи і навчання, на обліку у лікаря нарколога і психіатра не перебував, мав 2 групу інвалідності, хворіє (т.2 МДС а.с.5-13) Мати та дідусь обвинуваченого також хворіють. Батько обвинуваченого призваний по мобілізації, проходить військову службу в ЗСУ (т.6 МСС а.с.72-85).

Обставин, які обтяжують покарання не встановлено. Потерпіла наполягала на найсуворішому покаранню для обвинуваченого. Прокурор просила призначити обвинуваченому покарання у виді 10 років позбавлення волі. Враховуючи наведене, суд вважає, що справедливим, необхідним і достатнім для виправлення ОСОБА_8 та попередження нових злочинів, буде покарання у виді дев`яти років позбавлення волі.

З метою забезпечення виконання вироку, враховуючи, що обвинуваченому призначається покарання у виді позбавлення волі, йому слід залишити обраний запобіжний захід у виді тримання під вартою, до набрання вироком законної сили. У строк відбуття покарання слід зарахувати термін попереднього ув`язнення з дня затримання (т.2МДС а.с. 3-4, 25).

Потерпіла ОСОБА_7 пред`явила позов до ОСОБА_8 . Позивачка просить стягнути з обвинуваченого ОСОБА_8 моральну шкоду в сумі 200 000 грн. (т.1 МСС а.с. 29-30). Вирішуючи позов суд прийшов до висновків про необхідність відмовити позивачу у задоволенні позову, оскільки обвинуваченим повністю відшкодовано моральну шкоду згідно заявлених позивачем позовних вимог. Факт відшкодування 200 тис. грн. доводиться наданими у судовому засіданні 16 та 22 березня 2023 квитанціями про перерахунок коштів потерпілій, ці обставини також не заперечуються і визнаються позивачкою ОСОБА_7 (т.6 МСС а.с. 6-16, 67-71).

Арешт накладений на речові докази слід скасувати (т.1 м.д.с.а.с. 93).

Долю речових доказів слід вирішити в порядку ст.100 КПК України, при цьому, майно, що не має цінності і не може бути використано слід знищити, а майно загиблої слід повернути потерпілій ОСОБА_7 , майно та одяг обвинуваченого слід повернути йому. (т.1 МДС а.с. 96-99; 101-109).

З ОСОБА_8 слід стягнути на користь Держави судові витрати на залучення експертів за проведені експертизи.

Керуючись ст.ст. 368, 370 КПК України, суд, -

ухвалив :

ОСОБА_8 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 115 КК України, та призначити йому покарання у виді дев`яти років позбавлення волі.

Строк відбуття покарання ОСОБА_8 рахувати з 27 березня 2023 року, зарахувавши йому у строк відбуття покарання термін ув`язнення тримання під вартою з 11 липня 2018 року по 26 березня 2023 року включно.

До набрання вироком законної сили ОСОБА_8 залишити запобіжний захід у виді тримання під вартою.

Відмовити у задоволенні цивільного позову ОСОБА_7 до ОСОБА_8 про стягнення моральної шкоди у зв`язку з повним відшкодуванням обвинуваченим позовних вимог.

Скасувати арешт накладений згідно ухвали слідчого судді від 12 липня 2018 року.

Речові докази: 1) накладний замок з ключами до нього, махровий халат біло-чорного кольору, банний різнокольоровий рушник, мобільний телефон «Apple iPhone» - повернути ОСОБА_7 ; 2) пачку з-під сигарет «Sobranie», паперову серветку, кульок з синтетичного матеріалу жовтого кольору, запальничку, змиви з ручок дверей та вимикачів (конфорок), змиви рідини бурого кольору знищити; 3) чотири ключа з двома брелками на одній в`язці, годинник електронний «Casio», коричневі туфлі, джинсові шорти та футболку, кухонний ніж-пилку з дерев`яним руків`ям, синю пластикову коробку з скальпелями та накладками до них повернути ОСОБА_8 ; 4) диски з інформацією оператора зв`язку, диски з відеозаписами процесуальних дій - зберігати в матеріалах кримінального провадження.

Стягнути з засудженого ОСОБА_8 на користь Держави судові витрати на залучення експертів в сумі 16 198,89 грн.

Вирок можна оскаржити через суд, який його ухвалив, до Хмельницького апеляційного суду, шляхом подачі апеляційної скарги протягом 30 днів з дня проголошення вироку, а обвинувачений, який утримується під вартою, з дня вручення копії вироку.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції. Якщо строк апеляційного оскарження буде поновлено, вважається, що вирок не набрав законної сили.

Копію вироку негайно вручити прокурору та обвинуваченому. Інші учасники кримінального провадження вправі отримати у суді копію вироку.

Головуючий, суддя Кам'янець-Подільського

міськрайонного суду Хмельницької області ОСОБА_1

Суддя Кам'янець-Подільського

міськрайонного суду Хмельницької області ОСОБА_2

Суддя Кам'янець-Подільського

міськрайонного суду Хмельницької області ОСОБА_3 .