Справа № 159/3856/22
Провадження № 1-кп/159/403/22
КОВЕЛЬСЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
12 грудня 2022 року м. Ковель

Ковельський міськрайонний суд Волинської області

під головуванням судді ОСОБА_1 ,

з участю:

секретаря судового

засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

розглянувши в залі судових засідань Ковельського міськрайонного суду Волинської області у відкритому судовомузасіданні кримінальне провадження, внесене в Єдиний реєстр досудових розслідувань за № 0000757 від 29.08.2022року, про обвинувачення

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Ковеля Волинської області, українця, громадянина України, зареєстрованого та проживаючого по АДРЕСА_1 , з неповною середньою освітою, не одруженого, офіційно не працевлаштованого, раніше не судимого,

у вчиненні ним кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України, -
в с т а н о в и в :

ОСОБА_4 28.08.2022 року, близько 12 год. 15 хв., в умовах воєнного стану, що діє на підставі Указу Президента України від 18 квітня 2022 року № 259/2022 «Про продовження дії воєнного стану в Україні», затвердженого Законом України від 21 квітня 2022 року № 2212-ІХ, керуючись корисливим мотивом, шляхом вільного доступу, скориставшись тим, що його дії є непомітними для сторонніх осіб, діючи умисно, з торгових полиць магазину «Продукти - 1179» ТзОВ «АТБ - Маркет», розміщеного за адресою: Волинська область, м. Ковель, вул. Незалежності, 83, таємно викрав 2 (дві) банки ікри марки «Рибкопродукт лососева зерниста (форель)», об`ємом 80 грам кожна, та, не розрахувавшись, безперешкодно вийшов з приміщення даного магазину. В подальшому ОСОБА_4 розпорядився викраденим за власним розсудом, завдавши ТзОВ «АТБ - маркет» майнової шкоди на загальну суму 496,80 грн.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 свою винуватість у вчиненні інкримінованого йому діяння визнав повністю. Скориставшись своїм безумовним правом, відмовився від давання показань. Відповідаючи на запитання прокурора та суду підтвердив, що вчинив крадіжку за обставин, вказаних в обвинувальному акті. У вчиненому щиро розкаюється, просив суворо не карати.

Зазначені в обвинуваченні обставини ніким не оспорюються, у суду немає сумнівів у добровільності та істинності позиції обвинуваченого, який підтверджує їх існування. В зв`язку з цим, суд, за погодженням з учасниками судового провадження, визнав недоцільним дослідження доказів щодо тих фактичних обставин, які ніким не оспорюються.

З`ясувавши обставини справи, суд прийшов до висновку, що дії обвинуваченого ОСОБА_4 органами досудового розслідування кваліфіковані вірно за ч. 4 ст. 185 КК України.

Таким чином, ОСОБА_4 своїми умисними діями, що виразились у таємному викраденні чужого майна (крадіжці), в умовах воєнного стану, вчинив кримінальне правопорушення (злочин), передбачене ч. 4 ст. 185 КК України.
Призначаючи покарання, суд враховує характер та ступінь суспільної небезпеки вчиненого кримінального правопорушення (злочину) та особу винного у їх сукупності, наявність пом`якшуючих та відсутність обтяжуючих покарання обставин справи.

Так суд враховує, що ОСОБА_4 вчинено тяжке кримінальне правопорушення (злочин), передбачений ч. 4 ст. 185 КК України (ст. 12 КК України).

До обставин, що пом`якшують покарання обвинуваченому, суд відносить щире каяття у вчиненому та добровільне відшкодування заподіяних збитків.

Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченому, судом не встановлено.

Суд враховує також те, що обвинувачений вперше притягується до кримінальної відповідальності за вчинення злочинів проти власності, має досить молодий вік, в цілому позитивно характеризується по місцю проживання, на диспансерному обліку в нарколога та психіатра не перебуває.

Крім цього, суд враховує відсутність будь-яких претензій представника потерпілої особи до обвинуваченого.

Вирішуючи питання щодо виду та строку покарання, яке слід призначити обвинуваченому, суд прийшов до висновку, що для виправлення останнього та попередження вчинення ним нових злочинів, необхідним і достатнім покаранням є покарання у виді позбавлення волі на мінімальний строк в межах санкції статті, що передбачає відповідальність за вчинення даного кримінального правопорушення (злочину).

Разом з тим, зважаючи на наведені вище обставини щодо особи обвинуваченого та з врахуванням думки прокурора, суд вбачає можливим виправлення обвинуваченого без його ізоляції від суспільства і щодо нього є підстави для застосування ст. 75 КК України, яка передбачає звільнення від відбування покарання з випробуванням.

Запобіжні заходи щодо ОСОБА_4 під час досудового розслідування не застосовувались.

Цивільного позову не заявлено.

Процесуальні витрати у кримінальному провадженні відсутні.

Арешт на майно не накладався.

Долю речових доказів слід вирішити у відповідності до вимог ст. 100 КПК України.

Керуючись ст. ст. 369, 370, 373, 374 КПК України, суд, -

у х в а л и в :

ОСОБА_4 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України, і призначити йому покарання у виді позбавлення волі на строк 5 (п`ять) років.

На підставі ст.ст. 75, 76 КК України, звільнити ОСОБА_4 від відбування призначеного покарання з випробуванням, якщо він протягом 1 (одного) року не вчинить нового злочину і виконає такі обов`язки:
- періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

- повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Речовий доказ - оптичний диск із відеозаписом події, який зберігається при матеріалах кримінального провадження, - залишити при матеріалах кримінального провадження.

Вирок може бути оскаржений до Волинського апеляційного суду через Ковельський міськрайонний суд шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Якщо строк апеляційного оскарження буде поновлено, вважається, що вирок не набрав законної сили.

Головуючий ОСОБА_1