ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20.12.2022 Справа №607/7905/21

Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Тернополі кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0002870 від 30.09.2019 стосовно:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки м. Донецьк, українки, громадянки України, з середньою освітою, неодруженої, офіційно не працевлаштованої, призначена пенсія по інвалідності 3 групи, адреса реєстрації та проживання: АДРЕСА_1 , не судимої в порядку ст.89 КК України,

у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.307 КК України, ч. 1 ст. 309 КК України,

за участі сторін кримінального провадження:

сторона обвинувачення: прокурор Тернопільської окружної прокуратури ОСОБА_4 ,

сторона захисту: обвинувачена ОСОБА_3 , захисник - адвокат ОСОБА_5 ,

В С Т А Н О В И В :

Так, при невстановлених обставинах місці та часі в ОСОБА_3 виник злочинний умисел, направлений на законне придбання, зберігання з метою збуту, а також незаконний збут особливо небезпечного наркотичного засобу.

З метою реалізації свого злочинного умислу, за невстановлених обставинах місці та часі, ОСОБА_6 , в порушення вимог ст. 7 Закону України «Про наркотичні засоби, психотропні речовини і прекурсори» від 15.02.1995, незаконно придбала одноразовий медичний ін`єкційний шприц із речовиною коричневого кольору, яка є особливо небезпечним наркотичним засобом, обіг якого заборонено «концентрат з макової соломи», який почала зберігати по місцю свого проживання у АДРЕСА_1 .

Продовжуючи реалізацію свого злочинного умислу, 18.05.2020 близько 15:05 ОСОБА_6 , діючи умисно, перебуваючи в приміщенні коридору квартири АДРЕСА_2 , маючи в наявності заздалегідь незаконно придбаний особливо небезпечний наркотичний засіб, обіг якого заборонено - «концентрат з макової соломи», масою в сухому (висушеному) вигляді 0,0751 грама, незаконно збула його ОСОБА_7 (анкетні дані змінено) в медичному ін`єкційному шприці, за що отримала від останнього грошові кошти в сумі 300 (триста) гривень.

Згідно ст.ст. 2, 7 Закону України «Про наркотичні засоби, психотропні речовини і прекурсори» від 15.02.1995 та Списку № 1, Таблиці № 1 Переліку наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України № 770 від 06.05.2000, концентрат з макової соломи відноситься до особливо небезпечних наркотичних засобів, обіг яких заборонено.

Таким чином, ОСОБА_3 вчинила кримінальне прапопорушення, передбачене ч. 2 ст. 307 КК України, а саме незаконне придбання, зберігання з метою збуту, а також незаконний збут особливо небезпечних наркотичних засобів.

Крім того, при невстановлених обставинах, місці та часі у ОСОБА_3 виник злочинний умисел, направлений на незаконне придбання, зберігання наркотичних засобів та психотропних речовин без мети збуту.

Реалізуючи свій злочинний умисел, при невстановлених обставинах, місці та часі ОСОБА_3 , в порушення вимог ст. 7 Закону України «Про наркотичні засоби, психотропні речовини і прекурсори» від 15.02.1995, незаконно придбала одну округлу таблетку рожево-оранжевого кольору із тисненим написом «200» та чотири округлі таблетки оранжевого кольору, що містять «трамадол», який віднесений до наркотичних засобів, обіг яких обмежено, сім округлих таблеток білого кольору та чотири округлих таблетки з тисненим написом «D10» білого кольору, що містять «діазепам», який відноситься до психотропних речовин, обіг яких обмежено і стосовно яких допускаються виключення деяких заходів контролю, які почала зберігати по місцю свого проживання у АДРЕСА_1 .

22.12.2020 в ході проведення обшуку за місцем проживання ОСОБА_3 у квартирі АДРЕСА_2 , в одній із кімнат було виявлено та вилучено із поверхні тумбочки, одну округлу таблетку рожево-оранжевого кольору із тисненим написом «200» та чотири округлі таблетки оранжевого кольору, що містять «трамадол», який віднесений до наркотичних засобів, обіг яких обмежено, масою в перерахунку на основу, становить 0,8125 грама, сім округлих таблеток білого кольору та чотири округлих таблетки з тисненим написом «D10» білого кольору, що містять «діазепам», який відноситься до психотропних речовин, обіг яких обмежено і стосовно яких допускаються виключення деяких заходів контролю, в перерахунку на діючу речовину, становить 0,1127 грама, які остання зберігала без мети збуту.

Згідно Списку № 1, Таблиці № 2 Переліку наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України № 518 від 04.06.2008, кримінальна відповідальність за незаконне придбання та зберігання без мети збуту наркотичного засобу, обіг якого обмежено - «трамадол - (±) - транс - 2 - [ (диметиламіно) метил] - 1 - (м - метоксифеніл) циклогексанолу гідрохлорид», розпочинається з 0,5 грам.

Відповідно до ст.ст. 2, 7 Закону України «Про наркотичні засоби, психотропні речовини і прекурсори» від 15.02.1995 та Списку № 1, Таблиці № 2 Переліку наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України № 518 від 04.06.2008, «трамадол - (±) - транс - 2 - [ (диметиламіно) метил] - 1 - (м - метоксифеніл) циклогексанолу гідрохлорид», відноситься до наркотичного засобу, обіг якого обмежено.

Згідно Списку № 2, Таблиці № 3 Переліку наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України № 770 від 06.05.2000, кримінальна відповідальність за незаконне придбання та зберігання без мети збуту психотропних речовин, обіг яких обмежено і стосовно яких допускаються виключення деяких заходів контролю - «діазепам-7-хлор-1,3-дигідро-1-метил-5-феніл-2Н-1,4-бензодіазепін-2-он», розпочинається з 0,1 грам.

Згідно ст.ст. 2, 7 Закону України «Про наркотичні засоби, психотропні речовини і прекурсори» від 15.02.1995 та Списку № 1, Таблиці № 2 Переліку наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України № 770 від 06.05.2000, «діазепам-7-хлор-1,3-дигідро-1-метил-5-феніл-2Н-1,4-бензодіазепін-2-он», відноситься до психотропних речовин, обіг яких обмежено і стосовно яких допускаються виключення деяких заходів контролю.

Таким чином, ОСОБА_3 вчинила кримінальне прапопорушення, передбачене ч. 1 ст. 309 КК України, а саме незаконне придбання, зберігання наркотичних засобів та психотропних речовин, без мети збуту.

19.12.2022 між прокурором у кримінальному провадженні - прокурором Тернопільської окружної прокуратури ОСОБА_4 та обвинуваченою ОСОБА_3 за участі захисника - адвоката ОСОБА_5 , на підставі ст. ст. 468, 469, 472 КПК України була укладена угода про визнання винуватості.

Зміст укладеної угоди про визнання винуватості.

При вирішенні питання про укладення даної угоди враховано наступні обставини:

- визнання ОСОБА_3 вини у вказаних діяннях та щире каяття у вчиненому;

- те що обвинувачена ОСОБА_3 є особою з інвалідністю;

- відсутність обставин, передбачених ст. 67 КК України, які обтяжують покарання ОСОБА_3 ;

- перерахування обвинуваченою ОСОБА_3 грошових коштів у сумі 100 000 (сто тисяч) гривень на підтримку Збройних Сил України.

Відповідно до угоди, обвинувачена ОСОБА_3 зобов`язується:

- беззастережно визнати свою винуватість в обсязі пред`явленого обвинувачення у судовому провадженні;

- відшкодувати державі витрати на залучення експертів у кримінальному провадженні в сумі 6 701,45 гривень.

Відповідно до угоди, прокурор та обвинувачена ОСОБА_3 дійшли згоди щодо правової кваліфікації дій обвинуваченої ОСОБА_3 та погодились на покарання- за ч. 2 ст. 307 КК України, із застосуванням ч.ч. 1, 2 ст. 69 КК України, у виді 5 років позбавлення волі без призначення обов`язкового додаткового покарання у виді конфіскації майна; - за ч. 1 ст. 309 КК України у виді 2 років обмеження волі.

На підставі ч. 1 ст. 70 КК України, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, остаточного призначити ОСОБА_3 покарання у виді 5 років позбавлення волі.

На підставі ст. 75 КК України, з урахуванням того, що обвинувачена є інвалідом ІІІ групи, позитивно характеризується за місцем проживання, звільнити ОСОБА_3 від відбування покарання з випробуванням, якщо вона протягом встановленого судом іспитового строку не вчинить нового кримінального правопорушення і виконає покладені на неї обов`язки, передбачені ст. 76 КК України.

Із запропонованим видом та мірою покарання обвинувачена ОСОБА_3 згідна.

Відповідно до угоди, сторонам відомо та зрозуміло, що відповідно до вимог ст. 473 КПК України наслідком укладення та затвердження даної угоди про визнання винуватості для прокурора і обвинуваченої є обмеження їх права на оскарження вироку згідно з положеннями пункту першого частини першої статті 394 та пункту першого частини третьої статті 424 КПК України, а для підозрюваного чи обвинуваченого - також його відмова від здійснення прав, передбачених абзацом 1 і 4 п. 1 ч. 4 статті 474 КПК України.

В угоді сторонами обумовлено наслідки її невиконання, передбачені ст. 476 КПК України.

Мотиви, з яких суд виходив при вирішенні питання про можливість затвердження угоди про визнання винуватості. Перевірка судом відповідності угоди вимогам КПК України та положення закону, якими він керується.

Розглядаючи питання про затвердження угоди про визнання винуватості, суд виходить з наступного.

Відповідно до ст. 468 КПК України у кримінальному провадженні може бути укладена угода між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим про визнання винуватості.

У судовому засіданні судом встановлено, що ОСОБА_3 обґрунтовано обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України - незаконному придбанні, зберіганні з метою збуту, а також незаконному збуті особливо небезпечних наркотичних засобів, а також у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 309 КК України - незаконному придбанні, зберіганні наркотичних засобів та психотропних речовин, без мети збуту.

Обвинувачена ОСОБА_3 у судовому засіданні беззастережно визнала свою вину, підтвердила свою згоду на призначення узгодженого покарання, а також те, що цілком розуміє свої права, які передбачені ч. 4 ст. 474 КПК України, наслідки укладення та затвердження угоди, характер обвинувачення, щодо якого вона визнала себе винною, вид покарання, що буде застосоване до неї, у разі затвердження угоди.

Обвинувачена ОСОБА_3 пояснила, що насильства, примусу чи погроз з питань укладення угоди до неї ніхто не застосовував. Обіцянок, чи будь-яких інших обставин, не передбачених угодою їй ніхто не надавав.

Захисник ОСОБА_5 у судовому засіданні повідомив, що здійснював захист обвинуваченої ОСОБА_3 під час укладення угоди та повністю підтвердив зазначені його підзахисною дані.

Відповідно до ч. 7 ст. 474 КПК України суд перевіряє угоду на відповідність вимогам цього Кодексу та/або закону. Суд відмовляє в затвердженні угоди, якщо: умови угоди суперечать вимогам цього Кодексу та/або закону, в тому числі допущена неправильна правова кваліфікація кримінального правопорушення, яке є більш тяжким ніж те, щодо якого передбачена можливість укладення угоди; умови угоди не відповідають інтересам суспільства; умови угоди порушують права, свободи чи інтереси сторін або інших осіб; існують обґрунтовані підстави вважати, що укладення угоди не було добровільним, або сторони не примирилися; очевидна неможливість виконання обвинуваченим взятих на себе за угодою зобов`язань; відсутні фактичні підстави для визнання винуватості.

Згідно ч. 4 ст.469 КПК України, угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, нетяжких злочинів, тяжких злочинів.

Узгоджене сторонами у судовому засіданні покарання відповідає вимогам ст. ст. 50, 65 КК України.

Умови угоди відповідають інтересам суспільства. Затвердження угоди свідчить про швидке здійснення судового провадження, яке забезпечить притягнення обвинуваченої до відповідальності за вчинені нею правопорушення з метою виправлення останньої.

Із досліджених судом в судовому засіданні обвинувального акта та угоди, пояснень сторін вбачається, що умови угоди не порушують права, свободи чи інтереси сторін або інших осіб, нею не вирішується питання щодо майна третіх осіб.

Суд встановив, що укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дії будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді. Обґрунтованих підстав вважати протилежно судом не встановлено.

Фактичні обставини, описані у обвинувальному акті, формулювання обвинувачення, вказане в угоді, підтвердження ОСОБА_3 цих обставин та визнання ним своєї вини у присутності захисника, дають можливість суду дійти висновку про існування фактичних підстав для визнання винуватості обвинуваченою.

При цьому, згідно ч. 1 ст. 69 КК України, за наявності кількох обставин, що пом`якшують покарання та істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого злочину, з урахуванням особи винного суд, умотивувавши своє рішення, може, крім випадків засудження за корупційне кримінальне правопорушення, кримінальне правопорушення, пов`язане з корупцією, призначити основне покарання, нижче від найнижчої межі, встановленої в санкції статті (санкції частини статті) Особливої частини цього Кодексу, або перейти до іншого, більш м`якого виду основного покарання, не зазначеного в санкції статті (санкції частини статті) Особливої частини цього Кодексу за це кримінальне правопорушення. У цьому випадку суд не має права призначити покарання, нижче від найнижчої межі, встановленої для такого виду покарання в Загальній частині цього Кодексу.

Відповідно до ч.2 ст. 69 КК України, на підставах, передбачених у частині першій цієї статті, суд може не призначати додаткового покарання, що передбачене в санкції статті (санкції частини статті) Особливої частини цього Кодексу як обов`язкове, за винятком випадків призначення покарання за вчинення кримінального правопорушення, за яке передбачене основне покарання у виді штрафу в розмірі понад три тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Відповідно до п. 8 Постанови Пленуму Верховного Суду України №7 від 24.10.2003 року "Про практику призначення судами кримінального покарання" призначення основного покарання, нижчого від найнижчої межі, передбаченої законом за даний злочин, або перехід до іншого, більш м`якого виду основного покарання, або непризначення обов`язкового додаткового покарання (ст. 69 КК) може мати місце лише за наявності декількох (не менше двох) обставин, що пом`якшують покарання та істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого злочину, з урахуванням особи винного.

Вказана норма Закону передбачає, що у кожному такому випадку суд зобов`язаний у мотивувальній частині вироку зазначити, які саме обставини справи або дані про особу підсудного він визнає такими, що істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого злочину і впливають на пом`якшення покарання, а в резолютивній - послатися на ч. 1 ст. 69 КК України.

З врахуванням вказаного, суд при вирішенні питання про можливість призначення ОСОБА_3 основного та додаткового покарання із застосуванням ст. 69 КК України, узгодженого сторонами угоди, враховує ступінь тяжкостівчинених кримінальних правопорушень, особу обвинуваченої ОСОБА_3 - те, що вона є особою із інвалідністю, обставини, які пом`якшують покарання, зокрема визнання вини та щире каяття, перерахування грошових коштів у розмірі 100 000 гривень, на підтримку Збройних Сил України та відсутність обставин, які обтяжують покарання, а тому за наявності вищевказаних обставин, які пом`якшують покарання та істотно знижують ступінь тяжкості вчинених кримінальних правопорушень, вважає, за можливе застосувати ст. 69 КК України та перейти до іншого, більш м`якого виду основного та додаткового покарання, не зазначеного в санкції ч.2 ст.307 КК України, та визначеного ст. 59 та ст. 63 КК України, у виді позбавлення волі, без конфіскації майна, виходячи з того, що саме таке покарання буде відповідати вчиненим обвинуваченою ОСОБА_3 кримінальних правопорушень і буде достатнім для її виправлення, а також запобіганню вчиненню нових кримінальних правопорушень, а також вказане покарання обумовлене укладеною сторонами кримінального провадження угодою про визнання винуватості.

Суд також зазначає, що згідно вимог ст. 75 КК України, суд приймає рішення про звільнення від відбування покарання з випробуванням у випадку затвердження угоди про примирення або про визнання вини, якщо сторонами угоди узгоджено покарання у виді виправних робіт, службового обмеження для військовослужбовців, обмеження волі, позбавлення волі на строк не більше п`яти років, а також узгоджено звільнення від відбування покарання з випробуванням.

В угоді стосовно обвинуваченої ОСОБА_3 передбачена можливість її звільнення на підставі ст. 75 КК України від відбування основного покарання з випробуванням із встановленням іспитового строку, саме з врахуванням наявності обставини, які пом`якшують покарання, обставин вчинення кримінальних правопорушення, особи винної, та відсутності обставин, які обтяжують покарання.

Враховуючи вищевикладене, суд вважає за можливе звільнити обвинувачену ОСОБА_3 від відбування основного покарання з випробуванням на підставі ст. 75 КК України з встановленням іспитового строку, оскільки, на думку суду, виправлення та попередження вчинення обвинуваченою нових кримінальних правопорушень можливе без відбування покарання, та з метою забезпечення належної поведінки обвинуваченої у період дії іспитового строку на неї слід покласти обов`язки, передбачені п.п. 1,2 ч. 1, п. 2 ч. 3 ст.76 КК України.

Отже, підстави для відмови у затвердженні угоди відсутні, угода відповідає вимогам Кримінального процесуального кодексу України та Кримінального кодексу України.

Процесуальні витрати за проведення експертиз у кримінальному провадженні слід стягнути з обвинуваченої ОСОБА_3 .

Долю речових доказів необхідно вирішити в порядку ст.100 КПК України.

Керуючись ст.ст. 373, 374, 474-475 КПК України, суд, -

У Х В А Л И В :

Затвердити угоду від 19.12.2022 укладену між прокурором у кримінальному провадженні - прокурором Тернопільської окружної прокуратури ОСОБА_4 та обвинуваченою ОСОБА_3 , за участі захисника - адвоката ОСОБА_5 про визнання винуватості.

ОСОБА_3 визнати винуватою у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 307 КК України , ч.1 ст. 309 КК України та призначити їй за даними кримінальними правопорушеннями узгоджене сторонами покарання:

-за ч.2 ст. 307 КК України із застосуванням ст.69 КК України - у виді 5 (п`яти) років позбавлення волі без конфіскації майна;

-за ч.1 ст. 309 КК України у виді 2 (двох) років обмеження волі .

На підставі ч. 1 ст. 70 КК України, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, остаточного призначити ОСОБА_3 покарання у виді 5 (п`яти) років позбавлення волі без конфіскації майна.

На підставі ст. 75 КК України ОСОБА_3 звільнити від відбування покарання з випробуванням із встановленням іспитового строку 2 (два) роки.

Згідно п.п. 1, 2 ч. 1, п. 2 ч. 3 ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_3 наступні обов`язки:

- періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

- повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання;

- не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Процесуальні витрати за проведення судових експертиз на загальну суму 6701,45 (шість тисяч сімсот одна) гривня 45 (сорок п`ять) копійок стягнути з ОСОБА_3 в користь держави.

Речові докази, а саме:

-паперовий згорток, в якому міститься рослинна речовина зеленого кольору, рослинного походження, яка поміщена у сейф пакет №25409621, який згідно квитанції №011165 зданий в камеру зберігання речових доказів Тернопільського ВП ГУНП в Тернопільській області;

-одну кругу таблетку червоно-коричневого кольору, одну круглу таблетку рожево-оранжевого кольору, одну круглу таблетку світло оранжевого кольору, дві круглі таблетки жовтого кольору, сім округлих таблеток білого кольору та чотири округлі таблетки з тисненим написом «D10», які поміщені у сейф пакет №5409168, який згідно квитанції №011519 зданий в камеру зберігання речових доказів Тернопільського ВП ГУНП в Тернопільській області;

-Рідину темно - коричневого кольору , масою 1, 7845 грама, яка поміщена у сейф пакет №5231995, який згідно квитанції №011180 зданий в камеру зберігання речових доказів Тернопільського ВП ГУНП в Тернопільській області;

знищити, після набрання вироком законної сили.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Вирок може бути оскаржений з підстав, передбачених ст.394 КПК України, до Тернопільського апеляційного суду через Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області шляхом подачі апеляції протягом тридцяти днів з моменту його проголошення.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченій та прокурору.

Захисник має право отримати копію вироку в суді.

Роз`яснити учасникам провадження, що згідно з статтею 476 КПК України, у разі невиконання угоди про визнання винуватості прокурор має право звернутися до суду, який затвердив таку угоду, з клопотанням про скасування вироку. Клопотання про скасування вироку, яким затверджена угода, може бути подано протягом встановлених законом строків давності притягнення до кримінальної відповідальності за вчинення цього кримінального правопорушення.

Умисне невиконання угоди є підставою для притягнення особи до відповідальності за ст.389-1 КК України.

Головуючий суддя ОСОБА_1