Справа № 761/7436/23
Провадження № 1-кс/761/5079/2023
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 березня 2023 року м. Київ

Слідчий суддя Шевченківського районного суду м. Києва ОСОБА_1 , за участю: секретаря ОСОБА_2 , заявника ОСОБА_3 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у приміщенні Шевченківського районного суду м. Києва скаргу ОСОБА_4 на бездіяльність уповноваженої особи СБУ,

ВСТАНОВИЛА:

01 березня 2023 року у провадження слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва, надійшла скарга ОСОБА_3 на бездіяльність уповноваженої особи СБУ.

У свої скарзі заявник просить зобов`язати уповноважених осіб СБУ затримати на два місяці Леоніда Косаківського, «начальника міліції Києва ОСОБА_11» та «керівника окупованої Лаври, громадянина ОСОБА_6».

Свою скаргу ОСОБА_5 обґрунтовує тим, що він, за допомогою направлення відповідного повідомлення на офіційну електронну пошту органу досудового розслідування, направив до Служби безпеки України заяву, в якій указав, що рішенням слідчого судді уповноважених осіб СБУ було зобов`язано внести відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань, разом з тим, на думку заявника, в межах такого кримінального провадження необхідно затримати на два місяці Леоніда Косаківського, «начальника міліції Києва ОСОБА_11» та «керівника окупованої Лаври, громадянина ОСОБА_6 ».

До початку судового розгляду заявник подав до суду доповнення, в яких надав свою ретроспективну оцінку діяльності правоохоронних органів м. Києва, виклав окремі догми свого релігійного світосприйняття та пов`язані із цим теорії та погляди на історичні події минулого, а також просив накласти мораторій на передачу Лаври , зазначивши, що такий мораторій, на думку заявника, може бути накладено як в межах чинного законодавства, так і на підставі майбутніх норм права.

Заявник ОСОБА_4 у судовому засіданні скаргу підтримав та просив її задовольнити у повному обсязі з підстав викладених у ній. Вважав, що скаргу слід розглядати за особистої присутності голови СБ України ОСОБА_8 . Просив слідчого суддю затримати «начальника міліції Києва ОСОБА_11» та «керівника окупованої Лаври, громадянина ОСОБА_6 », оскільки вони є винними у вбивстві патріарха і паплюженні його могили. Разом з тим, ОСОБА_4 пояснив, що він не може повідомити, в рамках якого кримінального провадження він звернувся до уповноважених осіб СБУ із вказаним клопотанням, оскільки відомості за його заявою такі особи до ЄРДР не вносять.

Уповноважена особа СБУ, в судове засідання, будучи належним чином та завчасно повідомленою, не з`явилась. Разом з тим від заступника начальника ГСУ СБУ ОСОБА_9 надійшов лист, зі змісту якого вбачається, що Головним слідчим управлінням в межах компетенції розглянуто два аналогічні за змістом звернення ОСОБА_3 , які 30.01.2023 та 09.02.2023, які надійшли на електронну поштову адресу СБ України, щодо можливих протиправних дій працівників органів юстиції, правоохоронних органів, релігійних організацій, вчинення злочинів проти власності, дотримання церковних канонів та з інших питань.

Представник СБ України у листі вказує, що зазначені звернення грунтуються на власних міркуваннях і припущеннях заявника та не містять конкретних обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінальних правопорушень, передбачених Кримінальним кодексом України, а також відсутні жодні дані, необхідні для прийняття обґрунтованого рішення, тому їх було повернуто ОСОБА_10 із відповідними роз`ясненнями щодо відсутності законних підстав для внесення слідчими Служби безпеки України відомостей до ЄРДР згідно вимог ст. 214 КПК України. З урахуванням викладеного, представник СБ України зазначав, що ОСОБА_5 безпідставно оскаржив до суду бездіяльність уповноважених осіб ГСУ СБ України, а тому просив дану скаргу залишити без задоволення та проводити розгляд без участі представника ГСУ СБУ.

За таких обставин, з урахуванням положень ч.3 ст.306 КПК України, слідчий суддя вважає за можливе розглянути скаргу за відсутності особи, бездіяльність якої оскаржується. При цьому доводи заявника про необхідність особистої участі голови СБ України ОСОБА_8 у розгляді цієї скарги або обов`язкового підтвердження факту його особистого ознайомлення із повідомленням суду про розгляд справи слідчий суддя знаходить очевидно недоречними, оскільки такі вимоги суперечать положенням КПК України та здоровому глузду.

Дослідивши матеріали скарги та долучені до неї матеріали в ході судового розгляду, вислухавши думку сторін, слідчий суддя дійшов до наступного висновку.

Порядок оскарження рішень, дій чи бездіяльності органів досудового розслідування чи прокурора під час досудового розслідування чітко визначено та регламентовано Главою 26 Кримінального процесуального кодексу України.

Порядок оскарження рішень, дій чи бездіяльності органів досудового розслідування чи прокурора під час досудового розслідування чітко визначено та регламентовано Главою 26 Кримінального процесуального кодексу України.

Частиною 1 ст. 303 КПК України, на яку посилається заявник, передбачено вичерпний перелік рішень, дій чи бездіяльності слідчого, дізнавача або прокурора, які можуть бути оскаржені під час досудового розслідування, а саме:

1) бездіяльність слідчого, дізнавача, прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення, у неповерненні тимчасово вилученого майна згідно з вимогами статті 169 цього Кодексу, а також у нездійсненні інших процесуальних дій, які він зобов`язаний вчинити у визначений цим Кодексом строк, - заявником, потерпілим, його представником чи законним представником підозрюваним, його захисником чи законним представником, володільцем тимчасово вилученого майна;

2) рішення слідчого, дізнавача, прокурора про зупинення досудового розслідування - потерпілим, його представником чи законним представником, підозрюваним, його захисником чи законним представником;

3) рішення слідчого, дізнавача, про закриття кримінального провадження - заявником, потерпілим, його представником чи законним представником;

4) рішення прокурора про закриття кримінального провадження - заявником, потерпілим, його представником чи законним представником, підозрюваним, його захисником чи законним представником;

5) рішення прокурора, слідчого, дізнавача, про відмову у визнанні потерпілим - особою, якій відмовлено у визнанні потерпілою;

6) рішення, дії чи бездіяльність слідчого, дізнавача або прокурора при застосуванні заходів безпеки - особами, до яких можуть бути застосовані заходи безпеки, передбачені законом;

7) рішення слідчого, дізнавача, прокурора про відмову в задоволенні клопотання про проведення слідчих (розшукових) дій, негласних слідчих (розшукових) дій - особою, якій відмовлено у задоволенні клопотання, її представником, законним представником чи захисником;

8) рішення слідчого, дізнавача, прокурора про зміну порядку досудового розслідування та продовження його згідно з правилами, передбаченими главою 39 цього Кодексу - підозрюваним, його захисником чи законним представником, потерпілим, його представником чи законним представником.

9-1) рішення прокурора про відмову в задоволенні скарги на недотримання розумних строків слідчим, прокурором під час досудового розслідування - особою, якій відмовлено у задоволенні скарги, її представником, законним представником чи захисником;

10) повідомлення слідчого, дізнавача, прокурора про підозру після спливу одного місяця з дня повідомлення особі про підозру у вчиненні кримінального проступку або двох місяців з дня повідомлення особі про підозру у вчиненні злочину, але не пізніше закриття прокурором кримінального провадження або звернення до суду із обвинувальним актом - підозрюваним, його захисником чи законним представником.

11) відмова слідчого, дізнавача, прокурора в задоволенні клопотання про закриття кримінального провадження з підстав, передбачених пунктом 9-1 частини першої статті 284 цього Кодексу, - стороною захисту, іншою особою, права чи законні інтереси якої обмежуються під час досудового розслідування, її представником.

Відповідно до п. 18 ч. 1 ст. 3 КПК України, слідчий суддя - суддя суду першої інстанції, до повноважень якого належить здійснення у порядку, передбаченому цим Кодексом, судового контролю за дотриманням прав, свобод та інтересів осіб у кримінальному провадженні.

Згідно з положеннями ч.3 ст. 26 КПК України, слідчий суддя, суд у кримінальному провадженні вирішують лише ті питання, що винесені на їх розгляд сторонами та віднесені до їх повноважень цим Кодексом.

Разом з тим, ні зі змісту доводів викладених ОСОБА_4 у самій скарзі, ні зі змісту його пояснень, наданих останнім в ході судового розгляду, не вбачається в якому саме кримінальному провадженні проводиться досудове розслідування, в рамках якого ОСОБА_4 , подано дану заяву, більш того, зі змісту відповіді представника СБУ не вбачається, що кримінальне провадження, за заявою ОСОБА_4 , здійснюється взагалі, більш того сам заявник вказував, що за його зверненнями відомості до ЄРДР не вносяться.

Положення ст. 22 КПК України передбачають, що кримінальне провадження здійснюється на основі змагальності, що передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами, передбаченими цим Кодексом.

Водночас, з огляду на те, що заявником в ході судового розгляду не доведено факт здійснення кримінального провадження, в рамках якого ним було подано заяву про затримання визначених ним осіб, слідчий суддя позбавлений повноважень задовольнити таку скаргу, з огляду на те, що положення ст. 303 КПК України надають відповідні повноваження слідчому судді, виключно під час проведення уповноваженими особами досудового розслідування в рамках певного кримінального провадження.

Разом з тим, у своїй скарзі ОСОБА_5 не вказує і в чому полягає оскаржувана ним бездіяльність уповноваженої особи СБУ, що також позбавляє слідчого суддю можливості розглянути дану скаргу у відповідності до вимог принципу правової визначеності, закріпленого в чинному КПК України.

Крім того, слід зазначити, що до повноважень слідчого судді при розгляді скарг в порядку, передбаченому частиною першою ст.303 КПК України, на яку у своїй скарзі посилається заявник, не входить прийняття рішень про визнання бездіяльності як і надання оцінки діям слідчого, визнавати його дії неправомірними, надавати вказівки щодо вчинення тих чи інших конкретних процесуальних дій, за виключенням випадків, що прямо передбачені законом, слідчих (розшукових) дій під час розслідування кримінального провадження, за виключенням випадків, що прямо передбачені законом, тощо. Більш того, спроба вчинення таких дій з боку суду була б невиправданим втручанням в роботу органу досудового розслідування в цілому, та в заплановану слідчим стратегію досудового розслідування, що прямо суперечить принципу диспозитивності.

На підставі вищенаведеного, у задоволенні скарги ОСОБА_3 на бездіяльність на бездіяльність уповноваженої особи СБУ, слід відмовити.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.220, 303, 304, 306, 307, 309 КПК України, слідчий суддя,

УХВАЛИЛА:

Скаргу ОСОБА_4 на бездіяльність уповноваженої особи СБУ, - залишити без задоволення.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Повний текст ухвали оголосити 31 березня 2023 року о 11 год. 10 хв.

Слідчий суддя ОСОБА_1