Справа № 202/5005/22
Провадження № 1-кс/202/2252/2023
У Х В А Л А

Іменем України

20 березня 2023 року м. Дніпро

Слідчий суддя Індустріального районного суду м. Дніпропетровська ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

представника заявника, адвоката ОСОБА_3 ,

прокурора ОСОБА_4 ,

розглянувши у судовому засіданні в м. Дніпрі клопотання адвоката ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_5 про скасування арешту майна у кримінальному провадженні №0000112 від 26.07.2022 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 190, ч. 3 ст.362 КК України,

В С Т А Н О В И В:

Адвокат ОСОБА_3 звернулася до суду в інтересах ОСОБА_5 із клопотанням про скасування арешту майна у кримінальному провадженні №0000112 від 26.07.2022 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 190, ч. 3 ст.362 КК України.

В обґрунтування своїх вимог заявник вказує, що ухвалою слідчого судді Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 18.11.2022 року було накладено арешт на квартиру, що розташована за адресою: АДРЕСА_1 , у вигляді заборони користування, розпорядження, володіння вказаним майном, шляхом внесення відповідних відомостей державним реєстратором у Державний реєстр речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень, заборонивши будь які дії зі зміни, переходу, уступки права власності, а також внесення у Державний реєстр речових прав на нерухоме майно будь яких даних, крім арешту, на нерухоме майно.

Представник заявника зазначає, що предметом кримінального провадження є майно, а саме, квартира, що розташована за адресою: АДРЕСА_1 , котра згідно договору купівлі-продажу від 19.10.2022 року належить ОСОБА_5 . Останній на теперішній час не має статусу підозрюваного або обвинуваченого та не несе за законом матеріальну відповідальність за дії таких осіб. Крім того, слідчим суддею при накладенні арешту не в повній мірі враховано розумність та співмірність обмеження права власності ОСОБА_5 на належне йому майно.

Тому заявник просив скасувати арешт, накладений ухвалою слідчого судді Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 18.11.2022 року на квартиру, розташовану за адресою: АДРЕСА_1 , в частині заборони користування вказаною квартирою, котра згідно договору купівлі-продажу від 19.10.2022 року належить ОСОБА_5 .

Представник заявника, адвокат ОСОБА_3 в судовому засіданні клопотання підтримала та наполягала на його задоволенні.

Прокурор у судовому засіданні заперечував проти задоволення клопотання, посилаючись на його необґрунтованість та безпідставність, адже квартира, розташована за адресою: АДРЕСА_1 , є об`єктом вчинення кримінального правопорушення, оскільки її продаж було здійснено без фактичної присутності та відома власниці квартири ОСОБА_6 , яка, відповідно до даних, отриманих з інтегрованої міжвідомчої інформаційно-телекомунікаційної системи щодо контролю осіб, транспортних засобів та вантажів, які перетинають державний кордон України (далі Система «Аркан»), під час укладання договору перебувала за кордоном, 22.09.2018 року виїхала за межі України та по теперішній час не поверталась.

В обґрунтування своєї позиції прокурор надав суду наступні документи: протокол тимчасового доступу до речей і документів від 20.03.2023 року; копію заяви про видачу паспорта громадянина України ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ; копію дійсного паспорта громадянина України ОСОБА_6 серії НОМЕР_1 ; копію договору дарування квартири, розташованої за адресою: АДРЕСА_1 ; копію підробленого договору дарування квартири, розташованої за адресою: АДРЕСА_1 ; копію підробленого паспорта гр. ОСОБА_6 .

Заслухавши учасників судового процесу, дослідивши матеріали клопотання, кримінального провадження №0000112 від 26.07.2022 року, слідчий суддя приходить до наступних висновків.

Встановлено, що в провадженні ВП №2 ДРУП ГУНП в Дніпропетровській області перебувають матеріали кримінального провадження №0000112 від 26.07.2022 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 190, ч. 3 ст.362 КК України.

Ухвалою слідчого судді Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 18.11.2022 року було накладено арешт на квартиру, що розташована за адресою: АДРЕСА_1 , у вигляді заборони користування, розпорядження, володіння вказаним майном, шляхом внесення відповідних відомостей державним реєстратором у Державний реєстр речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень, заборонивши будь які дії зі зміни, переходу, уступки права власності, а також внесення у Державний реєстр речових прав на нерухоме майно будь яких даних, крім арешту, на нерухоме майно.

Відповідно до інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно право власності на квартиру, що розташована за адресою: АДРЕСА_1 , зареєстровано за ОСОБА_5 на підставі договору купівлі-продажу №3-585 від 19.10.2022 року, посвідченого державним нотаріусом П?ятої дніпровської державної нотаріальної контори.

Згідно з ч. 1 ст. 174 КПК України підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження - судом. Арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

За ст. 131 КПК України арешт майна є одним із заходів забезпечення кримінального провадження, який застосовується з метою досягнення дієвості цього провадження.

Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.

Згідно з ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів; спеціальної конфіскації; конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Відповідно до ч. 3 ст. 170 КПК України у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Згідно з ч. 1 ст. 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Метою накладення арешту є забезпечення збереження речових доказів згідно з п. 1 ч. 2 ст. 170 КПК України, та запобігання можливості їх приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.

Відповідно до роз`яснень, викладених у пункті 1 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про судову практику в справах про зняття арешту з майна» від 03.06.2016 року № 5 за наявності кримінального провадження власник чи інший володілець майна може звернутися до суду за захистом свого порушеного, невизнаного чи оспорюваного права власності у загальному порядку. Після підтвердження цього права зазначена особа, як і титульний власник майна, у тому числі й особа, яка не є учасником кримінального провадження, має право на звернення з клопотанням про скасування арешту та вирішення інших питань, які безпосередньо стосуються її прав, обов`язків чи законних інтересів, у порядку, передбаченому статтями 174, 539 КПК України, до суду, що наклав арешт чи ухвалив вирок. При цьому згідно з пунктом 9 розділу XI "Перехідні положення" КПК питання про зняття арешту з майна, накладеного під час дізнання або досудового слідства до дня набрання чинності цим Кодексом, вирішується в порядку, що діяв до набрання чинності цим Кодексом.

Враховуючи, що обов`язок доказування перед слідчим суддею наявності підстав для скасування арешту майна покладено на осіб, які звертаються з цим клопотанням, вони повинні обґрунтувати необхідність скасування арешту майна.

З огляду на зазначене, вважаю, що клопотання адвоката ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_5 не підлягає задоволенню, оскільки заявником не надано доказів того, що на теперішній час відпала потреба в подальшому застосуванні цього заходу забезпечення кримінального провадження. Крім того, квартира, розташована за адресою: АДРЕСА_1 , була об`єктом протиправних дій. На час розгляду клопотання у кримінальному провадженні №0000112 від 26.07.2022 року призначені судові експертизи, які не завершені до теперішнього часу, а збереження речового доказу на даному етапі досудового розслідування необхідне для забезпечення кримінального провадження.

У зв`язку з викладеним, клопотання адвоката ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_5 про скасування арешту майна у кримінальному провадженні №0000112 від 26.07.2022 року задоволенню не підлягає.

Керуючись ст.ст. 174, 369-372, 376 КПК України, -

П О С Т А Н О В И В :

Відмовити у задоволенні клопотання адвоката ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_5 про скасування арешту майна у кримінальному провадженні №0000112 від 26.07.2022 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 190, ч. 3 ст.362 КК України, накладеного ухвалою слідчого судді Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 18.11.2022 року на квартиру, що розташована за адресою: АДРЕСА_1 .

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1