Справа № 131/1780/18
Провадження № 1-кп/930/30/23
В И Р О К

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31.01.2023 року м. Немирів

Немирівський районний суд Вінницької області в складі головуючого судді ОСОБА_1 , секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Немирові обвинувальний акт у кримінальному провадженні внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000246 від 02.11.2018 року відносно ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець с. Борівка, Чернівецького району Вінницької області, житель АДРЕСА_1 , громадянин України, раніше судимого 24.10.2013 Жмеринським міськрайонним судом Вінницької області за ч.3 ст. 185, ч.3 ст. 186 КК України до п`яти років позбавлення волі, має на утриманні двох неповнолітніх дітей, у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст. 289 КК України ,-

за участю сторін кримінального провадження:

прокурора Немирівської окружної прокуратури ОСОБА_4

обвинуваченого ОСОБА_3

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_3 , будучи неодноразово засудженим за вчинення злочинів проти власності, останній раз 24.10.2013 Жмеринським міськрайонним судом Вінницької області за вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч.3 ст. 185, ч.3 ст. 186 КК України до остаточного покарання у вигляді позбавлення волі строком п`ять років, 23.08.2018 звільнений по відбуттю строку покарання, маючи не зняту та не погашену судимість, на шлях виправлення не став та повторно, вчинив новий умисний злочин при наступних обставинах.

Так, ОСОБА_3 01.11.2018 року близько 23:00 год., перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння та знаходячись на тимчасовому пункті збору яблук (перевалка) ПАТ «Жорнище», що в с. Жорнище, вул. Бойка, 17, Іллінецького району Вінницької області, який розташований неподалік вказаного села в напрямку с. В`язовиця, Іллінецького району Вінницької області, в кварталі № 43, яблуневого саду, побачивши колісний трактор марки ХТЗ-2511, 2004 року випуску, з державним номерним знаком НОМЕР_1 , який стояв неподалік тимчасової споруди для відпочинку працівників (кунг), повторно, маючи прямий умисел направлений на незаконне заволодіння транспортним засобом, підійшов до даного трактора та відкривши дверцята кабіни, які були незамкнені, сів всередину даного транспортного засобу.

В подальшому, реалізовуючи свій злочинний умисел направлений на незаконне заволодіння вказаним трактором, впевнившись, що за його діями ніхто не спостерігає, ОСОБА_3 умисно, не маючи дозволу на керування даним транспортним засобом, завів двигун та поїхав вказаним трактором в напрямку с. Жорнище, Іллінецького району Вінницької області, після чого, проїхавши біля 1 км. не впорався з керуванням, з`їхав на узбіччя та допустив перекидання вказаного транспортного засобу.

Своїми протиправними діями ОСОБА_3 вчинив незаконне заволодіння транспортним засобом, а саме колісним трактором марки ХТЗ-2511, 2004 року випуску, д.н.з. НОМЕР_1 , який на праві власності належить ПАТ «Жорнище», юридична адреса якого с. Жорнище, вул. Бойка, 17, Іллінецького району Вінницької області, та завдав шкоди на суму 95714 грн. 55 коп., що підтверджується висновком судово - автотоварознавчої експертизи № 5915/18-21 від 12.11.2018, згідно якого ринкова вартість трактора колісного марки ХТЗ-2511, 2004 року випуску, д.н.з. НОМЕР_1 , бувшого у використанні, з урахуванням зносу станом на 01.11.2018, становила 95 714 грн. 55 коп.

У судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 свою вину у вчиненні інкримінованого кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 289 КК України, визнав повністю, розкаявся у скоєному, та пояснив, що він дійсно в 01.11.2018 року близько 23:00 год. перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння та знаходячись на тимчасовому пункті збору яблук ПАТ «Жорнище», що розташоване за адресою: вул. Бойка, 17, в с. Жорнище Вінницької області побачив колісний трактор марки ХТЗ-2511, 2004 року випуску. Після цього, переконавшись, що за його діями ніхто не спостерігає, підійшов до даного трактора та відкривши дверцята кабіни, які були незамкнені, сів всередину даного транспортного засобу, завів двигун та поїхав вказаним трактором в напрямку с. Жорнище, Іллінецького району Вінницької області, після чого, проїхавши біля 1 км. не впорався з керуванням, з`їхав на узбіччя та допустив перекидання вказаного транспортного засобу. У скоєному щиро кається та просив суворо його не карати.

В судове засідання представник потерпілого ПАТ «Жорнище» не з`явився, надав суду заяву про розгляд кримінального провадження за обвинуваченням ОСОБА_3 без участі представника потерпілого. Претензій матеріального та морального характеру до обвинуваченого немає, покарання просить призначити на розсуд суду.

Враховуючи те, що обвинувачений ОСОБА_3 повністю визнав свою вину у вчиненні ним кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.289 КК України, та у відповідності до ч. 3 ст. 349 КПК України за згодою учасників судового провадження, судом визнано недоцільним дослідження доказів стосовно тих фактичних обставин, які ніким з учасників не оспорюються. При цьому судом з`ясовано, що обвинувачений ОСОБА_3 та інші учасники правильно розуміють зміст цих обставин, сумніву у добровільності їх позицій немає, роз`яснивши, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити фактичні обставини справи в апеляційному порядку, суд користуючись правом, наданим ч. 3 ст. 349 КПК України і відсутністю заперечень учасників судового провадження, вважає достатнім обмежитись допитом обвинуваченого ОСОБА_3 та дослідженням матеріалів характеризуючи його особу.

Зазначене повністю узгоджується з вимогами п.1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, розділу ІІІ Рекомендації № 6 R (87) 18 Комітету міністрів Ради Європи «Відносно спрощеного кримінального правосуддя» та практики Європейського Суду з прав людини щодо їх застосування, згідно яким суд повинен забезпечити належну реалізацію права на справедливий суд під час розгляду кримінальних проваджень шляхом спрощеного і скороченого розгляду.

Судовий розгляд проведено в межах висунутого обвинувачення відповідно до ч. 1 ст. 337 КПК України.

Таким чином, суд, приходить до висновку, що вина ОСОБА_3 у вчиненні інкримінованого його кримінального правопорушення, знайшла своє підтвердження і кваліфікує його дії за ч.2 ст.289 КК України за кваліфікуючими ознаками - незаконне заволодіння транспортним засобом, вчинене повторно.

Відповідно до постанови Пленуму Верховного Суду України від 24.10.2003 року № 7 «Про практику призначення судами кримінального покарання» суд призначаючи покарання, у кожному конкретному випадку зобов`язаний врахувати ступінь тяжкості вчиненого злочину, дані про особу винного та обставини справи, що пом`якшують і обтяжують покарання, необхідні і достатні для її виправлення та попередження нових злочинів.

Призначаючи обвинуваченому ОСОБА_3 покарання у відповідності до вимог ст. 65 КК України суд враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Обставинами, що пом`якшують покарання обвинуваченому ОСОБА_3 згідно ст. 66 КК України, суд визнає визнання вини, щире каяття у скоєному та активне сприяння розкриттю злочину.

Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченому ОСОБА_3 , згідно ст. 67 КК України, вчинення злочину у стані алкогольного сп`яніння, та рецидив злочинів.

З огляду на вищенаведене, враховуючи сукупність вищезазначених обставин, характер, обставини та тяжкість вчиненого кримінального правопорушення, дані про особу обвинуваченого ОСОБА_3 , що він раніше неодноразово судимий, по місцю проживання характеризується з задовільної сторони, на обліку у лікаря психіатра та нарколога не значиться, має на утриманні двоє неповнолітніх дітей та враховуючи обставини які пом`якшують покарання обвинуваченого, а саме: визнання вини, щире каяття у скоєному, активне сприяння розкриттю злочину та враховуючи вищезазначені обставини, та керуючись принципом справедливості та індивідуалізації призначення покарання, суд приходить до переконання, що виправлення і перевиховання обвинуваченого ОСОБА_3 можливе в умовах без ізоляції від суспільства із застосуванням ст. 75 КК України із звільненням його від відбування покарання з випробуванням, бо вважає це покарання є необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження скоєння ним кримінальних правопорушень у майбутньому.

Крім того, призначаючи покарання обвинуваченому ОСОБА_3 з застосуванням ст. 75 КК України, суд керується позиціями Європейського суду з прав людини, які викладені у справах «Бакланов проти Росії» (рішення від 09.06.2005), і в справі «Фрізен проти Росії» (рішення від 24.03.2005), згідно яких досягнення справедливого балансу між загальними інтересами суспільства та вимогами захисту основоположних прав особи лише тоді стає значимим, якщо встановлено, що під час відповідного втручання було дотримано принципу «законності» і воно не було свавільним». У справі «Ізмайлов проти Росії» (п. 38 рішення від 16 жовтня 2008 року) ЄСПЛ вказав, що для того, щоб втручання вважалося пропорційним, воно має відповідати тяжкості правопорушення і не становити «особистий надмірний тягар для особи».

Питання щодо вирішення речових доказів вирішити в порядку ст. 100 КПК України.

Відповідно до ч. 4 ст. 174 КПК України суд одночасно з ухваленням судового рішення, яким закінчується судовий розгляд, вирішує питання про скасування арешту майна.

Процесуальні витрати у відповідності до ст. 124 КПК України стягнути з ОСОБА_3 .

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 349, 369, 370, 371, 373, 374, 392, 393, 395 КПК України, суд,

УХВАЛИВ:

Визнати ОСОБА_3 винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.289 КК України та призначити йому покарання у вигляді позбавлення волі строком на 5 (п`ять) років.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_3 від відбування покарання у вигляді позбавлення волі з випробуванням з встановленням іспитового строку тривалістю 3 (три) роки.

На підставі ч. 1 ст. 76 КК України покласти на засудженого ОСОБА_3 наступні обов`язки:

1) періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

2) повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Запобіжний захід ОСОБА_3 , в межах зазначеного кримінального провадження не обирався.

Стягнути з ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець с. Борівка, Чернівецького району Вінницької області, житель АДРЕСА_1 , громадянин України, процесуальні витрати за проведення судово-автотоварознавчої експертизи № 5915/18-21 від 12.11.2018 року, яка складає 429 гривень.

Речовий доказ по кримінальному провадженню:

-колісний трактор марки ХТЗ-2511, 2004 року випуску, державний номерний знак НОМЕР_1 та переданий на відповідальне зберігання потерпілому ПАТ «Жорнище», що розташоване за адресою с. Жорнище, вул. Бойка, 17, Вінницького району Вінницької області - залишити останньому.

Вирок може бути оскаржено до Вінницького апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги через Немирівський районний суд Вінницької області протягом 30 діб з дня його проголошення. Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

Копія вироку негайно після проголошення вручається обвинуваченому та прокурору.

Суддя ОСОБА_1 .