Справа № 191/1944/22
Провадження № 1-кп/191/141/22
В И Р О К
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 листопада 2022 року м. Синельникове

Синельниківський міськрайонний суд Дніпропетровської області у складі: головуючого судді - ОСОБА_1

за участю секретаря ОСОБА_2

прокурора ОСОБА_3

захисника ОСОБА_4

за участю обвинуваченого ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засідання в залі суду м. Синельникове Дніпропетровської області кримінальне провадження по обвинуваченню:

ОСОБА_5 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 в смт. Кушугум, Запорізького району, Запорізької області, громадянин України, українець, із середньою спеціальною освітою, не одружений, не працюючий, проживає без реєстрації за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимий:
-10.11.2011 року Вільнянським районним судом Запорізької області за ст.75, ч. 1 ст. 185, ч. 2 ст. 185 КК України до 2 років позбавлення волі з іспитовим строком 1 рік;
-26.01.2012 року Вільнянським районним судом Запорізької області за ч.4 ст.70, ст.75, 76, ч. 3 ст. 185 КК України до 4 років позбавлення волі з іспитовим строком 2 роки. Перегляд вироку 29.11.2012 року Запорізьким районним судом іспитовий строк відмінено, 07.02.2013 року направлено до місць позбавлення волі строком на 4 роки. Звільнений 23.06.2014 року на підставі ЗУ «Про амністію в 2014 році»;
- 25.03.2016 року Шевченківським районним судом м. Запоріжжя за ст.. 70, 75, ч. 2 ст. 185, ч. 3 ст. 185 КК України до 3 років позбавлення волі з іспитовим строком 3 роки;
- 12.04.2017 року Вільнянським районним судом Запорізької області за ч. 1 ст. 70. ч. 1 ст. 71, ч. 2 ст. 185, ч. 3 ст. 185 КК України до 3 років 1 місяця позбавлення волі;
- 01.11.2017 року Вільнянським районним судом Запорізької області за ч. 1, 4 ст. 70,ч. 2 ст. 185, ч. 3 ст. 185 КК України до 3 років 5 місяців позбавлення волі;
- 12.12.2017 року Шевченківським районним судом м. Запоріжжя за ч. 4 ст. 70, ч. 2 ст. 185 КК України до 3 років 6 місяців позбавлення волі. Звільнений 14.02.2020 року умовно достроково на 11 місяців 12 днів;
- 22.02.2021 року Вільнянським районним судом Запорізької області за ч. 1 ст. 71, ч. 2 ст. 185 КК України до 1 року 7 місяців позбавлення волі. Звільнений 21.01.2022 року умовно достроково на 4 місяці 16 днів,
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України,

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_5 02.02.2022 року знаходився в гостях у ОСОБА_6 , в будинку за місцем його проживання, розташованому за адресою: АДРЕСА_2 , де з останнім розпивали спиртні напої. У цей час ОСОБА_6 з метою придбання алкогольних напоїв, передав ОСОБА_5 грошові кошти в сумі 500 (п`ятсот) гривень однією купюрою, що належать ОСОБА_7 , при цьому решту ОСОБА_5 повинен був повернути.
ОСОБА_5 02 лютого 2022 року, о 15 годині 23 хвилини, перебуваючи в магазині ПП « ОСОБА_8 », що розташований за адресою: АДРЕСА_2 , придбав пляшку горілки, вартістю 50 (п`ятдесят) гривень, розрахувавшись при цьому купюрою номіналом 500 (п`ятсот) гривень (яку йому дав ОСОБА_6 ) та отримавши від ОСОБА_9 решту у розмірі 450 (чотириста п`ятдесят) гривень. Отримавши зазначені кошти, він визначив їх частину в розмірі 300 грн. об`єктом свого злочинного посягання і в нього раптово виник прямий злочинний умисел, направлений на таємне повторне викрадення чужого майна.
Із метою реалізації свого прямого злочинного умислу, направленого на таємне повторне викрадення чужого майна, ОСОБА_5 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, шляхом вільного доступу та розуміючи, що його дії мають таємний характер для потерпілої та її сина, викрав грошові кошти в сумі 300 (триста) гривень та з викраденим майном, покинув місце вчинення кримінального правопорушення, розпорядившись викраденим майном на власний розсуд.
Своїми діями ОСОБА_5 спричинив потерпілій ОСОБА_7 матеріальний збиток на загальну суму 300 (триста) гривень 00 копійок.
Допитаний у судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 свою вину визнав повністю, пояснив обставини справи таким чином як вони викладені вище. Щиро розкаявся. Пояснив, що, знаходячись в гостях у Домаш ОСОБА_10 , розпивали спиртні напої. Потім він дав йому 500 грн. та попросив купити горілку. Купивши горілку за 50 грн., вирішив залишити собі 300 грн, а решту 150 грн. повернув ОСОБА_10 .

Враховуючи те, що обвинувачений не оспорює всі обставини кримінального провадження і судом встановлено, що він правильно розуміє зміст цих обставин, відсутні будь-які сумніви у добровільності та істинності його позиції, суд, роз`яснивши учасникам кримінального провадження положення ст. 349 КПК України, ухвалив проводити судовий розгляд даного провадження щодо всіх його обставин із застосуванням правил ч. 3 ст.349 КПК України, обмежившись допитом обвинуваченого та дослідженням письмових матеріалів, що характеризують особу обвинуваченого, визнавши недоцільним дослідження інших доказів.
Суд, оцінивши показання ОСОБА_5 в сукупності з відомостями про предмет кримінального правопорушення і про обстановку його виявлення, прийшов до переконання в істинності встановлених вище обставин, визнаних обвинуваченим добровільно, значення змісту якого він правильно розуміє, що згідно зі ст. 18, ч. 2 ст. 95 КПК України виключає будь-які сумніви у свободі самовикриття.
Вина ОСОБА_5 в скоєнні ним кримінального правопорушення в судовому засіданні доказана повністю, його дії суд кваліфікує за ч. 2 ст. 185 КК України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене повторно.

Вирішуючи питання про призначення обвинуваченому покарання, суд керується вимогами ст.ст.65-67 КК України та роз`ясненнями Постанови Пленуму Верховного Суду України від 24.10.2003 року «Про практику призначення судами кримінального покарання» з послідуючими змінами та виходить із принципів законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання.

В ході кримінального провадження суд вважає за можливим визнати у відповідності до ст. 66 КК України - щире каяття у вчиненому кримінальному проступку, як обставину, що пом`якшує покарання за скоєне.

В якості обтяжуючих покарання обставин згідно ст. 67 КК України суд враховує вчинення кримінального правопорушення особою, що перебуває в стані алкогольного сп`яніння.

Вирішуючи питання про вид та міру покарання обвинуваченому ОСОБА_5 , суд враховує тяжкість кримінального правопорушення, яке відноситься до нетяжкого злочину, особу обвинуваченого, який під наглядом лікаря-психіатра та нарколога не перебуває, посередньо характеризувався за місцем відбування покарання та за місцем проживання, раніше неодноразово судимий за вчинення аналогічних злочинів, судимості не зняті та не погашені в установленому законом порядку, дане кримінальне правопорушення вчинив, звільнившись умовно-достроково, що свідчить про його схильність до скоєння умисних злочинів проти власності та на шлях виправлення на стає, згідно письмової заяви потерпілої ОСОБА_7 матеріальна шкода не відшкодована, але претензій до обвинуваченого не має.

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 65 КК України особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження скоєння нових злочинів, а згідно з ч. 2 ст. 50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених.

Під час судового розгляду детально проаналізовано поведінку обвинуваченого після вчинення кримінального правопорушення, його щире каяття, наслідки суспільно-небезпечного діяння, відсутність будь-яких намірів уникнути кримінальної відповідальності, зважив на всі обставини кримінального провадження в їх сукупності, суд приходить до переконання, що виправлення обвинуваченого неможливо без ізоляції від суспільства, а покарання повинно бути обране необхідне і достатнє для виправлення обвинуваченого ОСОБА_5 та попередження вчинення нових злочинів в межах санкції інкримінованої статті КК України, із застосуванням ст. 71 КК України.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 349, 369, 373, 374, 376 КПК України, суд, -

У Х В А Л И В :

Визнати винним ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України, і призначити йому покарання у вигляді 1 (одного) року 6 (шести) місяців позбавлення волі.

На підставі ч. 1 ст.71 КК України частково приєднати невідбуту частину покарання за попереднім вироком Вільнянського районного суду Запорізької області від 22.02.2021 року, та остаточно призначити ОСОБА_5 до відбуття покарання у вигляді 1 (одного) року 7 (семи) місяців позбавлення волі.

Строк відбування покарання ОСОБА_5 рахувати з часу його затримання, а саме, з 21 липня 2022 року, зарахувавши в строк відбуття покарання час тримання його під вартою з 21.07.2022 року по день набрання вироком законної сили з розрахунку один день попереднього ув`язнення за один день позбавлення волі.
Запобіжний захід засудженому ОСОБА_5 залишити тримання під вартою до набрання вироком законної сили.

Речові докази оптичний диск з фрагментом відеозображення з відеокамери спостереження (т. 2 а. с. 35) зберігати при матеріалах кримінального провадження.

Вирок може бути оскаржений, з підстав, передбачених статтею 394 КПК України до Дніпровського апеляційного суду через Синельниківський міськрайонний суд протягом 30 днів з дня його проголошення, а засудженим в той же строк та в тому ж порядку з моменту вручення йому копії даного вироку.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому, прокурору та захиснику.

Суддя ОСОБА_1