Справа № 953/1235/23
н/п 1-кс/953/1378/23
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"13" березня 2023 р. м. Харків

Слідчий суддя Київського районного суду м. Харкова ОСОБА_1 ,

секретар судових засідань ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань Київського районного суду міста Харкова скаргу представника володільців майна ОСОБА_3 , ОСОБА_4 адвоката ОСОБА_5 на бездіяльність слідчого, яка полягає у неповерненні тимчасово вилученого майна,

у с т а н о в и в:

1. Процедура.

1.1. Представник володільців майна ОСОБА_3 , ОСОБА_4 адвокат ОСОБА_5 звернувся до слідчого судді Київського районного суду м. Харкова із скаргою, в якій просить:

скасувати постанову старшого слідчого СУ ГУНП в Харківській області майора поліції ОСОБА_6 від 31.01.2023 про відмову у задоволенні клопотання, винесену у кримінальному провадженні № 0001139 від 14.09.2021 за ознаками злочинів, передбачених ч. 2 ст. 185, ч. 4 ст. 28 ч. 2 ст. 194, ч. 1 ст. 255, ч. 2 ст. 15 ч. 1 ст. 289, ч. 2 ст. 15 ч. 2 ст. 289, ч. 2 ст. 289, ч. З ст. 289, ч. 2 ст. 296, ч. 4 ст. 296, ч. 1 ст. 345, ч. 2 ст. 28 ч. 2 ст. 347 КК України;

зобов`язати старшого слідчого СУ ГУНП в Харківській області майора поліції ОСОБА_6 або іншого уповноваженого слідчого слідчої групи даного кримінального провадження виключити із числа речових доказів та негайно повернути власникам: автомобіль Nissan Juke, реєстраційний номер НОМЕР_1 , VIN: НОМЕР_2 - ОСОБА_3 ; автомобіль Honda Accord, реєстраційний номер НОМЕР_3 , VIN: НОМЕР_4 - ОСОБА_4 ; мобільний телефон Samsung GTE I080W з сім карткою Lifecell НОМЕР_5 ; сім картку Lifecell у тримачі НОМЕР_6 ; мобільний телефон Iphone XS 1МЕІ 1: НОМЕР_7 ІМЕ1 2: НОМЕР_8 , з сім карткою Lifecell НОМЕР_9 - ОСОБА_3 ..

2. Зміст поданого клопотання та його обґрунтування.

2.1. Основними мотивами скарги є незаконне, довготривале, утримання неарештованого майна ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , а саме автомобіля Nissan Juke, реєстраційний номер НОМЕР_1 , VIN: НОМЕР_2 , який згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_10 належить ОСОБА_3 , та автомобіля Honda Accord, реєстраційний номер НОМЕР_3 , VIN: НОМЕР_4 , який згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_11 належить ОСОБА_4 , а також іншого майна.

Вимоги скарги заявник обґрунтовує тим, що слідчим управлінням ГУНП в Харківській області проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0001139 від 14.09.2021 за ознаками злочинів, передбачених ч. 2 ст. 185, ч. 4 ст. 28 ч.2 ст. 194, ч. 1 ст. 255, ч. 2 ст. 15 ч. 1 ст. 289, ч. 2 ст. 15 ч. 2 ст. 289, ч. 2 ст. 289, ч. З ст. 289, ч. 2 ст. 296, ч. 4 ст. 296, ч. 1 ст. 345, ч. 2 ст. 28 ч. 2 ст. 347 КК України.

Так, 24.04.2021 на підставі ухвали слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 08.04.2021 (справа № 757/18529/21-к) проведений обшук автомобіля Nissan Juke, реєстраційний номер НОМЕР_1 , VIN: НОМЕР_2 , який згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_10 належить ОСОБА_3 .. Під час обшуку вказаний транспортний засіб вилучений та станом на сьогодні незаконно утримується слідчими органами.

В цей же день на підставі ухвали слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 05.04.2021 (справа № 757/17557/21-к) проведений обшук автомобіля Honda Accord, реєстраційний номер НОМЕР_3 , VIN: НОМЕР_4 , який згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_11 належить ОСОБА_4 .. Під час обшуку вказаний транспортний засіб вилучений та станом на сьогодні незаконно утримується слідчими органами.

Крім того, 24.04.2021 на підставі ухвали слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 08.04.2021 (справа № 757/18528/21-к) проведений обшук за місцем проживання ОСОБА_3 за адресою: АДРЕСА_1 , в результаті якого вилучено мобільний телефон Samsung GTE 1080W з сім карткою Lifecell НОМЕР_5 ; сім картку Lifecell у тримачі НОМЕР_6 ; мобільний телефон Iphone XS ІМЕІ 1: НОМЕР_7 1МЕІ 2: НОМЕР_8 , з сім карткою Lifecell НОМЕР_9 , які також незаконно перебувають у слідчого.

З клопотаннями про арешт вказаного майна ані слідчий, ані прокурор до слідчого судді не звертався, відповідно це майно утримується органом досудового слідства без судового рішення про його арешт.

ОСОБА_3 та ОСОБА_4 на підставі п. 25 ч. 1 ст. 3 КПК України є учасниками кримінального провадження, так як їхні права щодо майна обмежуються під час досудового розслідування, так як вищевказані транспортні засоби та мобільні телефони утримуються слідчим без відповідного рішення суду про арешт цього майна більше ніж півтора роки, тобто з 24.04.2021.

27.01.2023 на адресу СУ ГУНП в Харківській області направлено клопотання в порядку ст. 220 КПК України про негайне виключення цих речей (автомобілів, телефонів та інш. майна) із числа речових доказів та негайного повернення їх власникам (володільцям).

09.02.2023 отримано постанову ст. слідчого СУ ГУНП в Харківській області майора поліції ОСОБА_6 від 31.01.2023 про відмову в задоволенні клопотання (поштове відправлення Укрпошта).

Слідчий, відмовляючи у клопотанні посилався на ч. 7 ст. 236 КПК України зазначив, що вказані речі входять до переліку майна щодо якого прямо надано дозвіл на відшукання в ухвалі про проведення обшуків, тому ці речі не є тимчасово вилученим майном і до нього не може застосовуватись порядок, передбачений п. 3 ч. 1 ст. 169 КПК України, та процедура за ч. 5 ст. 171, ч. 6 ст. 173 цього Кодексу.

Діючи в інтересах власників майна ОСОБА_3 та ОСОБА_4 заявник не погоджується із прийнятим рішенням з огляду на істотне порушення слідчим вимог кримінального процесуального закону.

3. Узагальнені позиції учасників судового провадження.

3.1. У судове засідання особа, яка подала скаргу представник володільців майна ОСОБА_3 , ОСОБА_4 адвокат ОСОБА_5 , належним чином у передбаченому ст. 135 КПК України порядку повідомлений про час та місце розгляду справи, не з`явився.

3.2. За змістом кримінального процесуального закону загальні засади кримінального провадження спрямовані на забезпечення законності кримінальної процесуальної діяльності та дотримання прав і законних інтересів осіб, що беруть участь у такому провадженні, та не суперечать вимозі імперативності.

3.3. Отже, слідчий суддя, приймаючі рішення про розгляд справи за відсутності заявника, приймає до уваги положення частини 6 статті 9 КПК України, згідно з якою у разі якщо норми положення КПК України не регулюють, або неоднозначно регулюють питання кримінального провадження, застосовуються загальні засади кримінального провадження, визначені ч. 1 ст. 7 КПК України.

3.4. Згідно з п. 14 ч. 1 ст. 7 КПК України до таких засад, зокрема, відносяться доступ до правосуддя та обов`язковість судових рішень, а доступ до правосуддя іншим шляхом, окрім ухвалення відповідних судових рішень неможливий.

3.5. Таким чином, з метою недопущення обмеження доступу до правосуддя, на думку слідчого судді, скаргу можливо розглянути по суті і у відсутності заявника.

3.6. У судове засідання старший слідчий СУ ГУНП в Харківській області майор поліції ОСОБА_6 , належним чином у передбаченому ст. 135 КПК України порядку повідомлена про час та місце розгляду справи, не з`явилася. У поданій суду заяві просила розглянути скаргу за її відсутністю, рішення по скарзі залишила на розсуд суду.

3.7. Зважаючи на викладене, а також виходячи зі встановлених ч. 2 ст. 306 КПК України строків та засад їх розумності, передбачених ст. 28 КПК України, слідчим суддею визнано можливим прийняти рішення по суті скарги за відсутності старшого слідчого СУ ГУНП в Харківській області майора поліції ОСОБА_6 на підставі наданих сторонами матеріалів, що відповідає положенням ч. 3 ст. 306 КПК України.

3.8. При цьому, суд керувався положеннями статті 22 КПК України, згідно якої, кримінальне провадження здійснюється на основі змагальності, що передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами, передбаченими цим Кодексом. Сторони кримінального провадження мають рівні права на збирання та подання до суду речей, документів, інших доказів, клопотань, скарг, а також на реалізацію інших процесуальних прав, передбачених цим Кодексом.

4. Релевантне законодавство.

4.1. Строки звернення до суду зі скаргою

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 303 КПК України на досудовому провадженні може бути оскаржена бездіяльність слідчого/прокурора, яка полягає у неповерненні тимчасово вилученого майна згідно з вимогами статті 169 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 1 ст. 304 КПК України скарги на рішення, дії чи бездіяльність слідчого чи прокурора, передбачені частиною першою статті 303 цього Кодексу, можуть бути подані особою протягом десяти днів з моменту прийняття рішення, вчинення дії або бездіяльності. Якщо рішення слідчого чи прокурора оформлюється постановою, строк подання скарги починається з дня отримання особою її копії.

Враховуючи те, що бездіяльність з неповернення майна віднесена до категорії триваючих, оскільки строк виконання слідчим, прокурором обов`язку негайно повернути особі вилучене майно у часі не обмежений, моментом завершення такого обов`язку є винятково його виконання.

Відтак, слідчий суддя вважає, що процесуальний строк на подання даної скарги представником володільців майна ОСОБА_3 , ОСОБА_4 адвокатом ОСОБА_5 не пропущений.

4.2. За визначенням, наведеним у пункті 25 частини 1 статті 3 КПК України, інші особи, права чи законні інтереси яких обмежуються під час досудового розслідування є учасниками кримінального провадження.

Відповідно до частини 1 статті 24 КПК України кожному гарантується право на оскарження процесуальних рішень, дій чи бездіяльності суду, слідчого судді, прокурора, слідчого в порядку, передбаченому цим Кодексом.

Згідно пункту 1 частини 1 статті 303 КПК України на досудовому провадженні може бути оскаржена бездіяльність слідчого, яка полягає у неповерненні тимчасово вилученого майна згідно з вимогами статті 169 цього Кодексу, - володільцем тимчасово вилученого майна, іншою особою, права чи законні інтереси якої обмежуються під час досудового розслідування.

Відповідно до ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією і законами України.

Відповідно до ч. 1 ст. 9 КПК України під час кримінального провадження суд, слідчий суддя, прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий, інші службові особи органів державної влади зобов`язані неухильно додержуватися вимог Конституції України, цього Кодексу, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, вимог інших актів законодавства.

Статтями 7, 16 КПК України встановлено, що загальною засадою кримінального провадження є недоторканість права власності. Позбавлення або обмеження права власності під час кримінального провадження здійснюється лише на підставі вмотивованого судового рішення, ухваленого в порядку, передбаченим цим Кодексом.

За приписами ч. 1 ст. 13 КПК України не допускається проникнення до житла чи до іншого володіння особи, проведення в них огляду чи обшуку інакше як за вмотивованим судовим рішенням, крім випадків, передбачених цим Кодексом.

Згідно ч. 1 ст. 233 КПК України ніхто не має права проникнути до житла чи іншого володіння особи з будь-якою метою, інакше як лише за добровільною згодою особи, яка ними володіє, або на підставі ухвали слідчого судді, крім випадків, установлених частиною третьою цієї статті.

Під житлом особи розуміється будь-яке приміщення, яке знаходиться у постійному чи тимчасовому володінні особи, незалежно від його призначення і правового статусу, та пристосоване для постійного або тимчасового проживання в ньому фізичних осіб, а також всі складові частини такого приміщення. Не є житлом приміщення, спеціально призначені для утримання осіб, права яких обмежені за законом. Під іншим володінням особи розуміються транспортний засіб, земельна ділянка, гараж, інші будівлі чи приміщення побутового, службового, господарського, виробничого та іншого призначення тощо, які знаходяться у володінні особи (ч. 2 ст. 233 КПК України).

Відповідно до ч. 1 ст. 234 КПК України обшук проводиться з метою виявлення та фіксації відомостей про обставини вчинення кримінального правопорушення, відшукання знаряддя кримінального правопорушення або майна, яке було здобуте у результаті його вчинення, а також встановлення місцезнаходження розшукуваних осіб.

Обшук проводиться на підставі ухвали слідчого судді місцевого загального суду, в межах територіальної юрисдикції якого знаходиться орган досудового розслідування (ч. 2 ст. 234 КПК України).

Аналіз положень статей 234 та 235 КПК України дає змогу зробити висновок про те, що слідчий суддя, даючи дозвіл на обшук, дає право уповноваженій особі: (1) на проникнення до житла чи іншого володіння особи; (2) вилучення певних речей і документів при проведенні обшуку. Проте, повноваження щодо утримання будь-якого майна зазначене судове рішення не надає.

Ухвала суду про дозвіл на обшук дає право провести обшук та вилучити матеріальні об`єкти. Утримання майна без судового контролю зводить нанівець завдання слідчого судді щодо дотриманням прав, свобод та інтересів осіб у кримінальному провадженні (п. 18 ст. З КПК України).

КПК України визначає декілька правових статусів майна: (1) тимчасово вилучене (глава 16 КПК України); (2) майно, на яке накладено арешт (глава 17 КПК України). Тобто ці правові статуси визначені як заходи забезпечення кримінального провадження (ст. 131 КПК України).

Згідно положень ч. 2 ст. 167 КПК України тимчасово вилученим може бути майно у вигляді речей, документів, грошей тощо, щодо яких є достатні підстави вважати, що вони, зокрема: підшукані, виготовлені, пристосовані чи використані як засоби чи знаряддя вчинення кримінального правопорушення та (або) зберегли на собі його сліди (п. 1 ч. 2 ст. 167); одержані внаслідок вчинення кримінального правопорушення та/або є доходами від них, а також майно, в яке їх було повністю або частково перетворено (п. 4 ч. 2 ст. 167).

Тимчасове вилучення майна може здійснюватися також під час обшуку, огляду (ч. 2 ст. 168 КПК України).

Подальші дії, із тимчасово вилученим майном, передбачені нормами Глави 16 КПК України. За цими нормами слідчий зобов`язаний протягом 24 або 48 годин (ч. 5 ст. 171 КПК України), звернутись із клопотанням до слідчого судді про накладення арешту на майно, в іншому випадку зобов`язаний його повернути (ст. 169 КПК).

Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна.

4.3. Згідно ч. 2 ст. 8 КПК України принцип верховенства права у кримінальному провадженні застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини.

Відповідно до ст. 1 Протоколу N 1 до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожна фізична чи юридична особа має право на повагу до своєї власності.

Так, Європейський суд з прав людини в рішенні у справі «Зосимов проти України» дійшов висновку про порушення статті 1 Першого протоколу Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та зазначив наступне: «Що стосується подальшого зберігання правоохоронними органами вилученого майна в якості речових доказів у кримінальному провадженні, то з матеріалів справи вбачається, що цей захід передбачався статтею 81 КПК (див. п. 46). У різних попередніх рішеннях Суд доходив до висновку, що зберігання майна в якості речових доказів у кримінальному провадженні може бути необхідним в інтересах належного відправлення судочинства, що є легітимною метою в «загальних інтересах» суспільства (див. вищезгадані рішення у справах Смірнов (Smirnov), п. 57, та «East West Alliance Limited», п. 188). При цьому, має існувати розумне пропорційне співвідношення між використаними засобами та метою, яку прагнуть досягти будь-якими заходами, що застосовуються державою, у тому числі тими, що призначені для здійснення контролю за користуванням майном особи. Ця вимога виражена у визначенні «справедливого балансу» між загальним інтересом суспільства та захистом основних прав конкретної особи (див., наприклад, рішення у справі «Едвардс проти Мальти» (Edwards v. Malta), № 17647/04, п. 69, від 24 жовтня 2006 року, з подальшими посиланнями, та вищезгадане рішення у справі Смірнов (Smirnov)). З наявних матеріалів вбачається, що для того, щоб повернути своє майно, заявник мав чекати вирішення кримінального провадження, в рамках якого воно зберігалось, та яке, по суті, залишалося без руху без жодних перспектив прогресу протягом більше чотирьох років на дату подання цієї заяви до Суду. Національне законодавство, розтлумачене компетентними судовими органами, не надавало заявнику будь-яких засобів юридичного захисту для оскарження необхідності такого зберігання або на початковому етапі (наприклад, зберігання великої кількості пустих оптичних дисків), або зі спливом строку давності (наприклад, на підставі того, що провадження залишалося без руху, і що з вилученими речами не проводилося жодних слідчих дій). Отже, зважаючи на висновки, наведені вище у пунктах 74 і 77, Суд доходить до висновку, що заявник не міг контролювати втручання та тривале зберігання його майна шляхом звернення до незалежного органу з метою своєчасної оцінки законності та пропорційності й надання йому необхідних процесуальних гарантій.».

У рішенні Європейського суду з прав людини від 07.06.2007 у справі «Смирнов проти України» висловлено правову позицію про те, що при вирішенні питання про можливість утримання державою речових доказів належить забезпечувати справедливу рівновагу між, з одного боку, суспільним інтересам та правомірною метою, а з іншого боку - вимагати охорони фундаментальних прав особи. Для утримання речей державою у кожному випадку має існувати очевидна істотна причина.

У рішенні Європейського суду з прав людини від 03.04.2020 у справі «Свіргунець проти України», Суд визнав порушення ст. 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод («Право на мирне володіння майном») та наголосив: «Будь-яке втручання в мирне володіння майном має супроводжуватися процесуальними гарантіями, які надають відповідній фізичній чи юридичній особі обґрунтовану можливість звернутися зі своєю справою до компетентних органів державної влади для ефективного оскарження заходів, які становлять утручання в права, гарантовані цим положенням. Під час оцінки дотримання цієї умови необхідно здійснити комплексний розгляд відповідних судових та адміністративних процедур».

5. Встановлені судом обставини.

5.1. Ухвалою Печерського районного суду м. Києва від 08.04.2021 задоволено клопотання старшого слідчого в особливо важливих справах Головного слідчого управління Національної поліції України та надано дозвіл на проведення обшуку автомобіля марки «Nissan Juke», н.з. НОМЕР_12 , білого кольору, 2012 року випуску, VIN код: НОМЕР_2 , яким користується ОСОБА_7 , та який належить ОСОБА_3 , з метою відшукання та вилучення предметів та документів.

Згідно протоколу обшуку від 24.04.2021 виявлено та вилучено автомобіль марки «Nissan Juke», н.з. НОМЕР_12 , білого кольору, 2012 року випуску, VIN код: НОМЕР_2 , ключі від нього та техпаспорт.

Згідно Акту прийманняпередачі від 24.04.2021 зазначений транспортний засіб, як речовий доказ у кримінальному провадженні, передано на зберігання до ГЗ ГУНП в Черкаській області за адресою: м. Черкаси, вул.. Лесі Українки, 21.

Постановою слідчого групи слідчих ГСУ Національної поліції України від 25.04.2021 автомобіль марки «Nissan Juke», н.з. НОМЕР_12 , білого кольору, 2012 року випуску, VIN код: НОМЕР_2 , ключі від нього та свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_10 визнано речовими доказами у кримінальному провадженні № 000232 від 11.03.2020. Транспортний засіб зберігати на території ЦЗ ГУНП в Черкаській області, а ключі та свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу при матеріалах кримінального провадження.

5.2. Ухвалою Печерського районного суду м. Києва від 05.04.2021 задоволено клопотання старшого слідчого в особливо важливих справах Головного слідчого управління Національної поліції України та надано дозвіл на проведення обшуку автомобіля марки «Honda Accord», н.з. НОМЕР_3 , білого кольору, 2016 року випуску, VIN код: НОМЕР_4 , яким користується ОСОБА_7 , та який належить ОСОБА_4 , з метою відшукання та вилучення предметів та документів.

Згідно протоколу обшуку від 24.04.2021 виявлено та вилучено автомобіль марки «Honda Accord», н.з. НОМЕР_3 , білого кольору, 2016 року випуску, VIN код: НОМЕР_4 та ключі від нього.

Згідно Акту прийманняпередачі від 24.04.2021 зазначений транспортний засіб, як речовий доказ у кримінальному провадженні, передано на зберігання до ГЗ ГУНП в Черкаській області за адресою: м. Черкаси, вул.. Лесі Українки, 21.

Постановою слідчого групи слідчих ГСУ Національної поліції України від 25.04.2021 «Honda Accord», н.з. НОМЕР_3 , білого кольору, 2016 року випуску, VIN код: НОМЕР_4 та ключі від нього визнано речовими доказами у кримінальному провадженні № 000232 від 11.03.2020. Транспортний засіб зберігати на території ЦЗ ГУНП в Черкаській області, а ключі при матеріалах кримінального провадження.

5.3. Ухвалою Печерського районного суду м. Києва від 08.04.2021 задоволено клопотання старшого слідчого в особливо важливих справах Головного слідчого управління Національної поліції України та надано дозвіл на проведення обшуку за місцем проживання ОСОБА_7 , за адресою: АДРЕСА_1 , яка належить ОСОБА_8 , з метою відшукання та вилучення предметів та документів.

Згідно протоколу обшуку від 24.04.2021 виявлено та вилучено, окрім іншого, мобільний телефон Samsung GTE I080W з сім карткою Lifecell НОМЕР_5 ; сім картку Lifecell у тримачі НОМЕР_6 ; мобільний телефон Iphone XS 1МЕІ 1: НОМЕР_7 ІМЕ1 2: НОМЕР_8 , з сім карткою Lifecell НОМЕР_9 .

5.4. Рішень слідчого судді про вжиття заходів забезпечення кримінального провадження у виді арешту вищезазначеного майна в розпорядження слідчого судді не надходило, в Єдиному державному реєстрі судових рішень не опубліковано.

6. Мотиви і висновки суду.

6.1. Відповідно до ст. 41 Конституції України ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним.

Слідчий суддя зазначає, що навіть при умові, що на відшукання майна прямо надано дозвіл в ухвалі слідчого судді, власник майна після його вилучення позбавлений права володіння, користування, розпорядження.

Системно аналізуючи наведені вище правові норми, а також встановлені судовим розглядом обставини, слідчий суддя вважає, що навіть якщо ухвалою слідчого судді про обшук надано дозвіл на вилучення певного майна, це не звільняє слідчого від обов`язку звернутися до слідчого судді із клопотанням про арешт такого майна для перевірки наявності підстав для обмеження власника майна у його конституційному праві володіти, користуватися та розпоряджатися майном.

Оскільки слідчий та/або прокурор у встановлений законом спосіб та визначений час до суду із клопотанням про арешт майна не звернувся, на спірне майно не накладено арешту, відтак, останнє підлягає поверненню його власнику.

Такого висновку слідчого судді надані матеріали кримінального провадження не спростовують.

Відповідно до ч. ч. 1,2 ст. 307 КПК України за результатами розгляду скарг на рішення, дії чи бездіяльність слідчого чи прокурора постановляється ухвала згідно з правилами цього Кодексу. Ухвала слідчого судді за результатами розгляду скарги на рішення дії чи бездіяльність під час досудового розслідування може бути, зокрема, про зобов`язання вчинити певну дію.

За таких обставин, слідчий суддя приходить до висновку, що вилучені під час обшуку речі мають бути повернуті їх володільцям, тому відповідно до ст. 307 КПК України слід зобов`язати старшого слідчого СУ ГУНП в Харківській області майора поліції ОСОБА_6 або іншого уповноваженого слідчого групи слідчих, які здійснюють досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0001139 від 14.09.2021, повернути ОСОБА_3 та ОСОБА_4 вилучене в ході проведення обшуків 24.04.2021 майно.

6.2. Разом із цим, слідчий суддя зауважує, що за змістом ст. 26 КПК України, слідчий суддя у кримінальному провадженні вирішує лише ті питання, що винесені на його розгляд сторонами та віднесені до його повноважень КПК України.

Частиною 1 ст. 303 КПК України визначений вичерпний перелік рішень, дій чи бездіяльності слідчого або прокурора, які можуть бути оскаржені під час досудового розслідування, серед яких (п. 1 ч. 1 ст. 303 КПК України) передбачено право заявника оскаржити бездіяльність слідчого, яка полягає у неповерненні тимчасово вилученого майна.

Скарги на рішення, дії чи бездіяльність слідчого або прокурора, які не охоплюються вищенаведеною нормою не розглядаються під час досудового розслідування та можуть бути предметом розгляду під час підготовчого провадження у суді згідно з правилами статей 314-316 цього Кодексу (ч. 2 ст. 303 КПК України).

Таким чином, у розумінні ст. 303 КПК України, скарга представника володільців майна ОСОБА_3 , ОСОБА_4 адвоката ОСОБА_5 в частині, якою він просить: скасувати постанову старшого слідчого СУ ГУНП в Харківській області майора поліції ОСОБА_6 від 31.01.2023 про відмову у задоволенні клопотання, винесену у кримінальному провадженні № 0001139 від 14.09.2021 за ознаками злочинів, передбачених ч. 2 ст. 185, ч. 4 ст. 28 ч. 2 ст. 194, ч. 1 ст. 255, ч. 2 ст. 15 ч. 1 ст. 289, ч. 2 ст. 15 ч. 2 ст. 289, ч. 2 ст. 289, ч. З ст. 289, ч. 2 ст. 296, ч. 4 ст. 296, ч. 1 ст. 345, ч. 2 ст. 28 ч. 2 ст. 347 КК України, а також зобов`язати старшого слідчого СУ ГУНП в Харківській області майора поліції ОСОБА_6 або іншого уповноваженого слідчого слідчої групи даного кримінального провадження виключити із числа речових доказів автомобіль Nissan Juke, реєстраційний номер НОМЕР_1 , VIN: НОМЕР_2 ; автомобіль Honda Accord, реєстраційний номер НОМЕР_3 , VIN: НОМЕР_4 ; мобільний телефон Samsung GTE I080W з сім карткою Lifecell НОМЕР_5 ; сім картку Lifecell у тримачі НОМЕР_6 ; мобільний телефон Iphone XS 1МЕІ 1: НОМЕР_7 ІМЕ1 2: НОМЕР_8 , з сім карткою Lifecell НОМЕР_9 , задоволенню не підлягає.

Керуючись статтями 170, 236, 309 КПК України, ст.41 Конституції України, слідчий суддя,-

у х в а л и в:

Скаргу представника володільців майна ОСОБА_3 , ОСОБА_4 адвоката ОСОБА_5 на бездіяльність слідчого, яка полягає у неповерненні тимчасово вилученого майна, - задовольнити частково.

Зобов`язати старшого слідчого СУ ГУНП в Харківській області майора поліції ОСОБА_6 або іншого уповноваженого слідчого групи слідчих, які здійснюють досудове розслідування у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0001139 від 14.09.2021, повернути ОСОБА_3 майно, вилучене в ході проведення обшуків 24.04.2021 автомобіля марки «Nissan Juke», н.з. НОМЕР_12 , білого кольору, 2012 року випуску, VIN код: НОМЕР_2 та за адресою: АДРЕСА_1 , а саме:

автомобіль Nissan Juke, реєстраційний номер НОМЕР_1 , VIN: НОМЕР_2 ;

мобільний телефон Samsung GTE I080W з сім карткою Lifecell НОМЕР_5 ; сім картку Lifecell у тримачі НОМЕР_6 ; мобільний телефон Iphone XS 1МЕІ 1: НОМЕР_7 ІМЕ1 2: НОМЕР_8 , з сім карткою Lifecell НОМЕР_9 .

Зобов`язати старшого слідчого СУ ГУНП в Харківській області майора поліції ОСОБА_6 або іншого уповноваженого слідчого групи слідчих, які здійснюють досудове розслідування у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0001139 від 14.09.2021, повернути ОСОБА_4 , вилучене в ході проведення обшуку 24.04.2021 автомобіля марки «Honda Accord», н.з. НОМЕР_3 , білого кольору, 2016 року випуску, VIN код: НОМЕР_4 , а саме:

автомобіль Honda Accord, реєстраційний номер НОМЕР_3 , VIN: НОМЕР_4 .

У задоволенні скарги представника володільців майна ОСОБА_3 , ОСОБА_4 адвоката ОСОБА_5 у іншій її частині, відмовити.

Ухвала набирає законної сили з моменту її оголошення та оскарженню в апеляційному порядку не підлягає.

Слідчий суддя - ОСОБА_1