Провадження № 1-кп/344/2/23
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 березня 2023 року місто Івано-Франківськ

Івано-Франківський міський суд Івано-Франківської області в складі:

головуючого судді: ОСОБА_1 ,

при секретарі с/з: ОСОБА_2 ,

за участі прокурора: ОСОБА_3 ,

захисника: ОСОБА_4 ,

обвинуваченого: ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області кримінальне провадження про обвинувачення ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, що народився у місті Калуш, Івано-Франківської області, зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , одруженого, має на утриманні двоє малолітніх дітей; з середньою освітою, РНОКПП: НОМЕР_1 , раніше судимого:

- 06.06.2019 року вироком Калуського міськрайонного суду Івано-Франківської області за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.185 КК України до покарання у виді арешту строком на 1 місяць 4 дні;

- 11.06.2020 року вироком Калуського міськрайонного суду Івано-Франківської області за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України до покарання у виді 24 (двісті сорок) громадських робіт;

- 07.12.2021 року вироком Калуського міськрайонного суду Івано-Франківської області за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України до покарання у виді арешту строком на 3 місяці,

- 07.02.2023 року вироком Калуського міськрайонного суду Івано-Франківської області за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст.185, ч.2 ст.186, ч.2 ст.15 ч.2 ст.185 КК України до покарання у виді позбавлення волі строком на 1 рік,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України,-

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_5 вчинив таємне викрадення чужого майна (крадіжку) повторно та в умовах воєнного стану.

Кримінальне правопорушення вчинено за таких обставин.

Так, в період дії на території України воєнного стану, який введений Указом Президента України ОСОБА_6 №64/20211 від 24.02.2022р «Про введення воєнного стану в Україні» у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України, ОСОБА_5 23 липня 2022 року, приблизно о 19 годині 43 хвилини, перебуваючи у приміщенні магазину «Рукавичка» ТОВ «Львівхолод», що знаходиться за адресою: місто Івано-Франківськ, вулиця Набережна ім. В.Стефаника, 6-А, діючи умисно, повторно, з корисливих спонукань, з метою незаконного збагачення, скориставшись тим, що за його діями ніхто не спостерігає, таємно викрав з полиць виставкових стелажів наступний товар:

- пиво світле «Kronenbourg», 0,5 л, в кількості 1 шт (баночне) вартістю

24,60 грн без ПДВ;

- вино «Chianti Classico», червоне, сухе, 0, 75 л в кількості 2 шт, вартістю 282,80 грн без ПДВ за одну одиницю;

- п/ф багет «молочний» с/м 280 г, вартістю 6,61 грн без ПДВ;

- шашлик з лопатки В/У 1,500 кг вартістю 178,28 грн без ПДВ, який заховав під верхній одяг.

Після цього, ОСОБА_5 покинув приміщення магазину «Рукавичка» ТОВ «Львівхолод» із викраденим товаром, не оплативши його вартість.

Окрім цього, 23 липня 2022 року близько 21 години 39 хвилин ОСОБА_5 повернувся до приміщення вищезазначеного магазину та перебуваючи в якому, продовжуючи свою протиправну діяльність, діючи умисно та повторно, з корисливих спонукань, таємно викрав з торгово-виставкових стелажів:

- пиво «Опілля Експорт», 0,5 л, в кількості 2 шт, вартістю 34,08 грн без ПДВ кожне;

- пиво «Гараж Лимонад», 0,5 л, в кількості 1 шт, вартістю 25,86 грн без ПДВ;

- коньяк «Коблево 5 зірок», 0,5 л, вартістю 130,20 грн без ПДВ;

- коньяк «Шабо 7 зірок», 0,5 л, в кількості 1 шт, вартістю 158,52 грн без ПДВ;

- снеки варено-копчені «Кабаноси» в кількості 2 шт, вартістю 87,84 грн без ПДВ, які заховав під верхній одяг.

Після цього, ОСОБА_5 покинув приміщення магазину «Рукавичка» ТОВ «Львівхолод» із викраденим товаром, не оплативши його вартість.

Своїми протиправними діями ОСОБА_5 завдав потерпілому

ТОВ «Львівхолод» () матеріальну шкоду на загальну суму 928, 79 гривень.

Таким чином, ОСОБА_5 , вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 4 ст. 185 КК України.

Належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи представник потерпілого ТОВ ТВК «Львівхолод» у судове засідання не з`явився, однак подав до суду заяву про проведення розгляду даного кримінального провадження без участі потерпілого, зазначивши, що цивільний позов потерпілим не заявлений та заявлятися не буде у зв`язку з добровільним відшкодуванням ОСОБА_5 завданих кримінальним правопорушенням збитків. Щодо призначення покарання обвинуваченому ОСОБА_5 покладається на розсуд суду.

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 визнав себе винуватим у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення та надав суду показання, що дійсно за обставин зазначених в обвинувальному акті викрав у приміщенні магазину «Рукавичка», що знаходиться по вулиці Набережна ім. В.Стефаника, 6-А у м.Івано-Франківськ товари, що зазначені в обвинувальному акті. Він розуміє, що вчинив неправильно, йому дуже прикро за свою поведінку та вчинок. З матеріалами досудового розслідування ознайомлений, їх не оспорює, у вчиненому щиро кається, просить не досліджувати усі докази, а обмежитися його допитом.

Вислухавши думки учасників процесу суд приходить до висновку, що клопотання прокурора, обвинуваченого та його захисника про недоцільність дослідження доказів стосовно фактичних обставин справи, які учасниками судового провадження не оспорюються підлягає до задоволення, оскільки показання обвинуваченого ОСОБА_5 не викликають сумнівів у правильності розуміння ним змісту та обставин вчинення кримінального правопорушення, їх добровільності та істинності його позиції.

За таких обставин, відповідно до ч.3 ст.349 КПК України, суд вважає недоцільним дослідження доказів стосовно фактичних обставин справи, які учасниками судового провадження не оспорюються. У суду відсутні сумніви у добровільності позиції обвинуваченого. Обвинуваченому роз`яснено, що у такому випадку він буде позбавлений права оскаржувати ці обставини в апеляційному порядку.

Відтак суд вважає, що вина обвинуваченого ОСОБА_5 у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення знайшла своє підтвердження та кваліфікує його дії за ч.4 ст. 185 КК України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжку), вчинене повторно та в умовах воєнного стану.

Згідно з ст.65 КК України особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень, а відповідно до ст.50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженим, так і іншими особами.

Призначаючи покарання обвинуваченому суд враховує: ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, яке відповідно до ст.12 КК України є тяжким злочином; дані про особу обвинуваченого, який критично ставиться до вчиненого; є особою молодого віку; одружений; має на утриманні двоє малолітніх дітей: ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_3 ; з середньою освітою; на обліку в лікаря нарколога чи психіатра не перебуває, раніше судимий.

Обставинами, які відповідно до ч.1 ст.66 КК України пом`якшують покарання обвинуваченого є щире каяття та добровільне відшкодування завданого збитку.

Обставин які відповідно до ч.1 ст.67 КК України обтяжують покарання обвинуваченого судом не встановлено.

Статтею 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського судуз прав людини» передбачено, що суди при розгляді справ застосовують Конвенцію та практику суду як джерело права.

Європейський суд з прав людини у справі «Скоппола проти Італії» від 17.09.2009 року (заява № 10249/03) зазначив, що складовим елементом принципу верховенства права є очікування від суду застосування до кожного злочинця такого покарання, яке законодавець вважає пропорційним. При цьому, у справі «Ізмайлов проти Росії» (п. 38 рішення від 16 жовтня 2008 року), Європейський Суд вказав, що при призначенні покарання «для того, щоб втручання вважалося пропорційним, воно має відповідати тяжкості правопорушення і не становити «особистий надмірний тягар для особи».

Отже, враховуючи вищенаведене, думку прокурора, який просив призначити обвинуваченому кінцеве покарання у виді позбавлення волі на строк три роки, думку обвинуваченого ОСОБА_5 та його захисника, які просили призначити обвинуваченому найбільш м`яке з можливих покарань, дані про особу винного, який є особою молодого віку та критично ставиться до вчиненого, незначну вартість викраденого майна, наявність кількох обставин, які пом`якшують покарання та істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, а саме щире каяття та добровільне відшкодування завданого збитку, суд приходить до висновку, що вказані обставини, що пом`якшують покарання в своїй сукупності істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, а тому суд, виходячи з принципу індивідуалізації покарання, вважає, що ОСОБА_5 на підставі ч.1 ст.69 КК України слід призначити основне покарання у виді позбавлення волі нижче від найнижчої межі, встановленої у санкції ч.4 ст.185 КК України, а саме на строк один рік. Саме таке покарання буде відповідати не тільки тяжкості вчинених кримінальних правопорушень, обставинам справи, але й особі обвинуваченого, буде обґрунтованим, необхідним та достатнім для його виправлення та попередження вчинення ним нових кримінальних правопорушень.

В той же час вироком Калуського міськрайонного суду Івано-Франківської області від 07 лютого 2023 року, що набрав законної сили, ОСОБА_5 засуджено за вчинення кримінальних правопорушень передбачених ч.2 ст.185, ч.2 ст.15 ч.2 ст.185, ч.2 ст.186 КК України до одного року позбавлення волі. Як видно з вказаного вироку інкриміноване ОСОБА_5 кримінальне правопорушення вчинене ним до ухвалення вироку, а отже остаточне покарання обвинуваченому слід призначити на підставі ч.4 ст.70 КК України за сукупністю кримінальних правопорушень, шляхом часткового складання призначених покарань. Саме таке покарання буде відповідати не тільки тяжкості вчинених кримінальних правопорушень, обставинам справи, але й особі обвинуваченого, буде обґрунтованим, необхідним та достатнім для його виправлення та попередження вчинення ним нових кримінальних правопорушень.

Запобіжний захід щодо обвинуваченого ОСОБА_5 у даному кримінальному провадженні не обирався, підстави для його обрання відсутні.

Цивільний позов не заявлявся.

Процесуальні витрати відсутні.

Долю речових доказів вирішити відповідно до ст.100 КПК України.

На підставі наведеного та керуючись ст.ст. 368, 370, 373, 374, 381, 382, 394, 615 Кримінального процесуального кодексу України, суд -

У Х В А Л И В :

ОСОБА_5 визнати винуватим у вчиненні, кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України та із застосуванням ч.1 ст.69 КК України призначити йому покарання у виді позбавлення волі на строк 1 (один) рік.

На підставі ч.4 ст.70 КК України за сукупністю вчинених кримінальних правопорушень, шляхом часткового складання покарання призначеного за вироком Калуського міськрайонного суду Івано-Франківської області від 07.02.2023 року з покаранням призначеним за цим вироком, призначити ОСОБА_5 остаточне покарання у виді позбавлення волі на строк 1 (один) рік 2 (два) місяці.

Строк відбування покарання ОСОБА_5 відраховувати з дня набрання вироком законної сили.

Відповідно до ст.72 КК України зарахувати ОСОБА_5 в строк відбуття покарання термін його попереднього ув`язнення з 05.12.2022 року до 02.02.2023 року включно з розрахунку один день попереднього ув`язнення за один день позбавлення волі.

Відповідно до 4 ст.70 КК України зарахувати ОСОБА_5 в строк відбуття покарання частково відбуте за вироком Калуського міськрайонного суду Івано-Франківської області від 07.02.2023 року покарання у виді позбавлення волі, а саме з 07.02.2023 року до дня набрання цим вироком законної сили.

Речові докази по справі після набрання вироком законної сили:

DVD R диски з відеозаписами (дві постанови слідчого від 29.07.2022 року) - зберігати в матеріалах кримінального провадження сторони обвинувачення;

Копію вироку вручити обвинуваченому та прокурору в день його проголошення. Учасники судового провадження мають право отримати його копію в суді.

Вирок може бути оскаржено з урахуванням вимог ч. 2 ст. 394 КПК України шляхом подачі апеляційної скарги до Івано-Франківського апеляційного суду через Івано-Франківський міський суд протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

Головуючий-суддя ОСОБА_1