Справа № 203/2478/21
Провадження № 1-кс/0203/3752/2022
УХВАЛА

21 грудня 2022 року слідчий суддя Кіровського районного суду міста Дніпропетровська ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

за участі:

прокурора ОСОБА_3 ,

підозрюваного ОСОБА_4 ,

захисника ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Дніпрі клопотання старшого слідчого в ОВС відділу розслідування особливо тяжких злочинів слідчого управління Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області майора поліції ОСОБА_6 про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою відносно:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, зареєстрованого та фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого, непрацюючого, одруженого: дружина ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , маючого на утриманні малолітніх дітей: доньку ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , доньку ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_4 ,

підозрюваного у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 5 ст. 191, ч. 3 ст. 191 Кримінального кодексу України, заявлене в рамках кримінального провадження № 0000429 від 02.04.2020 року,

ВСТАНОВИВ:

14.12.2022 року до Кіровського районного суду м. Дніпропетровська звернувся старший слідчий в ОВС відділу розслідування особливо тяжких злочинів слідчого управління Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області майор поліції ОСОБА_6 з клопотанням, погодженим прокурором, про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою до підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_5 народження, який підозрюється у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 5 ст. 191, ч. 3 ст. 191 Кримінального кодексу України, заявлене в рамках кримінального провадження № 0000429 від 02.04.2020 року.

В обґрунтування вимог клопотання слідчий зазначив, що в провадженні слідчого управління Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області перебуває кримінальне провадження № 0000429 від 02.04.2020 року за підозрою колишньому директору Державного підприємства «Дослідне господарство «Дніпро» Державної установи інституту зернових культур Національної академії аграрних наук України (, далі ДП «ДГ «Дніпро» ДУ ІЗК НААН України) ОСОБА_4 у вчиненні зловживання своїм службовим становищем протягом 2018-2020 років, за попередньою змовою з іншими на теперішній час невстановленими особами, з корисливих мотивів, яке виявилось у заволодінні майном підприємства, що призвело до збитків в особливо великих розмірах, тобто кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 191 КК України, та за фактом вчинення відносно ДП «ДГ «Дніпро» ДУ ІЗК НААН України кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 191 КК України.

Також, як зазначив слідчий, ОСОБА_4 з 2004 року до 29.01.2020 року займав посаду директора ДП «ДГ «Дніпро» ДУ ІЗК НААН України та, виконуючи організаційно-розпорядчі та адміністративно-господарські функції, відповідно до ч. 3 ст. 18 КК України та примітки 1 до ст. 364 КК України, будучи службовою особою державного підприємства, вчинив кримінальне правопорушення.

Крім того, під час досудового розслідування встановлено, що у ОСОБА_4 в період часу з 01.11.2019 року по січень 2021 року, але не пізніше 29.01.2021 року, більш точного часу в ході досудового розслідування не встановлено, будучи директором ДП «ДГ «Дніпро» ДУ ІЗК НААН України, виник злочинний умисел, направлений на заволодіння чужим майном шляхом зловживання своїм службовим становищем, а саме: товарно-матеріальними цінностями Державного підприємства, зокрема, зернових культур, отриманих в результаті діяльності підприємства. З цією метою ОСОБА_4 підшукав невстановлених на теперішній час осіб, довів до їх відома розроблений злочинний план, відповідно до якого ОСОБА_4 , як директор ДП «ДГ «Дніпро» ДУ ІЗК НААН України, у віданні якого перебувають товарно-матеріальні цінності, зокрема зернові культури, повинен був надати вказівки підлеглим відвантажити сільськогосподарську продукцію, та проконтролювати її безперешкодне вивезення з території підприємства, а невстановлені на теперішній час особи повинні були надати вантажні автомобілі, водіїв, за допомогою яких сільськогосподарська продукція буде вивезена з території підприємства, та в подальшому реалізована за готівковий кошт.

Так, ОСОБА_4 у невстановлений в ході досудового розслідування час, на виконання відведеної йому ролі заволодів ключами від складів №№ 5, НОМЕР_1 , НОМЕР_2 , розташованих на току ДП «ДГ «Дніпро» ДУ ІЗК НААН України за адресою: Дніпровський район, с. Дослідне, вул. Наукова, 61, до яких за особистою вказівкою ОСОБА_4 працівники підприємства відвантажували отриманий врожай озимої пшениці, а саме: пшеницю товарну в мішках та за його особистою вказівкою у разі необхідності здійснювали завантаження вантажних автомобілів, їх зважування та вивезення вказаної сільськогосподарської продукції з території току підприємства.

У період часу з 01.11.2019 року по січень 2021 року, але не пізніше 29.01.2021 року, ОСОБА_4 з метою реалізації свого спільного з іншими невстановленими на теперішній час особами злочинного умислу, направленого на заволодіння чужим майном, шляхом зловживання своїм службовим становищем, умисно, розуміючи протиправність своїх дій, виконуючи відведену йому роль, знаючи, що фактично в складах зберігається врожай озимої пшениці, а саме: товарної пшениці в мішках в кількості не менше 641 116 кг, отриманої в результаті діяльності державного підприємства з корисливих мотивів, за попередньою змовою з невстановленими на теперішній час особами, бажаючи заволодіти майном підприємства, надав вказівку підлеглим працівникам здійснити відвантаження вказаної сільськогосподарської продукції на вантажні автомобілі різних приватних підприємств, зокрема ТОВ «Украгрохім», а саме на зерновози «Камаз» синього кольору та зерновоз «Камаз» зеленого кольору, більш точних ідентифікаційних даних автомобілів на теперішній час не встановлено, та які надані, на теперішній час невстановленими особами, на виконанні відведеної їм ролі.

У подальшому у вказаний період часу після завантаження автомобілі зважувались на вагах, а фактична кількість відвантаженої продукції озимої пшениці, зокрема товарної пшениці в мішках, фіксувалась працівниками току в журналі, що особисто контролював ОСОБА_4 .

Після чого ОСОБА_4 , виконуючи відведену йому роль, надавав вказівки підлеглим працівникам відпускати з озимою пшеницею, а саме товарною пшеницею в мішках, вантажні автомобілі, що в подальшому покидали територію току підприємства у невідомому напряму. При цьому своїм підлеглим ОСОБА_4 вказував, що товарно-супровідні документи в порядку та будуть передані до бухгалтерії.

Під час досудового розслідування документально підтверджено встановлену за інвентаризаційним описом запасів №1 від 18.03.2020 року нестачу матеріальних цінностей ДП «ДГ «Дніпро» ІЗК НААН України, зокрема озимої пшениці, а саме товарної пшениці в мішках, в кількості 641 116 кг, вартістю 2 657 290 грн, що у 2 766 разів перевищує неоподаткований мінімум доходів громадян та є особливо великим розміром, якою ОСОБА_4 разом з іншими на теперішній час невстановленими особами заволоділи, чим завдано матеріальних збитків ДП «ДГ «Дніпро» ІЗК НААН України на вказану суму.

19 серпня 2021 року в порядку ст. ст. 276-278 КПК України ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 191 КК України.

29.09.2021 року підозрюваний ОСОБА_4 на підставі ст. 280 КПК України оголошений у розшук.

29.09.2021 року досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000429 було зупинено, у зв`язку з оголошенням в розшук підозрюваного ОСОБА_4

30.11.2021 року кримінальне провадження №0000429 було відновлено.

03.12.2021 року досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000429 було зупинено, у зв`язку з оголошенням у розшук підозрюваного ОСОБА_4

13.05.2022 року до ГСУ НП України надійшло клопотання від захисника підозрюваного ОСОБА_4 адвоката ОСОБА_10 , в якому повідомляється, що ОСОБА_4 готовий з`явитись за будь-яким викликом до правоохоронного органу з метою проведення слідчих дій.

16.05.2022 кримінальне провадження №0000429 було відновлено.

24.05.2022 року досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000429 було зупинено у зв`язку з оголошенням в розшук підозрюваного ОСОБА_4

25.05.2022 року досудове розслідування у кримінальному провадженні відновлено, у зв`язку із необхідністю проведення ряду слідчих дій.

Ухвалою слідчого судді Кіровського районного суду м. Дніпропетровська від 01.12.2022 року строк досудового розслідування у кримінальному провадженні № 0000429 продовжено до дев`яти місяців, тобто до 03.03.2023 року.

Слідчий зазначив, що ОСОБА_4 підозрюється у вчинені особливо тяжкого злочину, а також те, що існують ризики, передбачені ст. 177 КПК України, викладені в описовій частині цього клопотання, а застосування більш м`якого запобіжного заходу не дозволить запобігти ризикам, передбаченим пунктами 1, 2, 3, 4 частини 1 статті 177 КПК України.

З огляду на викладене вище, слідчий звернувся до суду з клопотанням, в якому просить суд:

- застосувати запобіжний захід у вигляді тримання під вартою в межах кримінального провадження № 0000429 відносно підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , строком на 60 діб з можливістю внесення застави в розмірі 990 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що відповідно до Закону України «Про Державний бюджет України на 2022 рік» станом на теперішній час та складає 2 657 290 (два мільйони шістсот п`ятдесят сім тисяч двісті дев`яносто) гривень;

- в разі сплати застави покласти на підозрюваного ОСОБА_4 , передбачені ч. 5 ст. 194 КПК України, обов`язки: не відлучатися із населеного пункту, в якому він проживає, без дозволу слідчого, прокурора або суду, що обґрунтовується необхідністю полегшення працівникам ОВС профілактичного нагляду за підозрюваним задля недопущення вчинення ним інших кримінальних правопорушень;

- повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та/або місця роботи;

- утримуватися від спілкування з свідками, представниками потерпілого та іншими працівниками ДП «ДГ «Дніпро» ДУ ІЗК НААН України, спеціалістами та експертами у кримінальному провадженні, окрім випадків одночасного проведення слідчих (процесуальних) дій за участі підозрюваного ОСОБА_4 та зазначених осіб;

- не відвідувати ДП «ДГ «Дніпро» ДУ ІЗК НААН України, що надасть можливість уникнути спробам вплинути на посадових осіб зазначеного підприємства;

- здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.

Відповідно до протоколу автоматичного визначення слідчого судді від 14.12.2022 року, судову справу № 203/2478/22, провадження № 1-кс/0203/3752/2022, було розподілено слідчому судді ОСОБА_1 , яка передана судді канцелярією суду 19.12.2022 року.

Судове засідання з розгляду клопотання було призначене на 19.12.2022 року.

19.12.2022 року в судове засідання з`явився прокурор та підозрюваний.

Судове засідання 19.12.2022 року було відкладено, у зв`язку з відсутністю захисника ОСОБА_4 .

Чергове судове засідання з розгляду клопотання було призначене на 20.12.2022 року.

У судовому засіданні 20.12.2022 року було оголошено перерву до 21.12.2022 року.

У судовому засіданні прокурор підтримав клопотання слідчого у повному обсязі та просив суд його задовольнити, застосувати до підозрюваного запобіжний захід у виді тримання під вартою з визначенням застави у розмірі 990 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб строком на 60 (шістдесят) днів.

Крім того, прокурор наголосив на тому, що підозра у вчиненні ОСОБА_4 кримінального правопорушення за ч. 5 ст. 191 КК України є обґрунтованою та наявні ризики, визначені пунктами 1, 2, 3, 4 частини 1 статті 177 КПК України, з огляду на що, підозрюваний може переховуватись від органу досудового розслідування та/або суду, знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, а також вчинити незаконний вплив на свідків та експертів, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином.

Також прокурор додав, що підозрюваний обізнаний, що він вчинив особливо тяжкий злочин, що відноситься до корупційних особливо тяжких кримінальних правопорушень проти власності шляхом зловживання своїм службовим становищем, за яке передбачено покарання до 12 років позбавлення волі з позбавленням права обіймати певні посади чи займатися певною діяльністю на строк до трьох років та з конфіскацією майна, що унеможливлює звільнення від кримінальної відповідальності з іспитовим строком. Крім того, прокурор зазначив, що ОСОБА_4 тривалий час перебував у розшуку.

При цьому прокурор обґрунтував неможливість застосування до підозрюваного більш м`яких запобіжних заходів саме тим, що вони не здатні запобігти ризикам, передбаченим пунктами 1, 2, 3, 4 ч. 1 ст. 177 Кримінального процесуального кодексу України. Тим більше, прокурор зазначив, що підозрюваний раніше судимий, проте кримінальне провадження було закрите на підставі ст. 49 КК України та ОСОБА_4 був звільнений від кримінальної відповідальності.

З приводу дати вручення підозрюваному ОСОБА_4 підозри прокурор зазначив, що точної дати вручення підозрюваному підозри він не пам`ятає та не буде висловлюватись з цього приводу аби не обмежувати права підозрюваного у кримінальному провадженні. Крім того, стосовно наявності порушень обов`язків, покладених на підозрюваного під час дії запобіжного заходу у виді особистого зобов`язання, прокурор пояснив, що у нього немає відомостей щодо порушення підозрюваним обов`язків, покладених на нього слідчим суддею.

Підозрюваний ОСОБА_4 та його захисник у судовому засіданні заперечували проти задоволення клопотання слідчого та просили суд відмовити у його задоволенні.

Підозрюваний ОСОБА_4 просив обрати відносно нього запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання.

Також, як зазначила захисник підозрюваного, ухвалою Печерського районного суду м. Києва від 02.09.2022 року відносно ОСОБА_4 вже обирався запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання строком до 30.10.2022 року включно. Після цього сторона обвинувачення не повідомляла ОСОБА_4 про проведення будь-яких слідчих чи інших процесуальних дій. Крім того, як пояснила захисник підозрюваного, ОСОБА_4 вважає підозру необґрунтованою. Підозра досі не була вручена підозрюваному у визначений КПК України спосіб. Підозрюваний готовий активно сприяти досудовому розслідуванню, неодноразово оскаржував повідомлення про підозру, яка датована 19.08.2021 року, а супровідний лист із повідомленням про підозру, який надійшов із прокуратури, датовано 16.08.2021 року. Проте скарги ОСОБА_4 не були розглянуті по суті, бо або повертались, або були залишені без розгляду, або судом було відмовлено у їх задоволенні, у зв`язку із зміною підслідності кримінального правопорушення.

Допитана у ході судового розгляду клопотання в якості свідка представник ДП ДГ «Дніпро» ДУ ІЗК НААН України, , адвокат ОСОБА_11 показала, що працівниками підприємства здійснювались інвентаризації у присутності директора та головного бухгалтера. У ході проведеної інвентаризації були визначені відповідні нестачі товару, перша інвентаризація була проведена до початку лютого, а повторна 18 лютого. Збитки, нанесені державі, досі ніким не були відшкодовані. Як показала свідок, новий директор підприємства в перший день після призначення його на посаду, не проводив інвентаризацію, у нього не було ключів, працівники підприємства бастували. Під час обшуку, який проводився на підприємстві, була вилучена вся первинна документація, в тому числі з приводу врожаю 2019 року.

Слідчий суддя, заслухавши пояснення прокурора, підозрюваного та його захисника, допитавши свідка, дослідивши матеріали клопотання, проаналізувавши норми КПК України, дійшов таких висновків.

Судом встановлено та матеріалами клопотання підтверджено, що органами досудового розслідування ведеться досудове розслідування по кримінальному провадженню №0000429 від 02.04.2020 року за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 5 ст. 191, ч. 3 ст. 191 КК України.

Відповідно до відомостей з Витягу з Єдиного реєстру досудових розслідувань, 02.04.2020 року до ЄРДР були внесені відомості про заяву, повідомлення про вчинення кримінальних правопорушень за ч. 5 ст. 191 КК України, а 16.06.2020 року за ч. 3 ст. 191 КК України.

ОСОБА_4 з 29.12.2004 року до 29.01.2020 року займав посаду директора ДП «ДГ «Дніпро» ДУ ІЗК НААН України.

19 серпня 2021 року в порядку ст. ст. 276-278 КПК України ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , було повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 191 КК України.

19.08.2021 року за вих. №09/1-708-21 прокурором Дніпропетровської обласної прокуратури направлено поштовим зв`язком письмове повідомлення про підозру ОСОБА_4

19.08.2021 року старшим слідчим відділу розслідування злочинів у сфері господарської та службової діяльності СУ ГУНП у Дніпропетровській області поштовим зв`язком направлено ОСОБА_4 за місцем його мешкання, а саме за адресою: АДРЕСА_1 , письмове повідомлення про підозру, а також вручено його близьким родичам.

29.09.2021 року підозрюваного ОСОБА_4 на підставі ст. 280 КПК України було оголошено у розшук.

29.09.2021 року досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000429 було зупинене, у зв`язку з оголошенням в розшук підозрюваного ОСОБА_4

30.11.2021 року кримінальне провадження №0000429 було відновлено.

30.11.2021 року кримінальне провадження №0000429 від 02.04.2020 року доручено здійснювати іншому органу досудового розслідування СВ ВП №5 Дніпровського РУП ГУ НП в Дніпропетровській області.

03.12.2021 року досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000429 було зупинено, у зв`язку з оголошенням у розшук підозрюваного ОСОБА_4

13.05.2022 року до ГСУ НП України надійшло клопотання від захисника підозрюваного ОСОБА_4 адвоката ОСОБА_10 , в якому повідомляється, що ОСОБА_4 готовий з`явитись за будь-яким викликом до правоохоронного органу з метою проведення слідчих дій.

16.05.2022 року кримінальне провадження №0000429 було відновлено.

24.05.2022 року досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000429 було зупинене, у зв`язку з оголошенням в розшук підозрюваного ОСОБА_4

25.05.2022 року досудове розслідування у кримінальному провадженні було відновлено, у зв`язку із необхідністю проведення ряду слідчих дій, про що винесено постанову.

Ухвалою слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 31.08.2022 року, справа № 757/12167/22-к, було задоволено клопотання старшого слідчого в ОВС ГСУ НПУ ОСОБА_12 про продовження строку досудового розслідування № 0000429 та продовжено строк досудового розслідування у кримінальному провадженні № 0000429 від 01.04.2020 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 191 КК України до шести місяців, тобто до 03.12.2022 року.

Ухвалою слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 02.09.2022 року, справа № 757/12167/22-к, провадження № 1-кс-13686/22, було залишено без задоволення клопотання старшого слідчого в ОВС ГСУ НП України ОСОБА_12 , про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та застосовано запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання відносно підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ; покладено на підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , наступні обов`язки, передбачені ст. 194 КПК України, а саме: 1) прибувати за кожною вимогою до органу досудового розслідування, прокурора або суду; 2) повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та/або місця роботи; 3) утримуватися від спілкування з підозрюваними, свідками відповідно до списку, визначеному слідчим або прокурором; 4) здати на зберігання до органу досудового розслідування свої паспорти для виїзду за кордон та інші документи, що дають йому право на виїзд з України і в`їзд в Україну; звільнено підозрюваного ОСОБА_4 з-під варти в залі суду; визначено строк дії ухвали слідчого судді та покладених судом обов`язків в межах строків досудового розслідування у кримінальному провадженні до 30.10.2022 року включно.

За відомостями з Єдиного державного реєстру судових рішень, ухвалою колегії суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду від 09.11.2022 року, провадження за апеляційною скаргою прокурора відділу Офісу Генерального прокурора ОСОБА_13 на ухвалу слідчого судді Печерського районного суду міста Києва від 02 вересня 2022 року, закрито, у зв`язку з відмовою прокурора від поданої апеляційної скарги.

Ухвалою слідчого судді Кіровського районного суду м. Дніпропетровська від 01.12.2022 року, справа № 203/2478/21, провадження № 1-кс/0203/3567/2022, строк досудового розслідування у кримінальному провадженні № 0000429 було продовжено до дев`яти місяців, тобто до 03.03.2023 року.

14 грудня 2022 року ОСОБА_4 та його захиснику ОСОБА_5 була вручена копія клопотання про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою.

Суд зазначає, що відповідно до статей 131, 132, 176, ч. 2 ст. 177, ч. 1 ст. 194 Кримінального процесуального кодексу України (далі КПК України), запобіжний захід, різновидом якого є тримання під вартою, застосовується під час досудового розслідування до особи на підставі ухвали слідчого судді за клопотанням слідчого, погодженим з прокурором, за наявності обґрунтованої підозри у вчиненні такою особою кримінального правопорушення, а також за наявністю хоча б одного з ризиків вчинення особою дій, передбачених частиною 1 статті 177 КПК України.

Згідно з частиною 1 статті 177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам:

1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду;

2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення;

3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні;

4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином;

5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється.

Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті. Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності для цього підстав, передбачених цим Кодексом.

За правилами, встановленими частиною 1 статті 183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, я кщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього кодексу.

Відповідно до ч. 3 ст. 183 КПК України, слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим обов`язків, передбачених цим Кодексом, крім випадків, передбачених частиною четвертою цієї статті.

В ухвалі слідчого судді, суду зазначаються, які обов`язки з передбачених статтею 194 цього Кодексу будуть покладені на підозрюваного, обвинуваченого у разі внесення застави, наслідки їх невиконання, обґрунтовується обраний розмір застави, а також можливість її застосування, якщо таке рішення прийнято у кримінальному провадженні, передбаченому частиною четвертою цієї статті.

Відповідно до частин 1, 4, 5 ст. 182 КПК України, застава полягає у внесенні коштів у грошовій одиниці України на спеціальний рахунок, визначений в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України, з метою забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим, покладених на нього обов`язків, під умовою звернення внесених коштів у доход держави в разі невиконання цих обов`язків. Можливість застосування застави щодо особи, стосовно якої застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, може бути визначена в ухвалі слідчого судді, суду у випадках, передбачених частинами третьою або четвертою статті 183 цього Кодексу.

Розмір застави визначається слідчим суддею, судом з урахуванням обставин кримінального правопорушення, майнового та сімейного стану підозрюваного, обвинуваченого, інших даних про його особу та ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу. Розмір застави повинен достатньою мірою гарантувати виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього обов`язків та не може бути завідомо непомірним для нього.

Розмір застави визначається у таких межах, зокрема, щодо особи, підозрюваної чи обвинуваченої у вчиненні тяжкого злочину, від двадцяти до вісімдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

У виключних випадках, якщо слідчий суддя, суд встановить, що застава у зазначених межах не здатна забезпечити виконання особою, що підозрюється, обвинувачується у вчиненні тяжкого або особливо тяжкого злочину, покладених на неї обов`язків, застава може бути призначена у розмірі, який перевищує вісімдесят чи триста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб відповідно.

Відповідно до положень статті 179 КПК України, особисте зобов`язання полягає у покладенні на підозрюваного, обвинуваченого зобов`язання виконувати покладені на нього слідчим суддею, судом обов`язки, передбачені статтею 194 цього Кодексу.

Підозрюваному, обвинуваченому письмово під розпис повідомляються покладені на нього обов`язки та роз`яснюється, що в разі їх невиконання до нього може бути застосований більш жорсткий запобіжний захід і на нього може бути накладено грошове стягнення в розмірі від 0,25 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб до 2 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб .

Контроль за виконанням особистого зобов`язання здійснює слідчий, а якщо справа перебуває у провадженні суду, - прокурор.

Однією із засад судочинства, регламентованих пунктом 4 частини 3 статті 129 Конституції України, є змагальність сторін та свобода в наданні ними до суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Відповідно до статті 7 КПК України, однією із загальних засад кримінального провадження є змагальність сторін та свобода в поданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Відповідно до положень частин 1, 2, 3, 6 статті 9 КПК України, під час кримінального провадження суд, слідчий суддя, прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий, інші службові особи органів державної влади зобов`язані неухильно додержуватися вимог Конституції України, цього Кодексу, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, вимог інших актів законодавства.

Прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий зобов`язані всебічно, повно і неупереджено дослідити обставини кримінального провадження, виявити як ті обставини, що викривають, так і ті, що виправдовують підозрюваного, обвинуваченого, а також обставини, що пом`якшують чи обтяжують його покарання, надати їм належну правову оцінку та забезпечити прийняття законних і неупереджених процесуальних рішень.

Закони та інші нормативно-правові акти України, положення яких стосуються кримінального провадження, повинні відповідати цьому Кодексу. При здійсненні кримінального провадження не може застосовуватися закон, який суперечить цьому Кодексу.

У випадках, коли положення цього Кодексу не регулюють або неоднозначно регулюють питання кримінального провадження, застосовуються загальні засади кримінального провадження, визначені частиною першою статті 7 цього Кодексу.

Відповідно до частин 1, 2, 3, 4 статті 21 КПК України, кожному гарантується право на справедливий розгляд та вирішення справи в розумні строки незалежним і неупередженим судом, створеним на підставі закону.

Вирок та ухвала суду, що набрали законної сили в порядку, визначеному цим Кодексом, є обов`язковими і підлягають безумовному виконанню на всій території України.

Кожен має право на участь у розгляді в суді будь-якої інстанції справи, що стосується його прав та обов`язків, у порядку, передбаченому цим Кодексом.

Якщо інше не передбачено цим Кодексом, здійснення кримінального провадження не може бути перешкодою для доступу особи до інших засобів правового захисту, якщо під час кримінального провадження порушуються її права, гарантовані Конституцією України та міжнародними договорами України.

Відповідно до частин 1, 2, 6 статті 22 КПК України, кримінальне провадження здійснюється на основі змагальності, що передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами, передбаченими цим Кодексом.

Сторони кримінального провадження мають рівні права на збирання та подання до суду речей, документів, інших доказів, клопотань, скарг, а також на реалізацію інших процесуальних прав, передбачених цим Кодексом.

Суд, зберігаючи об`єктивність та неупередженість, створює необхідні умови для реалізації сторонами їхніх процесуальних прав та виконання процесуальних обов`язків.

Відповідно до частин 1, 2 статті 23 КПК України, суд досліджує докази безпосередньо. Показання учасників кримінального провадження суд отримує усно.

Не можуть бути визнані доказами відомості, що містяться в показаннях, речах і документах, які не були предметом безпосереднього дослідження суду, крім випадків, передбачених цим Кодексом. Суд може прийняти як доказ показання осіб, які не дають їх безпосередньо в судовому засіданні, лише у випадках, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до частини 1 статті 24 КПК України, кожному гарантується право на оскарження процесуальних рішень, дій чи бездіяльності суду, слідчого судді, прокурора, слідчого в порядку, передбаченому цим Кодексом.

Відповідно до положень частин 1, 2 статті 84 КПК України, доказами в кримінальному провадженні є фактичні дані, отримані у передбаченому цим Кодексом порядку, на підставі яких слідчий, прокурор, слідчий суддя і суд встановлюють наявність чи відсутність фактів та обставин, що мають значення для кримінального провадження та підлягають доказуванню.

Процесуальними джерелами доказів є показання, речові докази, документи, висновки експертів.

Відповідно до частини 1 статті 90 КПК України, рішення національного суду або міжнародної судової установи, яке набрало законної сили і ним встановлено порушення прав людини і основоположних свобод, гарантованих Конституцією України і міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, має преюдиціальне значення для суду, який вирішує питання про допустимість доказів.

Судове рішення стосовно запобіжного заходу у виді тримання під вартою повинно відповідати вимогам статті 370 КПК України, тобто повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим, та містити як чітке визначення законодавчих підстав для його обрання, так і дослідження та обґрунтування достовірності обраних підстав у контексті конкретних фактичних обставин вчинення кримінального правопорушення, врахування особи підозрюваного та інших обставин, в тому числі ризиків, наведених у частині 1 статті 177 КПК України.

Відповідно до частини 1 статті 194 КПК України, під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про:

1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення;

2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор;

3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Відповідно до частин 2, 3, 4, 7 статті 194 КПК України, слідчий суддя, суд зобов`язаний постановити ухвалу про відмову в застосуванні запобіжного заходу, якщо під час розгляду клопотання прокурор не доведе наявність всіх обставин, передбачених частиною першою цієї статті.

Слідчий суддя, суд має право зобов`язати підозрюваного, обвинуваченого прибувати за кожною вимогою до суду або до іншого органу державної влади, визначеного слідчим суддею, судом, якщо прокурор доведе обставини, передбачені пунктом 1 частини першої цієї статті, але не доведе обставини, передбачені пунктами 2 та 3 частини першої цієї статті.

Якщо при розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу прокурор доведе обставини, передбачені пунктами 1 та 2 частини першої цієї статті, але не доведе обставини, передбачені пунктом 3 частини першої цієї статті, слідчий суддя, суд має право застосувати більш м`який запобіжний захід, ніж той, який зазначений у клопотанні, а також покласти на підозрюваного, обвинуваченого обов`язки, передбачені частинами п`ятою та шостою цієї статті, необхідність покладення яких встановлена з наведеного прокурором обґрунтування клопотання.

Обов`язки, передбачені частинами п`ятою та шостою цієї статті, можуть бути покладені на підозрюваного, обвинуваченого на строк не більше двох місяців. У разі необхідності цей строк може бути продовжений за клопотанням прокурора в порядку, передбаченому статтею 199 цього Кодексу. Після закінчення строку, в тому числі продовженого, на який на підозрюваного, обвинуваченого були покладені відповідні обов`язки, ухвала про застосування запобіжного заходу в цій частині припиняє свою дію і обов`язки скасовуються.

Згідно з положеннями статті 9 Конституції України та статті 17, частини 5 статті 19 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», суди та органи державної влади повинні дотримуватись положень Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, застосовувати в своїй діяльності рішення Європейського суду з прав людини з питань застосування окремих положень цієї Конвенції.

Відповідно до статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04 листопада 1950 року, кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

При вирішенні клопотання слідчий суддя враховує, що поняття «обґрунтована підозра» не визначене у національному законодавстві та, виходячи з положень частини 5 статті 9 КПК України, бере до уваги позицію Європейського суду з прав людини, відображену у пункті 175 рішенні від 21.04.2011 року у справі «Нечипорук і Йонкало проти України», відповідно до якої термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення.

Згідно з рішенням Європейського суду з прав людини у справі «Мюррей проти Сполученого Королівства» від 28.10.1994 року, вимога розумної підозри передбачає наявність доказів, які об`єктивно зв`язують підозрюваного з певним злочином і вони не повинні бути достатніми, щоб забезпечити засудження, але мають бути достатніми, щоб виправдати подальше розслідування або висунення звинувачення, що у даному випадку стороною обвинувачення дотримано, оскільки наявні, на цей час докази у провадженні свідчать про об`єктивний зв`язок підозрюваного із злочином, в якому він підозрюється.

Згідно з рішенням Європейського суду з прав людини у справі «Фокс, Кембелл і Гартлі проти Сполученого Королівства» наявність обґрунтованої підозри передбачає наявність фактів або інформації, які могли б переконати спостерігача в тому, що відповідна особа могла таки вчинити злочин, однак, те, що можна вважати обґрунтованим, залежить від обставин.

У справі «Феррарі-Браво проти Італії» Європейський суд з прав людини зазначив, що питання про те, що арешт або тримання під вартою до суду є виправданим тільки тоді, коли доведено факт вчинення та характер інкримінованих правопорушень, ставити не можна, оскільки це є завданням попереднього розслідування, сприяти якому і має тримання під вартою.

Європейський суд з прав людини неодноразово підкреслював, що наявність підстав для тримання особи під вартою та продовження строку тримання під вартою має оцінюватися в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин. Тримання під вартою та продовження строку тримання під вартою може бути виправдано за наявності того, що його вимагають справжні інтереси суспільства, які незважаючи на презумпцію невинуватості, переважають над принципом поваги до особистої свободи. При розгляді питання про доцільність тримання особи під вартою судовий орган повинен брати до уваги фактори, які можуть мати відношення до справи: характер (обставини) і тяжкість передбачуваного злочину; обґрунтованість доказів того, що саме ця особа вчинила злочин; покарання, яке можливо буде призначено в результаті засудження; характер, минуле, особисті та соціальні обставини життя особи, його зв`язки з суспільством.

У рішенні «Салов проти України» від 06.09.2005 року (заява № 65518/01) вказано, що одним із основних аспектів принципу верховенства права є принцип правової певності, який передбачає, що, коли рішення суду стало остаточним, воно не може бути піддано сумніву будь-яким іншим рішенням суду (рішення у справі Brumarescu, наведене вище, § 61).

Аналіз викладеного вище та встановлених у ході судового розгляду клопотання обставини кримінального провадження та досліджених матеріалів клопотання дає слідчому судді підстави для висновку про те, що надані стороною обвинувачення матеріали клопотання, досліджені у судовому засіданні, у своїй сукупності доводять наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 190 Кримінального кодексу України, яке є особливо тяжким кримінальним правопорушенням, передбаченим ч. 5 ст. 191 КК України, тобто у привласненні, розтраті майна або заволодінні ним шляхом зловживання службовим становищем, вчинених в особливо великих розмірах або організованою групою, за вчинення якого законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від семи до дванадцяти років з позбавленням права обіймати певні посади чи займатися певною діяльністю на строк до трьох років та з конфіскацією майна.

Відповідно до положень ст. 178 КПК України, слідчим суддею врахована вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним кримінального правопорушення, тяжкість покарання, що йому загрожує у разі визнання його винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється, характеризуючі дані про його особу в їх сукупності. Також суд враховує те, що підозра ОСОБА_4 була повідомлена за ч. 5 ст. 190 Кримінального кодексу України, а досудове розслідування проводиться і за ч. 3 ст. 190 КК України.

При цьому слідчий суддя не має повноважень надавати оцінку доказам, наявним в матеріалах кримінального провадження з точки зору їх достатності та допустимості для визнання особи винуватою чи невинуватою у вчиненні кримінального правопорушення. Разом з тим, обов`язковою умовою для застосування запобіжного заходу має бути доведеність сукупності обставин, визначених частиною 1 статті 194 КПК України, за якою прокурор зобов`язаний довести не лише наявність обґрунтованої підозри, а й надати докази на підтвердження підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, на які посилається слідчий у клопотанні, та обґрунтувати недостатність застосування більш м`якого запобіжного заходу для запобігання ризикам, визначеним у клопотанні.

Водночас з тексту заявленого клопотання та доданих до нього документів, які були безпосередньо досліджені в судовому засіданні, з урахуванням особи підозрюваного, суд не бачить наявності достатніх підстав вважати, що існує хоча б один з ризиків, визначених пунктами 1, 2, 3, 4 частини 1 статті 177 КПК України, на які посилається слідчий у клопотанні та прокурор у судовому засіданні.

Так, прокурором у судовому засіданні не були доведені належними та допустимими доказами ризики можливого переховування підозрюваного від органу досудового розслідування та суду, враховуючи, що підозрюваний не порушував обраного відносно нього запобіжного заходу у виді особистого зобов`язання та жодного з покладених на нього слідчим суддею обов`язків, що визначені за ч. 5 ст. 194 КПК України ухвалою слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 02.09.2022 року, яка набрала законної сили, як до 30.10.2022 року включно, так і після 30.10.2022 року. Тим більше, що у судовому засіданні прокурор пояснив, що у нього відсутні відомості щодо порушення підозрюваним ОСОБА_4 запобіжного заходу у виді особистого зобов`язання.

Крім того, прокурором у судовому засіданні не були доведені належними та допустимими доказами ризики знищення, схову або спотворення будь-яких речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, незаконного впливу на потерпілого або інших підозрюваних, яких в кримінальному провадженні не визначено на час розгляду клопотання по суті, а також експертів та спеціалістів, та в матеріалах клопотання міститься висновок експерта за результатами проведення судово-економічної експертизи, як і не доведено ризику перешкоджання кримінальному провадженню іншим чином.

У судовому засіданні підозрюваний та його захисник пояснили, що ОСОБА_4 готовий всіляко сприяти досудовому розслідуванню та бажає встановити істину у кримінальному провадженні.

З огляду на викладене вище, слідчий суддя, враховуючи обставини кримінального правопорушення, його кваліфікацію, дійшов висновку, що будь-яких доказів на підтвердження наявності ризиків, визначених пунктами 1, 2, 3, 4 ч. 1 ст. 177 КПК України, стороною обвинувачення не надано, та у суду відсутні правові підстави для застосування до підозрюваного найсуворішого запобіжного заходу у виді тримання під вартою після закінчення дії попереднього запобіжного заходу у виді особистого зобов`язання.

Крім того, стороною обвинувачення не надані докази, які свідчать про недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризикам, зазначеним у клопотанні. Також слідчим суддею враховані конкретні обставини кримінального провадження та характеризуючі дані про особу підозрюваного, який раніше не був судимий, має постійне місце проживання, його вік та стан здоров`я, міцні соціальні зв`язки.

З урахуванням викладеного вище, на підставі частин 2 та 3 статті 194 КПК України слідчий суддя зобов`язаний постановити ухвалу про відмову в застосуванні запобіжного заходу, враховуючи, що під час розгляду клопотання прокурор не довів наявність всіх обставин, передбачених частиною першою цієї статті.

Тому, враховуючи те, що прокурором доведена наявність обставин, передбачених пунктом 1 частини 1 статті 194 КПК України, але не доведена наявність обставин, передбачених пунктами 2, 3 частини 1 статті 194 КПК України, слідчий суддя вважає за необхідне відмовити у задоволенні клопотання слідчого про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою та зобов`язати підозрюваного прибувати за кожною вимогою до слідчого, прокурора або суду.

Керуючись статтями 182, 183, 193, 194, 196 Кримінального процесуального кодексу України, слідчий суддя,

УХВАЛИВ:

У задоволенні клопотання старшого слідчого в ОВС відділу розслідування особливо тяжких злочинів слідчого управління Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області майора поліції ОСОБА_6 про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою відносно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , підозрюваного у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 5 ст. 191, ч. 3 ст. 191 Кримінального кодексу України, заявлене в рамках кримінального провадження № 0000429 від 02.04.2020 року відмовити.

Зобов`язати підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , прибувати за кожною вимогою до слідчого, прокурора або суду.

Строк дії ухвали слідчого судді визначити в межах строку досудового розслідування.

Контроль за виконанням ухвали покласти на слідчого, у провадженні якого перебувають матеріали досудового розслідування.

Ухвала слідчого судді може бути оскаржена безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення та набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

Повний текст ухвали слідчого судді проголошено 23.12.2022 року о 16:30 годині.

Слідчий суддя ОСОБА_1