ДАРНИЦЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М.КИЄВА
провадження № 1-кс/753/2508/22
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"23" листопада 2022 р. слідчий суддя Дарницького районного суду м. Києва ОСОБА_1 , з секретарем ОСОБА_2 , за участю: прокурора ОСОБА_3 , захисника ОСОБА_4 , підозрюваного ОСОБА_5 , розглянувши в судовому засіданні в залі суду в м. Києві клопотання слідчого слідчого відділу Дарницького управління поліції Головного управління Національної поліції у м. Києві ОСОБА_6 , про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Києва, українця, громадянина України, освіта середня, непрацюючого, неодруженого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше несудимого, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених чч.1,2 ст. 255, ч. 4 ст. 28, ч. 4 ст. 190 КК України.

В С Т А Н О В И В:
До слідчого судді Дарницького районного суду м. Києва надійшло клопотання слідчого слідчого відділу Дарницького управління поліції Головного управління Національної поліції у м. Києві ОСОБА_6 , погоджене прокурором Дарницької окружної прокуратури м. Києва ОСОБА_3 , про продовження строку тримання під вартою ОСОБА_5 , підозрюваного у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 255, ч. 4 ст. 28, ч. 4 ст. 190 КК України, у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0001613 від 12.06.2022.
Як вбачається з матеріалів клопотання, слідчим відділом Дарницького управління поліції Головного управління Національної поліції у м. Києві здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні за № 0001613 від 12.06.2022, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених чч.1,2 ст. 255, ч. 4 ст. 28, ч. 4 ст. 190 КК України, а саме: створення злочинної організації, керівництво такою організацією та її структурними частинами, участь у злочинній організації, а також в організації заволодіння чужим майном шляхом обману (шахрайство), вчиненого шляхом незаконних операцій з використанням електронно обчислювальної техніки, вчиненого організованою групою злочинною організацією, вчиненим повторно, у складі злочинної організації.
Під час досудового розслідування встановлено, що приблизно в квітні місяці 2022 року, більш точний час встановити не виявилось за можливе, у ОСОБА_7 , виник злочинний умисел, направлений на створення злочинної організації, керівництво такою організацією та її структурними частинами, участь у злочинній організації, а також в організації заволодіння чужим майном шляхом обману (шахрайство), вчиненого шляхом незаконних операцій з використанням електронно обчислювальної техніки, вчиненого організованою групою злочинною організацією, вчиненим повторно, у складі злочинної організації.
Усвідомлюючи, що досягти мети незаконного збагачення шляхом вчинення вказаних дій він самостійно не зможе, ОСОБА_7 розробив план злочинної діяльності, який у встановленому на це час обсязі передбачав:
1) створення за допомогою засобів електронних комунікацій сайту https://unionwork.com.ua/, де розміщено оголошення про працевлаштування за кордоном, та розміщення оголошень з працевлаштування на інших сайтах з пошуку роботи;
2) пошук та оренда приміщень, так званих «офісів», які обладнанні всім необхідним для вчинення кримінальних правопорушень;
3) пошук осіб, учасників злочинної організації;
4) пошук осіб, учасників злочинної організації, які б сприяли вчиненню кримінальних правопорушень іншими учасниками злочинної організації;
5) доведення до вказаних осіб плану злочинної діяльності та отримання їх згоди на участь у її реалізації у якості виконавців злочинів;
5) організацію управління та фінансування злочинної організації та розподілу коштів від злочинної діяльності між її учасниками.
Діючи на виконання розробленого злочинного плану, у невстановлений досудовим розслідуванням час, приблизно в квітні 2022 року, більш точний час встановити не виявилось за можливе, ОСОБА_7 , перебуваючи в невстановленому місці, залучив до складу злочинної організації наступних осіб: ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_5 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , ОСОБА_16 , ОСОБА_17 , ОСОБА_18 та інших невстановлених досудового розслідування осіб, які мали виконувати конкретні ролі, спрямовані в цілому на реалізацію вказаного плану, відомого усім учасникам та розподілив ролі між ними.
З метою забезпечення стабільного функціонування злочинної діяльності злочинної організації, між всіма її учасниками були визначені конкретні функції, зокрема ОСОБА_5 , як учасник злочинної організації , виконував наступні функції:
- дотримувався загальновизнаних організатором злочинної організації ОСОБА_7 правил поведінки;
- безпосередньо вчиняв злочини.
Кожна особа, яка входила до складу злочинної організації, а саме: ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_5 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , ОСОБА_16 , ОСОБА_17 та ОСОБА_18 , виконувала відповідні функції, розподілені між учасниками та покладені ОСОБА_7 , були попередньо обізнані із загальновідомим планом, розробленим ОСОБА_7 , механізмом і схемою вчинення особливо тяжких злочинів, згодні з ними і відповідно до яких вчиняли злочини.
Злочинна організація була стійким, попередньо зорганізованим об`єднанням, створена з метою вчинення тяжких та особливо тяжких злочинів, яка стабільно діяла протягом тривалого часу з початку квітня місяця 2022 року по вересень 2022 року, тобто до припинення її діяльності після затримання її учасників працівниками Національної поліції України.
Кожний учасник злочинної організації знав свою роль у особливо тяжких злочинах, був обізнаний з ролями інших її членів, діяв згідно з попередньо розробленим загально відомим усім планом, усвідомлював протиправність своїх та інших учасників злочинної організації дій, знав про настання тяжких наслідків у вигляді спричинення матеріальних збитків, бажав настання таких наслідків і своїми злочинними діями сприяв їх настанню, тобто діяв з прямим умислом.
Утворивши злочинну організацію, її учасники приступили до безпосередньої реалізації злочинного плану, спрямованого на шахрайське заволодіння чужим майном.
Реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на заволодіння чужим майном, організатор злочинної організації ОСОБА_7 у період часу з квітня по 30.09.2022 року, перебуваючи в невстановленому місці, спільно з учасниками створеної ним злочинної організації: ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_5 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , ОСОБА_16 , ОСОБА_17 , ОСОБА_18 та іншими невстановленими досудовим розслідування особами шахрайським шляхом заволодів чужим майном, а саме: коштами громадян України ОСОБА_19 , ОСОБА_20 , ОСОБА_21 , ОСОБА_22 , ОСОБА_23 , ОСОБА_24 , ОСОБА_25 , ОСОБА_26 , ОСОБА_27 , ОСОБА_28 , спричинивши матеріальний збиток останнім.
Отриманими від злочинної діяльності коштами, організатор злочинної організації ОСОБА_7 спільно з учасниками створеної ним злочинної організації: ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_5 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , ОСОБА_16 , ОСОБА_17 , ОСОБА_18 та іншими невстановленими досудовим розслідування особами розпорядився на власний розсуд, попередньо розподіливши отримані кошти між членами злочинної організації шляхом передачі цих коштів, у тому числі, здійснивши безготівкові транзакції на рахунки, належні учасникам злочинної організації.
Таким чином, органом досудового розслідування ОСОБА_5 підозрюється в участі у злочинній організації, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 255 КК України.
Крім того, у ході контрольованої закупки, санкціонованої прокурором, 24.09.2022 року ОСОБА_27 отримала від оперативних працівників УПК у м. Києві ДКП НП України, грошові кошти в сумі 10 800 гривень.
Зазначені грошові кошти, ОСОБА_5 вимагав сплатити нібито за надання послуг з працевлаштування за кордоном, останній брав на себе зобов`язання надати потерпілій оплачувану роботу за межами України.
ОСОБА_27 о 14:14 год. 26.09.2022, перебуваючи за адресою: АДРЕСА_2 , за допомогою платіжного терміналу «ibox», здійснила перерахування коштів, на банківську картку, яку вказав у повідомленні ОСОБА_29 , а саме № НОМЕР_1 , на суму 10 800 грн., трьома транзакціями.
26.09.2022 о 10:00 год., ОСОБА_27 за домовленістю з ОСОБА_5 прибула на Центральний залізничний вокзал м. Києва, де їй повинні були передати оригінал договору та квитки на проїзд.
Після чого, 26.09.2022 о 10:07 год. ОСОБА_27 зателефонувала декілька разів ОСОБА_30 на номер телефону НОМЕР_2 , на зазначені телефонні дзвінки останній не відповідав. Однак, у месенджері «Viber», повідомив що таких умов в договорі не зазначено, грошові кошти повернуті не були.
Отримавши від злочинної діяльності кошти, організатор злочинної організації ОСОБА_7 спільно з учасниками створеної ним злочинної організації: ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_5 , ОСОБА_13 та іншими невстановленими досудовим розслідування особами, розпорядились ними на власний розсуд.
Таким чином, ОСОБА_5 підозрюється у заволодінні чужим майном шляхом обману (шахрайство), вчиненого повторно шляхом незаконних операцій з використанням електронно обчислювальної техніки, вчиненого організованою групою, злочинною організацією, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 28, ч. 4 ст. 190 КК України.
Зі змісту клопотання вбачається, що обґрунтованість підозри ОСОБА_5 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 255, ч. 4 ст. 28, ч. 4 ст. 190 КК України, підтверджується достатніми на даному етапі розслідування доказами, а саме: протоколами допитів потерпілих, протоколами допитів свідків, протоколами про результати проведення НСРД від 22.09.2022, від 29.09.2022.
Також слідчий в клопотанні вказав про наявність ризиків, які дають достатні підстави вважати, що підозрюваний може переховуватися від органів досудового розслідування або суду; незаконно впливати на потерпілих та свідків у кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється.
Враховуючи, що провести слідчі (розшукові) та процесуальні дії, у передбачений законом строк не представилося можливим, у зв`язку з особливою складністю провадження, слідчий за погодженням із прокурором звернулись до слідчого судді із клопотанням щодо необхідності продовження строку застосування запобіжного заходу ОСОБА_5 .
У судовому засіданні прокурор клопотання підтримав з мотивів, викладених у ньому, та просив його задовольнити. В обґрунтування необхідності продовження запобіжного заходу, прокурор в судовому засіданні вказав, що строк тримання підозрюваного під вартою закінчується, однак завершити досудове розслідування до закінчення строку тримання під вартою підозрюваного ОСОБА_5 , не представляється можливим, оскільки до цього часу не виконані всі слідчі та процесуальні дії, зокрема, необхідно встановити та допитати потерпілих, більшість яких перебуває за кордоном, розсекретити негласні слідчі (розшукові) дії.
Захисник ОСОБА_4 заперечував проти продовження строку дії запобіжного заходу у виді тримання під вартою відносно ОСОБА_5 . Вказував, на необґрунтованість підозри ОСОБА_5 в участі у злочинній організації та недоведеність слідчим та прокурором заявлених ризиків. Вважав, що належну процесуальну поведінку ОСОБА_5 можуть забезпечити запобіжні заходи не пов`язані із позбавленням волі. Просив врахувати, вік підозрюваного, відсутність судимостей, що підозрюваний має постійне зареєстроване місце проживання, виховується матір`ю, з якою разом проживає, за місцем проживання позитивно характеризується, має безліч нагород та подяк за сумлінну службу в Збройних Силах України, позитивну службову характеристику, а тому ризики того, що підозрюваний може переховуватися від органів досудового розслідування або суду, вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється є необґрунтованими. Існування ризику незаконного впливу на свідків та потерпілих захисник заперечив, посилаючись на відсутність відповідних підтверджень та доказів, ризик перешкоджання кримінальному провадженню іншим чином відніс до формально зазначеного слідчим та прокурором. Посилаючись на рішення Європейського суду з прав людини, вказав, що тяжкість покарання, що загрожує ОСОБА_5 у разі визнання його винним у вчиненні інкримінованих кримінальних правопорушень, не може бути підставою для обрання та продовження запобіжного заходу у виді тримання під вартою.
Підозрюваний ОСОБА_5 в судовому засіданні підтримав доводи захисника та просив відмовити в задоволенні клопотання слідчого.
Вивчивши клопотання та долучені до нього матеріали кримінального провадження, заслухавши доводи учасників кримінального провадження, слідчий суддя приходить до наступного висновку.
При розгляді клопотання встановлено, що слідчим відділом Дарницького управління поліції Головного управління Національної поліції у м. Києві здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0001613 від 12.06.2022 року за підозрою, у тому числі, ОСОБА_5 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч 2 ст. 255, ч. 4 ст. 28, ч. 4 ст. 190 КК України, а саме: в участі у злочинній організації, а також у заволодінні чужим майном шляхом обману (шахрайство), вчиненого повторно, шляхом незаконних операцій з використанням електронно обчислювальної техніки, організованою групою.
30.09.2022 о 20 год. 58 хв. ОСОБА_5 затримано у порядку ст. 208 КПК України.
01.10.2022 ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 255, ч. 4 ст. 28, ч. 4 ст. 190 КК України.
Ухвалою слідчого судді Дарницького районного суду м. Києва від 03.10.2022 відносно ОСОБА_5 застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком до 28.11.2022.
22.11.2022 постановою керівника Дарницької окружної прокуратури міста Києва ОСОБА_31 продовжено строк досудового розслідування у кримінальному провадженні № 0001613 від 12.06.2022 до трьох місяців, а саме до 01.01.2023.
Про обґрунтованість підозри, пред`явленої ОСОБА_5 , причетність підозрюваного до вчиненого, свідчать протоколи допитів потерпілих ОСОБА_19 , ОСОБА_20 , ОСОБА_21 , ОСОБА_23 , ОСОБА_24 , які пояснюють те, що через інтернет сайт Layboard.com вони знаходили оголошення з працевлаштування за кордоном, після чого телефонували за номером телефону, вказаному на сайті. В телефонному режимі потерпілим повідомляли про умови працевлаштування, після чого просили перевести кошти на банківську картку за надані послуги. Проте, послуги за які було переведено кошти, виконано не було, а всі прохання повернути сплачені грошові кошти проігноровані, протоколи допитів свідків ОСОБА_32 , ОСОБА_33 , протоколи про результати проведення НСРД від 22.09.2022, від 29.09.2022.
Більш того, якщо виходити з поняття «обґрунтована підозра», наведеного в п. 175 рішення Європейського суду з прав людини від 21 квітня 2011 року у справі «Нечипорук і Йонкало проти України», то обґрунтована підозра означає, що існують факти і інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення.
При цьому слідчий суддя враховує, що обставини здійснення підозрюваним конкретних дій та доведеність його вини, правильність кримінально-правової кваліфікації діяння потребують перевірки та оцінки у сукупності з іншими доказами у кримінальному провадженні в ході судового розгляду кримінального провадження відносно ОСОБА_5 , що не виключає можливості застосування до підозрюваного запобіжного заходу.
Такий висновок цілком узгоджується із правовими позиціями, наведеними у рішеннях Європейського суду з прав людини. Так, у справі «Мюррей проти Сполученого Королівства» № 14310/88 від 23.10.1994 суд зазначив, що «факти, які є причиною виникнення підозри не повинні бути такими ж переконливими, як і ті, що є необхідними для обґрунтування вироку чи й просто висунення обвинувачення, черга якого надходить на наступній стадії процесу кримінального розслідування».
Отже, з урахуванням змісту долучених до клопотання матеріалів кримінального провадження у їх сукупності, слідчий суддя встановив, що зазначені у клопотанні обставини підозри мають місце і підтверджуються на даному етапі розслідування достатньою сукупністю доказів.
Враховуючи, що слідчий суддя на цьому етапі провадження не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд під час розгляду кримінального провадження по суті, зокрема, не вправі оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для визнання особи винною чи невинною у вчиненні злочину, а лише зобов`язаний на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів визначити, що причетність особи до вчинення кримінального правопорушення є вірогідною та достатньою для застосування щодо неї обмежувального заходу, то з огляду на наведені у клопотанні прокурора дані у слідчого судді є всі підстави для висновку про обґрунтованість підозри та причетність ОСОБА_5 до вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 255, ч. 4 ст. 28, ч. 4 ст. 190 КК України.
Так, при розгляді клопотання про продовження строку тримання під вартою мають враховуватися підстави у відповідності до ч.3 ст.199 КПК України й наявність обставин, що перешкоджають завершенню досудового розслідування.
Слідчий суддя при розгляді клопотання приймає до уваги, що у кримінальному провадженні виконано ряд слідчих (розшукових) та процесуальних дій, спрямованих на отримання та перевірку зібраних доказів. Разом з тим у даній справі необхідно провести слідчі процесуальні дії, що потребують додаткового часу, зокрема, встановити та допитати потерпілих, розсекретити негласні слідчі (розшукові) дії.
У п. 42 рішення Європейського Суду з прав людини від 13.01.2011 р. у справі «Михалкова та інші проти України» зазначено, що розслідування має бути ретельним, безстороннім і сумлінним. Розслідування повинне забезпечити встановлення винних осіб та їх покарання. Органи державної влади повинні вжити всіх заходів для отримання всіх наявних доказів, які мають відношення до події, показань очевидців, доказів експертиз. Будь-які недоліки у розслідуванні, які підривають його здатність встановити відповідальну особу, створюють ризик недодержання такого стандарту.
Невиправданого зволікання при проведенні досудового розслідування судом не встановлено.

Відповідно до ст.199 КПК України підставами для продовження строку тримання під вартою є наявність раніше заявлених або нових ризиків, які виправдовують тримання особи під вартою.
У статті 5 Рекомендації Комітету Міністрів Ради Європи R(80) 11 від 27.06.1980 «Про взяття під варту до суду» зауважується, що при розгляді питання про необхідність тримання під вартою, судовий орган повинен брати до уваги обставини конкретної справи, у тому числі характер та тяжкість інкримінованого злочину.
Водночас, відповідно до практики Європейського Суду з прав людини вагомою підставою для вирішення питання про необхідність попереднього ув`язнення особи є ризик перешкоджання встановленню істини у справі та переховування цієї особи від правосуддя. При цьому зазначено, що небезпека перешкоджання встановленню істини у справі та переховування особи від правосуддя може вимірюватися суворістю можливого покарання в сукупності з наявністю даних про матеріальний, соціальний стан особи, її зв`язками з державою, у якій його переслідують та міжнародними контактами.
Враховуючи конкретні обставини вчинення особливо тяжкого кримінального правопорушення, у вчиненні якого обґрунтовано підозрюється ОСОБА_5 , вагомість доказів наявності обґрунтованої підозри у вчиненні кримінальних правопорушень, які поза розумним сумнівом свідчать про його причетність до вказаних злочинів, характер вчинення такого злочину (в умовах воєнного стану), покарання, яке загрожує підозрюваному у разі визнання його винуватим, дані про особу ОСОБА_5 , слідчий суддя дійшов висновку, що встановлені при застосуванні запобіжного заходу ОСОБА_5 ризики продовжують існувати.
Оцінюючи наявність ризику (вплив на свідків та потерпілих) у кримінальному провадженні, слідчий суддя виходить з встановленого Кримінальним процесуальним кодексом України порядку отримання показань від свідків та потерпілих у кримінальному провадженні на різних його етапах, та вважає, що ризик такого впливу зберігається до отримання їх безпосередньо судом під час розгляду справи по суті. Тим самим, не виключена ймовірність того, що підозрюваний не будучи обмежений у спілкуванні із свідками та потерпілими, яким можуть бути відомі, або ж відомі обставини вчинення злочинів у яких останній підозрюється, він може здійснювати на них вплив шляхом підбурювання, вмовляння, залякування, з метою їх спонукання до ненадання в суді показів, перекручування або спотворення обставин, з метою уникнення від кримінальної відповідальності.

Тим самим, наявність ризику впливу на свідків та потерпілих існує не лише на початковому етапі кримінального провадження при зібранні доказів під час проведення досудового розслідування, а й на стадії судового розгляду до моменту безпосереднього отримання судом показань та дослідження їх судом.

Реальним на переконання слідчого судді є і ризик переховування, адже наявність певного ризику/ризиків, зокрема ризику втечі, має оцінюватися у світлі факторів, пов`язаних з характером особи, її моральністю, місцем проживання, родом занять, майновим станом, сімейними зв`язками та усіма видами зв`язку з країною, в якій така особа піддається кримінальному переслідуванню (Becciev v. Moldova (Бекчиєв проти Молдови), Panchenko v. Russia (Панченко проти Росії)), а у даному конкретному випадку, такий ризик є обґрунтованим, оскільки він належним чином умотивований слідчим, прокурором.

Дійсним є такий ризик і у розрізі того, що ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні особливо тяжкого кримінального правопорушення, яке має високий ступінь суспільної небезпеки, зумовлений тяжкими наслідками, шляхом незаконних операцій з використанням електронно обчислювальної техніки, санкція якого передбачає покарання у вигляді позбавлення волі на строк від п`яти до дванадцяти років з конфіскацією майна, що може спонукати останнього до переховування від органів досудового розслідування та суду.

За результатами розгляду клопотання, слідчий суддя дійшов висновку про високий ступінь ризику вчинення підозрюваним іншого кримінального правопорушення та ймовірності продовження своєї злочинної діяльності, враховуючи, що підозрюваний не має законного джерела доходу, свою злочинну діяльність здійснював з метою отримання матеріального прибутку, тобто, вчиняючи інкриміновані йому кримінальні правопорушення, ОСОБА_5 покращував своє матеріальне становище та отримував від цього доходи.

Водночас слідчий суддя відхиляє ризик перешкоджання кримінальному провадженню іншим чином, оскільки він належним чином не вмотивований слідчим в клопотанні та необґрунтований прокурором в судовому засіданні.
Вирішуючи клопотання про продовження строку застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою, слідчий суддя також враховує, що тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, та приходить висновку, що докази та обставини, на які посилається сторона обвинувачення у клопотанні, дають достатні підстави слідчому судді вважати, що застосування запобіжного заходу відносно ОСОБА_5 у вигляді тримання під вартою є пропорційним легітимній меті, яка ставиться до застосування запобіжних заходів, а застосування менш суворого запобіжного заходу, аніж тримання під вартою, не зможе забезпечити належну процесуальну поведінку підозрюваного.
Характеризуючі дані підозрюваного ОСОБА_5 , зокрема позитивна характеристика за місцем проживання, наявність грамот та подяк від командирів військових частин, позитивної службової характеристики за місцем проходження військової служби ОСОБА_5 , наявність соціальних зв`язків, зокрема проживання разом із матір`ю, не переважають можливих ризиків, що наведені вище.
Отже, суд, розглянувши питання про можливість застосування більш м`якого запобіжного заходу щодо підозрюваного та оцінивши доводи кожної сторони, з урахуванням наведених вище доводів, прийшов до обґрунтованого висновку про те, що прокурором доведено, що при застосуванні до підозрюваного менш суворого запобіжного заходу ніж тримання під вартою не можна буде запобігти вказаним вище ризикам.
При цьому слідчий суддя бере до уваги те, що на даний час до обставин, які підвищують ступінь встановлених ризиків, належить військова агресія Російської Федерації проти України, яка суттєво обмежує можливості виконання органами влади своїх повноважень на певних територіях.
Відповідно до частини четвертої статті 183 КК України слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, враховуючи підстави та обставини, передбачені статтями 177 та 178 цього Кодексу, має право не визначити розмір застави у кримінальному провадженні щодо злочину, передбаченого статтями 255-255-3 Кримінального кодексу України.
З огляду на зазначене, враховуючи те, що ОСОБА_5 обґрунтовано підозрюється у вчиненні злочинів, передбачених ч. 2 ст. 255, ч. 4 ст. 28, ч. 4 ст. 190 КК України, з урахуванням кількості потерпілих, введений в Україні воєнний стан, слідчий суддя не вбачає підстав для визнання альтернативного запобіжного заходу у вигляді застави.
Керуючись ст.ст. 177, 178, 183, 193, 194, 196, 197, 202, 309 КПК України, слідчий суддя
УХВАЛИВ:
Клопотання слідчого - задовольнити.
Продовжити строк тримання під вартою ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 в межах строку досудового розслідування, до 30.12.2022, без визначення розміру застави.
Строк дії ухвали суду до 20 год. 58 хв. 30.12.2022.
Контроль за виконанням ухвали покласти на Дарницьку окружну прокуратуру м. Києва.
Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку протягом п`яти днів з моменту її проголошення, а підозрюваним який перебуває під вартою в той же строк з моменту вручення копії ухвали.
Повний текст ухвали складено 28.11.2022.

Слідчий суддя: ОСОБА_1