Справа № 544/544/22
УХВАЛА

23 лютого 2023 року м. Пирятин

Пирятинський районний суд Полтавської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участі секретаря ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Пирятинського районного суду на вул. Соборній, 41 обвинувальний акт у кримінальному провадженні, унесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань (далі ЄРДР) за № 0000077 від 17.09.2021, відносно обвинуваченої:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки с. Антипівка Золотоніського району Черкаської області, мешканки АДРЕСА_1 , громадянки України, пенсіонерки, освіта вища, вдови, такої, що утриманців не має, в силу ст. 89 КК України раніше не судимої,

яка органами досудового розслідування обвинувачується у скоєнні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.366 КК, ч. 2 ст. 364 КК України,

із участю сторін кримінального провадження з боку обвинувачення: прокурора ОСОБА_4 , із боку захисту: обвинуваченої ОСОБА_3 ,

У С Т А Н О В И В :

Обвинувачена ОСОБА_3 звернулася до суду, у порядку ст. 350 КПК України, із клопотанням про звільнення її від кримінальної відповідальності за ч.1 ст.366 КК України,у рамках кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань № 0000077 від 17.09.2021, у зв`язку із закінченням строків давності притягнення до кримінальної відповідальності, на підставі ст. 49 КК України.

У судовому зсіданні обвинувачена указане клопотання підтримала та зауважила, що їй цілком і повністю зрозуміла така підстава звільнення від кримінальної відповідальності, у порядку ст. 49 КК України. Суть обвинувачення ОСОБА_3 роз`яснено та є зрозумілою, остання свою винуватість у вчиненні кримінального правопорушення за ч. 1 ст. 366 КК України визнала у повному обсязі.

Прокурор ОСОБА_4 вважав за можливе дане клопотання задовольнити в зв`язку з дотриманням норм КПК України при його поданні та наявності правових підстав, регламентованих ст. 49 КК України.

Суд, заслухавши думку сторін, вивчивши наявні матеріали, приходить до наступного.

Відповідно до ч.4 ст.286 КПК України, якщо під час здійснення судового провадження щодо провадження, яке надійшло до суду з обвинувальним актом, сторона кримінального провадження звернеться до суду з клопотанням про звільнення від кримінальної відповідальності обвинуваченого, суд має невідкладно розглянути таке клопотання.

Згідно з ч. 1 ст. 285 КПК України, особа звільняється від кримінальної відповідальності у випадках, передбачених законом України про кримінальну відповідальність, яким, відповідно до п. 7 ч. 1 ст. 3 КПК України, є законодавчі акти України, які встановлюють кримінальну відповідальність (Кримінальний кодекс України та закон України про кримінальні проступки), судом (ч. 1 ст. 286 КПК України).

Пунктом 1 ч. 2 ст. 284 КПК передбачено, що кримінальне провадження закривається судом у зв`язку зі звільненням особи від кримінальної відповідальності.

Санкція ч. 1 ст. 366 КК України (на момент вчинення кримінального правопорушення) передбачала покарання у виді штрафу до двохсот п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або обмеженням волі на строк до трьох років, з позбавленням права обіймати певні посади чи займатися певною діяльністю на строк до трьох років.

За нормою ч.2 ст.12 КК України кримінальне правопорушення, передбачене ч.1 ст.366 КК України ( в редакції, що діяла на момент вчинення кримінального правопорушення), яке інкриміноване ОСОБА_3 , належать до кримінального проступку.

Відповідно до п.2 ч.1 ст.49 КК України особа звільняється від кримінальної відповідальності, якщо з дня вчинення нею кримінального правопорушення і до дня набрання вироком законної сили минули: три роки - у разі вчинення кримінального проступку, за який передбачено покарання у виді обмеження волі, чи у разі вчинення нетяжкого злочину, за який передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк не більше двох років.

За змістом норми ст. 49 КК України, звільнення від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності є обов`язковим і застосовується за таких умов: 1) з дня вчинення кримінального правопорушення до набрання вироком законної сили минули визначені ч. 1 ст. 49 КК строки давності; 2) особа не ухилялася від досудового слідства або суду; 3) особа до закінчення зазначених у ч. 1 ст. 49 КК строків не вчинила нового кримінального правопорушення - нетяжкого злочину ( за винятком нетяжкого злочину, за який передбачене покарання у вигляді позбавлення волі на строк не більше двох років) тяжкого чи особливо тяжкого злочину.

Звільнення особи від кримінальної відповідальності є обов`язком суду у разі настання обставин, передбачених ч. 1 ст. 49 КК, за наявності згоди обвинуваченого на звільнення на підставі спливу строків давності.

Відтак суд повинен невідкладно розглянути клопотання про звільнення від кримінальної відповідальності обвинуваченого, якщо під час судового розгляду провадження, що надійшло до суду з обвинувальним актом, одна із сторін цього провадження звернеться до суду з таким клопотанням. При цьому, суд має з`ясувати думку сторін щодо закриття кримінального провадження за такою підставою, у разі згоди обвинуваченого (засудженого) розглянути питання про звільнення останнього від кримінальної відповідальності.

Отже, суд може звільнити особу від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності із закриттям кримінального провадження як під час підготовчого судового засідання, так і в ході судового розгляду в загальному порядку, керуючись положеннями ст. 49 КК України.

Установлено, що ОСОБА_3 згідно обвинувального акту обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.366 КК України за наступних обставин.

13.09.2013, обіймаючи посаду секретаря Березоворудської сільської ради Пирятинського району Полтавської області, будучи службовою особою, ОСОБА_3 , перебуваючи у своєму службовому кабінеті, в приміщенні Березоворудської сільської ради Пирятинського району Полтавської області, за адресою: Полтавська обл., Пирятинський район, с. Березова Рудка, з метою сприяння місцевому мешканцю ОСОБА_5 у спрощенні процедури оформлення спадщини померлої матері ОСОБА_6 , вирішила вчинити видачу завідомо неправдивого офіційного документу.

Так, 13.09.2013 секретар сільської ради ОСОБА_3 , будучи уповноваженою на вчинення нотаріальних дій, в порушення п. 2.16 Порядку вчинення нотаріальних дій посадовими особами органів місцевого самоврядування, затвердженого Наказом Міністерства юстиції України № 3306/5 від 11.11.2011, достовірно знаючи про існування заповіту ОСОБА_6 , посвідченого самою ж ОСОБА_3 18.10.1999, відповідно якого ОСОБА_6 все своє майно заповідала своєму онуку ОСОБА_7 , усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно-небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, діючи умисно, з метою одержання неправомірної вигоди для ОСОБА_5 та ОСОБА_8 , використовуючи своє службове становище всупереч інтересам служби, усвідомлюючи, що вчинення нею таких дій стане незаконною підставою для отримання ОСОБА_5 та ОСОБА_8 у спадщину майна спадкоємця ОСОБА_6 , особисто склала (надрукувала) дублікат вищевказаного заповіту ОСОБА_6 , до якого внесла завідомо неправдиві відомості про спадкоємців, якими вказала ОСОБА_5 та ОСОБА_8 , замість дійсного спадкоємця, вказаного в заповіті спадкодавцем - ОСОБА_7 . Вказаний підроблений дублікат заповіту секретар сільської ради ОСОБА_3 підписала, скріпила печаткою Березоворудської сільської ради, зареєструвала в Спадковому реєстрі під №76 від 13.09.2013 та видала для подальшого використання ОСОБА_5 та ОСОБА_8 для оформлення спадщини та права власності на спадкове майно.

У подальшому на підставі підробленого дублікату заповіту, виданого ОСОБА_3 , державним нотаріусом Пирятинської державної нотаріальної контори було видано свідоцтва про право на спадщину за заповітом та зареєстровано право власності ОСОБА_5 та ОСОБА_8 на нерухоме майно спадкодавця ОСОБА_6 , а саме, на земельну ділянку площею 8,2265 га з кадастровим номером :00:046:0025 з цільовим призначенням: для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що розташована в адміністративних межах Березоворудської сільської ради.

Таким чином, ОСОБА_3 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.366 КК України, а саме: складання, видача службовою особою завідомо неправдивих офіційних документів, внесення до офіційних документів завідомо неправдивих відомостей.

Обставини, наведені в обвинувальному акті щодо видачі службовою особою завідомо неправдивих офіційних документів, внесення до офіційних документів завідомо неправдивих відомостей, з числа регламентованих ст. 91 КПК України, за наслідками розгляду цього провадження, суд сприймає як дійсні. Тому суд вважає установленими всі обставини, що мають значення для кримінального провадження за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 366 КК України.

Тим самим, є дійсним факт того, що наведене обвинувачення за ч. 1 ст. 366 КК стосується подій, які мали місце 13.09.2013. До закінчення зазначених у ч. 1 ст. 49 КК строків обвинувачена не вчинила нового кримінального правопорушення. Таким чином, з 13.09.2013 до цього часу минуло понад 3 роки.

Отже, за змістом статей 284 288 КПК підставами для звільнення особи від кримінальної відповідальності при розгляді справи в суді є наявність відповідної норми кримінального закону, яка передбачає таке звільнення, клопотання сторони кримінального провадження про звільнення обвинуваченого від кримінальної відповідальності та згода обвинуваченого на закриття кримінального провадження на цих підставах.

Наявність цих умов є правовою підставою для прийняття судом рішення про звільнення підозрюваного, обвинуваченого від кримінальної відповідальності.

Зазначені обставини у своїй сукупності вказують на наявність передбачених п. 2 ч. 1 ст. 49 КК України підстав для звільнення ОСОБА_3 від кримінальної відповідальності, оскільки строки притягнення останньої до кримінальної відповідальності минули та обвинувачена надала згоду на звільнення від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності притягнення до кримінальної відповідальності шляхом подання до суду відповідного клопотання та його підтримання в судовому засіданні.

За таких обставин, беручи до уваги наведене, суд вважає, що клопотання обвинуваченої підлягає задоволенню, а ОСОБА_3 має бути звільнена від кримінальної відповідальності за ч. 1 ст. 366 КК України, у зв`язку із закінченням строків давності на підставі ст. 49 КК України, та із закриттям в цій частині кримінального провадження.

Керуючись ч.2 ст.284, ч.4 ст. 286, ч.3 ст.288, 372, 395 КПК України, ст. 49 КК України, суд

П О С Т А Н О В И В:

Клопотання обвинуваченої ОСОБА_3 задовольнити.

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , звільнити від кримінальної відповідальності у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань № 0000077 від 17.09.2021, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 366 КК України, у зв`язку із закінченням строків давності притягнення до кримінальної відповідальності, на підставі п.2 ч.1 ст.49 КК України.

Кримінальне провадження, внесене до ЄРДР за № 0000077 від 17.09.2021, відносно ОСОБА_3 в частині обвинувачення за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 366 КК України - закрити зв`язку зі звільненням особи від кримінальної відповідальності.

Ухвала може бути оскаржена до Полтавського апеляційного суду через Пирятинський районний суд Полтавської області протягом семи днів з дня її оголошення.

Головуюча ОСОБА_1