Єдиний унікальний номер 305/317/23
Номер провадження 1-кс/305/61/23
УХВАЛА

про накладення арешту на майно

21.02.2023 року місто Рахів

Слідчий суддя Рахівського районного суду Закарпатської області ОСОБА_1 , при секретарі судових засідань ОСОБА_2 , за участі прокурора ОСОБА_3 , слідчого ОСОБА_4 , володільця майна ОСОБА_5 , адвоката ОСОБА_6 , розглянувши клопотання прокурора Рахівського відділу Тячівської окружної прокуратури ОСОБА_7 про накладення арешту на майно у кримінальному провадженні, відомості про яке 14.02.2023 року внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000075 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.332 КК України,-

ВСТАНОВИВ:

Прокурор Рахівського відділу Тячівської окружної прокуратури ОСОБА_7 звернувся до слідчого судді Рахівського районного суду Закарпатської області, з клопотанням про накладення арешту на майно у кримінальному провадженні, відомості про яке 14.02.2023 року внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000075 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.332 КК України.

Клопотання прокурора про арешт майна відповідає вимогам ст.171 КПК України.

Клопотання обґрунтовується тим, що 14.02.2023 року близько 13:40 години, невстановлена особа організувала та сприяла перевезенню з с. Кваси у напрямку державного кордону України з Румунією громадян України ОСОБА_8 ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_9 ІНФОРМАЦІЯ_2 , з метою їх незаконного переправлення через державний кордон, яких було затримано працівниками Державної прикордонної служби у с. Ділове при спробі незаконного перетину кордону.

У ході проведення, 14.02.2023 року, слідчим ОСОБА_10 огляду місця події, виявлено та вилучено автомобіль марки Nissan Qashqai з державним номерним знаком НОМЕР_1 , перебуває у володінні ОСОБА_5 , та згідно до свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу № НОМЕР_2 належить на праві власності ОСОБА_11 .

Постановою слідчого від 14.02.2023 року вказаний транспортний засіб визнаний речовим доказом у даному кримінальному провадженні.

Враховуючи, що вилучений автомобіль може бути використані як доказ факту та обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, прокурор просить накласти на них арешт.

Прокурор ОСОБА_3 у судовому засіданні подане клопотання підтримав та просив таке задовольнити, з підстав, що наведені у клопотанні.

Володілець майна ОСОБА_5 та його представник адвокат ОСОБА_6 у судовому засіданні заперечували проти задоволення клопотання прокурора. Зокрема адвокат ОСОБА_6 зазначив, що у ОСОБА_5 не було жодного умислу на сприяння ОСОБА_9 та ОСОБА_8 у незаконному перетині кордону. Вказаних осіб, ОСОБА_5 знайшов через знайомих, взяв на роботу по усній домовленості, оскільки є приватним підприємцем. У зв`язку з цим, він перевозив їх з с. Кваси Рахівського району до с. Нижня Апша Тячівського району до місця свого проживання, щоб вони подивилися на об`єм робіт. Адвокат вказує також, що ОСОБА_5 готовий співпрацювати із органом досудового розслідування з метою встановлення істини у справі. Окрім цього, адвокат зазначає, що ОСОБА_5 використовує вилучений автомобіль для власних потреб. У зв`язку з наведеним, ОСОБА_6 просив не накладати на належний ОСОБА_12 автомобіль у частині заборони користування.

Заслухавши учасників судового провадження, вивчивши подане клопотання та долучені до нього докази і документи, слідчий суддя вважає, що вимоги клопотання підлягають задоволенню з огляду на наступне.

Розглядаючи клопотання про накладення арешту на майно, в порядку статей 170-173 КПК України для прийняття законного та обґрунтованого рішення, слідчий суддя повинен з`ясувати всі обставини, які передбачають підстави для арешту майна або відмови у задоволенні клопотання про арешт майна.

Відповідно до ч.1 ст.167 КПК України тимчасовим вилученням майна є фактичне позбавлення підозрюваного або осіб, у володінні яких перебуває зазначене у частині другій цієї статті майно, можливості володіти, користуватися та розпоряджатися певним майном до вирішення питання про арешт майна або його повернення.

Згідно ч.1 ст.170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.

Відповідно до ч.ч.2, 3 ст.170 КПК України, арешт майна допускається з метою, зокрема, збереження речових доказів. У такому випадку, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 КПК України.

Згідно ч.1 ст.98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

З огляду на положення ч.ч.2, 3 ст.170 КПК України майно, яке має ознаки речового доказу, повинно вилучатися та арештовуватися незалежно від того, хто є його власником, у кого і де воно знаходиться, незалежно від того чи належить воно підозрюваному чи іншій зацікавленій особі, оскільки в протилежному випадку не будуть досягнуті цілі застосування цього заходу запобігання можливості протиправного впливу (відчуження, знищення, приховання) на певне майно, що, як наслідок, перешкодить встановленню істини у кримінальному провадженні.

Арешт майна з підстав передбачених ч.ч.2, 3 ст.170 КПК України по суті являє собою форму забезпечення доказів і є самостійною правовою підставою для арешту майна поряд з забезпеченням цивільного позову та конфіскацією майна та, на відміну від двох останніх правових підстав, не вимагає оголошення підозри у кримінальному провадженні і не пов`язує особу підозрюваного з можливістю арешту такого майна.

Факт проведення досудового розслідування у кримінальному провадженні підтверджується витягом з кримінального провадження № 0000075 від 14 січня 2023 року, відповідно до якого 14.02.2023, близько 13:40 год, невстановлена особа організувала та сприяла перевезенню з с. Кваси у напрямку державного кордону України з Румунією, громадян України ОСОБА_8 , 1973 року народження, та ОСОБА_9 , 1999 року народження, з метою їх незаконного переправлення через державний кордон, та яких було затримано працівниками Державної прикордонної служби у с. Ділове при спробі незаконного перетину кордону.

У ході проведення, 14.02.2023 року, слідчим ОСОБА_10 огляду місця події, виявлено та вилучено автомобіль марки Nissan Qashqai з державним номерним знаком НОМЕР_1 , перебуває у володінні ОСОБА_5 , та згідно до свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу № НОМЕР_2 належить на праві власності ОСОБА_11 .

Постановою слідчого від 14.02.2023 року вказаний транспортний засіб визнаний речовим доказом у даному кримінальному провадженні.

Відповідно до протоколу огляду місця події від 14.02.2023 року, предметом огляду є автомобіль марки «Nissan» моделі «Qashqai», реєстраційний номер НОМЕР_1 , володільцем якого є ОСОБА_5 . Транспортний засіб розташований біля прикордонної застави, що по вул. Трибушанська, буд. 60 в с. Ділове Рахівського району Закарпатської області. На момент огляду вказаний автомобіль зачинений та не пошкоджений.

Відповідно до протоколу допиту свідка ОСОБА_9 від 14.02.2023 року, він разом із своїм знайомим ОСОБА_8 приїхали потягом в с. Кваси Рахівського району для того, щоб незаконно перетнути державний кордон України. Коли вони вийшли до центральної дороги, то до них під`їхав автомобіль марки Ніссан Кашкай білого кольору, у якому був невідомий йому чоловік на ім`я ОСОБА_13 . З вказаним водієм вони повинні були поїхати в с. Нижня Апша Тячівського району для подальшого перетину державного кордону. У автомобіль ОСОБА_13 попросив, щоб у разі зупинки, вони сказали, що їдуть у с. Нижня Апша на роботу, а також сказав, щоб вони віддали йому свої паспорти для виїзду за кордон та грошові кошти, які у них з собою є. Це потрібно для того, щоб безпечно перетнути блок-пости. На цю пропозицію вони погодились та передали ОСОБА_13 свої закордонні паспорти та грошові кошти, які у них були, а саме, 250 доларів США, 2000 чеських корун та 200 злотих. У подальшому, у с. Ділове їх затримали прикордонники.

Аналогічні за суттю пояснення надав і свідок ОСОБА_8 , протокол допиту якого також долучено до матеріалів клопотання.

З пояснення свідка ОСОБА_14 від 14.02.2023 року вбачається, що він був старшим прикордонного наряду. На блок-посту у с. Ділове Рахівського району вони зупинили автомобіль Ніссан Кашкай білого кольору. Під час перевірки документів у них виникла підозра, що пасажири автомобіля мають намір незаконно перетнути державний кордон. Після цього, він доповів до центру управління службою та викликав групу реагування.

Відповідно до свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_2 , автомобіль марки «Nissan» моделі «Qasqai», білого кольору, реєстраційний номер НОМЕР_1 на праві власності належить ОСОБА_15 , мешканці АДРЕСА_1 .

Так, вищезазначений автомобіль, вилучений слідчим у ході огляду, слід вважати речовим доказом у даному кримінальному провадженні, він відповідає критеріям, передбаченим ст.98 КПК України, оскільки може бути знаряддям вчинення злочину та міг зберегти на собі сліди вчиненого кримінального правопорушення, а також може бути використаний як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, а тому, накладення на нього арешту та заборона його відчуження, розпорядження і користування є необхідним з метою забезпечення збереження речового доказу, недопущення їх зникнення, втрати або пошкодження, що перешкоджатиме подальшому розгляду кримінального провадження, отже, потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права та свободи власника майна, так-як тільки у випадку накладення арешту на вказаний автомобіль, який був вилучений, може бути виконане завдання щодо забезпечення збереження слідів кримінального правопорушення.

Доказів негативних наслідків від застосування такого заходу забезпечення кримінального провадження як арешт майна, в судовому засіданні слідчим суддею не встановлено.

Враховуючи вищевикладене, слідчий суддя вважає, що клопотання прокурора про накладення арешту на майно підлягає задоволенню, а на вилучений слідчим у ході огляду автомобіль, слід накласти арешт, шляхом заборони користуватися, розпоряджатися ним, а також відчужувати його.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.98, 167-168, 170-175, 309 КПК України, слідчий суддя,-

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання прокурора Рахівського відділу Тячівської окружної прокуратури ОСОБА_7 про накладення арешту на майно у кримінальному провадженні, відомості про яке 14.02.2023 року внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000075 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.332 КК України задовольнити.

Накласти арешт, шляхом заборони користування, розпорядження та відчуження, на майно, а саме: автомобіль Nissan Qashqai, з реєстраційним номером НОМЕР_1 , який на підставі свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_2 на праві власності належить ОСОБА_15 , мешканці АДРЕСА_1 , та який перебуває у володінні ОСОБА_5 .

Ухвала про арешт майна виконується негайно слідчим, прокурором.

Копію ухвали після її постановлення вручити учасникам кримінального провадження.

Роз`яснити, що підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження - судом.

Арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

На ухвалу може бути подано апеляційну скаргу безпосередньо до Закарпатського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення.

Повний текст ухвали проголошено о 09 годині 40 хвилин 22 лютого 2023 року.

Слідчий суддя Рахівського районного суду

Закарпатської області ОСОБА_1