Справа № 738/282/23
№ провадження 1-в/738/26/2023
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 березня 2023 року місто Мена Чернігівської області

Менський районний суд Чеpнiгiвської областi в складi судді ОСОБА_1 , розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання захисника ОСОБА_2 в інтересах засудженого ОСОБА_3 про умовно - дострокове звільнення від відбування покарання,

за участю: секретаря судового засіданняОСОБА_4 ,
учасників судового розгляду: прокурораОСОБА_5 ,
представника установи виконання покарання ОСОБА_6 ,
засудженого ОСОБА_3 ,

В С Т А H О В И В:

Суть питання, що вирішується ухвалою.

24 лютого 2023 року до Менського районного суду Чернігівської області надійшло клопотання захисника ОСОБА_2 в інтересах засудженого ОСОБА_3 про умовно - дострокове звільнення від відбування покарання.

Виклад позиції учасників судового провадження.

Засуджений у судовому засіданні підтримав клопотання, просив його задовольнити.

Захисник подала заяву про розгляд справи без її участі, клопотання підтримує.

Прокурор заперечував проти клопотання, посилаючись на те, що поведінка засудженого не є сумлінною.

Представник установи виконання покарання заперечував проти клопотання, зазначив, що засуджений ОСОБА_3 в установі виконання покарання характеризується посередньо, перебував на обліку як злісний порушник, на даний час не працює, на засіданні комісії установи виконання покарання ухвалене рішення про відмову в застосуванні статті 81 КК України.

Представник спостережної комісії у судове засідання не з`явився, що відповідно до положень частини 5 статті 539 КПК України, не перешкоджає проведенню судового розгляду.

Встановлені судом обставини.

Згідно з вироком Київського районного суду місто Харкова від 07 грудня 2020 року, ОСОБА_3 засуджений за частиною другою статті 186, частиною другою статті 187, частиною першою статті 69, частиною першою статті 70 КК України до 4 років 6 місяців позбавлення волі.

Згідно з ухвалою Харківського апеляційного суду від 02 лютого 2021 року, вирок Київського районного суду міста Харкова від 07 грудня 2020 року залишений без змін.

Строк вiдбування покарання обчислюється з 09 листопада 2019 року.

Станом на 17 березня 2023 року невідбута частина покарання у виді позбавлення волі становить 1 рік 1 місяць 22 дні.

У характеристиці, затвердженій начальником ДУ «Менська виправна колонія (№ 91)» 13 лютого 2023 року вказано, що засуджений ОСОБА_3 перебуває в місцях позбавлення волі з 12 листопада 2019 року. За час перебування в ДУ «Харківський слідчий ізолятор» засуджений ОСОБА_3 режим утримання не порушував, розпорядок дня виконував, до дисциплінарної відповідальності не притягувався, до суспільно корисної праці не залучався, не заохочувався. З 23 лютого 2021 року відбуває покарання в ДУ «Менська ВК (№91)», де характеризується посередньо, не завжди дотримується вимог встановленого порядку відбування покарання, розпорядок дня установи виконує, перебував на профілактичному обліку засуджених схильних до вчинення злісних порушень, 15 серпня 2022 року знятий з обліку. З 02 травня 2022 року по 31 січня 2023 року надав послуги робітника швейної дільниці підприємства установи, має одне стягнення, яке у встановленому законом порядку погашене, має одне заохочення.

У Довідці про стягнення та заохочення засудженого зазначено, що у ОСОБА_3 наявні: одне заохочення, одне стягнення.

Згідно із Витягом з рішення комісії при МВК-91 з питань застосування пільг до засуджених (статті 100, 101 КВКУ, статті 81 КК України, статті 82 КК України), протокол № 21 від 15 листопада 2022 року, ОСОБА_3 не довів своє виправлення та не заслуговує на застосування до нього пільги у виді статті 81 КК України.

Згідно з постановою № 13, протокол № 5 від 15 березня 2023 року, Спостережна комісія Менської міської ради постановила рішення про погодження застосування до засудженого ОСОБА_3 пільги у виді умовно-дострокового звільнення від відбування покарання.

Згідно із Довідкою ДП «Підприємство державної кримінально-виконавчої служби України (№ 91)» від 15 лютого 2023 року, ОСОБА_3 був залучений до суспільно корисної праці на швейну дільницю підприємства, згідно Договорів: ЦПХ № 43 від 18 березня 2021 року (строк дії до 30 липня 2021 року), ЦПХ № 38 від 02 травня 2022 року (строк дії до 31 жовтня 2022 року), ЦПХ № 160 від 11 січня 2023 року (строк дії до 31 січня 2023 року). ОСОБА_3 до роботи ставився байдуже, відвідував робоче місце на швейній дільниці нерегулярно, об`єм наданих засудженим послуг за договорами ЦПХ був на низькому рівні, бажання виправити своє ставлення до роботи засуджений не виявляв.

Згідно з Довідкою ДУ «Менська ВК (№91)», засуджений ОСОБА_3 залучений до суспільно-корисної праці на громадських засадах без оплати праці у рахунок двогодинних відпрацювань, виконував обов`язки робітника старшого днювального відділення ДСР з 25 грудня 2021 року до 24 квітня 2022 року. З 31 грудня 2021 року за Договором № 46 трудового характеру до 01 квітня 2022 року працював робітником контрагентського об`єкта ТОВ Український кардан. З 07 травня 2021 року за Договором № 22 цивільно-правового характеру до 31 грудня 2021 року працював на майстерні установи.

У Висновку щодо ступеня виправлення засудженого, складеного щодо ОСОБА_3 з використанням матеріалів особової справи та підсистеми «КАСАНДРА» зазначено, що за підсумком (загальним балом 88), отриманим внаслідок аналізу критеріїв оцінки виправлення засудженого, характеристики під час відбування покарання, психологічної характеристики засудженого, підсумкової оцінки ризику вчинення повторного кримінального правопорушення та результатів індивідуальної програми соціально-виховної роботи, засуджений став на шлях виправлення (довів своє виправлення). При цьому, за критерієм оцінки виправлення засудженого «Ставлення до режиму відбування покарань», ОСОБА_3 отримав 1 бал, оскільки за період відбування покарання щодо засудженого до трьох разів застосовувались стягнення, які зняті або погашені в установленому законом порядку. Відповідно до наказу № 75/ОД-22 ВС від 16 травня 2022 року перебував на профілактичному обліку засуджених схильних до вчинення злісних порушень (вживання алкогольних напоїв). Наказом № 112/ОД-22 ВС від 15 серпня 2022 року був знятий з профілактичного обліку у зв`язку з вибуттям з установи; також ОСОБА_3 у розділі V «Характеристика під час відбування покарання» є таким, що отримав 0 балів за оцінкою критерія «Дотримання норм, які визначають порядок і умови відбування покарання та розпорядку дня установи».

Мотиви, з яких суд виходить при постановленні ухвали, і положення закону, яким він керується.

Відповідно до положень пункту 2 частини 1 статті 537, пункту 1 частини 2 статті 539 КПК України питання про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання вирішується судом в межах територіальної юрисдикції якого засуджений відбуває покарання.

Засуджений з 23 лютого 2021 року відбуває покарання у виді позбавлення волі в ДУ «Менська виправна колонія (№ 91)», яка знаходиться в межах територіальної юрисдикції Менського районного суду Чернігівської області.

Згідно з положеннями частин 1, 2 статті 81 КК України до осіб, що відбувають покарання у виді виправних робіт, службових обмежень для військовослужбовців, обмеження волі, тримання в дисциплінарному батальйоні військовослужбовців або позбавлення волі, може бути застосоване умовно-дострокове звільнення від відбування покарання; особу може бути умовно-достроково звільнено повністю або частково і від відбування додаткового покарання; умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване, якщо засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення.

З вищенаведених положень закону про кримінальну відповідальність вбачається, що головною передумовою для звільнення особи умовно-достроково є не формальний сплив певної частини строку покарання, а факт виправлення засудженої особи, яке вона довела своєю сумлінною поведінкою та ставленням до праці, а також досягнення цілей покарання.

Застосування до засудженого умовно - дострокового звільнення передбачено дискреційною нормою Кримінального кодексу України, тобто, не є обов`язком суду, а є правом, яке полягає у попередньому вивченні всіх даних про особу для прийняття правильного, законного рішення, з урахуванням власного внутрішнього переконання.

Постановою Пленуму Верховного Суду України № 2 від 26 квітня 2002 року «Про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміну невідбутої частини покарання більш м`яким» орієнтовано суди на те, що умовно-дострокове звільнення від відбування покарання можливе лише після повного та всебічного вивчення даних про особу засудженого. Умовно-достроковому звільненню підлягають ті засуджені, які протягом всього, а не певного періоду часу, сумлінною поведінкою і ставленням до праці довели своє виправлення, і для цього дані беруться в їх сукупності.

Згідно з частиною першою статті 6 КВК України, виправлення засудженого - процес позитивних змін, які відбуваються в його особистості та створюють у нього готовність до самокерованої правослухняної поведінки.

Прийняття рішення про умовно-дострокове звільнення не є обов`язковим, а залежить від переконаності суду в тому, що цілі покарання досягнуті в більш короткий термін, ніж це було визначено вироком.

Процес виправлення та перевиховання має бути стабільним та послідовним протягом всього перебування засудженого в установі виконання покарання.

Сумлінна поведінка - це не тільки пасивна форма поведінки засудженого, яка полягає в стримуванні від порушень режиму відбування покарання, правил внутрішнього розпорядку, а й активна форма його поведінки: активна участь в суспільному житті, сумлінне виконання громадських доручень, підвищення свого загальноосвітнього рівня, гарна поведінка в побуті, прагнення своєю діяльністю спокутувати вину за вчинений злочин.

Під сумлінним ставленням до праці слід розуміти постійну свідому участь в суспільно-корисній праці, систематичне виконання і перевиконання виробничих завдань, якість виконання роботи, відсутність трудових порушень, прогулів, відмов від роботи, додержання правил охорони праці й техніки безпеки.

Суд встановив, що ОСОБА_3 засуджений до покарання у виді позбавлення волі за вчинення тяжких злочинів, відбув 2/3 частини строку призначеного судом покарання, з характеристики засудженого, матеріалів особової справи засудженого вбачається, що ОСОБА_3 стає на шлях виправлення, але на час розгляду клопотання про умовно-дострокове звільнення ОСОБА_3 своєю поведінкою та ставленням до праці не довів своє виправлення.

Так, суд встановив, що під час відбування покарання засуджений характеризується посередньо, у 2021 році отримав одне заохочення, але у 2022 році, тобто після отримання заохочення, допустив порушення режиму відбуття покарання, за що був підданий стягненню, яке станом на час розгляду клопотання, є погашеним. Також засуджений перебував на профілактичному обліку засуджених, до вчинення злісних порушень. Під час залучення до суспільно корисної праці на швейній дільниці були випадки байдужого ставлення до роботи та нерегулярного відвідування робочого місця. Засуджений хоч і залучається до робіт з благоустрою установи та робіт з поліпшення житлово-побутових умов, але до виконання робіт ставиться посередньо.

Рішення спостережної комісії має рекомендаційний характер і не є визначальним під час вирішення питання про умовно-дострокове звільнення, а таке рішення ухвалюється судом з врахуванням поведінки засудженого за весь час відбування покарання і якщо останній сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення.

Наявність дитини у засудженого, а також стан здоров`я матері засудженого, на яких акцентував увагу засуджений, не являються підставами для умовно-дострокового звільнення від подальшого відбування покарання.

З огляду на вищезазначене, суд дійшов висновку, що поведінка засудженого не свідчить про те, що він твердо став на шлях виправлення, оскільки засуджений за ввесь час відбування ним покарання не проявляв сумлінної, бездоганної поведінки та ставлення до праці.

За таких обставин, суд дійшов висновку, що застосування відносно засудженого ОСОБА_3 статті 81 КК України є передчасним, тому клопотання про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання не підлягає задоволенню.

Враховуючи викладене, керуючись статтею 81 КК України, статями 537, 539 КПК України, суд

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні клопотання захисника ОСОБА_2 в інтересах засудженого ОСОБА_3 про умовно - дострокове звільнення від відбування покарання - відмовити.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Ухвала може бути оскаржена до Чернігівського апеляційного суду протягом 7 днів з дня її оголошення.

Суддя ОСОБА_1