1 УХВАЛА ІМЕНЕМ УКРАЇНИСправа № 335/317/23 1-кс/335/179/2023
20 березня 2023 року м. Запоріжжя
Прокурор в судове засіданні не з`явився, подав заяву про розгляд клопотання слідчого про тимчасовий доступ до речей і документів за його відсутністю.
Голова ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_3 та адвокат ОСОБА_4 в судовому засіданні заперечили проти задоволення клопотання в повному обсязі, зазначили, що документи до яких слідчий просить надати тимчасовий доступ, перебувають у вільному доступі на сайти ІНФОРМАЦІЯ_2 . Крім того, зазначили, що закупівля деревиниздійснювалася через електронну систему публічних закупівель ІНФОРМАЦІЯ_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 ), що відповідає чинному законодавству.
Вислухавши пояснення учасників кримінального провадження, дослідивши матеріали клопотання, слідчий суддя приходить до висновку, що клопотання не підлягає до задоволення, з наступних підстав.
Відповідно до ст. 132 КПК України, заходи забезпечення кримінального провадження застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження.
Тимчасовий доступ до речей і документів є заходом забезпечення кримінального провадження, передбаченим п. 5 ч. 2 ст. 132 КПК України.
Відповідно до ч.3 ст. 132 КПК України, застосування заходів забезпечення кримінального провадження не допускається, якщо слідчий, прокурор не доведе, що: 1) існує обґрунтована підозра щодо вчинення кримінального правопорушення такого ступеня тяжкості, що може бути підставою для застосування заходів забезпечення кримінального провадження; 2) потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи особи, про який ідеться в клопотанні слідчого, прокурора; 3) може бути виконане завдання, для виконання якого слідчий, прокурор звертається із клопотанням.
Відповідно до ч. 4 ст. 132 КПК України, для оцінки потреб досудового розслідування слідчий суддя або суд зобов`язаний врахувати можливість без застосованого заходу забезпечення кримінального провадження отримати речі і документи, які можуть бути використані під час судового розгляду для встановлення обставин у кримінальному провадженні.
Приписи ч. 5 вказаної статті також зобов`язують сторін кримінального провадження подати слідчому судді або суду докази обставин, на які вони посилаються.
Загальні положення тимчасового доступу до речей і документів унормовані ст. 159 КПК України, відповідно до яких тимчасовий доступ до речей і документів полягає у наданні стороні кримінального провадження особою, у володінні якої знаходяться такі речі і документи, можливості ознайомитися з ними, зробити їх копії та вилучити їх (здійснити їх виїмку).
Частиною ч. 4 ст. 163 КПК України закріплено правило про те, що слідчий суддя, суд розглядає клопотання за участю сторони кримінального провадження, яка подала клопотання, та особи, у володінні якої знаходяться речі і документи, крім випадків, передбачених частиною другою цієї статті. Неприбуття за судовим викликом особи, у володінні якої знаходяться речі і документи, без поважних причин або неповідомлення нею про причини неприбуття не є перешкодою для розгляду клопотання.
Згідно вимог ч. 5 ст. 163 КПК України, слідчий суддя, суд постановляє ухвалу про надання тимчасового доступу до речей і документів, якщо сторона кримінального провадження у своєму клопотанні доведе наявність достатніх підстав вважати, що ці речі або документи: 1) перебувають або можуть перебувати у володінні відповідної фізичної або юридичної особи; 2) самі по собі або в сукупності з іншими речами і документами кримінального провадження, у зв`язку з яким подається клопотання, мають суттєве значення для встановлення важливих обставин у кримінальному провадженні; 3) не становлять собою або не включають речей і документів, які містять охоронювану законом таємницю.
В матеріалах клопотання, стороною кримінального провадження, не доведено неможливість іншим шляхом отримати документи, які можуть бути використані під час судового розгляду для встановлення обставин у кримінальному провадженні, шляхом огляду веб-сайту ІНФОРМАЦІЯ_2
Крім того, сторона кримінального провадження в клопотанні не обґрунтувала необхідності у вилученні оригіналів документів, а також не довела наявності достатніх підстав вважати, що без такого вилучення існує реальна загроза зміни або знищення речей чи документів, або таке вилучення необхідне для досягнення мети отримання доступу до речей і документів.
Слідчий суддя звертає увагу, що слідчий, прокурор згідно ч. 2 ст. 93 КПК України має широкий обсяг повноважень щодо збирання доказів у кримінальному провадженні. Так, відповідно до положень зазначеної норми сторона обвинувачення здійснює збирання доказів шляхом проведення слідчих (розшукових) дій та негласних слідчих (розшукових) дій, витребування та отримання від органів державної влади, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ та організацій, службових та фізичних осіб речей, документів, відомостей, висновків експертів, висновків ревізій та актів перевірок, проведення інших процесуальних дій, передбачених цим Кодексом.
Також клопотання належним чином не вмотивоване, оскільки не наведено доказів, що особа, у володінні якої знаходиться зазначені в клопотанні документів, не бажає добровільно передати їх стороні обвинувачення.
Враховуючи зазначене слідчий суддя дійшов висновку про те, що клопотання не підлягає задоволенню.
Керуючись ст.ст. 131, 132, 159, 160, 162, 163, 164 КПК України, слідчий суддя,
Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1