Справа № 442/5200/22 Головуючий у 1 інстанції: ОСОБА_1
Провадження № 11-кп/811/1161/22 Доповідач: ОСОБА_2
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 лютого 2023 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Львівського апеляційного суду в складі:

головуючого-судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

секретаря ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Львові у режимі відеоконференції апеляційну скаргу засудженого ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на ухвалу Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області від 13 жовтня 2022 року про відмову у задоволенні клопотання останнього про зарахування строку попереднього ув`язнення у строк відбуття покарання,

за участі прокурора ОСОБА_7 ,

засудженого ОСОБА_6 ,

представника виправної колонії ОСОБА_8 ,

в с т а н о в и л а :

вищевказаною ухвалою відмовлено у задоволенні клопотання засудженого ОСОБА_6 про застосування до нього Закону України «Про внесення змін до Кримінального кодексу України щодо удосконалення порядку зарахування судом строку попереднього ув`язнення у строк покарання» від 26 листопада 2015 року та зарахування строку попереднього ув`язнення у строк відбуття покарання з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.

Не погоджуючись з зазначеним рішенням суду, засуджений ОСОБА_6 подав апеляційну скаргу, у якій просить ухвалу Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області від 13 жовтня 2022 року скасувати.

Подану апеляційну скаргу мотивує тим, що вважає рішення суду незаконним та несправедливим. На переконання апелянта, наявні підстави для задоволення його клопотання, оскільки він перебував у Хмельницькому слідчому ізоляторі з 5 жовтня 2018 року до 11 квітня 2019 року без поважних причин.

Заслухавши пояснення засудженого на підтримання доводів апеляційної скарги, виступ прокурора та представника виправної колонії на заперечення доводів апеляційної скарги, перевіривши матеріали кримінального провадження та доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга до задоволення не підлягає з таких підстав.

Частиною 1 ст. 404 КПК України встановлено, що суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Згідно зі ст. 370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим та вмотивованим.

Під час перевірки в апеляційному порядку оскарженої ухвали, колегією суддів апеляційного суду встановлено, що зазначені вимоги закону судом першої інстанції були дотримані.

Так, 24 грудня 2015 року набрала чинності нова редакція ч. 5 ст. 72 КК України, викладена у Законі України «Про внесення зміни до Кримінального кодексу України щодо удосконалення порядку зарахування судом строку попереднього ув`язнення у строк покарання» від 26 листопада 2015 року за №842-УІІІ.

Згідно з вимогами ч. 5 ст. 72 КК України в редакції від 26 листопада 2015 року зарахування судом строку попереднього ув`язнення у разі засудження до позбавлення волі в межах того самого кримінального провадження, у межах якого до особи було застосовано попереднє ув`язнення, провадиться з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.

Відповідно до ст. 1 Закону України «Про попереднє ув`язнення» попереднє ув`язнення є запобіжним заходом, який у випадках, передбачених Кримінальним процесуальним кодексом України, застосовується щодо підозрюваного, обвинуваченого (підсудного) та засудженого, вирок щодо якого не набрав законної сили.

Згідно з п. 2 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про внесення зміни до Кримінального кодексу України щодо удосконалення порядку зарахування судом строку попереднього ув`язнення у строк покарання» від 26 листопада 2015 року у строк попереднього ув`язнення включається строк: а) затримання особи без ухвали слідчого судді, суду; б) затримання особи на підставі ухвали слідчого судді, суду про дозвіл на затримання; в) тримання особи під вартою як запобіжний захід, обраний суддею, судом на стадії досудового розслідування або під час судового розгляду кримінального провадження; г) перебування обвинуваченого у відповідному стаціонарному медичному закладі при проведенні судово-медичної або судово-психіатричної експертизи; ґ) перебування особи, яка відбуває покарання, в установах попереднього ув`язнення для проведення слідчих дій або участі у судовому розгляді кримінального провадження.

Як слідує з матеріалів судової та особової справ, ОСОБА_6 вироком Старосинявського районного суду Хмельницької області від 12 квітня 2016 року засуджено за ч. 3 ст. 185, ч. 2 ст. 289, ч. 1 ст. 70, ст.ст. 75, 104 КК України до 5 років позбавлення волі з іспитовим строком на 2 роки. Ухвалою Апеляційного суду Хмельницької області від 28 вересня 2016 року зараховано засудженому строк попереднього ув`язнення з 12 квітня 2016 року до 28 вересня 2016 року з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі; у решті вирок Старосинявського районного суду Хмельницької області від 12 квітня 2016 залишено без змін.

Вироком Старокостянтинівського районного суду Хмельницької області від 16 серпня 2016 року ОСОБА_6 засуджено за ч. 1 ст. 115, ч. 1 ст. 129, ч. 1 ст. 162, ч. 2 ст. 186, ч. 1 ст. 70 КК України до 9 років позбавлення волі. Вироком Апеляційного суду Хмельницької області від 18 травня 2017 року скасовано вирок від 16 серпня 2016 року та ухвалено вважати ОСОБА_6 засудженим за ч. 1 ст. 115, ч. 1 ст. 129, ч. 3 ст. 187, ч. 1, ч. 4 ст. 70 КК України до 12 років позбавлення волі без конфіскації майна; у строк відбуття покарання зараховано строк його попереднього ув`язнення з 9 січня 2016 року до 18 травня 2017 року з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі. Вирок набрав законної сили 18 травня 2017 року.

Колегією суддів установлено, що ухвалою Старокостянтинівського районного суду Хмельницької області від 30 серпня 2018 року задоволено клопотання засудженого ОСОБА_6 та ухвалено етапувати його з Ізяславської виправної колонії №31 до Державної установи «Хмельницький слідчий ізолятор» на час ознайомлення з матеріалами кримінального провадження. На виконання зазначеної ухвали, 6 жовтня 2018 року ОСОБА_6 етаповано до Державної установи «Хмельницький слідчий ізолятор» для ознайомлення з матеріалами справи, а 11 квітня 2019 року останнього повернуто до Ізяславської виправної колонії №31 для відбування покарання.

Таким чином, після набрання вироком Апеляційного суду Хмельницької області від 18 травня 2017 року, за результатами перегляду вироку Старокостянтинівського районного суду Хмельницької області від 16 серпня 2016 року, законної сили, ОСОБА_6 був скерований на відбуття покарання до Ізяславської виправної колонії №31. Подальше етапування ОСОБА_6 до Державної установи «Хмельницький слідчий ізолятор» для ознайомлення з матеріалами кримінального провадження ініційоване самим засудженим та не було пов`язане з необхідністю проведення досудового розслідування чи судового розгляду кримінального провадження.

За таких обставин, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що заходи попереднього ув`язнення стосовно засудженого ОСОБА_6 припинились з моменту набрання законної сили вироком суду, тобто з 18 травня 2017 року. Подальше перебування засудженого в установі виконання покарань та слідчому ізоляторі є нічим іншим, ніж відбування ним покарання, призначеного вироком суду.

З огляду на викладене, колегія суддів дійшла висновку про безпідставність апеляційних доводів засудженого щодо необхідності скасування оскаржуваної ухвали та зарахування йому на підставі ч. 5 ст. 72 КК України (в редакції Закону України №838-VIII) строку перебування в слідчому ізоляторі з 5 жовтня 2018 року до 11 квітня 2019 року у строк відбування покарання, оскільки відсутні правові та фактичні підстави для задоволення апеляційної скарги засудженого, виходячи зі змісту доводів, зазначених у ній.

Керуючись ст. ст. 405, 407, 418, 419 КПК України, колегія суддів, -

п о с т а н о в и л а :

ухвалу Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області від 13 жовтня 2022 року про відмову у задоволенні клопотання ОСОБА_6 про зарахування строку попереднього ув`язнення у строк відбуття покарання - залишити без змін, його апеляційну скаргу - без задоволення.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення, є остаточною та оскарженню не підлягає.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4