Справа №: 398/3094/22
провадження №: 1-кп/398/254/22
УХВАЛА
Іменем України

"06" грудня 2022 р. м.Олександрія

Олександрійський міськрайонний суд Кіровоградської області у складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
за участю секретаря ОСОБА_2 ,
сторін кримінального провадження:
прокурора ОСОБА_3 ,
обвинуваченого ОСОБА_4 ,
захисника ОСОБА_5 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Олександрія обвинувальний акт у кримінальному провадженні № 0000818 від 27.06.2022 року за обвинуваченням ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України,-
ВСТАНОВИВ:
У провадженні Олександрійського міськрайонного суду Кіровоградської області знаходиться обвинувальний акт у кримінальному провадженні № 0000818 від 27.06.2022 року за обвинуваченням ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України.
28.11.2022 року від прокурора ОСОБА_3 надійшло клопотання про продовження обвинуваченому запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, яке він підтримав у судовому засіданні. Прокурор посилається на вагомість доказів винуватості ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, характер кримінального правопорушення, яке інкриміноване обвинуваченому, на наявність ризиків, передбачених пунктами 1, 3, 5 частини першої ст. 177 КПК України. А саме, що обвинувачений може ухилятись вiд кримiнальної вiдповiдальностi шляхом переховування, в даному випадку від суду, шляхом залишення місця проживання, маючи при цьому всi можливостi та засоби; незаконно впливати на свідків, які являються безпосередніми очевидцями ДТП; та вчинити інше кримінальне правопорушення, в тому числі стосовно осіб, які можуть давати викривальні та підтверджуючі його вину покази, що свідчить про неможливість запобігти ризикам шляхом застосування інших запобіжних заходів відмінних від тримання під вартою.
Обвинувачений ОСОБА_4 та його захисник ОСОБА_5 заперечували проти продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та просили застосувати до обвинуваченого більш м`який запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту, оскільки обвинувачений не має наміру ухилятись від суду, має зареєстроване місце проживання, де проживає разом з дружиною, за місцем мешкання характеризується виключно позитивно, тому може виконувати покладені на нього обов`язки, перебуваючи і на домашньому арешті. Також захисник обвинуваченого у судовому засіданні вказав на те, що свідками події є військовослужбовці, а тому обвинувачений не взмозі у будь-який спосіб на них вплинути, а тому ризики, про які зазначено стороною обвинувачення не обґрунтовані.
Представник потерпілої ОСОБА_6 у судовому засіданні 29.11.2022 підтримала клопотання прокурора про обрання обвинуваченому запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, оскільки, як було з`ясовано в судовому засіданні позиція обвинуваченого, щодо визнання своєї вини в інкримінованому йому злочині змінилась, свою провину і цивільний позов він визнає частково, а тому ризики впливу на свідків та переховування від суду продовжують існувати і є досить імовірними, тому просить клопотання задовольнити.
Вислухавши позиції учасників процесу, суд доходить наступних висновків.
Згідно ч.1,3 ст. 331 КПК України під час судового розгляду суд за клопотанням сторони обвинувачення або захисту має право своєю ухвалою змінити, скасувати або обрати запобіжний захід щодо обвинуваченого.
У відповідності до положень ст. 177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобіганням спробам: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, вчинити інше кримінальне правопорушення або продовжити злочину діяльність.
Згідно зі ст. 178 КПК України, при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 КПК України, слідчий суддя, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, в тому числі: вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі; дані про особу обвинуваченого; міцність соціальних зв`язків в місці постійного проживання, в тому числі наявність в нього родини й утриманців; розмір майнової шкоди, в заподіянні якого підозрюється особа; ризики продовження чи повторення протиправної поведінки.
Відповідно до ч. 1 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу.
Ухвалою Олександрійського міськрайонного суду Кіровоградської області від 18.10.2022 року відносно обвинуваченого ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , обрано запобіжний захід у виді тримання під ватрою у Державній установі «Кропивницький слідчий ізолятор» строком на 60 діб, з 18.10.2022 року до 16.12.2022 року.
Суд враховує дані про особу обвинуваченого, його вік, стан здоров`я, міцність соціальних зв`язків, наявність осіб на утриманні. Так, ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні тяжкого злочину, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України, за вчинення якого, йому може бути призначено покарання у виді позбавлення волі на строк до 8 років. Обвинувачений раніше не судимий, одружений, не має на утриманні малолітніх чи неповнолітніх дітей, офіційно не працевлаштований, має постійне місце проживання та реєстрації, яке знаходиться за межами Кіровоградської області.
Враховуючи викладене, суд вважає, що усвідомлюючи ступінь тяжкості інкримінованого ОСОБА_4 кримінального правопорушення та суворість можливого покарання, існує ризик, передбачений п.1 ч.1 ст.177 КПК України, а саме, що він може ухилятись від суду, тобто без перешкод залишити своє місце проживання, чим буде перешкоджати кримінальному провадженню. Існування ризику, що ОСОБА_4 може переховуватись від суду додатково підвищується військовою агресією російської федерації проти України, та дією на всій території України воєнного стану. І у разі обрання обвинуваченому більш м`якого запобіжного заходу не пов`язаного з триманням під вартою, в умовах діючого на теперішній час в Україні воєнного стану, стане неможливо здійснювати належний контроль правоохоронних органів за поведінкою обвинуваченого, який проживає на території Полтавської області.
Щодо ризику впливати на свідків у цьому кримінальному провадженні, то ст. 23 КПК України встановлює принцип безпосередності дослідження показань, за змістом якого суд досліджує докази безпосередньо і показання учасників кримінального провадження суд отримує усно. Тобто доказове значення у кримінальному провадженні матимуть саме ті показання свідків, які будуть надані останніми безпосередньо під час судового розгляду у судовому засіданні, а не надані ними в ході досудового розслідування. На даний час в кримінальному провадженні триває судовий розгляд, судом проведено підготовчий судовий розгляд, оголошено обвинувальний акт, здійснені вступні промови, визначено обсяг та порядок дослідження доказів. Обвинувачений та свідки, які являються безпосередніми очевидцями дорожньо-транспортної події, ще не допитані. У судовому засіданні обвинувачений змінив свою позицію і ставлення до ймовірно вчиненого ним злочину. Отже, вказане доводить, що можливість впливу на свідків є досить імовірним.
Щодо ризику вчинити інше кримінальне правопорушення, в тому числі стосовно осіб, які можуть давати викривальні та підтверджуючі його вину покази, суд вважає доводи прокурора не обґрунтованими.
Розглядаючи можливість альтернативних запобіжних заходів, суд зазначає, що застосований до ОСОБА_4 запобіжний захід не виходить за межі розумного строку тривалості, відповідає чинним підставам, меті його застосування та кореспондується із суспільним інтересом, отже, альтернативні запобіжні заходи не в змозі гарантувати його належну поведінку.
Беручи до уваги доведеність обґрунтованості підозри, недостатності застосування більш м`яких запобіжних заходів, ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України, а також серйозність обвинувачення та тяжкість покарання, що загрожує обвинуваченому у разі визнання його винним у вчиненні злочину, суд не знаходить підстав для зміни запобіжного заходу стосовно обвинуваченого з тримання під вартою на домашній арешт, відтак у задоволенні відповідного клопотання сторони захисту слід відмовити.
Отже, з огляду на обставини вчинення інкримінованого ОСОБА_4 злочину, його характеру та тяжкості, враховуючи покарання, яке загрожує йому у разі визнання його винуватим, дані про особу обвинуваченого, який є особою працездатного віку, відсутність даних про неможливість подальшого перебування обвинуваченого під вартою, суд вважає, що запобігти встановленим ризикам можливо лише шляхом продовження застосування щодо останнього запобіжного заходу у виді тримання під вартою.
На переконання суду на даний час продовження строку тримання під вартою обвинуваченому не суперечить вимогам ст. 5 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, оскільки існують реальні ознаки справжнього суспільного інтересу, який незважаючи на презумпцію невинуватості, переважає принцип поваги до особистої свободи, обставинами, які дають підстави стверджувати про наявність публічного інтересу, що виправдовує виняток із загальної норми про повагу до свободи людини, є непоправні наслідки вчиненого, оскільки, відповідно до статті 3 Конституції України, людина, її життя та здоров`я є найвищою соціальною цінністю.
З урахуванням викладеного суд дійшов висновку про доцільність продовження обвинуваченому ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою строком шістдесят днів.
ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні тяжкого злочину, який спричинив загибель людини, тому згідно п.2 ч. 4 ст.183 КПК України, при застосуванні запобіжного заходу у виді тримання під вартою суддя має право не визначати розмір застави.
Керуючись ст. ст.31,35,177, 183, 314,315,316,331 КПК України, суд
УХВАЛИВ:
Клопотання прокурора про продовження строку застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_4 , задовольнити.
Продовжити стосовно обвинуваченого ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , дію запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою у Державній установі «Кропивницький слідчий ізолятор» строком на 60 днів, починаючи з 06 грудня 2022 року по 03 лютого 2023 року.

По справі оголосити перерву до 13:00 год. 12 січня 2023 року.
Копію ухвали направити до Державної установи «Кропивницький слідчий ізолятор» для виконання.
Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Кропивницького апеляційного суду протягом 5 діб з дня її оголошення. Для особи, яка перебуває під вартою, строк подачі апеляційної скарги обчислюється з моменту вручення їй копії судового рішення.

Суддя ОСОБА_1