Справа № 466/9358/22
Провадження № 1-кп/466/336/23
У Х В А Л А

12 січня 2023 року Шевченківський районний суд м. Львова

в складі: головуючої - судді ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2

з участю прокурора ОСОБА_3

потерпілого ОСОБА_4

захисника ОСОБА_5

обвинуваченого ОСОБА_6

розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання прокурора про продовження терміну дії запобіжного заходу у виді тримання під вартою щодо обвинуваченого за ч. 4 ст. 187 КК України ОСОБА_6 ,-

в с т а н о в и в :

В процесі розгляду Шевченківським районним судом м. Львова судового провадження за обвинувальним актом у кримінальному провадженні про обвинувачення ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 187 КК України, прокурор звернувся з клопотанням про продовження терміну дії запобіжного заходу, у виді тримання під вартою , щодо обвинуваченого. Підставою для задоволення такого зазначає неможливість у інший спосіб забезпечити його належну процесуальну поведінку , виходячи з того, що ОСОБА_6 не має міцних соціальних зв`язків, сталого заробітку, постійного місця проживання. Крім того, з врахування обставин вчинення правопорушення, в ході якого потерпілому було спричинено тілесні ушкодження, прокурор просив з підстав ст. 183 КПК України, не визначати обвинуваченому розміру застави.

В судовому засіданні прокурор підтримав заявлене клопотання з мотивів , наведених у зверненні.

Потерпілий ОСОБА_4 просив звільнити обвинуваченого з-під варти, оскільки йому повністю відшкодовано родичами обставинуваченого всі матеріальні та моральні збитки. Жодних претензій до ОСОБА_6 він на даний час не має.

Обвинувачений та його захисник в судовому засіданні просили відмовити у задоволенні клопотання прокурора. Зазначили, що запобіжний захід у виді особистого зобов`язання повністю забезпечить належну процесуальну поведінку ОСОБА_6 . Потерпілому повністю відшкодовано шкоду, відтак у обвинуваченого відсутні мотиви для ухилення від суду та немає підстав чинити тиск на потерпілого.

Заслухавши думку учасників судового розгляду з приводу заявленого клопотання суд приходить до наступного висновку.

За матеріалами судового провадження ОСОБА_6 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст 187 КК України, за яке передбачене покарання на строк від восьми до п`ятнадцяти років із конфіскацією майна. У обвинуваченого відсутні соціальні зв`язки, він не має постійного місця праці та проживання у м. Львові , був затриманий працівниками поліції на території іншої області, куди виїхав відразу після вчинення відносно потерпілого протиправних дій. Наведене свідчить про намір обвинуваченого скритись від відповідальності. Відшкодування потерпілому матеріальної та моральної шкоди родичами обвинуваченого , не є доказом відсутності наміру ОСОБА_6 уникнути відповідальності за скоєне.

Суд враховує як покарання, яке може бути призначене у разі визнання обвинуваченого ОСОБА_6 винним у вчинені інкримінованого йому злочину, тяжкість злочину, так і дані про особу останнього . Зазначене свідчить про високу ймовірність існування ризиків того, що він може переховуватись від суду, побоюючись настання кримінальної відповідальності у випадку доведеності його винуватості.

У розумінні практики Європейського суду з прав людини тяжкість обвинувачення не є самостійною підставою для утримання особи під вартою, проте таке обвинувачення у сукупності з іншими обставинами збільшує ризик втечі настільки, що його неможливо відвернути, не узявши особу під варту. У справі "Ілійков проти Болгарії" № 33977/96 від 26.07.2001 ЄСПЛ зазначив, що суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування або повторного вчинення злочинів.

Крім того, відповідно до рішення Європейського суду з прав людини у справі "Лабіта проти Італії", тримання під вартою є виправданим у певному випадку, якщо конкретні ознаки розкривають наявність публічного інтересу, що, попри презумпцію невинуватості, переважає над повагою до особистої свободи; національні судові органи повинні розглядати всі обставини, що дають підстави стверджувати про наявність публічного інтересу, який превалює над загальною нормою про повагу до свободи людини.

Дані обставини є істотними та такими, що виправдовують тримання обвинуваченого під вартою, що згідно з практикою Європейського суду з прав людини повинно забезпечити високі стандарти охорони загально суспільних прав та інтересів. Відповідно до ст.183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу. Запобіжний захід тримання під вартою з урахуванням його тривалості не виходить за межі розумного строку, відповідає не лише особі обвинуваченого , а й характеру та тяжкості злочину, у вчиненні якого він обвинувачується , виключає можливість перешкоджання інтересам правосуддя, зокрема, і ухиленню його від суду. Враховуючи вищевикладене, підстав для скасування чи зміни обвинуваченому запобіжного заходу на більш м`який немає.

Що стосується доводів сторони захисту, то на думку суду, вони не дають підстав для застосування щодо обвинуваченого більш м`якого запобіжного заходу, зокрема особистого зобов`язання.

Разом з тим, відповідно до ч. 3 ст. 183 КПК України, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним обов`язків, передбачених цим Кодексом.

Метою застосування запобіжного заходу є не карна функція, а забезпечувальна, тобто до обвинуваченого має бути застосований такий вид запобіжного заходу, який би в повній мірі забезпечив запобіганню ризиків, передбачених ст. 177 КПК України і встановлених в судовому засіданні, а також відповідав засадам гарантування основоположних прав людини на свободу та особисту недоторканність, що передбачає недопущення ув`язнення особи до засудження її компетентним судом, тобто постановлення обвинувального вироку (п. п. "а" п. 1 ст. 5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод).

У даному випадку неможливість застосування до обвинуваченого більш м`яких запобіжних заходів, ніж тримання під вартою, обумовлюється об`єктивними причинами неможливості усунення негативного впливу ризиків неналежної поведінки ОСОБА_6 . Натомість, застосування попереднього ув`язнення має здійснюватись із дотриманням принципу верховенства права, який застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини (ч. 2 ст. 8 КПК України). При цьому суд враховує ту обставину, що шкода потерпілому відшкодована повністю та останній заявив про відсутність претензій до обвинуваченого. Відтак. незважаючи на факт нанесення потерпілому тілесних ушкоджень в ході вчинення кримінального правопорушення, суд вважає за можливе у відповідності до вимог ст. 183 КПК України визначити ОСОБА_6 розмір застави, а також покласти на нього обов`язки, передбачені ч. 5 ст. 194 КПК України.

Керуючись ст. 376 КПК України, суд,- -

п о с т а н о в и в :

Клопотання прокурора задовольнити частково.

Продовжити щодо обвинуваченого за ч. 4 ст. 187 КК України ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у виді тримання під вартою , строком на 60 діб , до 13 березня 2023 року включно.

У відповідності до положень ст.ст. 182, 183 КПК України визначити обвинуваченому за ч. 4 ст. 187 КК України ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , заставу у розмірі 80 ( вісімдесяти ) розмірів прожиткових мінімумів для працездатних осіб що складає 214 720 грн. ( двісті чотирнадцять тисяч сімсот двадцять грн) .

У разі внесення застави у вищевказаному розмірі покласти на обвинуваченого ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 обов`язки:

- прибувати в Шевченківського райсуду м. Львова за першою вимогою ;

- не відлучатися за межі населеного пункту проживання ;

- повідомляти суд про зміну свого місця проживання, утримуватися від спілкування із свідками , потерпілим та іншими обвинуваченими у вказаному кримінальному провадженні;

- здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.

У разі порушення обвинуваченим покладених на нього обов`язків , заставу буде звернуто в дохід держави.

Дані обов`язки діють на строк не більше двох місяців.

Контроль за виконанням ухвали покласти на прокурора Галицької окружної прокуратури м. Львова ОСОБА_3 .

Апеляційна скарга може бути подана до Львівського апеляційного суду протягом семи днів з моменту оголошення.

Повний текст ухвали виготовлено 16.01.2023 року

Суддя ОСОБА_1