Справа №639/236/22
Провадження №1-кс/639/1102/22
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 грудня 2022 року м. Харків

Суддя Жовтневого районного суду м. Харкова ОСОБА_1 , за участю: секретаря судового засідання - ОСОБА_2 , обвинуваченого - ОСОБА_3 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Харкові в режимі відеоконференції заяву ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ,про відвід судді Жовтневого районного суду м. Харкова ОСОБА_4 від участі у розгляді кримінального провадження № 0000762 від 20.10.2021(справа №639/236/22; провадження №1-кп/639/219/22) за обвинуваченням ОСОБА_3 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 345 КК України,

в с т а н о в и в :

В провадженні судді Жовтневого районного суду м. Харкова ОСОБА_4 перебуває кримінальне провадження №0000762 від 20.10.2021 року за обвинуваченням ОСОБА_3 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 345 КК України.

Обвинувачений ОСОБА_3 заявив відвід судді ОСОБА_4 при розгляді вищевказаного кримінального провадження.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 заявлений ним відвід судді ОСОБА_4 підтримав.

В обґрунтування заявленого відводу ОСОБА_3 посилався на наявну упередженість головуючого, адже судом, на його думку, порушується його право на захист, що проявляється в тому, що: йому залучаються судом захисники за призначенням, які неналежним чином виконують свої професійні обов`язки, та відмовляється в залученні захисника за його власним вибором - адвоката Голована; судові засідання проводяться в режимі відеоконференції; обвинувачений безпідставно видаляється з зали судового засідання.

Судом не було розглянуто його клопотання про витребування даних щодо його перебування на обліку у лікаря психіатра та результати проведеної відносно нього психіатричної експертизи, а також скарги на не надання йому в умовах ув`язнення належної медичної допомоги, які направлялись ним через адміністрацію ДУ «Харківський слідчий ізолятор».

Крім того, судом не забезпечено можливості його примирення з потерпілим та не роз`яснено суті обвинувачення та підстав його тримання під вартою.

Вказані дії головуючого, на переконання ОСОБА_3 , свідчать про його упередженість.

Прокурор ОСОБА_5 , захисник ОСОБА_6 та потерпілий ОСОБА_7 , будучи належним чином повідомлені про дату, час та місце розгляду заяви ОСОБА_3 , в судове засідання не з`явились. Прокурор ОСОБА_5 в поданій письмовій заяві просив розглядати заявлений судді ОСОБА_4 відвід без його участі, висловивши думку щодо його необґрунтованості.

Суддя ОСОБА_4 надав заяву, в якій просив розглядати заявлений йому відвід без його участі.

Обвинувачений ОСОБА_3 вважав, можливим розглянути заявлнений ним відвід за відсутності його захисника.

Заслухавши обвинуваченого ОСОБА_3 , перевіривши доводи заявленого відводу, суд приходить до таких висновків.

Статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод встановлено, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

Слід зауважити, що практика Європейського суду з прав людини виходить з того, що, реалізуючи п.1 ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 4 листопада 1950 року щодо доступності правосуддя та справедливого судового розгляду кожна держава-учасниця цієї Конвенції вправі встановлювати правила судової процедури, в тому числі й процесуальні заборони і обмеження, зміст яких не допустити судовий процес у безладний рух.

Обставини, що виключають участь слідчого судді, судді або присяжного в кримінальному провадженні викладені у статтях 75, 76 Кримінального процесуального Кодексу України і їх перелік є вичерпним.

Згідно вимог п. 4 ч.1 ст.75 КПК України суддя не може брати участь у кримінальному провадженні, зокрема, 4) за наявності інших обставин, які викликають сумнів у його неупередженості.

Згідно практики Європейського суду з прав людини потрібні докази фактичної наявності неупередженості судді для відсторонення його від справи. Таким чином, існує презумпція неупередженості судді, а якщо з`являються сумніви щодо цього, то для його відводу в ході об`єктивної перевірки має бути встановлена наявність певної особистої заінтересованості судді, певних його прихильностей, уподобань стосовно однієї зі сторін у справі. При цьому враховується думка сторін, однак вирішальними є результати об`єктивної перевірки.

Крім того, неупередженість судді полягає у відсутності будь-яких законних сумнівів в тому, що її забезпечено та гарантовано судом, а для перевірки на об`єктивну неупередженість слід визначити чи є факти, які не залежать від поведінки судді, що можуть бути встановлені та можуть змусити сумніватися у його неупередженості.

Особиста безсторонність судді презюмується, поки не надано доказів протилежного, про що зазначено у п.43 рішення Європейського суду з прав людини у справі «Веттштайн проти Швейцарії» та у п.50 рішення Європейського суду з прав людини у справі «Білуха проти України».

Не є підставами для відводу судді заяви, які містять лише припущення про існування відповідних обставин, не підтверджених належними та допустимими доказами.

Згідно практики Європейського суду з прав людини, існування безсторонності для цілей пункту 1 статті 6 Конвенції повинно визначатися на підставі суб`єктивного критерію, в контексті якого слід враховувати особисті переконання та поведінку певного судді, що означає необхідність встановити, чи мав суддя у певній справі будь-яку особисту зацікавленість або упередженість, а також на підставі об`єктивного критерію, в контексті якого необхідно встановити, чи забезпечував суд і, серед інших аспектів, його склад, достатні гарантії аби виключити будь-які обґрунтовані сумніви щодо його безсторонності (рішення у справі "Фей проти Австрії" (Fey v. Austria) від 24 лютого 1993 року, пп. 27, 28 і 30, Series A, no. 255, і рішення "Ветштайн проти Швейцарії" (Wettstein v. Switzerland), заява № 33958/96, п. 42, ECHR 2000XII).

Таким чином, необхідно у кожній окремій справі вирішувати, чи мають стосунки, що розглядаються, таку природу та ступінь, що свідчать про небезсторонність суду (рішення у справі "Пуллар проти Сполученого Королівства" (Pullar v. UnitedKingdom), від 10 червня 1996 року, п. 38).

Між тим, заявлений відвід не містить належних та підтверджених даних, які б свідчили про наявність підстав для відводу судді; обставин, які б викликали сумнів в його неупередженості і унеможливлювали винесення ним об`єктивного рішення у справі не встановлено.

Обвинуваченим ОСОБА_3 не наведено переконливих доводів та не надано доказів упередженості судді ОСОБА_4 під час розгляду відповідного кримінального провадження.

Так, з матеріалів кримінального провадження вбачається, що обвинувальний акт по кримінальному провадженню №0000762 від 20.10.2021 року за обвинуваченням ОСОБА_3 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 345 КК України, надійшов на адресу Жовтневого районного суду м. Харкова 20.01.2022 та відповідно до вимог ст. 35 КПК України був переданий в провадження судді ОСОБА_4 .

Під час підготовчого судового засідання обвинувачений ОСОБА_3 заявив клопотання про залучення захисника для здійснення його захисту за призначенням, та ухвалою суду від 03.02.2022 вказане клопотання було задоволено; залучено через Регіональний центр з надання безоплатної вторинної правової допомоги у Луганській та Харківській областях захисника для здійснення захисту за призначенням обвинуваченого ОСОБА_3 ; відкладено підготовче судове засідання по справі на 21 лютого 2022 року о 11 годині 30 хвилин.

21.02.2022, у зв`язку з категоричною відмовою обвинуваченого ОСОБА_3 піднятися до зали судового засідання №2 із кімнати тимчасового утримання обвинувачених приміщення Жовтневого районного суду м. Харкова, та погрози застосування фізичної сили до співробітників конвойної служби, у разі примусового переведення до зали судового засідання, ухвалою суду йому було винесено попередження та роз`яснено, що, у разі повторного порушення ним порядку в судовому засіданні та непідкоренню розпорядженням головуючого, він буде видалений за ухвалою суду із зали судового засідання тимчасово або на весь час судового розгляду. Того ж дня ухвала було вручена обвинуваченому.

Ухвалою суду від 18.07.2022 було задоволено заяву обвинуваченого ОСОБА_3 ; прийнято відмову обвинуваченого ОСОБА_3 від захисника у кримінальному провадженні - адвоката ОСОБА_8 , який здійснює його захист за призначенням на підставі доручення Центру з надання безоплатної вторинної правової допомоги у Луганській та Харківській областях №635 від 04.02.2022 року; відкладено підготовче судове засідання по справі на 01 серпня 2022 року о 11 годині 30 хвилин ; роз`яснено обвинуваченому ОСОБА_3 , що до вказаної дати він має право самостійно залучити захисника для здійснення його захисту у кримінальному провадженні №0000762 від 20.10.2021 року.

Ухвалою суду від 04.11.2022 було видалено обвинуваченого ОСОБА_3 із зали судового засідання Жовтневого районного суду м. Харкова при розгляді кримінального провадження № 0000762 від 20.10.2021 на стадію підготовчого провадження; залучено через Регіональний центр з надання безоплатної вторинної правової допомоги у Луганській та Харківській областях захисника для здійснення захисту за призначенням обвинуваченого ОСОБА_3 при розгляді кримінального провадження № 0000762 від 20.10.2021; відкладено підготовче судове засідання по справі на 14 листопада 2022 року о 12 годині 00 хвилин.

Ухвали суду від 21.02.2022 та 04.11.2022, якими було застосовано заходи до обвинуваченого, який порушував порядок судового засідання, належним чином мотивовані та обґрунтовані, узгоджуються з положеннями ст. ст. 42, 329, 330 КПК України.

Матеріали кримінального провадження не містять даних про залучення обвинуваченим ОСОБА_3 захисника самостійно на власний вибір, надання до суду підтвердження повноважень такого захисника відповідно до вимог ст. 50 КПК України, та недопущення судом такого захисника до участі у кримінальному провадженні.

В свою чергу, ухвалами суду від 03.02.2022 та 04.11.2022 захисники були залучені через Регіональний центр з надання безоплатної вторинної правової допомоги у Луганській та Харківській областях на виконання вимог ч. 1 ст. 49, ч. 1 ст. 330 КПК України.

Щодо доводів обвинуваченого ОСОБА_3 про проведення судових засідань в частині його участі в режимі відеоконференції без його згоди, то, з урахуванням введення в Україні Указом Президента України №64/2022 від 24.02.2022 воєнного стану, який діє до теперішнього часу, а також положень ч. 2 ст. 336 КПК України (в редакції Закону № 2201-IX від 14.04.2022), така згода обвинуваченого не є обов`язковою, про що ОСОБА_3 роз`яснювалось в ухвалах суду від 13.06.2022, 08.07.2022, 26.09.2022, яким призначалось здійснення вказаного судового провадження в режимі відеоконференції.

При цьому необхідно відзначити, що після початку військової агресії РФ проти України та авіаудару у березні 2022 року по території військової частини НОМЕР_1 , конвойною службою вказаної військової частини не здійснюється конвоювання обвинувачених до приміщення Жовтневого районного суду м. Харкова з ДУ «Харківський слідчий ізолятор».

За наведених обставин, посилання обвинуваченого ОСОБА_3 про порушення суддею ОСОБА_4 його права на захист є безпідставними.

Необґрунтованими є і посилання обвинуваченого ОСОБА_3 про не роз`яснення йому судом суті обвинувачення та підстав тримання під вартою.

Так, з матеріалів кримінального провадження вбачається, що запобіжний захід у вигляді тримання під вартою ОСОБА_3 обрано в рамках іншого кримінального провадження за його обвинуваченням у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст.156, ч. 1 ст. 156-1, ч. 2 ст. 301, ч. 1 ст. 301-1 КК України, яке здійснюється іншим судом, а роз`яснення суті обвинувачення, відповідно до вимог ч. 1 ст. 348 КПК України, здійснюється головуючим під час судового розгляду, який судом ще не розпочато, а лише завершено підготовче провадження. При цьому тривалість строків судового провадження зумовлена, окрім введення в Україні воєнного стану, і поведінкою самого обвинуваченого ОСОБА_3 ..

З цих же підстав відхиляються доводи обвинуваченого про не витребування судом результатів судово-психіатричної експертизи ОСОБА_3 , оскільки обсяг та порядок дослідження доказів по кримінальному провадженню, відповідно до ст. 349 КПК України, судом ще не встановлювався. Крім того матеріали кримінального провадження не містять такого клопотання обвинуваченого, як і скарг на неналежну медичну допомогу під час його тримання під вартою в ДУ «Харківський слідчий ізолятор». Посилання ОСОБА_3 на направлення ним таких клопотань та скарг через адміністрацію ДУ «Харківський слідчий ізолятор», за умов, що вони не отримувались судом, не свідчать про упередженість головуючого ОСОБА_4 .

Щодо доводів обвинуваченого про те, що суд не забезпечив йому можливості примиритися з потерпілим, то відповідно до ч. 1 ст. 469 КПК України - угода про примирення може бути укладена за ініціативою потерпілого, підозрюваного або обвинуваченого. Домовленості стосовно угоди про примирення можуть проводитися самостійно потерпілим і підозрюваним чи обвинуваченим, захисником і представником або за допомогою іншої особи, погодженої сторонами кримінального провадження (крім слідчого, прокурора або судді).

Частиною 7 ст. 469 КПК України, встановлено, що слідчий, прокурор зобов`язані проінформувати підозрюваного та потерпілого про їхнє право на примирення, роз`яснити механізм його реалізації та не чинити перешкод в укладенні угоди про примирення.

Вказаною статтею, а також іншими положеннями КПК України не покладено на головуючого обов`язку будь-яким чином сприяти в примиренні обвинуваченого та потерпілого, в тому числі, шляхом укладення угоди про примирення.

Навпаки, відповідно до ч. 3 ст. 26 КПК України слідчий суддя, суд у кримінальному провадженні вирішують лише ті питання, що винесені на їх розгляд сторонами та віднесені до їх повноважень цим Кодексом.

Матеріали кримінального провадження не містять жодних даних про те, що між обвинуваченим та потерпілим у кримінальному провадженні було досягнуто угоду про примирення або вони примирились відповідно до вимог ст. 46 КК України, а також, що суддя ОСОБА_4 перешкоджав в реалізації відповідних прав обвинуваченого та потерпілого.

Таким чином, підстави, на які посилається обвинувачений у заявленому ним відводі судді ОСОБА_4 не містять будь-яких об`єктивних відомостей щодо можливої зацікавленості судді під час здійснення судового розгляду та не ставлять під сумнів його об`єктивність, а подана заява фактично зводиться до незгоди з діями та ухваленими судом рішеннями, та містить припущення щодо упередженості головуючого.

Незгода з прийнятими рішеннями головуючого не є підставою для його відводу, передбаченою п. 4 ч. 1 ст.75 КПК України.

Сторона вправі не погоджуватись із діями та рішеннями, однак така позиція не може бути визначальною в оцінці об`єктивності та неупередженості дій судді під час розгляду кримінального провадження.

Отже, обвинуваченим ОСОБА_3 не доведено наявності обставин, які викликали б сумніви в неупередженості головуючого ОСОБА_4 і унеможливлювали б винесення ним об`єктивного рішення у справі.

З урахуванням наведеного, заявлений відвід не містить належних та підтверджених даних, які б свідчили про наявність підстав для відводу судді ОСОБА_4 , а тому в його задоволенні необхідно відмовити.

Керуючись вимогами ст. ст.75, 76, 80, 81 КПК України,

п о с т а н о в и в :

У задоволенні заяви ОСОБА_3 про відвід судді Жовтневого районного суду м. Харкова ОСОБА_4 від участі у розгляді кримінального провадження № 0000762 від 20.10.2021(справа №639/236/22; провадження №1-кп/639/219/22) за обвинуваченням ОСОБА_3 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 345 КК України - відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя ОСОБА_1