Дата документу 09.11.2022 Справа № 337/3163/22
ЗАПОРІЗЬКИЙ Апеляційний суд
Провадження №11-кп/807/1298/22Головуючий у 1-й інстанції ОСОБА_1
Єдиний унікальний №337/3163/22Суддя-доповідач в 2-й інстанції ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 листопада 2022 року м.Запоріжжя

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Запорізького апеляційного суду в складі

головуючого ОСОБА_2

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4

за участі секретаря ОСОБА_5

прокурора ОСОБА_6 (в режимі відеоконференції)

обвинуваченого ОСОБА_7 (в режимі відеоконференції),

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_7 на ухвалу Хортицького районного суду м.Запоріжжя від 30 вересня 2022 року про продовження строку тримання під вартою

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Токмак Запорізької області,

обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.15, п.1 ч.2 ст.115 КК України,

ВСТАНОВИЛА
Вказаною ухвалою районного суду до 29.11.2022 року включно продовжено строк тримання під вартою обвинуваченого ОСОБА_7 з одночасним визначенням застави в сумі 396 960 грн. та покладенням обов`язків в разі її внесення.

В апеляційній скарзі обвинувачений просив ухвалу суду скасувати, ухвалити нову ухвалу, якою застосувати до нього запобіжний захід у виді особистого зобов`язання або домашнього арешту у певний час доби. Свої вимоги мотивував тим, що ризики, на які посилався прокурор в своєму клопотанні, нічим не підтверджені. Переховуватися від суду він не має наміру, він раніше не притягувався до кримінальної відповідальності, позитивно характеризується за місцем роботи та проживання, приймав участь у волонтерських програмах, має місце проживання у свого дядька за адресою: АДРЕСА_1 . Крім того, зазначив, що визначений судом розмір застави є занадто великим.

Заслухавши доповідь судді про сутність судового рішення та аргументи скарги; з`ясувавши позицію обвинуваченого, який підтримав апеляційну скаргу та наполягав на її задоволенні; прокурора, який заперечив проти апеляційної скарги та просив ухвалу суду залишити без змін; перевіривши матеріали провадження і обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з огляду на наступне.

В провадженні Токмацького районного суду Запорізької області перебувало кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_7 у вчиненні передбаченого ч.2 ст.15, п.1 ч.2 ст.115 КК кримінального правопорушення.

Відповідно до розпорядження Верховного Суду територіальну підсудність судових справ Токмацького районного суду Запорізької області на час дії воєнного стану визначено за Хортицьким районним судом м.Запоріжжя.

Прокурор звернувся до Хортицького районного суду м.Запоріжжя з клопотанням про продовження строку тримання під вартою обвинуваченого ОСОБА_7 .

Суд першої інстанції, продовжуючи строк тримання під вартою обвинуваченого, виходив з того, що у справі існує ризик того, що ОСОБА_7 , перебуваючи на волі, може переховуватися від суду, а тому з метою запобігання вказаного ризику та для забезпечення виконання обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків необхідно продовжити строк тримання під вартою обвинуваченого.

Відповідно до вимог ст.177 КПК підставою для застосування до обвинуваченого запобіжного заходу є наявність ризиків, які дають достатні підстави суду вважати, що обвинувачений може переховуватися від суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому він обвинувачується.

Відповідно до ч.1 ст.183 КПК тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти передбаченим статтею 177 цього Кодексу ризикам.

За змістом ст.199 КПК, розглядаючи клопотання про продовження строку тримання під вартою, для прийняття законного та обґрунтованого рішення, суд має з`ясувати всі обставини, які передбачають підстави для застосування цього запобіжного заходу та умови, за яких таке продовження можливе.

При вирішенні питання про продовження запобіжного заходу у виді тримання під вартою суд, крім наявності зазначених у ст.177 КПК ризиків, зобов`язаний оцінити та врахувати й передбачені ст.178 КПК обставини, зокрема тяжкість покарання, що загрожує обвинуваченому в разі визнання його винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він обвинувачується, міцність його соціальних зв`язків, наявність у обвинуваченого постійного місця роботи та дані, які його характеризують.

На переконання колегії суддів рішення суду про продовження запобіжного заходу у виді тримання під вартою обвинуваченого ґрунтується на зазначених вимогах процесуального закону.

Перевіряючи доводи клопотання прокурора на предмет наявності передбачених ст.177 КПК ризиків, суд першої інстанції правильно встановив, що заявлений ризик того, що обвинувачений, перебуваючи на волі, може переховуватися від суду, об`єктивно існує і для його запобігання необхідно продовжити строк тримання під вартою обвинуваченого.

На підтвердження існування вказаного ризику свідчать ті обставини, що ОСОБА_7 обвинувачується у вчиненні особливо тяжкого злочину проти життя та здоров`я особи, за вчинення якого передбачено покарання лише у виді позбавлення волі на строк від 10 до 15 років або довічне позбавлення волі.

Наведені обставини дають достатні підстави для висновку, що обвинувачений, будучи обізнаним про суворість покарання, яке може бути йому призначено у разі визнання його винуватим, опинившись на волі, потенційно може переховуватися від суду з метою уникнення кримінальної відповідальності за інкриміноване кримінальне правопорушення.
Крім того, зазначений ризик посилюється тим, що обвинувачений не має місця проживання на підконтрольній території України. ОСОБА_7 в апеляційній скарзі зазначає про наявність місця проживання у свого дядька у м. Дніпро, однак доказів на підтвердження цих відомостей надано не було.
Перевіряючи доводи клопотання прокурора на предмет наявності передбаченого п.1 ч.1 ст.177 КПК ризику, суд першої інстанції правильно встановив, що заявлений ризик переховування обвинуваченого від суду об`єктивно існує і для його запобігання необхідно продовжити обвинуваченому строк тримання його під вартою. При цьому районний суд правильно визначився з тим, що встановлені у даній справі обставини не дають підстав для застосування до обвинуваченого іншого більш м`якого запобіжного заходу.

Відтак, з урахуванням конкретних обставин даного кримінального провадження, колегія суддів, усупереч доводам апеляційної скарги обвинуваченого, вважає, що прокурором доведено обставини, які виправдовують подальше обмеження права ОСОБА_7 перебувати на волі, оскільки застосування більш м`яких запобіжних заходів не буде достатнім для запобігання зазначених вище ризиків.

На переконання колегії суддів, рішення суду про продовження строку тримання ОСОБА_7 під вартою відповідає характеру та тяжкості діяння, яке йому інкримінується та не надає можливості перешкоджання інтересам правосуддя, а також відповідає практиці Європейського Суду з прав людини, яка свідчить про те, що рішення суду повинно забезпечити не тільки права обвинуваченого, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів.

Даних, які би безумовно унеможливлювали подальше тримання обвинуваченого ОСОБА_7 під вартою, матеріали провадження не містять.

Отже колегія суддів, виходячи з наведених в апеляційній скарзі обвинуваченого мотивів, не знаходить законних та обґрунтованих підстав для скасування оскаржуваної ухвали чи зміни запобіжного заходу ОСОБА_7 за наслідками апеляційного розгляду.

Істотних порушень кримінального процесуального закону, що тягнуть за собою безумовне скасування ухвали суду першої інстанції, при апеляційному розгляді не встановлено.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.407, 418, 419 КПК України, колегія суддів

УХВАЛИЛА
Апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_7 залишити без задоволення.

Ухвалу Хортицького районного суду м.Запоріжжя від 30 вересня 2022 року про продовження строку тримання під вартою ОСОБА_7 залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її оголошення та оскарженню не підлягає.

Головуючий суддяСуддяСуддя
ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4