Провадження № 1-в/193/34/23
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
У Х В А Л А
01 березня 2023 року сел.Софіївка
Софіївський районний суд Дніпропетровської області в складі:
судді ОСОБА_1
при секретарі ОСОБА_2
за участю прокурора ОСОБА_3
представника ДУ Софіївської ВК №45 ОСОБА_4
засудженого ОСОБА_5
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в режимі відеоконференції клопотання ОСОБА_6 , яка представляє інтереси ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , про умовно-дострокове звільнення ОСОБА_5 з місць позбавлення волі ,-
В С Т А Н О В И В :
13.01.2023 року до Софіївського районного суду надійшло клопотання ОСОБА_6 , яка представляє інтереси ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , про умовно-дострокове звільнення ОСОБА_5 з місць позбавлення волі.
Представник адміністрації колонії в судовому засіданні заперечує проти клопотання.
Прокурор проти клопотання заперечував.
В судовому засіданні засуджений ОСОБА_7 підтримав подання, просив його задовольнити.
Відповідно до ст.81 КК України, до осіб, що відбувають покарання у вигляді виправних робіт, службових обмежень для військовослужбовців, обмеження волі, тримання в дисциплінарному батальйоні військовослужбовців або позбавлення волі, може бути застосоване умовно-дострокове звільнення від відбування покарання. Особу може бути умовно-достроково звільнено повністю або частково і від відбування додаткового покарання.
Умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване, якщо засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення. Про вказане може свідчити його як сумлінна поведінка, так і ставлення до праці.
Умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване після фактичного відбуття засудженим:
1) не менше половини строку покарання, призначеного судом за злочин невеликої або середньої тяжкості, а також за необережний тяжкий злочин.
2) не менше двох третин строку покарання, призначеного судом за умисний тяжкий злочин чи необережний особливо тяжкий злочин, а також у разі, якщо особа раніше відбувала покарання у виді позбавлення волі за умисний злочин і до погашення або зняття судимості знову вчинила умисний злочин, за який вона засуджена до позбавлення волі;
3) не менше трьох чвертей строку покарання, призначеного судом за умисний особливо тяжкий злочин, а також покарання, призначеного особі, яка раніше звільнялася умовно-достроково і знову вчинила умисний злочин протягом невідбутої частини покарання.
У разі вчинення особою, до якої було застосовано умовно-дострокове звільнення від відбування покарання, протягом невідбутої частини покарання нового злочину, суд призначає їй покарання за правилами, передбаченими статтями 71 і 72 цього Кодексу.
Як слідує зі змісту кримінального закону, положення про те, що засуджений довів своє виправлення, означає, що його сумлінна поведінка і ставлення до праці свідчать про успішність процесу виправлення і можливості ефективного продовження його при умові застосування умовно-дострокового звільнення.
Таким чином, однією з умов застосування до засудженого положень ст.81 КК України і застосування до нього умовно-дострокового звільнення є те, що він своєю сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення.
З матеріалів особової справи вбачається, що по даній справі засуджений: 28 серпня 2018 року Жовтневим районним судом міста Кривого Рогу, Дніпропетровської області за статтею 185 частина 2, 186 частина 2, 187 частина 1, 70 частини 1 Кримінального кодексу України та призначити покарання строком на чотири роки та шість місяців. Знову засуджений: 01 жовтня 2018 року Жовтневим районним судом міста Кривого Рогу Дніпропетровської області за статтею 309 частина 1, 70 частини 1, 70 частини 4 Кримінального кодексу України і призначити йому покарання у вигляді чотирьох років шести місяців позбавлення волі. Знову засуджений: 29 серпня 2019 року Жовтневим районним судом міста Кривого Рогу за ст. 309 частина 2, 70 частини 4 Кримінального кодексу України до чотирьох років шести місяців позбавлення волі. Знову засуджений: 29 січня 2019 року Малиновським районним судом міста Одеси за статтею 186 частина 2, 70 частини 4 Кримінального кодексу України та призначено покарання у виді позбавлення волі строком на строком на п`ять років.
Засуджений ОСОБА_5 в місцях попереднього ув`язнення перебуває з 14 червня 2018 року. Під час утримання в Державній установі «Криворізька установа виконання покарань (№3)» характеризувався негативно, за що мав 1 (одне) стягнення погашене у встановленому законом порядку, заохочень не мав. 19 листопада 2018 року був етапований до Державної установи «Дніпровська виправна колонія (№ 89)» за час відбування покарання характеризувався посередньо стягнень та заохочень не мав. 07 грудня 2018 року був етапований до Державної установи «Софіївська виправна колонія (№45)» за час відбування покарання в установі характеризувався негативно, за порушення вимог режиму утримання мав 2 (два) стягнення погашене у встановленому законом порядку. Заохочень не мав. 04 травня 2019 року був етапований до Державної установи « Криворізька установа виконання покарань (№3)». За час утримання у Державній установі «Криворізька установа виконання покарань (№3)» характеризувався негативно, за порушення режиму утримання було накладене 1 (одне) стягнення погашене у встановленому законом порядку. Заохочень не мав. 29 листопада 2019 року був етапований до Державної установи «Одеський слідчий ізолятор» за час утримання характеризувався посередньо стягнень та заохочень не мав. 17 лютого 2020 року був етапований до Державної установи «Ізмаїльський слідчий ізолятор» за час утримання характеризувався посередньо стягнень та заохочень не мав. 27 липня 2020 року був етапований до Державної установи «Одеський слідчий ізолятор» за час утримання характеризувався негативно, за порушення режиму утримання було накладене 1 (одне) стягнення погашене у встановленому законом порядку. Заохочень не мав. 16 січня 2021 року був етапований до Державної установи «Установа виконання покарань (№3)» за час утримання в установі характеризувався негативно, порушував вимоги режиму утримання за що мав 3 (три) стягнення котрі погашені у встановленому законом порядку, заохочень не мав. З 13 грудня 2021 року міру кримінального покарання відбуває в Державній установі «Софіївська виправна колонія (№45)». За час відбування покарання характеризується позитивно, вимоги режиму відбування покарання не порушує. У взаємовідносинах з іншими засудженими не конфліктний, на критику у свою адресу реагує спокійно. Працездатний, за власним бажанням без оплати праці працює санітаром у медико- санітарній частині установи, за що 2 (двічі) був заохочений правами начальника установи. Заохочення у вигляді «зняття раніше накладеного стягнення», та «додаткового тривалого побачення», стягнень не має. У стосунках з персоналом установи виконання покарань дотримується правомірних та ввічливих взаємовідносин. За час утримання в Державній установі «Криворізька установа виконання покарань (№3)» 13 травня 2021 року одружився. Спальне місце та при ліжкову тумбочку утримує у чистоті і порядку, має охайний хвнішній вигляд. Порушень вимог пожежної безпеки не допускає. Відповідно до статті 123 Кримінально-виконавчого кодексу України приймає участь у реалізації программ диференційованого виховного впливу. Відповідно до статті 110, статті 112 Кримінально-виконавчого кодексу України втримує соціально-корисні зв`язки з матір`ю та дружиною шляхом телефонних розмов та листування. За вироком суду має позов на 858 грн. Виконавчі листи до установи не надходили. Вину у скоєному злочині визнає.
Розглянувши подане клопотання, судом враховується наступне.
Згідно з ч. 1 ст.6 КВК України, виправлення засудженого - процес позитивних змін, які відбуваються в його особистості та створюють у нього готовність до самокерованої правослухняної поведінки.
Умовно-дострокове звільнення від відбування покарання є заохочувальною нормою кримінального та кримінально-виконавчого законодавства, оскільки має на меті стимулювання засуджених до чіткого виконання правил внутрішнього розпорядку, дотримання вимог режиму відбування покарання, прагнення до продуктивної праці, відшкодування матеріальних збитків, нанесених злочином, каяття у скоєному злочині. Доцільність умовно-дострокового звільнення визначається тим, що засуджений за певний час перебування у місцях позбавлення або обмеження волі виправився, змінив поведінку, з огляду на що відсутня необхідність повного відбування призначеного судом строку покарання. Отже, виправлення засудженого передбачає такі зміни у його поведінці та особистості, які дають підстави вважати, що він у разі застосування цієї пільги спроможний свідомо дотримуватись соціальних норм життя та не має установок на повернення до злочинної діяльності. Сумлінна поведінка засудженого передбачає не тільки наявність у останнього заохочень, застосованих у порядку, визначеному статтями 67,130 КВК України, але й додержання засудженим вимог режиму, участь у самодіяльних організаціях, безперечне виконання законних вказівок та розпоряджень адміністрації установи виконання покарань, корисну ініціативу, соціальну активність, участь у вирішенні питань організації навчання, відпочинку, побуту, вплив на виправлення інших засуджених, розвиток корисних соціальних зв`язків, відсутність порушень дисципліни. Сумлінне ставлення до праці - це чесне та повне виконання засудженим своїх трудових обов`язків, відповідно до статей 59,60,118 КВК України, покращення кількісних та якісних показників роботи, підвищення робітничої кваліфікації, бережливе ставлення до обладнання та інструментів, суворе дотримання правил техніки безпеки тощо. Сумлінне ставлення до праці передбачає прагнення засудженого до перевиконання встановлених норм виробітку або зразкового виконання робіт, участь у вирішенні питань організації праці, відшкодування збитків, заподіяних злочином.
Згідно з ч. 1 ст.6 КВК України, виправлення засудженого - процес позитивних змін, які відбуваються в його особистості та створюють у нього готовність до самокерованої правослухняної поведінки.
На підставі закону умовно-дострокове звільнення можливе за обов`язкової і одночасної наявності і їх сукупності підстав і умов, при цьому, основним, вирішальним є не факт відбуття певної частини покарання, а виправлення засудженого.
Судом врахувається не тільки факт відбуття останнім певної частини покарання, а й тяжкість і характер вчиненого ним злочину, поведінку засудженого під час відбування покарання, становлення його на шлях виправлення.
Так, головною підставою умовно-дострокового звільнення є виправлення особи. Висновок суду про доведеність виправлення засудженого повинен базуватися на всебічному врахуванні даних про його поведінку і ставлення до праці за весь період перебування у виправно-трудовій установі.
Відповідно до вимог ч.2 ст.81 КК України, умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване, якщо засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення. Тобто, головною умовою прийняття такого рішення є доведеність того, що засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення.
З врахуванням викладеного, розглянувши матеріали справи, вислухавши пояснення учасників судового процесу, суд приходить до висновку, що засуджений ОСОБА_5 , не став на шлях виправлення і не заслуговує умовно-дострокового звільнення з місць позбавлення волі на невідбутий термін, як особа, яка сумлінною поведінкою і ставленням до праці довела своє виправлення.
На підставі ст.81 КК України, ст.376 ч.2,537,539 КПК України, суд, - УХВАЛИВ:
В задоволенні клопотання ОСОБА_6 , яка представляє інтереси ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , про умовно-дострокове звільнення ОСОБА_5 з місць позбавлення волі - відмовити.
На ухвалу протягом семи днів з дня її оголошення прокурор та засуджений можуть подати апеляційну скаргу до Дніпровського апеляційного суду через Софіївський районний суд Дніпропетровської області.
Повний текст ухвали проголошено 15 березня 2023 року о 09 годині 10 хвилин.
Суддя ОСОБА_1