ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
Справа №: 642/325/23 Головуючий 1 інстанції: ОСОБА_1
Провадження №: 11-сс/818/256/23 Головуючий апеляційної інстанції: ОСОБА_2
Категорія: застосування запобіжного заходу
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 лютого 2023 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Харківського апеляційного суду у складі: головуючого судді ОСОБА_2 , суддів ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , при секретареві ОСОБА_5 , з участю прокурора ОСОБА_6 , з участю захисника підозрюваного ОСОБА_7 - адвоката ОСОБА_8 , без участі всіх інших учасників по даній справі, а саме самого підозрюваного, належним чином повідомленого про розгляд справи, за умови, що заяв про відкладення розгляду справи від нього не надходило, розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Харкові справу за апеляційною скаргою прокурора на ухвалу Ленінського районного суду м. Харкова від 24 01 2023 року,-

В С Т А Н О В И Л А:

Короткий зміст рішення суду першої інстанції.

Вказаною ухвалою слідчого судді Ленінського районного суду м. Харкова від 24 01 2023 року клопотання слідчого - заступника начальника СВ відділу поліції №2 Харківського районного управління поліції №3 Головного управління Національної поліції в Харківській області про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою стосовно ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , задоволено.

До ОСОБА_7 застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою в Державній установі «Харківський слідчий ізолятор», строком на 60 діб, а саме до 24.03.2023 включно та визначено заставу, що дорівнює вісімдесяти розмірам прожиткового мінімуму для працездатних осіб в сумі - 308 660 гривень, при внесенні якої ОСОБА_7 вирішено з-під варти звільнити та покласти на нього обов`язки: 1) прибувати до слідчого, прокурора, чи суду за першою вимогою; 2) не відлучатися з населеного пункту, в якому проживає чи перебуває, без дозволу слідчого, прокурора або суду; 3) повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання; 4) здати на зберігання до Відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.

Вимоги апеляційних скарг та узагальнені доводи осіб, які їх подали.

На зазначену ухвалу слідчого судді прокурор у кримінальному провадженні подав апеляційну скаргу, в якій просить ухвалу, якою обрано запобіжний захід ОСОБА_7 у вигляді тримання під вартою строком 60 діб, з визначенням суми застави у розмірі вісімдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб що становить 308 660 грн. скасувати, у зв`язку з істотним порушенням вимог кримінального процесуального закону та обрати стосовно підозрюваного запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, строком на 60 днів.

В обґрунтування апеляційної скарги прокурор посилається на неврахування судом доводів клопотання про неможливість запобігти ризикам, передбаченими ст.177 КПК України, при застосуванні більш м`якого запобіжного заходу ніж тримання під вартою, оскільки ОСОБА_7 підозрюється в погрозі вбивством, тобто в погрозі застосування насильства відносно потерпілої ОСОБА_9 . А тому, відповідно до ч.4 ст. 183 КПК України слідчий суддя повинен був при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу вигляді тримання під вартою не визначати розмір застави у кримінальному провадженні: щодо злочину вчиненого із застосуванням насильства або погрозою його застосування.

Крім цього, як зазначив прокурор, згідно статті 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2023 рік» з 1 січня 2023 року установлено прожитковий мінімум на одну працездатну особу в розмірі 2684 гривні, однак судом визначено ОСОБА_7 суму застави в вісімдесят розмірів прожиткового мінімум на одну працездатну особу в сумі 308 660грн. (308660/80-3858,25) з розміру прожиткового мінімуму, що становить 3 858,25 грн.

Враховуючи вищевикладене, прокурор, зважаючи на суспільний інтерес, який, з урахуванням презумпції невинуватості виправдовує відступ від принципу поваги до особистої свободи, визначеного Конвенцією про захист прав людини та основоположних свобод, що відповідає правовим позиціям, викладеним у п.35 ЄСПЛ «Летельє проти Франції, вважав виправданим обрання підозрюваному запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою без визначення розміру застави.

Позиції учасників апеляційного провадження.

Прокурор підтримав доводи апеляційної скарги та просив задовольнити вимоги апеляційної скарги в повному обсязі.

Підозрюваний та його захисник заперечували проти задоволення апеляційною скарги прокурора.

Мотиви прийняття рішення судом апеляційної інстанції.

Заслухавши суддю-доповідача, доводи прокурора, який підтримав свою апеляційну скаргу і просив її задовольнити, думку підозрюваного та його захисника, які заперечували проти задоволення апеляційної скарги, дослідивши матеріали провадження та перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла наступного висновку.

З матеріалів справи вбачається, що слідчим відділом ВП №2 Харківського РУП №3 ГУНП в Харківській області проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні №0001332 від 27.12.2022 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 190, ч. 1 ст. 129 КК України, тобто, заволодіння грошовими коштами, шляхом обману та зловживання довірою та погроза

Згідно відомостей досудового розслідування ОСОБА_7 підозрюється в тому, що 14.04.2021 року, приблизно о 18:00 год., точний час в ході досудового розслідування не встановлено, знаходячись в квартирі АДРЕСА_1 , в якій мешкає ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , з якою останній перебував у близьких стосунках, маючи умисел на заволодіння чужим майном, шляхом обману та зловживання довірою, з корисливих мотивів, попросив у останньої грошові кошти в розмірі 300 000,00 грн., упевнивши ОСОБА_9 в тому, що поверне їх через один місяць отримавши гроші з продажу власного автомобілю «Audi A6», якого фактично не мав. Таким чином, діючи з умислом, спрямованим на заволодіння чужим майном, шляхом зловживання довірою, з корисливих мотивів, ввівши в оману щодо наявності у нього легкового автомобілю та впевнивши ОСОБА_9 у повернені грошей, не маючи при цьому фактичного наміру повертати гроші, ОСОБА_7 заволодів грошовими коштами ОСОБА_9 у розмірі 300 000.00 грн., якими в подальшому останній розпорядився на власний розсуд, чим спричинив матеріальну шкоду ОСОБА_9 у великих розмірах.

Крім того, ОСОБА_7 , достовірно знаючи, що він 14.04.2021 шахрайським шляхом заволодів грошовими коштами ОСОБА_9 у розмірі 300 000,00 грн., які в обумовлений строк не повернув та розпорядився ними на власний розсуд, діючи з метою залякування та придушення волі потерпілої ОСОБА_9 щодо вимог повернення грошей, усвідомлюючи, що вона є жінкою з якою ОСОБА_7 перебував у близьких відносинах та знаючи умови, місце, спосіб життя потерпілої ОСОБА_9 , ОСОБА_7 здійснив прямий умисел, направлений на здійснення погрози вбивством останньої. Усвідомлюючи, що погрожує вбивством, та що ця погроза здатна викликає у ОСОБА_9 реальні побоювання за своє життя, і бажаючи цього, ОСОБА_7 здійснював телефонні дзвінки з мобільних телефонів на номери, якими постійно користувалась остання.

Так, 18.07.2021 о 08:38 год. ОСОБА_7 відправив через додаток « WhatsApp» на мобільний номер потерпілої ОСОБА_9 , повідомлення : «смотри ОСОБА_10 , вийдеш с дома и не дойдешь до мусаров со своей заявой!!! Хочешь жить забудь за свои деньги, хорошо подумай, что тебе дороже жизнь».

Крім того, ОСОБА_7 22.09.2021 о 23:10 год. відправив через додаток» «WhatsApp» на мобільний номер потерпілої ОСОБА_9 , зображення у вигляді гробу та повідомлення: «скора отправишься в таком на тот свет».

Крім того, ОСОБА_7 30.09.2021, в період часу з 22:38 год. до 22:47 год, відправляв через додаток «Whats App» на мобільний номер потерпілої ОСОБА_9 повідомлення у вигляді зображення кіслоти з смс повідомленням: «скоро выспешься и здохнешь, вийдеш с дома со своей собачкой и пропадешь, а на том свете тебе деньги не будут нужны, подумай, что тебе важнее деньги или жизнь».

Крім того, ОСОБА_7 05.11.2021 о 07:12 год. відправив через додаток «Whats Арр» на мобільний номер потерпілої ОСОБА_9 , повідомлення: «забудь про деньги если хочешь жить или отправиться на тот свет к моему отцу и встретишься с ним первая, а пацаны эту встречу ускорят».

Також, 18.11.2021 року ОСОБА_7 висловив черговий свій намір на здійснення її вбивства, шляхом залишення на ручці вхідних дверей квартири АДРЕСА_1 , в якій зареєстрована та фактично мешкала ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , поховальний вінок з написом «На долгую память за длинный язык».

Крім того, ОСОБА_7 04.01.2022, точний час в ході досудового розслідування не встановлений, на власному обліковому запису « ОСОБА_11 » каналу « YouTube » виклав відеозапис з власним зверненням, в якому останній продовжуючи свій злочинний намір, направлений на здійснення погрози вбивством, усвідомлюючи, що погрожує вбивством, та що ця погроза здатна викликати у ОСОБА_9 реальні побоювання за своє життя, і бажаючи цього, висловив: «що заб`є її молотком прилюдно, на вулицю може не виходити, бо заб`є та повісить біля під`їзду на дереві».

Зазначеними погрозами вбивством ОСОБА_7 викликав у ОСОБА_9 почуття страху i тривоги, необхідність звернення про допомогу до правоохоронних органів, а також конкретні і реальні побоювання за своє життя у зв`язку із можливістю виконання ним цієї погрози, оскільки він знав де мешкає остання, а також зважаючи на дуже наполегливе бажання, щоб ОСОБА_9 забула про гроші які він отримав від неї шляхом зловживання й довірою, вчинивши такими своїми умисними діями кримінальне правопорушення, передбачене ч.1 ст. 129 КК України - тобто погрозу вбивством, якщо були реальні підстави побоюватися здійснення цієї погрози.

13 січня 2023 року ОСОБА_7 повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.3 ст.190, ч.1 ст.129 КК України.

20 січня 2023 року до судунадійшло клопотання слідчого про застосування запобіжного заходу вигляді тримання під вартою стосовно ОСОБА_7 .

В обґрунтування клопотання слідчий посилався на обґрунтованість пред`явленої ОСОБА_7 підозри, яка підтверджується зібраними під час досудового розслідування доказами, зокрема: повідомленнями ОСОБА_9 про вчинення кримінальних правопорушень від 27.12.2022; повідомленням ОСОБА_9 від 12.02.2022 про те, що ОСОБА_7 регулярно публічно погрожує їй фізичною розправою та вбивством, принижує честь та гідність, при цьому використовує платформу «YouTube»; заявою ОСОБА_9 про залучення до провадження як потерпілого; протоколом огляду 2-х мобільних телефонів потерпілої ОСОБА_9 , на яких маються скріншоти переписок з ОСОБА_7 , в яких останній просить зайняти гроші, а в подальшому погрожує вбивством; протоколами зняття з електронних інформаційних систем інформації доступ до якої не обмежується її власником володільцем або утримувачем, а саме 3-х відеозаписів виставлених ОСОБА_7 в додатку «YouTube» на яких йде мова про ОСОБА_9 та безпосередня погроза вбивства; протоколами допитів свідків ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , які надають свідчення щодо залишення на дверях квартири потерпілої ОСОБА_9 погребального вінка; рапортом о/у СКИ ВП №2 ХРУП №3 ГУНП в Харківській області, відповідно якого зареєстрованих легкових автомобілів у ОСОБА_7 не значиться; протоколом допиту потерпілої ОСОБА_9 » протоколом допиту свідка в режимі відео конференції ОСОБА_16 , яка розповіла про те, що ОСОБА_7 шахрай, заволодів її грошовими коштами, та відомі обставини шахрайського заволодіння коштами потерпілої ОСОБА_9 ; протоколами допитів свідків ОСОБА_17 , ОСОБА_18 , ОСОБА_19 , ОСОБА_20 , які пояснили, що хотіли скинути гроші на карту ОСОБА_7 для його організації «Стоп наркотик» яку він висвітлював у «YouTube». Перед тим як скинути знайшли в Інтернеті інформацію про те, що ОСОБА_7 шахрай, у зв`язку з чим передумали відправляти гроші на карту; протоколом допиту свідка ОСОБА_21 , яка пояснила що була присутня при передачі грошових коштів ОСОБА_9 громадянину ОСОБА_7 та відомі їй обставини шахрайського заволодіння грошовими коштами потерпілої та подальших погроз вбивства.

Беручи до уваги те, що ОСОБА_7 раніше неодноразово судимий за корисливі злочини, слідчий вважав, що у підозрюваного можуть виникнути, передбачені п.п.1,3,5 ч.1 ст.177 КПК України, спроби переховуватись від органів досудового розслідування або суду, оскільки ОСОБА_7 підозрюється у вчиненні тяжкого кримінального правопорушення, за яке законом передбачене суворе покарання у виді позбавлення волі строком до 8 років. Обставини кримінального правопорушення, в якому підозрюється ОСОБА_7 свідчать про його схильність до скоєння протиправних дій. Підозрюваний ОСОБА_7 не має законних джерел отримання заробітку, стійких соціальних зв`язків, через що за місцем мешкання його нічого не утримує. Також підозрюваний може незаконно впливати на потерпілих, свідків у кримінальному провадженні, з метою змусити останніх відмовитись від раніше наданих показів щодо обставин вчинених кримінальних правопорушень, оскільки, маючи процесуальний статус підозрюваного, останньому відомо місце потерпілих та свідків у вказаному кримінальному провадженні. Як вказав слідчий, у органу досудового розслідування наявні підстави вважати, що ОСОБА_7 може умовлянням чи погрозами вчинити протиправний тиск на потерпілих та свідків з метою змусити останніх відмовитись від раніше наданих показів. Крім того, наявні спроби вчинити інші кримінальні правопорушення та продовжити кримінальне правопорушення, оскільки підозрюваний ОСОБА_7 не має законних джерел отримання заробітку.

Враховуючий вищевикладене, орган досудового розслідування просив застосувати до підозрюваного ОСОБА_7 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, так як вважав недостатнім застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризикам. зазначеним у клопотанні.

В судовому засіданні прокурор підтримав клопотання з підстав, які викладені в клопотанні.

Ухвалою слідчого судді слідчого судді Ленінського районного суду м. Харкова від 24 01 2023 року задоволено вказане клопотання слідчого.

Вирішуючи питання про обрання виду запобіжного заходу стосовно ОСОБА_7 , слідчий суддя суду першої інстанції вважав обґрунтованою підозру, повідомлену ОСОБА_7 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.3 ст.190, ч.1 ст.129 КК України, а також врахував фактичні обставини скоєних кримінальних правопорушень та вагомість наявних доказів про вчинення ним тяжкого злочину та проступку та передбачене суворе покарання з їх вчинення. Крім того, суд врахував особу підозрюваного, який на даний час не працевлаштований, раніше був неодноразово засуджений за вчинення корисливих злочинів, відбував покарання в місцях позбавлення волі, що свідчить про його схильність до протиправних дій. Крім того, суд також врахував, що підозрюваний не має стійких соціальних зв`язків та офіційного джерела заробітку, через що, його нічого за місцем мешкання не утримує, що свідчить про те, що він може незаконно впливати на потерпілих та свідків у цьому провадженні, з метою змусити їх відмовитись від раніше наданих показів щодо обставин вчинений кримінальних правопорушень. А також може вчинити інші кримінальні правопорушення, або продовжити те, в якому підозрюється, а саме - погрожувати вбивством потерпілої ОСОБА_9 .

Враховуючи вищевикладене, а також наявні відомості про особу підозрюваного, суд дійшов висновку про неможливість запобігання ризикам, зазначеним у пунктах 1,3,5 частини 1 ст. 177 КПК України, шляхом застосування до підозрюваного більш м`яких запобіжних заходів, що не пов`язані з триманням під вартою, на підставі чого, обрав підозрюваному ОСОБА_7 запобіжний захід у виді тримання під вартою, із застосуванням застави в сумі 308 660 гривень, із розрахунку 115 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, поклавши на підозрюваного обов`язки: 1) прибувати до слідчого, прокурора, чи суду за першою вимогою; 2) не відлучатися з населеного пункту, в якому проживає чи перебуває, без дозволу слідчого, прокурора або суду; 3) повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання; 4) здати на зберігання до Відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.

Колегія суддів погоджується з висновком слідчого судді щодо підстав та мотивів обрання ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, з урахуванням доведених стороною обвинуваченням ризиків, передбачених п.п.1,3,5 ч.1 ст.177 КПК України і наявності обґрунтованої підозри, проте, не погоджується з висновком суду щодо можливості обрання підозрюваномузастави, з наступних підстав.

Відповідно до положень ст. 177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь - яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України.

Згідно з вимогами ст.370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим. Вимоги щодо належного обґрунтування та мотивування прийнятих судових рішень містяться як в п.1 ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, так і в чисельних рішеннях Європейського суду з прав людини, який зазначав про те, що хоча національний суд і має певну свободу розсуду щодо вибору аргументів у тій чи іншій справі та прийнятті доказів на підтвердження позиції сторін, орган влади зобов`язаний виправдати свої дії, навівши обґрунтування своїх рішень.

Проте, як вбачається зі змісту оскаржуваного судового рішення, слідчий суддя зазначених вимог національного та міжнародного законодавства не дотримався.

Слідчий, звертаючись до слідчого судді із клопотанням про застосування до ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, наводив мотиви щодо недоцільності застосування до підозрюваного застави. Зокрема, в клопотанні слідчим було зазначено про наявність у підозрюваного в минулому неодноразових судимостей за корисливі злочини, відсутність у ОСОБА_7 легального джерела доходів, оскільки він не працює і відсутність стійких соціальних зв`язків, оскільки за рішенням суду підозрюваного позбавлено батьківських прав щодо його малолітніх дітей.

Натомість, слідчий суддя, задовольняючи клопотання слідчого, прийняв рішення щодо визначення розміру застави, при цьому жодного обґрунтування та мотивів прийнятого слідчим суддею рішення оскаржувана ухвала не містить.

Відповідно до ч.4 ст.183 КПК України, слідчий суддя, суд при постановлені ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, враховуючи підстави та обставини, передбачені ст. ст. 177, 178 КПК України, має право не визначати розмір застави у кримінальному провадженні, щодо злочину, вчиненого із застосуванням насильства або погрозою його застосування; щодо злочину, який спричинив загибель людини; щодо особи, стосовно якої у цьому провадженні вже обирався запобіжний захід у вигляді застави, проте був порушений нею.

Розділ 11 КК України ст. 129 кваліфікує погрозу вбивством як злочин проти життя і здоров`я особи. При якому у особи, щодо якої застосовується погроза вбивством, були реальні підстави побоюватися здійснення цієї погрози.

Виходячи зі змісту повідомленої ОСОБА_7 підозри, та враховуючи конкретні обставини цього кримінального провадження, зокрема зміст та характер висловлених на адресу потерпілої погроз на позбавлення її життя і наявність реальних підстав у потерпілої побоюватися здійснення таких погроз, в даному випадку вбачається наявність суспільного інтересу, який полягає у необхідності захисту високих стандартів охорони прав і інтересів суспільства, зокрема захисту життя і здоров`я особи.

Європейський суд з прав людини неодноразово підкреслював, що наявність підстав для тримання особи під вартою має оцінюватись в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин. Крім того, відповідно усталеної практики Європейського суду з прав людини, право людини на свободу є основоположним, але не абсолютним та може бути обмежено з огляду на суспільний інтерес, який полягає у необхідності захисту високих стандартів охорони прав і інтересів суспільства.

Згідно сформованої практики Європейського суду з прав людини, тримання особи під вартою може бути виправдане, якщо існують реальні ознаки наявності справжнього суспільного інтересу, який, незважаючи на презумпцію невинуватості, переважає принцип поваги до особистої свободи. Застосовуючи запобіжний захід у виді тримання під вартою, необхідно виходити із того, що судове рішення повинно забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони прав і інтересів як суспільства, так і потерпілого. Визначення таких прав, як підкреслює Європейський суд з прав людини, вимагає від суспільства більшої суворості в оцінці цінностей суспільства («Летельє проти Франції»).

Хоча незастосування застави є правом, а не обов`язком судді, колегія суддів вважає, що у даному кримінальному провадженні, враховуючи мету та підстави застосування запобіжного заходу у відповідності до вимог ст. 177 КПК України, обставини, передбачені ст.ст.177,178 КПК України, зокрема, вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним інкримінованих йому кримінальних правопорушень, тяжкість покарання, особу підозрюваного, який не має стійких соціальних зв`язків, легального джерела доходів, значну кількість доведених ризиків, зазначених в клопотанні слідчого і ухвалі слідчого судді, є недоцільним визначення застави ОСОБА_7 , оскільки він підозрюється у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.129 КК України, - а саме, у погрозі вбивством особи, у якої були реальні підстави побоюватися здійснення цієї погрози, тобто в погрозі застосування насильства відносно потерпілої ОСОБА_9 .

Враховуючи конкретні обставини справи, колегія суддів бере до уваги, що на даний час досудове розслідування триває, а тому не виключена можливість підозрюваного впливати на потерпілу, зокрема, погрожувати їй вбивством.

Крім того, під час апеляційного розгляду даної справи надійшло повідомлення командира військової частини НОМЕР_1 ОСОБА_22 , з якого стало відомо, що відповідно до мобілізованого призначення за мобілізаційним планом солдата ОСОБА_7 було призначено на військову службу ІНФОРМАЦІЯ_3 27.01.2023 року. Відповідно до Наказу №49 від 27.01.2023 року солдата ОСОБА_7 було зараховано солдатом резерву 1 взводу резерву рядового складу І роти рядового складу військової частини НОМЕР_1 . 20.02.2023 року солдат ОСОБА_7 самовільно залишив розташування військової частини НОМЕР_1 , у зв`язку з чим, Наказом командира військової частини НОМЕР_1 №110 від 20.02.2023 року призначено службове розслідування за цим фактом.

А тому, враховуючи підстави, визначені ч.4 ст.183 КПК України, застосування застави щодо підозрюваного ОСОБА_7 у даному кримінальному провадженні є недоцільним і невиправданим.

З огляду на викладене, апеляційна скарга прокурора підлягає задоволенню, а ухвала слідчого судді скасуванню в частині визначення підозрюваному за ч.3 ст.190, ч.1 ст.129 КК України ОСОБА_7 застави.

Керуючись ст.ст. 376, 392, 393, 404, 405, 407 ч. 3 п. 1, 418, 419, 422, 424 КПК України, колегія суддів, -

П О С Т А Н О В И Л А :

Ухвалу Ленінського районного суду м. Харкова від 24 01 2023 року про застосування до підозрюваного за ч.3 ст.190 та ч.1 ст.129 КК України ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжного заходу у виді тримання під вартою в Державній установі «Харківський слідчий ізолятор» до 24 03 2023 року, включно, із визначенням застави, - в частині визначення розміру застави скасувати.

Апеляційну скаргу прокурора - задовольнити.

Застосувати до підозрюваного за ч.3 ст.190 та ч.1 ст.129 КК України ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у виді тримання під вартою в Державній установі «Харківський слідчий ізолятор» до 24 03 2023 року, включно, без визначення застави.

В решті ухвалу суду першої інстанції залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення.

Оскарження даної ухвали, у відповідності до ч.2 ст.424 КПК України, в касаційному порядку не передбачено, оскільки така ухвала не перешкоджає подальшому кримінальному провадженню.

Судді:

____________ _______________ ____________

ОСОБА_2 ОСОБА_4 ОСОБА_3