Справа № 487/3884/16-к
Провадження № 1-о/487/1/22
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04.11.2022 року Колегія суддів Заводського районного суду м. Миколаєва у складі: головуючого судді ОСОБА_1 , суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_4 , прокурора - ОСОБА_5 , засудженого - ОСОБА_6 , захисника в режимі відеоконференції ОСОБА_7 , розглянувши у відкритому судовому засіданні заяву адвоката ОСОБА_7 в інтересах засудженого ОСОБА_6 про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами,-

ВСТАНОВИЛА:

16.09.2019 року до Заводського районного суду м. Миколаєва надійшла заява адвоката ОСОБА_7 в інтересах засудженого ОСОБА_6 про перегляд судового рішення - вироку Заводського районного суду м. Миколаєва від 06.03.2017 року за нововиявленими обставинами.

Заява обґрунтована тим, що після набрання вироком Заводського районного суду м. Миколаєва від 06.03.2017 року законної сили, виникли обставини, які не були відомі суду під час його ухвалення, які доводять неправильність вироку у том контексті, що вказаний вирок був ухвалений незаконним складом суду, без урахування доказів сторони захисту, які вказують на невинуватість ОСОБА_6 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених п.п.1,12 ч.2 ст.115, ч.2 ст.289 КК України. Зазначає про зміну номерів справи, в зв`язку з наявністю двох номерів справи. Йому стало відомо, що до суду надійшла не справа з єдиним унікальним номером 477/2115/14-к, а обвинувальний акт. При реєстрації в Заводському районному суді м. Миколаєва було присвоєно єдиний унікальний номер 487/3884/16-к, що також суперечить Положенню про автоматизовану систему документообігу суду. Це потягло невірне визначення складу суду. Крім того, внаслідок невірної реєстрації справи їй був присвоєний інший номер №487/3884/16-к і був визначений склад суду. Другою обставиною, яка не була відома суду під час судового розгляду при ухваленні вироку полягає в тому, що як вбачається із відповіді наданої головою Миколаївського апеляційного суду 05.03.2015 року до Апеляційного суду Миколаївської області надійшло кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_6 за п.п.1,12 ч.2 ст.115, ч.2 ст.289 КК України з єдиним унікальним номером справи №477/2115/14-к та провадження суду першої інстанції 1-кп/477/19/15 в кількості 5 томів, а до Заводського районного суду м. Миколаєва надійшла не судова справа з єдиним унікальним номером №477/2115/14-к, а лише обвинувальний акт з додатками у кримінальному провадженні №0000249 за обвинуваченням ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_6 .

В судовому засіданні адвокат ОСОБА_7 та засуджений ОСОБА_6 підтримали заяву, просили її задовольнити.

Прокурор в судовому засіданні просив відмовити у задоволенні заяви посилаючись на її необґрунтованість.

Вислухавши пояснення учасників справи, дослідивши матеріали справи, колегія суддів дійшла наступного висновку.

За змістом положень статті 55 Конституції України кожному гарантується захист прав і свобод у судовому порядку.

Водночас, статтею 9 Конституції України передбачено, що чинні міжнародні договори, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, є частиною національного законодавства України.

На розширення цього положення Основного Закону в статті 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» зазначено, що суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

Пунктом першим статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (далі Конвенція) гарантовано, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

Отже, процедури перегляду судових рішень за нововиявленими обставинами повинні відповідати вимогам статті 6 Конвенції та положенням законодавства України та мають бути збалансовані з реальністю правового захисту та ефективністю рішень судів усіх інстанцій, як найважливіших аспектів реалізації принципу верховенства права.

Судом встановлено, що вироком Заводського районного суду м. Миколаєва від 06 березня 2017 року (Справа № 487/3884/16-к Провадження № 1-кп/487/92/17) ОСОБА_6 визнано винним у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених п.п. 1,12 ч.2 ст. 115, ч.2 ст. 289 КК України та призначено покарання: за п.п.1, 12 ч.2 ст. 115 КК України у виді довічного позбавлення волі; за ч.2 ст. 289 КК України у виді 7 років позбавлення волі. Відповідно до ч. 1 ст. 70 КК України, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, остаточно ОСОБА_6 призначено покарання у виді довічного позбавлення волі.

Ухвалою Апеляційного суду Миколаївської області від 18 серпня 2017 року вирок Заводського районного суду м. Миколаєва від 6 березня 2017 року залишено без змін.

Постановою Верховного суду від 30 травня 2019 року вирок Заводського районного суду м. Миколаєва від 6 березня 2017 року та ухвалу Апеляційного суду Миколаївської області від 18 серпня 2017 року залишено без змін.

В зазначеній постанові Верховний суд України прийшов до висновку, що при винесенні вироку Заводським районним судом м. Миколаєва від 6 березня 2017 року не допущено жодних істотних порушень кримінального процесуального закону чи неправильного застосування закону України про кримінальну відповідальність, та які б слугували підставами для скасування судовому рішенні.

Як вбачається із рішення Європейського Суду з прав людини від 18.11.2004 у справі «Праведная проти Росії» (Pravednaya v. Russia), заява № 69529/01, п. п. 27-28, та рішення від 06.12.2005 у справі «Попов проти Молдови» № 2 (Popov v.Moldova № 2), заява №19960/04, п. 46) процедура скасування остаточного судового рішення у зв`язку з нововиявленими обставинами передбачає, що існує доказ, який раніше не міг бути доступний, однак він міг би призвести до іншого результату судового розгляду.

Суд вважає, що не можуть вважатися нововиявленими обставинами, обставини, що встановлюються на підставі доказів, які не були своєчасно подані сторонами.

Вказане узгоджується з висновками, зазначеними у рішенні Європейського Суду з прав людини від 18.11.2004 у справі «Праведная проти Росії», заява № 69529/01, п. п. 27-28, та рішенні від 06.12.2005 у справі «Попов проти Молдови» № 2, заява № 19960/04, п. 46) відповідно до яких, процедура скасування остаточного судового рішення у зв`язку з нововиявленими обставинами передбачає, що існує доказ, який раніше не міг бути доступний, однак він міг би призвести до іншого результату судового розгляду, та рішенні від 09.06.2011 у справі «Желтяков проти України», заява №4994/04, п. 43, згідно якого сторони не мають ставити питання про перегляд рішення, яке набрало законної сили, лише з метою досягнути нового слухання справи.

Крім того, положеннями Конвенції про захист прав та основоположних свобод 1950 року та п. 40 рішення ЄСПЛ у справі «Пономарьов пороти України» від 03.04.2008, визначено, що право на справедливий розгляд судом, яке гарантовано п. 1 ст. 6 Конвенції, має розумітися у світлі преамбули Конвенції, у відповідній частині якої зазначено, що одним із фундаментальних аспектів верховенства права є принцип юридичної визначеності, який передбачає повагу до принципу остаточності рішень суду, який в свою чергу визначає, що жодна із сторін не має права вимагати перегляду остаточного та обов`язкового рішення суду просто тому, що вона має на меті добитися нового слухання справи та нового його вирішення.

У заяві адвокат ОСОБА_7 зазначає, що після набрання вироком законної сили йому стало відомо про неправильний розподіл справи, що потягло невірне визначення складу суду.

Так, із матеріалів справи №487/3884/16-к встановлено, що адвокат ОСОБА_7 захисник ОСОБА_6 ознайомився з матеріалами кримінального провадження 20.03.2019 року (а.с. 227 Том 6).

Також встановлено, що ОСОБА_6 , в інтересах якого діє адвокат ОСОБА_7 , в ході розгляду справи отримував судові рішення у справі (а.с. 118 том. 1, а.с. 32 том 2, а.с. 15, 74, 136 том. 5), а після ухвалення вироку ознайомився з матеріалами справи 24.05.2017 р. (а.с. 206, 215 том 5), що свідчить про його обізнаність про номер справи.

Після набрання вироком законної сили, Верховним судом 26.11.2018 було направлено ОСОБА_6 копію: обвинувального акту, ухвали Апеляційного суду Миколаївської області від 18.08.2017, вироку Заводського районного суду м. Миколаєва від 06.03.2017, ухвали Корабельного районного суду м. Миколаєва від 15.06.2016, ухвали Заводського районного суду м. Миколаєва від 30.09.2016, які отримані ним 03.12.2018 (а.с. 193, 214, 216 Том 6).

Щодо неправильної реєстрації кримінального провадження порушення ч. 3 ст. 35 КПК України, п. 4 розділу VІ Положення про автоматизовану систему документообігу суду ОСОБА_6 зазначав у своїй касаційній скарзі від 18.04.2019 р. (Том 6 а.с. 278-280) та ці обставини були предметом розгляду касаційного суду та їм надана оцінка, про що свідчить постанова Верховного суду від 30.05.2019 (Том 6 а.с. 320-326).

Відповідно до положень ст. 459 КПК України, судові рішення, що набрали законної сили, можуть бути переглянуті за нововиявленими або виключними обставинами.

Нововиявленими обставинами визнаються: штучне створення або підроблення доказів, неправильність перекладу висновку і пояснень експерта, завідомо неправдиві показання свідка, потерпілого, підозрюваного, обвинуваченого, на яких ґрунтується вирок; скасування судового рішення, яке стало підставою для ухвалення вироку чи постановлення ухвали, що належить переглянути; інші обставини, які не були відомі суду на час судового розгляду при ухваленні судового рішення і які самі по собі або разом із раніше виявленими обставинами доводять неправильність вироку чи ухвали, що належить переглянути.

Згідно п. 4 та п. 5 ч. 2 ст. 462 КПК України, у заяві про перегляд судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами зазначаються: обставини, що могли вплинути на судове рішення, але не були відомі та не могли бути відомі суду та особі, яка звертається із заявою, під час судового розгляду; обґрунтування з посиланням на обставини, що підтверджують наявність нововиявлених або виключних обставин, та зміст вимог особи, яка подає заяву, до суду.

Нововиявленими обставинами - є юридичні факти, які мають істотне значення для розгляду справи та існували на час розгляду справи, але не були і не могли бути відомі заявнику, а також обставини, які виникли після набрання судовим рішенням законної сили та віднесені законом до нововиявлених обставин.

Не можуть вважатися нововиявленими обставини, що встановлюються на підставі доказів, які не були своєчасно подані сторонами, оскільки до нововиявлених обставин можуть бути віднесені матеріально-правові факти, що були наявні на час розгляду справи, але не були і не могли бути відомими заявнику, на яких ґрунтуються вимоги і заперечення сторін або які мають значення для правильного вирішення спору.

Проте заявником не наведено жодної обставини, яка б відповідала критеріям нововиявлених, та яка б, на його думку, не була відома суду на час судового розгляду при ухваленні судового рішення і доводила б його неправильність.

Таким чином, наведені у заяві про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами обставини не є нововиявленими, оскільки були відомі адвокату ОСОБА_7 під час судового розгляду справи.

Інших обставин, які б могли бути визнані нововиявленими у розумінні ч. 2 ст. 459 КПК України, адвокат ОСОБА_7 не наводить.

З огляду на викладене, колегія суддів приходить до висновку про те, що заява адвоката ОСОБА_7 про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами не містить обставин, передбачених ч. 2 ст. 459 КПК України, а підстави для перегляду вироку Заводського районного суду м. Миколаєва від 06.03.2017 за нововиявленими обставинами - відсутні.

Відповідно до ч. 1 ст. 467 КПК України, суд має право скасувати вирок чи ухвалу і ухвалити новий вирок чи постановити ухвалу або залишити заяву про перегляд судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами без задоволення.

Керуючись ст.ст. 372, 459 - 467 КПК України, колегія суддів

УХВАЛИЛА:

Заяву адвоката ОСОБА_7 в інтересах засудженого ОСОБА_6 про перегляд вироку Заводського районного суду м. Миколаєва від 06 березня 2017 року - залишити без задоволення.

Ухвала може бути оскаржена до Миколаївського апеляційного суду через Заводський районний суд м. Миколаєва протягом 7 днів з дня її проголошення.

Головуючий суддя ОСОБА_1

Судді: ОСОБА_2

ОСОБА_3