Справа № 357/4325/23
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 квітня 2023 року слідчий суддя Білоцерківського міськрайонного суду Київської області ОСОБА_1 , при секретарі судового засідання ОСОБА_2 , за участю прокурора ОСОБА_3 , розглянувши клопотання прокурора Рокитнянського відділу Білоцерківської окружної прокуратури ОСОБА_4 , про арешт тимчасово вилученого майна у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0001707 від 11.04.2023, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 15 ч. 1 ст. 115 КК України,-

У С Т А Н О В И В:

12 квітня 2023 року до слідчого судді Білоцерківського міськрайонного суду Київської області надійшло клопотання прокурора Рокитнянського відділу Білоцерківської окружної прокуратури ОСОБА_4 , про арешт тимчасово вилученого майна у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0001707 від 11.04.2023, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 15 ч. 1 ст. 115 КК України.

Встановлені досудовим розслідуванням фактичні обставини вчинення кримінального правопорушення згідно з поданим клопотанням:

10 квітня 2023 року близько 23 години 40 хвилин ОСОБА_5 , перебував на території домоволодіння АДРЕСА_1 , де вживав спиртні напої спільно з ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 та ОСОБА_9 . Під час цього, ОСОБА_10 , перебуваючи в стані алкогольного сп?яніння, безпричинно наніс два удари ногою по тулубу ОСОБА_9 , внаслідок чого вона відчула біль та почала кликати на допомогу. На вказані крики прийшов ОСОБА_8 та на ґрунті раптово виниклих неприязних відносин між ОСОБА_8 та ОСОБА_10 виникла сварка та бійка, які спочатку відбувались у приміщенні будинку, а потім надворі, в ході якої ОСОБА_8 наносив удари по голові та тулубу ОСОБА_11 .

Після вказаної бійки ОСОБА_8 зайшов до будинку, розташованого на території вказаного домоволодіння, а ОСОБА_10 почав висловлювати погрози вбивством ОСОБА_12 . ОСОБА_6 в цей час перебуваючи неподалік від входу в будинок, почув нецензурну лайку ОСОБА_13 та погрози вбивством відносно ОСОБА_14 , при цьому ОСОБА_10 рухався до входу в будинок, тримаючи в руці сокиру. 3 метою припинення протиправних дій ОСОБА_13 , ОСОБА_6 почав заспокоювати його та повідомив, що до будинку ОСОБА_15 не впустить. Останній, з метою реалізації свого злочинного умислу, направленого на позбавлення життя ОСОБА_16 , з метою помсти останньому за спричинені тілесні ушкодження, наніс один удар сокирою по правому колінному суглобі ОСОБА_6 , який намагався завадити реалізації злочинного умислу ОСОБА_15 та не допускав останнього у будинок, де перебував ОСОБА_17 .

Продовжуючи свої протиправні дії та бажаючи настання наслідків у вигляді смерті ОСОБА_8 , ОСОБА_10 зайшов до будинку АДРЕСА_1 , де, тримаючи в правій руці сокиру, відразу підійшов до ОСОБА_16 майже впритул, який сидів в кріслі кімнати вказаного будинку спиною до ОСОБА_18 .

При цьому, ОСОБА_10 , реалізуючи свій злочинний умисел, спрямований на позбавлення життя ОСОБА_8 , тримаючи в руках сокиру, підвів її над життєво важливим органом, а саме головою останнього, та незважаючи на присутність поряд ОСОБА_9 та ОСОБА_7 , умисно наніс один удар вістрям сокири по голові ОСОБА_8 , який почав прикривати голову руками.

Відразу після цього, ОСОБА_10 не припиняючи свої дії направлені на позбавлення життя ОСОБА_16 , продовжив висловлювати намір вбивства та наніс ще не менше двох ударів сокирою по обом передпліччям остатнього, якими ОСОБА_8 захищав життєво важливий орган, а саме голову.

Від вказаних поранень потерпілий ОСОБА_8 впав на підлогу та в цей час до кімнати забіг ОСОБА_6 , який спільно з ОСОБА_9 та ОСОБА_7 припинили протиправні дії ОСОБА_13 , забрали з його рук сокиру та не підпускали останнього до ОСОБА_8 , чим перешкодили ОСОБА_10 довести свій злочинний умисел до кінця.

В подальшому ОСОБА_8 була надана своєчасна кваліфікована медична допомога, внаслідок чого настання наслідків у вигляді смерті ОСОБА_8 були відвернені

Своїми умисними протиправними діями ОСОБА_10 наніс ОСОБА_8 наступні тілесні ушкодження: закрита черепно мозкова травма, струс головного мозку, відкритий перелом в/3 лівої ліктьової кістки з пошкодженням сухожилків розгиначів кисті та ліктьовим нервом, рублені рани лівої тімяної ділянки голови, правого ліктьового суглобу.

Таким чином, ОСОБА_10 не виконав усі дії, які вважав необхідними для доведення кримінального правопорушення до кінця, але кримінальне правопорушення не було закінчено з причин, які не залежали від його волі.

11.04.2023 в ході огляду місця події за адресою: АДРЕСА_1 було виявлено та вилучено сокиру зі слідами речовини бурого кольору, яку поміщено до картонної коробки з відповідними надписами.

11.04.2023 вище зазначена сокира зі слідами речовини бурого кольору, що належить свідку ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнана постановою слідчого речовими доказами у кримінальному провадженні, оскільки зберегли на собі сліди вчинення злочину, а саме сліди речовини бурого кольору.

Враховуючи викладене, з метою запобігання можливості приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження вказаного майна з метою збереження речових доказів, в органу досудоовго розслідування виникла необхідність у накладенні арешту на сокиру зі слідами речовини бурого кольору, яка поміщена до картонної коробки із відповідними надписами.

Відомості про участь сторін при розгляді клопотання та фіксування судового процесу:

Прокурор в судовому засіданні клопотання підтримала та просила його задовольнити.

Правове обґрунтування рішення:

Згідно з п. 7 ч. 2 ст. 131 КПК України, заходом забезпечення кримінального провадження є арешт майна.

Відповідно до ч. 5 ст. 132 КПК України, під час розгляду питання про застосування заходів забезпечення кримінального провадження сторони кримінального провадження повинні подати слідчому судді докази обставин, на які вони посилаються.

Згідно з вимогами ч. 6 ст. 132 КПК України, до клопотання слідчого, дізнавача, прокурора про застосування заходу забезпечення кримінального провадження додається витяг з Єдиного реєстру досудових розслідувань щодо кримінального провадження, в рамках якого подається клопотання.

Заслухавши учасників судового провадження, перевіривши надані матеріали клопотання, витяг з Єдиного реєстру досудових розслідувань щодо кримінального провадження, у рамках якого було подано клопотання, та дослідивши докази по даних матеріалах, слідчий суддя дійшов наступного.

Внесене прокурором клопотання відповідає вимогам ст.171 КПК України.

Відповідно до загальних правил застосування заходів забезпечення кримінального провадження, визначених ст. 132 КПК України, застосування таких заходів не допускається, якщо слідчий, прокурор не доведе, що існує обґрунтована підозра щодо вчинення кримінального правопорушення такого ступеня тяжкості, що може бути підставою застосування цих заходів, наявна потреба досудового розслідування в їх застосуванні, можливість виконання завдання досудового розслідування лише за умови їх застосування, ця потреба виправдовує такий ступінь втручання у права і свободи особи, про який ідеться в клопотанні слідчого.

Відповідно до ч. 2 ст. 168 КПК України тимчасове вилучення майна може здійснюватися також під час обшуку, огляду.

Пункт 1 ч. 2 статті 167 КПК України передбачає, що тимчасово вилученим може бути майно у вигляді речей, документів, грошей, якщо вони підшукані, виготовлені, пристосовані чи використані як засоби чи знаряддя вчинення кримінального правопорушення та або зберегли на собі його сліди.

Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом кримінального правопорушення, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.

Згідно з вимогами п. 1 ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів.

За змістом ч. 3 ст. 170 КПК України, у випадку, передбаченому п. 1 ч. 2 цього Кодексу, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 цього Кодексу.

Згідно з ч. 1 ст. 98 КПК України, речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

За змістом ст.173 КПК України особа, яка подала клопотання про арешт майна, має довести необхідність такого арешту. При вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: 1) правову підставу для арешту майна; 2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу); 3) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт майна накладається у випадках, передбачених пунктами 3, 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); 3-1) можливість спеціальної конфіскації майна (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 2 частини другої статті 170 цього Кодексу); 4) розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); 5) розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; 6) наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

Під час вирішення справи по заявленому клопотанню слідчим суддею були враховані вимоги пп. 1, 2, 3, 5, 6 ч. 2 ст. 173 КПК України.

Слідчим відділом Білоцерківського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Київській області проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні за № 0001707, відомості про яке внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань 11 квітня 2023 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 15 ч. 1 ст. 115 КК України.

11.04.2023 в ході огляду місця події за адресою: АДРЕСА_1 було виявлено та вилучено сокиру зі слідами речовини бурого кольору, яку поміщено до картонної коробки з відповідними надписами.

З оглянутих в судовому засіданні матеріалів кримінального провадження слідчим суддею було встановлено, що власником домоволодіння за адресою: АДРЕСА_1 , ОСОБА_6 надано відповідний письмовий дозвіл на огляд місця події.

Постановою старшого слідчого СВ Білоцерківського РУП ГУНП в Київській області від 11.04.2023 сокиру зі слідами речовини бурого кольору, яку поміщено до картонної коробки з відповідними надписами визнано речовим доказом та приєднано до матеріалів кримінального провадження.

Згідно з ч. 11 ст. 170 КПК України, заборона на використання майна, а також заборона розпоряджатися таким майном можуть бути застосовані лише у випадках, коли їх незастосування може призвести до зникнення, втрати або пошкодження відповідного майна або настання інших наслідків, які можуть перешкодити кримінальному провадженню.

Під час судового розгляду встановлено, що метою накладення арешту на майно, яке тимчасово вилучено в ході огляду місця події 11.04.2023, є запобігання можливості приховування, пошкодження, псування, знищення, оскільки вищевказана вилучена річ, є знаряддям вчинення кримінального правопорушення, який може зберігати на собі сліди вчинення злочину, інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження.

Враховуючи вищевикладене, слідчий суддя дійшов висновку, що клопотання є обґрунтованим та підлягає задоволенню, в зв`язку з чим належить накласти арешт на тимчасово вилучене під час огляду місця події майно шляхом заборони його користування та розпорядження, до проведення необхідних слідчих дій.

Доказів негативних наслідків від застосування такого максимального заходу забезпечення кримінального провадження слідчим суддею не встановлено.

Оскільки в матеріалах клопотання міститься достатньо підстав вважати тимчасово вилучене під час огляду місця події майно доказом в кримінальному провадженні, обмеження права власності на це майно є розумним і співмірним, на цьому етапі кримінального провадження потреби досудового розслідування виправдовують таке втручання у права та інтереси власника майна з метою забезпечення кримінального провадження та збереження речового доказу.

Застосування заходу забезпечення у вигляді арешту у вказаний спосіб відповідає належній правовій процедурі та завданням кримінального провадження.

Разом з тим, слідчий суддя роз`яснює, що відповідно до положень ст.174 КПК України, за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника чи володільця майна, якщо вони доведуть, що потреба у застосуванні такого заходу відпала, арешт майна може бути скасовано повністю або частково.

Відповідно до статті 175 КПК України, ухвала про арешт майна виконується негайно слідчим, прокурором, на яких також покладається обов`язок визначення місця зберігання тимчасово вилученого майна.

Керуючись ст.ст.2, 7, 132, 98, 167, 170-173, 372, КПК України, слідчий суддя,-

П О С Т А Н О В И В :

Клопотання прокурора Рокитнянського відділу Білоцерківської окружної прокуратури ОСОБА_4 про накладення арешту на тимчасово вилучене майно - задовольнити.

Накласти арешт на сокиру зі слідами речовини бурого кольору, яка поміщена до картонної коробки із відповідними надписами, яку було виявлено та вилучено 11.04.2023 в ході огляду місця події за адресою: АДРЕСА_1 .

Арештом визначити заборону користування та розпорядження вказаним майном для власника ОСОБА_6 та інших осіб.

Уповноваженим службовим особам, для досягнення цілей кримінального провадження, дозволити користування та розпорядження зазначеним майном.

Ухвала про арешт майна підлягає негайному виконанню старшим слідчим СВ Білоцерківського РУП ГУНП в Київській області ОСОБА_19 , на яку покладається обов`язок визначення місця зберігання майна, щодо якого застосовано арешт та забезпечення його схоронності.

Ухвала підлягає виконанню з урахуванням вимог постанови КМУ № 1104 від 19 грудня 2012 року про «Порядок зберігання речових доказів стороною обвинувачення, їх реалізації, технологічної переробки, знищення, здійснення витрат, пов`язаних з їх зберіганням і пересиланням, схоронності тимчасово вилученого майна під час кримінального провадження».

Роз`яснити особам, які не були присутні під час розгляду клопотання, що вони мають право звернутись до суду з клопотанням про скасування арешту майна в порядку, встановленому ст.174 КПК України.

Копію ухвали негайно після її постановлення вручити прокурору та особі, щодо майна якої вирішувалося питання про арешт.

Ухвала слідчого судді може бути оскаржена протягом п`яти днів з дня її проголошення шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до Київського апеляційного суду, а особами, які не були присутні під час її проголошення, з дня отримання копії судового рішення.

Слідчий суддя: ОСОБА_1