Справа № 522/1872/23
Провадження 1-кс/522/1811/23
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

22 березня 2023 року м. Одеса

Слідчий суддя Приморського районного суду м. Одеси - ОСОБА_1 ,

секретар судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши клопотання старшого слідчого в ОВС СВ УСБУ в Одеській області ОСОБА_3 , яке погоджено з прокурором відділу Одеської обласної прокуратури ОСОБА_4 у кримінальному провадженні № 0000017 від 18 січня 2023 року про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою підозрюваного:

ОСОБА_5 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 у м. Херсоні, громадянин України, з вищою освітою, пенсіонер, який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 та фактично проживає за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимий,

-за вчинення злочину передбаченого ч. 5 ст. 111-1 КК України.

Учасники процесу:

прокурор - ОСОБА_4 ,

підозрюваний - ОСОБА_5 ,

захисник - ОСОБА_6 ,

в с т а н о в и в:

до слідчого судді Приморського районного суду м. Одеси, надійшло клопотання старшого слідчого в ОВС СВ УСБУ в Одеській області ОСОБА_3 , яке погоджено з прокурором відділу Одеської обласної прокуратури ОСОБА_4 у кримінальному провадженні № 0000017 від 18 січня 2023 року про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою підозрюваного, з таких підстав.

Досудовим розслідуванням встановлено, що 24 жовтня 1945 року набув чинності Статут Організації Об`єднаних Націй, підписаний 26 червня 1945 року, яким фактично створено Організацію Об`єднаних Націй (далі ООН).

До складу ООН входять Україна, Російська Федерація та ще 49 країн-засновниць, а також інші країни світу.

Відповідно до частини 4 статті 2 Статуту ООН, всі Члени вказаної організації утримуються в їхніх міжнародних відносинах від загрози силою або її застосування як проти територіальної недоторканності або політичної незалежності будь-якої держави, так і будь-яким іншим чином, несумісним з Цілями Об`єднаних Націй.

Декларацією Генеральної Асамблеї ООН від 9 грудня 1981 року № 36/103 про недопустимість інтервенції та втручання у внутрішні справи держав та резолюціями від 21 грудня 1965 року № 2131 (ХХ), що містить Декларацію про неприпустимість втручання у внутрішні справи держав та обмеження їх суверенітету; від 24 жовтня 1970 року № 2625 (XXV), що містить Декларацію про принципи міжнародного права, що стосуються дружніх відносин і співробітництва між державами відповідно до Статуту ООН; від 16 грудня 1970 року № 2734 (ХХV), що містить Декларацію про зміцнення міжнародної безпеки, та від 14 грудня 1974 року № 3314 (ХХІХ), що містить визначення агресії, установлено, що жодна з держав не має права здійснювати інтервенцію чи втручання у будь-якій формі або з будь-якої причини у внутрішні та зовнішні справи інших держав. Цими ж міжнародними документами закріплено обов`язок держав: утримуватися від озброєної інтервенції, підривної діяльності, військової окупації, здійснення сприяння, заохочення чи підтримки сепаратистської діяльності; не допускати на власній території навчання, фінансування та вербовки найманців чи засилання таких найманців на територію іншої держави.

Крім того, принципи суверенної рівності, поваги прав, притаманних суверенітету, незастосування сили чи погрози силою, непорушності кордонів, територіальної цілісності держав, мирного врегулювання спорів та невтручання у внутрішні справи держав були закріплені також в Заключному Акті наради з безпеки і співробітництва в Європі від 1 серпня 1975 року, який підписаний СРСР, правонаступником якого є Російська Федерація.

У преамбулі Декларації про державний суверенітет України від 16 липня 1990 року (далі Декларація) вказано, що Верховна Рада Української Радянської Соціалістичної Республіки проголошує державний суверенітет України як верховенство, самостійність, повноту і неподільність влади Республіки в межах її території та незалежність і рівноправність у зовнішніх зносинах.

Відповідно до розділу V Декларації, територія України в існуючих кордонах є недоторканною і не може бути змінена та використана без її згоди.

24 серпня 1991 року Верховною Радою Української Радянської Соціалістичної Республіки схвалено Акт проголошення незалежності України, яким урочисто проголошено незалежність України та створення самостійної української держави України. Згідно з указаним документом, територія України є неподільною та недоторканною.

Незалежність України визнали держави світу, серед яких і Російська Федерація.

В розумінні положень ст. 2 Женевських конвенцій від 12.08.1949, ратифікованих Указом Президії Верховної Ради Української Радянської Соціалістичної Республіки від 03.07.1954, між державами РФ та Україна із 20.02.2014 триває збройний конфлікт міжнародного характеру.

24.02.2022 Російська Федерація вчинила відкритий воєнний напад на Україну.

Після початку зазначеного воєнного стану в період з 02 березня 2022 року військами РФ здійснено окупацію міста Херсон та Херсонської області України з створенням незаконних органів влади у тому числі окупаційної адміністрації держави-агресора створених на тимчасово окупованій території, які звільнено 11 листопада 2022 року.

Так, в ході проведення досудового розслідування встановлено, що 01 липня 2022 року громадянин України ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , перебуваючи на тимчасово окупованій російською федерацією території України, а саме у місті Херсон (більш точне місце досудовим розслідуванням станом на теперішній час не встановлено), являючись діючим співробітником Державної служби України з питань надзвичайних ситуацій, а саме ГУ ДСНС в Херсонській області, керуючись корисливим мотивом, спрямованим на отримання на постійній основі грошового забезпечення від російських окупаційних сил, у зв`язку з добровільно написаною ним заявою про прийняття на службу, так званим Наказом служби у справах цивільної оборони, надзвичайних ситуацій і ліквідації наслідків стихійних лих по Херсонській області Військово-цивільної адміністрації Херсонської області Російської Федерації (Службы по делам гражданской обороны, чрезвычайных ситуациям и ликвидации последствий стихийных бедствий по Херсонской области Военно-гражданской администрации Херсонской области Российской Федерации) № 4л/с від 01.07.2022 «Про призначення» («О назначении») призначений на посаду начальника відділу у відділ організації зв`язку Апарату Управління з присвоєнням посадового окладу в розмірі 22905,00 рублів РФ, у відповідності з штатно-розпорядчим розписом, окладом за звання підполковник у сумі 13408,00 рублів РФ, місячну грошову премію 100% посадового окладу в розмірі 22905,00 рублів РФ тим самим добровільно зайнявши посаду, пов`язаної з виконанням організаційно-розпорядчих або адміністративно-господарських функцій, у незаконних органах влади, створених на тимчасово окупованій території, у тому числі в окупаційній адміністрації держави-агресора.

Так, ОСОБА_5 , обіймаючи посаду так званого "начальника відділу організації зв`язку Апарату Управління Служби у справах цивільної оборони, надзвичайних ситуацій і ліквідації наслідків стихійних лих по Херсонській області Військово-цивільної адміністрації Херсонської області Російської Федерації забезпечував організацію діяльності вищевказаного відділу та здійснював заходи, спрямовані на налагодження, підтримання та організацію роботи та налаштування роботи персону, техніки, обладнання для забезпечення організації зв`язку так званого Апарату Управління зазначеної Служби.

В подальшому, проходячи службу у даному незаконному органі влади, створеному на тимчасово окупованій території, у тому числі в окупаційній адміністрації держави-агресора, створеному на тимчасово окупованій території Херсонської області, орієнтовно наприкінці серпня - початку вересня 2022 року (більш точна дата досудовим розслідуванням станом на теперішній час не встановлена), володіючи загальновідомою інформацією із засобів масової інформації про наступ Сил оборони України на Півдні України, усвідомлюючи невідворотність покарання за свою колабораційну діяльність, з метою створення собі можливостей подальшого переховування від органів досудового розслідування та суду, ОСОБА_5 за невстановлених розслідуванням обставин залишив місце несення служби, припинивши виконувати свої посадові обов`язки.

Так звана служба у справах цивільної оборони, надзвичайних ситуацій і ліквідації наслідків стихійних лих по Херсонській області Військово-цивільної адміністрації Херсонської області Російської Федерації зареєстрована органами російської федерації за юридичною адресою: м. Херсон, вул. Молодіжна, 4 та фактично на окупованій території виконувало функції з забезпечення реалізації політики незаконних органах влади, створених на тимчасово окупованій території України в сферах цивільного захисту, захисту населення і територій від надзвичайних ситуацій та запобігання їх виникненню, ліквідації надзвичайних ситуацій, рятувальної справи, гасіння пожеж, пожежної та техногенної безпеки, діяльності аварійно-рятувальних служб на території тимчасово окупованого міста Херсон та Херсонської області.

25.01.2023, о 20 год. 55 хв. ОСОБА_5 в порядку ст. 208 КПК України, затримано посадовою особою слідчого відділу Управління СБ України в Одеській області.

27.01.2023 слідчим суддею Приморського районного суду м. Одеси ОСОБА_1 відносно підозрюваного ОСОБА_5 застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів, тобто до 25.03.2023, без визначення розміру застави.

01.02.2023 слідчим суддею Приморського районного суду м. Одеси строк досудового розслідування продовжено до 26.05.2023.

В той же час, як зазначає слідчий, закінчити досудове розслідування у передбачений ч. 1 ст. 219 КПК України строк не виявилося можливим, оскільки у кримінальному провадженні № 0000400 від 21.12.2022 необхідно додатково встановити та допитати свідків зазначеного кримінального правопорушення; отримати відповіді з ДНСН України щодо обставин евакуації особового складу під час окупації міста Херсон; з урахуванням одержаних слідством даних, вирішити питання про можливість повідомлення підозрюваному про нову підозру та зміну раніше повідомленої підозри; виконати вимоги ст. 290 КПК України; виконати вимоги, передбачені ст. 291 КПК України, а саме скласти обвинувальний акт і реєстр матеріалів досудового розслідування.

В обґрунтування клопотання про продовження строку тримання під вартою, слідчий посилається на те, що у діях підозрюваного вбачається наявність ризиків, які дають достатні підстави вважати, що підозрюваний може здійснити дії передбачені п. 1 та п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України.

Позиція учасників судового розгляду.

Прокурор в судовому засіданні просив продовжити підозрюваному запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, посилався на наявність ризиків зазначених в ст. 177 КПК України.

Захисник заперечила проти задоволення клопотання, просила змінити запобіжний захід на інший, так як підозра не обґрунтована, а ризики, що її підзахисний може порушувати покладені на нього процесуальні обов`язки є необґрунтованими.

Підозрюваний підтримав думку захисника, пояснив, що зрадником не був, від слідства переховуватись не буде, бо має постійне місце проживання та утриманців, у тому числі матір інваліда.

Положення закону, якими керувався слідчий суддя при вирішенні скарги, та клопотання про продовження строку тримання під вартою.

Стаття 177. Мета і підстави застосування запобіжних заходів

1. Метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам:

1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду;

2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення;

3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні;

4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином;

5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

2. Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті. Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності для цього підстав, передбачених цим Кодексом.

Стаття 178. Обставини, що враховуються при обранні запобіжного заходу

1. При вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, слідчий суддя, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі:

1) вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення;

2) тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного, обвинуваченого винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється, обвинувачується;

3) вік та стан здоров`я підозрюваного, обвинуваченого;

4) міцність соціальних зв`язків підозрюваного, обвинуваченого в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини й утриманців;

5) наявність у підозрюваного, обвинуваченого постійного місця роботи або навчання;

6) репутацію підозрюваного, обвинуваченого;

7) майновий стан підозрюваного, обвинуваченого;

8) наявність судимостей у підозрюваного, обвинуваченого;

9) дотримання підозрюваним, обвинуваченим умов застосованих запобіжних заходів, якщо вони застосовувалися до нього раніше;

10) наявність повідомлення особі про підозру у вчиненні іншого кримінального правопорушення;

11) розмір майнової шкоди, у завданні якої підозрюється, обвинувачується особа, або розмір доходу, в отриманні якого внаслідок вчинення кримінального правопорушення підозрюється, обвинувачується особа, а також вагомість наявних доказів, якими обґрунтовуються відповідні обставини;

12) ризик продовження чи повторення протиправної поведінки, зокрема ризик летальності, що його створює підозрюваний, обвинувачений, у тому числі у зв`язку з його доступом до зброї.

Стаття 199. Порядок продовження строку тримання під вартою

1. Клопотання про продовження строку тримання під вартою має право подати прокурор, слідчий за погодженням з прокурором не пізніше ніж за п`ять днів до закінчення дії попередньої ухвали про тримання під вартою.

2. Клопотання про продовження строку тримання під вартою подається до місцевого суду, в межах територіальної юрисдикції якого здійснюється досудове розслідування.

3. Клопотання про продовження строку тримання під вартою, крім відомостей, зазначених у статті 184 цього Кодексу, повинно містити:

1) виклад обставин, які свідчать про те, що заявлений ризик не зменшився або з`явилися нові ризики, які виправдовують тримання особи під вартою;

2) виклад обставин, які перешкоджають завершенню досудового розслідування до закінчення дії попередньої ухвали про тримання під вартою.

4. Слідчий суддя зобов`язаний розглянути клопотання про продовження строку тримання під вартою до закінчення строку дії попередньої ухвали згідно з правилами, передбаченими для розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу.

5. Слідчий суддя зобов`язаний відмовити у продовженні строку тримання під вартою, якщо прокурор, слідчий не доведе, що обставини, зазначені у частині третій цієї статті, виправдовують подальше тримання підозрюваного, обвинуваченого під вартою.

Мотиви, із яких виходив слідчий суддя при постановленні ухвали.

Органом досудового розслідування ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні злочину, передбаченого ч. 5 ст. 111-1 КК України, який карається позбавленням волі.

Підозра на даній стадії кримінального провадження обґрунтовується такими доказами: протоколом допиту свідка ОСОБА_7 від 24.01.2023; протоколом допиту свідка ОСОБА_8 від 24.01.2023; протоколом допиту свідка ОСОБА_9 від 24.01.2023; протоколом допиту свідка ОСОБА_10 від 24.01.2023; протоколом впізнання свідком ОСОБА_9 громадянина ОСОБА_5 від 24.01.2023; протоколом впізнання свідком ОСОБА_10 громадянина ОСОБА_5 від 24.01.2023; протоколом впізнання свідком ОСОБА_7 громадянина ОСОБА_5 від 24.01.2023; протоколом впізнання свідком ОСОБА_8 громадянина ОСОБА_5 від 24.01.2023; копією наказу служби у справах цивільної оборони, надзвичайних ситуацій і ліквідації наслідків стихійних лих по Херсонській області Військово-цивільної адміністрації Херсонської області Російської Федерації (Службы по делам гражданской обороны, чрезвычайных ситуациям и ликвидации последствий стихийных бедствий по Херсонской области Военно-гражданской администрации Херсонской области Российской Федерации) № 4л/с від 01.07.2022 «Про призначення» («О назначении») ОСОБА_5 на посаду начальника відділу у відділ організації зв`язку Апарату Управління; копією листа оповіщення служби у справах цивільної оборони, надзвичайних ситуацій і ліквідації наслідків стихійних лих по Херсонській області Військово-цивільної адміністрації Херсонської області Російської Федерації, щодо виконання ОСОБА_5 службових обов`язків; копією штатно-посадового розпису служби у справах цивільної оборони, надзвичайних ситуацій і ліквідації наслідків стихійних лих по Херсонській області Військово-цивільної адміністрації Херсонської області Російської Федерації, щодо виконання ОСОБА_5 службових обов`язків; іншими матеріалами досудового розслідування.

Слідчий суддя враховує, що на даному етапі досудового розслідування ризики, які були підставою для обрання запобіжного заходу не зменшилися, та є підстави вважати, що ОСОБА_5 підозрюючись у вчиненні особливо тяжкого злочину, за яке передбачено покарання виключно у виді позбавлення волі, будучи громадянином України, але без достатньо стійких соціальних зв`язків може здійснити спроби переховуватись від органів досудового розслідування та суду з метою уникнення кримінальної відповідальності. Наявність стійких соціальних зв`язків, на даному етапі розслідування є недостатнім спростуванням такого ризику, зважаючи на стадію кримінального провадження.

Також, зважаючи на характер кримінального правопорушення, що ставиться у підозру, слідчий суддя вбачає ризик передбачений п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, що підозрюваний може вчинити інше кримінальне правопорушення.

Крім цього, при розгляді клопотання про продовження тримання під вартою, слідчий суддя враховує обставини вказані у ст. 178 КПК України, вік особи, ступінь і тяжкість вчиненого кримінального правопорушення вагомість доказів, та тяжкість покарання, що загрожує підозрюваному у разі визнанні його винним.

З урахуванням вище викладеного, слідчий суддя дійшов висновку про неможливість жодного із більш м`яких запобіжних заходів забезпечити виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, тому застосування тримання під вартою, на даному етапі є виправданим.

Слідчий суддя враховує, що завершення досудового розслідування не можливо без проведення експертних досліджень та вчинення інших слідчих (розшукових) дій, виконання вимог, передбачених ст. ст. 290-291 КПК України, вказані підстави слідчий суддя вважає достатніми, та дійшов до висновку, про необхідність продовження строку тримання під вартою у межах строку досудового розслідування.

Керуючись ст.ст.132, 176 - 178, 183, 186, 307, 193, 194, 196, 197, 199, 205, 372, 376 КПК України, слідчий суддя -

П О С Т А Н О В И В:

Клопотання старшого слідчого в ОВС СВ УСБУ в Одеській області ОСОБА_3 , яке погоджено з прокурором відділу Одеської обласної прокуратури ОСОБА_4 у кримінальному провадженні № 0000017 від 18 січня 2023 року про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою задовольнити.

Підозрюваному ОСОБА_5 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою - продовжити.

Строк дії ухвали слідчого судді становить 60 (шістдесят) днів у межах строку досудового розслідування, та обчислюється з 22.03.2023 по 20.05.2023.

Ухвала слідчого судді щодо застосування запобіжного заходу підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Апеляційна скарга, на ухвалу слідчого судді, може бути подана протягом п`яти днів з дня її оголошення. Для особи, яка перебуває під вартою, строк подачі апеляційної скарги обчислюється з моменту вручення їй копії судового рішення.

Подання апеляційної скарги на ухвалу слідчого судді зупиняє набрання нею законної сили, але не зупиняє її виконання.

Суддя ОСОБА_11

22.03.2023