Справа № 308/484/23
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

01 березня 2023 року м. Ужгород

Ужгородський міськрайонний суд Закарпатської області в складі головуючого судді ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , обвинуваченого ОСОБА_4 , потерпілих ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , розглянувши у підготовчому засіданні, в залі суду в місті Ужгороді, матеріали кримінального провадження, внесеного в Єдиний реєстр досудових розслідувань за №0000651 від 15.11.2022 року, за обвинуваченням ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України,-

ВСТАНОВИВ:

До Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області надійшов обвинувальний акт у кримінальному провадженні, внесеному в Єдиний реєстр досудових розслідувань за №0000651 від 15.11.2022 року, за обвинуваченням ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України.

Згідно обвинувального акту, 15 листопада 2022 року, близько 07 години 30 хвилин, ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , не передбачаючи можливості настання суспільно небезпечних наслідків свого діяння, хоча повинен був і міг їх передбачити, тобто діючи з кримінально-протиправною недбалістю, не врахував дорожню обстановку, керуючи технічно-справним транспортним засобом марки «AUDI», моделі «А6», д.н.з. НОМЕР_1 по автомобільній дорозі М-25 8+785 км зі сторони населеного пункту Велика Добронь у напрямку міста Чоп, Ужгородського району, Закарпатської області, не переконавшись що водій транспортного засобу марки «MERCEDES-BENZ», моделі «230», д.н.з. НОМЕР_2 який рухався попереду нього не подав сигналу про намір повороту ліворуч та те, що смуга зустрічного руху, на яку він буде виїжджати, вільна від транспортних засобів на достатній для обгону відстані, виїхав на зустрічну смугу руху, де допустив зіткнення з транспортним засобом марки «MERCEDES- BENZ», моделі «230», д.н.з. НОМЕР_2 , під керуванням ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , який завершував маневр повороту у ліво на другорядну дорогу, чим порушив вимоги Правил дорожнього руху України, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 року № 1306 (далі - ПДР України), а саме п. 14.2, згідно з яким «Перед початком обгону водій повинен переконатися в тому, що: Б) водій транспортного засобу, який рухається попереду по тій самій смузі, не подав сигналу про намір повороту (перестроювання) ліворуч; В) смуга зустрічного руху, на яку він буде виїжджати, вільна від транспортних засобів на достатній для обгону відстані.»

Внаслідок чого ОСОБА_7 отримав тілесні ушкодження у вигляді ЗЧМТ, струсу головного мозку, гіпертонічної хвороби II ст КВР 2, перелому поперечного відростку 5-го поперекового хребця справа. Вказані тілесні ушкодження потягли за собою розлад здоров`я на строк більше 21 дня і по цій ознаці згідно п. 2.2.2. «Правил судово-медичного визначення ступеню тяжкості тілесних ушкоджень», затверджених Наказом №6 МОЗ України від 17.01.1995 року кваліфікуються як тілесні ушкодження середньої тяжкості.

Пасажир транспортного засобу марки «MERCEDES-BENZ», моделі «230», д.н.з. НОМЕР_2 ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_4 отримала тілесні ушкодження у вигляді перелому нижньої третини правої малогомілкової кістки та забою м`яких тканин голови. Вказані тілесні ушкодження згідно п. 2.2.2. «Правил судово-медичного визначення ступеню, тяжкості тілесних ушкоджень», затверджених Наказом №6 МОЗ України від 17.01.1995 року кваліфікуються як тілесні ушкодження середньої тяжкості, які в момент їх спричинення не були небезпечними для життя і здоров`я потерпілої.

З технічної точки зору в діях водія транспортного засобу марки «AUDI», моделі «А6», д.н.з. НОМЕР_1 ОСОБА_4 вбачаються невідповідності технічним вимогам пункту 14.2 (б, в) Правил дорожнього руху України, недотримання яких в своїй сукупності знаходиться у причинному зв`язку з настанням даної дорожньо-транспортної пригоди.

У такий спосіб ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України.

Під час підготовчого судового засідання потерпілими ОСОБА_5 та ОСОБА_6 , заявлено клопотання про звільнення від кримінальної відповідальності обвинуваченого ОСОБА_4 , на підставі ст. 46 КК України, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України, у зв`язку із їх примиренням з цим обвинуваченим. Додали, що обвинувачений повністю відшкодував їм матеріальну та моральну шкоду, тому претензій матеріального та морального характеру вони до обвинуваченого не мають, і вони примирилися.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 клопотав про звільнення його від кримінальної відповідальності за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України, у зв`язку із його примиренням з потерпілими. Обвинувачений розуміє нереабілітуючі підстави звільнення його від кримінальної відповідальності та не заперечує проти цього.

Прокурор в судовому засіданні не заперечував проти задоволення заявленого клопотання, вважаючи його обґрунтованим.

Заслухавши учасників судового провадження, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку про необхідність задоволення клопотання потерпілих ОСОБА_5 та ОСОБА_6 та звільнення обвинуваченого ОСОБА_4 від кримінальної відповідальності за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України, на підставі ст. 46 КК України, у зв`язку із примиренням винного з потерпілими, з огляду на наступне.

Відповідно до п. 2 ч. 3 ст. 314 КПК України, суд у підготовчому судовому засіданні має право закрити провадження у випадку встановлення підстав, передбачених пунктами 4-8 частини першої або частиною другою статті 284 цього Кодексу.

Згідно з п. 1 ч. 2 ст. 284 КПК України кримінальне провадження закривається судом, у зв`язку зі звільненням особи від кримінальної відповідальності.

Частиною 1 статті 285 КПК України передбачено, що особа звільняється від кримінальної відповідальності у випадках, передбачених законом України про кримінальну відповідальність.

Відповідно до ч. 4 ст. 286 КПК України, якщо під час здійснення судового провадження щодо провадження, яке надійшло до суду з обвинувальним актом, сторона кримінального провадження звернеться до суду з клопотанням про звільнення від кримінальної відповідальності обвинуваченого, суд має невідкладно розглянути таке клопотання.

Відповідно до ст. 46 КК України особа, яка вперше вчинила кримінальний проступок або необережний нетяжкий злочин, крім корупційних кримінальних правопорушень, порушень правил безпеки дорожнього руху або експлуатації транспорту особами, які керували транспортними засобами у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебували під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, звільняється від кримінальної відповідальності, якщо вона примирилася з потерпілим та відшкодувала завдані нею збитки або усунула заподіяну шкоду.

В судовому засіданні встановлено, що органом досудового розслідування ОСОБА_4 обвинувачується за ч.1 ст.286 КК України, за кваліфікуючими ознаками порушення правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило потерпілому середньої тяжкості тілесне ушкодження.

Обвинуваченому ОСОБА_4 судом було роз`яснено, що звільнення особи від кримінальної відповідальності із закриттям провадження по справі, на підставі ст.46 КК України, є нереабілітуючою підставою, між тим, обвинувачений ОСОБА_4 підтримав заявлене клопотання.

Як вбачається з матеріалів кримінального провадження, обвинувачений ОСОБА_4 є особою, яка вперше вчинив нетяжкий злочин.

Судом встановлено в судовому засіданні, що обвинувачений відшкодував заподіяну ним шкоду та примирився з останніми, що підтверджується відповідною заявою потерпілих та їх позицією, яку вони висловив під час проведення підготовчого судового засідання. При цьому, ОСОБА_5 та ОСОБА_6 запевнили суд, що примирилися з обвинуваченим та не мають до нього жодних претензій матеріального чи морального характеру, а тому самі ініціюють питання про звільнення обвинуваченого від кримінальної відповідальності.

Пункт 4 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 23 грудня 2005 року № 12 "Про застосування судами України законодавства про звільнення особи від кримінальної відповідальності", передбачає, що умовою звільнення особи (обвинуваченого, підсудного) від кримінальної відповідальності у зв`язку з примиренням із потерпілим (ст. 46 КК України) є вчинення нею вперше злочину невеликої тяжкості. Примирення винної особи з потерпілим (потерпілими) належить розуміти як акт прощення її ним (ними) в результаті вільного волевиявлення, що виключає будь - який неправомірний вплив, незалежно від того, яка зі сторін була ініціатором, та з яких мотивів. Звільнення винної особи від кримінальної відповідальності та закриття справи у зв`язку з примиренням із потерпілим можливе тільки в разі відшкодування завданих збитків або усунення заподіяної шкоди. За наявності передбачених у ст. 46 КК України підстав звільнення особи від кримінальної відповідальності є обов`язковим.

Відповідно до пункту 2 частини 3 статті 314 КПК України у підготовчому судовому засіданні суд має право закрити провадження у випадку встановлення підстав, передбачених пунктами 4-8 частини першої або частиною другою статті 284 цього Кодексу.

Будь - яких обставин, які згідно з правилами кримінального процесуального закону перешкоджали б суду прийняти процесуальне рішення за заявленим потерпілою клопотанням, не встановлено.

За таких обставин, суд вважає за необхідне задовольнити клопотання потерпілих ОСОБА_5 та ОСОБА_6 та звільнити обвинуваченого ОСОБА_4 від кримінальної відповідальності за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України на підставі ст. 46 КК України, у зв`язку із примиренням потерпілих із обвинуваченим, закривши кримінальне провадження стосовно останнього, на підставі п. 1 ч. 2 ст. 284 КПК України.

У відповідності до ч. 2 ст. 124 КПК України, у разі ухвалення обвинувального вироку суд стягує з обвинуваченого на користь держави документально підтверджені витрати на залучення експерта.

Згідно ч. 1ст. 126 КПК, суд вирішує питання щодо процесуальних витрат у вироку суду або ухвалою.

Таким чином, аналіз вище наведеної норми закону вказує, що суд повинен вирішити питання про розподіл процесуальних витрат у будь-якому рішенні, яким завершується розгляд кримінального провадження по суті. Очевидно, що, звільняючи особу від кримінальної відповідальності, суд або суддя має вирішити питання про скасування чи зміну запобіжного заходу, речові докази, розподіл процесуальних витрат тощо. Вказана позиція викладена і у постанові Великої Палати Верховного суду від 17 червня 2020 року (справа №598/1781/17).

У відповідності до постанови Касаційного кримінального суду Верховного суду від 29 вересня 2021 року (справа №342/1560/20), зазначена підстава дозволяє суду в більш спрощеній формі завершити кримінальне провадження. У разі згоди особи на завершення кримінального провадження у зазначеній формі, без використання своїх прав на доведення своєї невинуватості у вчиненні інкримінованого кримінального правопорушення, всі процесуальні витрати, понесені органом досудового розслідування та пов`язані з розслідуванням кримінального провадження, повинна відшкодувати саме вона.

У відповідності до вимог ч. 2 ст. 124 КПК України, витрати на проведення в даному кримінальному провадженні судових експертиз на загальну суму 4530,72 гривень підлягають стягненню з ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 на користь держави, як витрати на залучення експерта у цьому кримінальному провадженні.

На підставі викладеного, керуючись ст. 46 КК України, ст.ст. 284, 285, 286, 314, 372 КПК України, суд, -

П О С Т А Н О В И В :

Клопотання потерпілої ОСОБА_5 та потерпілого ОСОБА_6 про звільнення обвинуваченого ОСОБА_4 від кримінальної відповідальності, у зв`язку з примиренням винного з потерпілими - задовольнити.

Звільнити обвинуваченого ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 від кримінальної відповідальності за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України, у зв`язку із примиренням обвинуваченого з потерпілими, на підставі ст. 46 КК України.

Кримінальне провадження №0000651 від 15.11.2022 року, за обвинуваченням ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України закрити, на підставі п. 1 ч. 2 ст. 284 КПК України.

Скасувати арешт накладений ухвалами слідчого судді Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 23.11.2022 року.

Речові докази, а саме: автомобіль марки «MERCEDES-BENZ», моделі «230», д.н.з. НОМЕР_2 , власником якого згідно зі свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_3 є ОСОБА_8 , а також на свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_3 та автомобіль марки «AUDI», моделі «A6», д.н.з. НОМЕР_1 , власником якого згідно зі свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_4 є ОСОБА_9 , а також на свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_4 повернути власникам або уповноваженим особам.

Стягнути з ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 витрати на користь держави за проведення експертиз у кримінальному провадженні в сумі 4530,72 грн.

Ухвала може бути оскаржена до Закарпатського апеляційного суду через Ужгородський міськрайонний суд Закарпатської області протягом 7 днів з дня її проголошення.

Суддя Ужгородського

міськрайонного суду ОСОБА_1