Номер провадження: 11-сс/813/518/23
Головуючий у першій інстанції ОСОБА_1
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27.03.2023 року м. Одеса

Одеський апеляційний суд у складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 та ОСОБА_4 ,

секретаря судового засідання ОСОБА_5 ,

за участю прокурора ОСОБА_6 ,

захисника ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу захисника ОСОБА_7 в інтересах підозрюваного ОСОБА_8 на ухвалу слідчого судді Приморського райсуду м. Одеси від 11.03.2023, якою в межах к/п № 0000272 від 27.02.2022 стосовно:

ОСОБА_8 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 в м. Одесі, громадянина України, який раніше працював різноробочим на ДП «Укрпошта», проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

- підозрюваного у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 114-2 КК України, застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою без визначення розміру застави

установив:

Зміст оскаржуваного судового рішення та встановлених судом 1-ої інстанції обставин.

Оскаржуваною ухвалою слідчого судді в межах к/п № 0000272 від 27.02.2022 задоволено клопотання ст. слідчого в ОВС СВ УСБУ в Одеській обл. ОСОБА_9 та застосовано відносно ОСОБА_8 підозрюваного у вчинені злочину, передбаченого ч. 2 ст. 114-2 КК України, запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком до 07.05.2023 включно, із утриманням в ДУ «Одеський слідчий ізолятор», без визначення розміру застави.

Мотивуючи своє рішення, слідчий суддя послався на те, що ОСОБА_8 обґрунтовано підозрюється у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 114-2 КК України та органом досудового розслідування в даному випадку було доведено наявність в зазначеному кримінальному провадженні ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України, зокрема, підозрюваний може переховуватись від органів досудового розслідування та суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на свідків у цьому ж кримінальному провадженні, обумовлені тяжкість покарання, що загрожує ОСОБА_8 у разі визнання його винуватим у вчиненні інкримінованого йому злочину, тим, що останній не одружений, ніде не навчався, не має на утриманні неповнолітніх дітей, офіційно не працевлаштований, що свідчить про відсутність в останнього міцних соціальних зв`язків.

Вимоги, наведені в апеляційній скарзі та узагальнення доводів особи, яка її подала.

В апеляційній скарзі захисник ОСОБА_7 в інтересах підозрюваного ОСОБА_8 не погодився із оскаржуваною ухвалою слідчого судді з огляду на наступне:

- слідчий суддя формально розглянув клопотання слідчого про застосування відносно ОСОБА_8 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, зокрема, зазначив загальні обставини для обрання будь-якого запобіжного заходу;

- слідчим суддею належним чином не обґрунтовано неможливість застосування відносно ОСОБА_8 більш м`якого запобіжного заходу ніж тримання під вартою;

- слідчим суддею не було враховано особу підозрюваного, зокрема, вік ОСОБА_8 становить 57 років, він має міцні соціальні зв`язки в місці свого проживання, а саме проживає разом зі своєю матір`ю, якій 84 роки, стан її здоров`я незадовільний та вона потребує стороннього догляду, має постійне місце роботи, раніше до кримінальної відповідальності не притягувався;

- поза увагою слідчого судді залишилось те, що після вчинення ОСОБА_8 інкримінованих йому злочинів пройшов майже рік, що виключає наявність ризику продовження ним протиправної діяльності.

Посилаючись на викладені обставини, захисник ОСОБА_7 просить ухвалу слідчого судді скасувати та постановити нову, якою відмовити у задоволенні клопотання слідчого про застосування відносно ОСОБА_8 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Заслухавши доповідь судді, пояснення захисника, який підтримав вимоги своєї апеляційної скарги, думку прокурора, який заперечував проти її задоволення, перевіривши матеріали провадження, апеляційний суд доходить висновків про таке.

Мотиви суду апеляційної інстанції.

Частина 1 ст. 404 КПК України передбачає, що суд апеляційної інстанції переглядає рішення суду 1-ої інстанції в межах апеляційної скарги.

Разом з тим, ч. 1 ст. 370 КПК України передбачає, що судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим.

На підставі аналізу мотивувальної частини ухвали вбачається, що слідчий суддя зазначених вище вимог кримінального процесуального закону дотримався в повному обсязі з огляду на наступне.

Відповідно до ч. 1 ст. 183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 цього Кодексу.

Згідно з приписом п. 4 ч. 2 ст. 183 КПК України, запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як до раніше не судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років.

Як вбачається з мотивувальної частини ухвали, слідчий суддя зазначених вище вимог кримінального процесуального закону дотримався в повному обсязі.

Так, з матеріалів провадження вбачається, що 10.03.2023 ОСОБА_8 було повідомлено про підозру у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 114-2 КК України, за який передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від 5 до 8 років.

Відповідно до вимог ст. 194 КПК України, під час розгляду клопотання про обрання запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним кримінального правопорушення, наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, і на які вказує слідчий і прокурор; недостатність підстав для застосування більш м`якого запобіжного заходу для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

При розгляді зазначеного кримінального провадження у відповідності до ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» колегія суддів застосовує Конвенцію «Про захист прав людини і основоположних свобод» (далі «Конвенція») та практику Європейського суду з прав людини (далі ЄСПЛ), як джерело права.

Відповідно до п. 219 рішення у справі «Нечипорук та Йонкало проти України» від 21.04.2011, заява №42310/04, суд повторює, що термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення.

Так, враховуючи те, що питання обґрунтованості ОСОБА_8 на теперішній час не є предметом апеляційного оскарження, колегія суддів приходить до переконання, що слідчий суддя дійшов правильного висновку про те, що підозра ОСОБА_8 у вчиненні інкримінованого йому злочину, передбаченого ч. 2 ст. 114-2 КК України на даному етапі досудового розслідування є обґрунтованою та підтверджується матеріалами, долученими до клопотання слідчого, а саме: протоколом про проведення негласних слідчих (розшукових) дій від 05.01.2023 (а.с. 40-50); протоколом обшуку від 09.03.2023 (а.с. 73-81); протоколом допиту підозрюваного ОСОБА_8 від 10.03.2023 (а.с.108-110) та іншими матеріалами в їх сукупності.

Колегія суддів також враховує правову позицію ЄСПЛ, викладену у рішенні «Ферарі-Браво проти Італії», відповідно до якої затримання та тримання особи під вартою, безумовно, можливе не лише у випадку доведеності факту вчинення злочину та його характеру, оскільки така доведеність сама по собі і є метою досудового розслідування, досягненню цілей якого і є тримання під вартою.

Згідно із п.п. 34-36 рішення ЄСПЛ «Москаленко проти України», обґрунтована підозра щодо вчинення заявником тяжкого злочину могла бути підставою для його першого взяття під вартою.

Відповідно до ч. 1 ст. 177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Апеляційний суд погоджується із висновками слідчого судді, звертає увагу на те, що в зазначеному кримінальному провадженні існують доведені стороною обвинувачення ризики, передбачені п.п. 1, 2, 3 ч. 1 ст. 177 КПК України, зокрема, того, що підозрюваний ОСОБА_8 може вдатись до спроб переховування від органів досудового розслідування та суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на свідків в зазначеному кримінальному провадженні, оскільки останній підозрюється у вчиненні тяжкого злочину проти основ національної безпеки України, передбаченого ч. 2 ст. 114-2 КК України, тяжкість покарання, що загрожує ОСОБА_8 у разі визнання його винуватим (позбавлення волі на строк від 5 до 8 років), а також тим, що останній не одружений, ніде не навчався, не має на утриманні неповнолітніх дітей, офіційно не працевлаштований, що свідчить про відсутність в останнього міцних соціальних зв`язків.

Також, апеляційний суд враховує те, що досудове розслідування в зазначеному кримінальному провадженні перебуває на початковій стадії та на теперішній час встановлено не всі обставини кримінального правопорушення, а також не встановлено всіх осіб причетних до вчинення кримінального правопорушення.

Разом із цим, колегія суддів критично оцінює твердження захисника ОСОБА_7 щодо наявності у ОСОБА_8 міцних соціальних зв`язків, з огляду на те, що зазначена обставина матеріалами справи та апеляційної скарги не підтверджена.

При цьому, апеляційний суд звертає увагу сторони захисту, що в зазначеному кримінальному провадженні не було встановлено ризику можливого продовження ОСОБА_8 протиправної діяльності, у зв`язку із чим такі доводи є безпідставними.

Таким чином, враховуючи викладені вище обставини, колегія суддів доходить до переконання, що органом досудового розслідування була доведена неможливість застосування стосовно підозрюваного ОСОБА_8 більш м`якого запобіжного заходу, ніж тримання під вартою для запобігання названим вище ризикам та забезпечення його належної процесуальної поведінки.

Обставин, передбачених ч. 2 ст. 183 КПК України, що виключають можливість застосування стосовно підозрюваного ОСОБА_8 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, ні слідчим суддею, ні апеляційним судом під час апеляційного розгляду не встановлено.

Відповідно до приписів п. 1 ч. 3 ст. 407 КПК України, за наслідками апеляційного розгляду за скаргою на ухвали слідчого судді суд апеляційної інстанції має право залишити ухвалу без змін.

За таких обставин, колегія суддів вважає, що підстав для задоволення апеляційної скарги захисника ОСОБА_7 немає, оскільки слідчий суддя дійшов обґрунтованого висновку про те, що стосовно підозрюваного ОСОБА_8 необхідно застосувати запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, який, на відмінну від інших більш м`яких запобіжних заходів, зможе запобігти названим вище ризикам та забезпечити належну процесуальну поведінку підозрюваного, тому ухвала слідчого судді підлягає залишенню без змін.

Керуючись ст.ст. 24, 177, 178, 183, 370, 404, 405, 407, 419, 422, 532 КПК України, апеляційний суд

ухвалив:

Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_7 в інтересах ОСОБА_8 залишити без задоволення.

Ухвалу слідчого судді Приморського райсуду м. Одеси від 11.03.2023, якою стосовно ОСОБА_8 , підозрюваного у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 114-2 КК України, застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком до 07.05.2023 включно, без визначення розміру застави залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді Одеського апеляційного суду:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4