СВЯТОШИНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М. КИЄВА
пр. № 1-кс/759/188/23
ун. № 759/93/23
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 січня 2023 року

Святошинський районний суд м. Києва у складі слідчого судді ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , захисника підозрюваного ОСОБА_4 , підозрюваного ОСОБА_5 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві клопотання слідчого СВ Святошинського УП ГУНП у м. Києві ОСОБА_6 про накладення арешту на майно в рамках кримінального провадження, відомості про яке внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000031 від 04.01.2023 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 121 КК України,-

ВСТАНОВИВ:

Слідчий СВ Святошинського УП ГУНП у м. Києві ОСОБА_6 звернувся до Святошинського районного суду м. Києва із клопотанням, погодженим прокурором ОСОБА_7 , про накладення арешту на майно в рамках кримінального провадження, відомості про яке внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000031 від 04.01.2023 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 121 КК України.

Клопотання обґрунтовується тим, що у провадженні слідчого відділу Святошинського управління поліції Головного управління Національної поліції у м. Києві, перебувають матеріали кримінального провадження, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000031 від 04.01.2023 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що 04.12.2023 року близько 03 год. 00 хв. ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , знаходячись в квартирі АДРЕСА_1 спричинив ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , тяжкі тілесні ушкодження, небезпечні для життя в момент його заподіяння.

В ході проведення огляду місця події, який проводився на місці вчинення кримінального правопорушення, 04.01.2023 року в період часу з 04 год. 20 хв. до 05 год.15 хв., в приміщенні квартири АДРЕСА_1 , було виявлено та вилучено речові докази, які мають суттєве значення для встановлення всіх обставин вчиненого злочину, а саме: шість слідів папілярних узорів, змив речовини бурого кольору, предмет схожий на лезо від ножа (клинок), рукоятку від ножа біло-фіолетового кольору, в подальшому вищевказані речові докази належним чином запаковані та опечатані.

04.01.2023 року, під час затримання в порядку ст. 208 КПК України гр. ОСОБА_5 , яке відбувалося за адресою: АДРЕСА_2 , у останнього в ході особистого обшуку були виявлено та вилучено наступні речі та предмети, зокрема: мобільний телефон марки «Ксіомі Редмі Нот 8 Про», imei 1: НОМЕР_1 , imei 2: НОМЕР_2 з сім картою «Лайфсел» НОМЕР_3 , сумка чорного кольору, гаманець в якому знаходяться грошові кошти в сумі 2 965 грн., банківська картка «Приватбанк» НОМЕР_4 , банківська картка «Монобанк» НОМЕР_5 , банківська картка «Райфайзен банк аваль» НОМЕР_6 , візитні картки, свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу «Опель астра», д.н.з. НОМЕР_7 , водійське посвідчення на ім`я ОСОБА_5 , пара шнурків з кросівок, кофта чорного кольору з малюнками білого кольору, футболка білого кольору з написами та плямами речовини бурого кольору, штани чорного кольору, кросівки чорного кольору, змиви з правої та лівої руки ОСОБА_5 , зрізи нігтьових тканин з правої та лівої руки ОСОБА_5 , вилучені вищезазначені речові докази були належним чином запаковано та опечатано, що засвідчено усіма учасниками слідчої дії.

04.01.2023, слідчим було прийнято процесуальне рішення та в порядку ст. 110 КПК України, вищевказані вилучені речі були визнані речовим доказом по кримінальному провадженні.

Зважаючи на вищезазначене, слідчий просить суд накласти арешт на майно, яке було вилучено 04.01.2023 року в період часу з 04 год. 20 хв. до 05 год.15 хв., із приміщення квартири АДРЕСА_1 , зокрема: предмет схожий на лезо від ножа (клинок), рукоятку від ножа біло-фіолетового кольору та на майно, яке було вилучено 04.01.2023, під час затримання в порядку ст. 208 КПК України гр. ОСОБА_5 яке відбувалося за адресою: АДРЕСА_2 , а саме: мобільний телефон марки «Ксіомі Редмі Нот 8 Про», imei 1: НОМЕР_1 , imei 2: НОМЕР_2 з сім картою «Лайфсел» НОМЕР_3 , кофту чорного кольору з малюнками білого кольору, футболку білого кольору з написами та плямами речовини бурого кольору, штани чорного кольору, кросівки чорного кольору.

У судове засідання з`явилась прокурор ОСОБА_3 , клопотання підтримала у повному обсязі з підстав, наведених у клопотанні.

Захисник підозрюваного ОСОБА_5 адвокат ОСОБА_4 , з`явився у судове засідання, частково заперечував проти задоволення клопотання у зв`язку з тим, що вилучені речі, зокрема, мобільний телефон, є особистою приватною власністю, яка потрібна підозрюваному у житті для особистих побутових потреб.

Підозрюваний ОСОБА_5 у судовому засіданні підтримав думку свого захисника.

Дослідивши клопотання та додані до нього докази, вислухавши думку учасників судового засідання, слідчий суддя дійшов висновку про наявність підстав для задоволення зазначеного клопотання, виходячи з наступного.

Судом встановлено, що у провадженні слідчого відділу Святошинського управління поліції Головного управління Національної поліції у м. Києві, перебувають матеріали кримінального провадження, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000031 від 04.01.2023, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України (а.с. 5).

В ході проведення огляду місця події, який проводився на місці вчинення кримінального правопорушення, 04.01.2023 року в період часу з 04 год. 20 хв. до 05 год.15 хв., в приміщенні квартири АДРЕСА_1 , було виявлено та вилучено речові докази, які мають суттєве значення для встановлення всіх обставин вчиненого злочину, а саме: шість слідів папілярних узорів, змив речовини бурого кольору, предмет схожий на лезо від ножа (клинок), рукоятку від ножа біло-фіолетового кольору, в подальшому вищевказані речові докази належним чином запаковані та опечатані (а.с. 12-14).

04.01.2023 року, під час затримання в порядку ст. 208 КПК України гр. ОСОБА_5 , яке відбувалося за адресою: АДРЕСА_2 , у останнього в ході особистого обшуку були виявлено та вилучено наступні речі та предмети, зокрема: мобільний телефон марки «Ксіомі Редмі Нот 8 Про», imei 1: НОМЕР_1 , imei 2: НОМЕР_2 з сім картою «Лайфсел» НОМЕР_3 , сумка чорного кольору, гаманець в якому знаходяться грошові кошти в сумі 2 965 грн., банківська картка «Приватбанк» НОМЕР_4 , банківська картка «Монобанк» НОМЕР_5 , банківська картка «Райфайзен банк аваль» НОМЕР_6 , візитні картки, свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу «Опель астра», д.н.з. НОМЕР_7 , водійське посвідчення на ім`я ОСОБА_5 , пара шнурків з кросівок, кофта чорного кольору з малюнками білого кольору, футболка білого кольору з написами та плямами речовини бурого кольору, штани чорного кольору, кросівки чорного кольору, змиви з правої та лівої руки ОСОБА_5 , зрізи нігтьових тканин з правої та лівої руки ОСОБА_5 , вилучені вищезазначені речові докази були належним чином запаковано та опечатано, що засвідчено усіма учасниками слідчої дії (а.с. 19-21).

Відповідно до постанови про визнання речових доказів та передачу їх на відповідальне зберігання від 04.01.2023, слідчим було прийнято процесуальне рішення та в порядку ст. 110 КПК України, вищевказані вилучені речі були визнані речовим доказом по кримінальному провадженні (а.с. 22-24).

Відповідно до ч. 1 ст. 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально-протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально-протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Пунктом 7 частини 1 статті 131 КПК України визначено арешт майна як захід забезпечення кримінального провадження.

Статтею 132 КПК України визначені загальні правила застосування заходів забезпечення кримінального провадження та передбачені обставини, за яких не допускається застосування заходів кримінального провадження. Серед таких обставин у ч.3 ст.132 КПК України передбачено, що: 1) існує обґрунтована підозра щодо вчинення кримінального правопорушення такого ступеня тяжкості, що може бути підставою для застосування заходів забезпечення кримінального провадження; 2) потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи особи, про який ідеться в клопотанні слідчого, дізнавача, прокурора; 3) може бути виконане завдання, для виконання якого слідчий, дізнавач, прокурор звертається із клопотанням.

Згідно ч.5 ст.132 КПК України, для оцінки потреб досудового розслідування, слідчий суддя або суд зобов`язаний врахувати можливість без застосованого заходу забезпечення кримінального провадження отримати речі і документи, які можуть бути використані під час судового розгляду для встановлення обставин у кримінальному провадженні.

За змістом ч.1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом кримінального правопорушення, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні.

Частиною 2 зазначеної статті встановлено, що арешт майна допускається з метою забезпечення:

1) збереження речових доказів;

2) спеціальної конфіскації;

3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи;

4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Клопотання слідчого обґрунтовувалось тим, що вилучене майно 04.01.2023 року було визнано речовим доказом по кримінальному провадженню в порядку ст. 110 КПК України. На підтвердження зазначеного, до матеріалів клопотання додано постанову про визнання речових доказів та передачу їх на відповідальне зберігання від 04.01.2023 року.

Відповідно до ч.1,2 ст. 171 КПК України, з клопотанням про арешт майна до слідчого судді, суду має право звернутися прокурор, слідчий за погодженням з прокурором, а з метою забезпечення цивільного позову - також цивільний позивач.

У клопотанні слідчого, прокурора про арешт майна повинно бути зазначено: 1) підстави і мету відповідно до положень статті 170 цього Кодексу та відповідне обґрунтування необхідності арешту майна; 2) перелік і види майна, що належить арештувати; 3) документи, які підтверджують право власності на майно, що належить арештувати, або конкретні факти і докази, що свідчать про володіння, користування чи розпорядження підозрюваним, обвинуваченим, засудженим, третіми особами таким майном; 4) розмір шкоди, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою, у разі подання клопотання відповідно до частини шостої статті 170 цього Кодексу. До клопотання також мають бути додані оригінали або копії документів та інших матеріалів, якими слідчий, прокурор обґрунтовує доводи клопотання.

Частина 5 ст. 171 КПК України регламентує, що клопотання слідчого, прокурора про арешт тимчасово вилученого майна повинно бути подано не пізніше наступного робочого дня після вилучення майна, інакше майно має бути негайно повернуто особі, у якої його було вилучено. У разі тимчасового вилучення майна під час обшуку, огляду, здійснюваних на підставі ухвали слідчого судді, передбаченої статтею 235 цього Кодексу, клопотання про арешт такого майна повинно бути подано слідчим, прокурором протягом 48 годин після вилучення майна, інакше майно має бути негайно повернуто особі, в якої його було вилучено.

Як вбачається із матеріалів клопотання, майно вилучено у підозрюваного ОСОБА_5 04.01.2023 року в ході проведення огляду місця події та під час затримання в порядку ст. 208 КПК України в ході особистого обшуку. Із клопотанням про накладення арешту на майно слідчий звернувся 05.01.2023 року. Отже, строки на подання відповідного клопотання, передбачені ч.5 ст. 171 КПК України, слідчим дотримані.

Відповідно до ч.3 ст.170 КПК України, у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Зважаючи на ч.1,2 ст. 173 КПК України, слідчий суддя, суд відмовляють у задоволенні клопотання про арешт майна, якщо особа, що його подала, не доведе необхідність такого арешту, а також наявність ризиків, передбачених абзацом другим частини першої статті 170 цього Кодексу.

При вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: 1) правову підставу для арешту майна; 2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу); 3) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт майна накладається у випадках, передбачених пунктами 3, 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); 3-1) можливість спеціальної конфіскації майна (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 2 частини другої статті 170 цього Кодексу); 4) розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); 5) розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; 6) наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

Суд враховує, що статтями 7, 16 КПК України встановлено, що загальною засадою кримінального провадження є недоторканість права власності. Позбавлення або обмеження права власності під час кримінального провадження здійснюється лише на підставі вмотивованого судового рішення, ухваленого в порядку, передбаченому цим Кодексом.

Згідно ст. 2 КПК України, завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Статтею 1 Протоколу №1 (1952 р.) до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод встановлено, що кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном, ніхто не може бути позбавлений свого майна, інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом або загальними принципами міжнародного права.

Відповідно до пунктів 69, 73 рішення ЄСПЛ від 23 вересня 1982 року у справі «Спорронг та Льонрот проти Швеції» (Sporrong and Lonnroth v. Sweden) будь-яке втручання державного органу у право на мирне володіння майном повинно забезпечити «справедливий баланс» між загальним інтересом суспільства та вимогами захисту основоположних прав конкретної особи. Необхідність досягнення такого балансу відображена в цілому в структурі статті 1 Першого протоколу до Конвенції. Необхідного балансу не вдасться досягти, якщо на відповідну особу буде покладено індивідуальний та надмірний тягар.

У своїх висновках ЄСПЛ неодноразово нагадував, що перша та найважливіша вимога статті 1 Протоколу 1 полягає в тому, що будь-яке втручання публічної влади в право на мирне володіння майном має бути законним: друге речення п. 1 дозволяє позбавлення власності лише «на умовах, передбачених законом», а п. 2 визначає, що держави мають право здійснювати контроль за користуванням майном шляхом введення в дію «законів». Більше того, верховенство права, один з фундаментальних принципів демократичного суспільства, є наскрізним принципом усіх статей конвенції (рішення у справах «Амюр проти Франції», «Колишній король Греції та інші проти Греції» та «Малама проти Греції»).

Зважаючи на наведені норми українського процесуального законодавства, враховуючи практику Європейського суду з прав людини, дослідивши матеріали поданого клопотання, проаналізувавши доводи та заперечення учасників судового засідання щодо необхідності накладення арешту на майно, суд дійшов висновку про наявність підстав для задоволення клопотання.

Враховуючи наведене та керуючись ст.ст. 131, 132, 170-173, 175, 309, 395 КПК України, суд -

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання слідчого СВ Святошинського УП ГУНП у м. Києві ОСОБА_6 про накладення арешту на майно в рамках кримінального провадження, відомості про яке внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000031 від 04.01.2023 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 121 КК України задовольнити.

Накласти арешт на майно, яке було вилучено 04.01.2023 року в період часу з 04 год. 20 хв. до 05 год.15 хв., із приміщення квартири АДРЕСА_1 , зокрема: предмет схожий на лезо від ножа (клинок), рукоятку від ножа біло-фіолетового кольору та на майно, яке було вилучено 04.01.2023, під час затримання в порядку ст. 208 КПК України гр. ОСОБА_5 яке відбувалося за адресою: АДРЕСА_2 , а саме: мобільний телефон марки «Ксіомі Редмі Нот 8 Про», imei 1: НОМЕР_1 , imei 2: НОМЕР_2 з сім картою «Лайфсел» НОМЕР_3 , кофту чорного кольору з малюнками білого кольору, футболку білого кольору з написами та плямами речовини бурого кольору, штани чорного кольору, кросівки чорного кольору.

Підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково.

Ухвала про арешт майна виконується негайно слідчим, прокурором. Копія ухвали надсилається слідчому, прокурору, підозрюваному, іншим заінтересованим особам не пізніше наступного робочого дня після її постановлення.

Ухвала слідчого судді може бути оскаржена до Київського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення, а для особи, без виклику якої було постановлено ухвалу, - строк апеляційного оскарження обчислюється з дня отримання нею копії даної ухвали.

Повний текст ухвали складено 10 січня 2023 року.

Слідчий суддя ОСОБА_1