Справа № 677/515/21
В И Р О К
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 листопада 2022 року м.Красилів

Красилівський районний суд Хмельницької області

в складі: головуючого - судді ОСОБА_1 ,

за участі секретарів судового засідання ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

прокурорів ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 ,

обвинуваченої ОСОБА_8 ,

захисників ОСОБА_9 , ОСОБА_10 ,

потерпілого ОСОБА_11 ,

розглянувши у судовому засіданні в залі суду в м. Красилові кримінальне провадження, зареєстроване в Єдиному реєстрі досудових розслідувань за №0000006 від 06 січня 2021 року відносно:

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українки, громадянки України, уродженки м. Красилів, Хмельницької області, зареєстрованої за адресою АДРЕСА_1 , жительки АДРЕСА_2 з середньою освітою, не одруженої, не працюючої, на утримані має одну малолітню дитину, раніше не судиму,
яка обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України,

В С Т А Н О В И В:

06 січня 2021 року у вечірній час ОСОБА_8 , перебуваючи в одній із кімнат житлового будинку, який розташований за адресою: АДРЕСА_2 , де вона проживала спільно із малолітньою дочкою ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та своїм цивільним чоловіком ОСОБА_13 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , вживала із останнім алкогольні напої. В подальшому, після спільного розпиття алкогольних напоїв, між ОСОБА_8 та ОСОБА_13 виник сімейний конфлікт через сімейні та побутові відносини, а саме із приводу виховання та поведінки їхньої малолітньої дочки ОСОБА_12 , під час якого у ОСОБА_8 виник умисел на умисне вбивство ОСОБА_13 .
Надалі, ОСОБА_8 , 06 січня 2021 року близько 18 години 00 хвилин, перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, реалізовуючи свій злочинний умисел, спрямований на позбавлення життя ОСОБА_13 , тобто посягаючи на найвищу соціальну цінність - життя людини, на ґрунті раптово виниклих неприязних відносин, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій, передбачаючи негативні наслідки у вигляді смерті ОСОБА_13 та бажаючи їх настання, перебуваючи у вищевказаній кімнаті житлового будинку, схопила лівою рукою зі столу кухонного ножа із рукояткою білого кольору та використовуючи його в якості знаряддя злочину, підійшла до ОСОБА_13 та діючи умисно, з прикладанням сили, в присутності малолітньої ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , нанесла металевою частиною ножа, а саме вістрям леза один удар в ділянку лівої частини грудної клітини ОСОБА_13 , де знаходяться життєво-важливі органи людини, спричинивши останньому тілесні ушкодження у вигляді колото-різаної рани грудної клітини з пошкодженням м`яких тканин міжребер`я між 4-5 ребром, серцевої сорочки та серця, які відносяться до категорії тяжких тілесних ушкоджень та є небезпечними для життя в момент спричинення і перебувають в прямому причинному зв`язку із настанням смерті.
В подальшому, від вищевказаних умисних, протиправних дій ОСОБА_8 , ОСОБА_13 помер на місці події через короткий проміжок часу від гострої тампонади серця та гострої внутрішньої кровотечі, внаслідок проникаючого колото-різаного поранення грудної клітини із пошкодженням серця.
Своїми діями, які виразились в умисному вбивстві ОСОБА_13 , тобто умисному протиправному заподіянні смерті іншій людині, ОСОБА_8 вчинила кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 115 КК України.

Допитана у судовому засіданні обвинувачена ОСОБА_8 свою вину у заподіянні смерті ОСОБА_13 визнала, разом з тим фактичні обставини заподіяння смерті останньому виклала іншим чином, зокрема дала показання суду про те, що з ОСОБА_13 проживала 12 років без реєстрації шлюбу. Спочатку між ними були нормальні сімейні відносини. Коли їх доньці ОСОБА_14 поставили діагноз ДЦП, він почав вживати алкогольні напої, під час вживання яких вчиняв сварки, ображав і її, і доньку, називаючи образливими словами через її захворювання. А також застосовував фізичне насилля, зокрема бив качалкою, лопатою, сапою, молотком, по рукам , ногам, голові, через що вона ходила зі слідами такого насилля. Вона намагалась його покинути, для чого збирала речі і їхала жити до мами, однак він просив пробачення і обіцяв, що подібне не повториться, тому вона йому вірила і поверталась. В 2015 році його вигнали з роботи за зловживання алкогольними напоями, з того часу він не працював, тому почав зловживати алкогольними напоями ще більше, під час чого застосовував до неї насилля -бив ногами, виривав їй коси, ламав об неї стільці. На такі його дії вона не зверталась в поліцію, оскільки боялась його реакції. Близько трьох років тому, після проведення йому операції під час вживання алкогольних напоїв став робитись неадекватним і почав вже чіплятись до дитини, обзивав, бив рюкзаком, кричав на неї, коли вона не встигала добігти до туалету, сказав, що не буде ходити до неї в школу. Вона кожний день боялась за своє життя та життя і здоров`я своєї доньки, постійної перебувала в стані душевного хвилювання.

06 січня 2021 року близько 11 години вона пішла за дитиною в школу, ОСОБА_13 вже вжив алкогольні напої. Потім повернулась додому, сходила на похорон до сусіда, і повернувшись додому почала ліпити вареники на вечерю, а ОСОБА_13 чистив рибу. Вони ще випили, щоб пом`янути сусіда. Вже тоді він себе поводив не зовсім адекватно, то плакав, то сміявся.

Коли вона ліпила вареники, то ОСОБА_14 хотіла також допомагати, однак не змогла втримати миску та перекинула її. На ці дії ОСОБА_13 розлютився і почав на неї кричати та вдарив. Вона забрала дитину на двір, щоб він трохи заспокоївся. Він спочатку сам з собою в хаті розмовляв, а потім заспокоївся і стало в будинку тихо. Вона зайшла в кімнату і не очікувала, що він буде кидатись на неї з ножом. Він ішов на неї намірено, через що вона не очікувала і дуже злякалась. Намагаючись захиститись, вона хотіла його вибити у нього з рук. Вона не пам`ятає, як ніж опинився в її руках, але вона не мала наміру ним завдавати удару, а лише намагалась відпихнути ОСОБА_13 від себе. Він відійшов від неї і різко став, а вона не зрозуміла, що сталося. Після чого він сповз на підлогу і покликав її. Так як раніше вже було, що він втрачав свідомість в стані алкогольного сп`яніння, то вона і в цей раз подумала, що відбувається таке саме, тому почала діяти, як і раніше, почала його трусити, а він був живий, бо ще хрипів. Вона взяла води, щоб відливати, а коли намагалась його підняти, підтягнула кофту і вже тільки тоді побачила, що з нього стирчить ніж і калюжа крові. Вона не могла і не може і зараз зрозуміти, як це сталося. Побачивши це, вона побігла до сусідки і все розказала, викликала швидку і поліцію, подзвонила свекрусі, і саме вона радила сховати ніж, інакше не отримає пенсії. Спочатку приїхала швидка. Вона в будинок вже не заходила. Потім приїхала поліція, вже відбирала пояснення, вона вже трохи відійшла від шоку і зрозуміла, що це вона таке зробила. Наголошує на тому, що була в такому стані, що не пам`ятає і не може зрозуміти, як це сталося, оскільки мала намір лише відпихнути ОСОБА_13 від себе із страху за себе та життя і здоров`я своєї доньки. .

Визнає, що внаслідок саме її дій було заподіяно смерть потерпілому, однак категорично заперечує умисел на спричинення таких дій, наполягає на тому, що вона перебувала в стані сильного душевного хвилювання, викликаного насиллям зі сторони ОСОБА_13 , тому не пам`ятає усіх обставин і не може пояснити, яким чином ніж опинився в її руках, а також наполягає на тому, що всі її дії були спрямовані на захист свого життя та життя і здоров`я дитини від насилля зі сторони потерпілого. Просила її суворо не карати, оскільки фактично сиротою залишиться її донька, щиро просила вибачення у батька померлого ОСОБА_11 .

Вина ОСОБА_8 у вчиненні інкримінованого їй кримінального правопорушення об`єктивно підтверджується дослідженими судом наданими стороною обвинувачення наступними доказами.

Потерпілий ОСОБА_11 дав показання суду про те, що померлий ОСОБА_13 був його сином. З обвинуваченою ОСОБА_8 він проживав погано, вони часто сварились, під час сварок вона його обзивала, а іноді била, тому він її боявся. І його син, і невістка вживали алкогольні напої, однак він не може сказати, що син зловживав. 06 січня 2021 року ввечері він перебував дома, дивився телевізор, коли до нього прийшов його шваґро ОСОБА_15 та повідомив, що вже немає його сина ОСОБА_13 , що його «зарізала» ОСОБА_16 . Коли він прийшов до будинку, де проживав син, там вже була швидка, лікарі якої констатувала смерть його сина. Обставини спричинення смерті його синові йому не відомі. Але під час події була присутня онучка, яка бачила, що обвинувачена ОСОБА_8 спричинила смертельне порання. Щодо міри покарання просить покарати суворо, оскільки через такі дії обвинуваченої він втратив сина.

Свідок ОСОБА_17 дав показання суду про те, що проживає по сусідству з ОСОБА_8 близько 8 років, тому знає обставини спільного проживання ОСОБА_8 та ОСОБА_13 . Зокрема вони жили погано, вживали обоє алкогольні напої, часто сварились, бились, вона йому постійно погрожувала, що заріже. Всі ці події відбувались тоді, коли вона вживала алкогольні напої. Він їй не погрожував та не бив її, бо був слабший за неї. 06 січня 2021 року бачив вдень ОСОБА_13 , який був тверезий. Ввечері взнав про цю подію тоді, коли його попросили лікарі швидкої показати адресу проживання ОСОБА_13 та ОСОБА_8 , після чого він одразу повідомив батькові ОСОБА_11 .

Неповнолітня свідок ОСОБА_12 , допит якої був проведений в судовому засіданні за участю законного представника, педагога в порядку ст.354 КПК України, дала показання про те, що мама ( ОСОБА_8 ) та тато ( ОСОБА_13 ) часто сварились та бились між собою, і мама тата, і тато маму. Що сталось 06 січня 2021 року не пам`ятає детально, але повідомила, що мама тата вбила. Допит даного свідка в силу її емоційного перенапруження був перерваний. Показання свідка ОСОБА_12 щодо обставин вчинення ОСОБА_8 кримінального правопорушення узгоджуються з її показаннями, які вона надала 06 січня 2021 року поліцейському, який прибув на виклик, крім того, зазначені свідком локалізація та характер тілесних ушкоджень заподіяних потерпілому ОСОБА_13 , підтверджується висновком судово-медичної експертизи №05 від 07 січня 2021 року, а тому суд не вбачає підстав для сумнівів у правдивості показань свідка ОСОБА_12 .

Допитаний в ході судового розгляду ОСОБА_18 дав показання про те, що у ОСОБА_13 було виявлено колото-різане поранення, яке, виходячи із довжини раньового каналу, можна було заподіяти лише із значним прикладанням сили. На слідчому експерименті і під час давання показань ОСОБА_8 стверджувала про те, що рукою з ножом відмахувалась від ОСОБА_13 , таким чином захищаючись від його дій, однак в ході таких рухів неможливо заподіяти такі тілесні ушкодження. Це був один точний і сильний удар в серце.

Допитаний в судовому засіданні з метою роз`яснення висновку № 58 від 07 квітня 2022 рокуексперт ОСОБА_19 дала показання суду про те, що стан фізіологічного афекту,який є виключним станом і медичною основою для встановлення стану сильного душевного хвилювання, що є юридичною категорією і відноситься до компетенції суду, повинен обов`язково мати три фази, за відсутності хоча б однієї з них, цей стан виключається. Перша фаза і друга фаза часто можуть збігатись і проявлятись в звуженні свідомості на об`єкті агресії, а третя фаза полягає в стані астенії явний пост афективний стан. Навіть за умови присутності другої фази звуження свідомості, що може проявлятись стратою пам`яті щодо обставин ( це те, що заявляє ОСОБА_8 , що не пам`ятає, яким чином в неї опинився в руках ніж і як вона завдала удар), однак в неї однозначно відсутня третя фаза, оскільки вона не перебувала в стані астенії. Вона відливала водою, трясла, піднімала, пішла до сусідки і все розповіла, що очевидно свідчить про те, що фізіологічного афекту не було.

Експерт ОСОБА_20 в судовому засіданні з метою роз`яснення висновку № 58 від 07 квітня 2022 рокутакож роз`яснила, що для прийняття висновку про наявність чи відсутність стану фізіологічного афекту приймаються до уваги багато факторів не лише самої події, а і стиль та спосіб життя особи, оскільки для однієї особи насилля і образи можуть мати одні наслідки, а для іншої зовсім інші. Так, в ситуації ОСОБА_8 було встановлено, що їх стиль життя свідчив про те, що вони обоє часто вживали алкогольні напої, сварки, які відбувались між ними це їх звичний, буденний спосіб та стиль життя. В такій буденності за умови такої ж як і раніше буденної аналогічної ситуації не буває виключного стану. ОСОБА_8 висувала в ході досудового розслідування різні версії розвитку події 06 січня 2021 року, однак жодна з версій не містить стан фізіологічного афекту з причини відсутності її фаз проходження.

Свідок ОСОБА_21 дала показання суду про те, що проживала на одній вулиці, де проживали ОСОБА_8 та ОСОБА_13 . Близько із цією сім`єю не спілкувалась, однак по-сусідськи знає їх і те, як вони жили. Вони періодично вживали алкогольні напої, під час чого між ними були сварки і було чути крики, де кричали обоє, однак частіше після таких сварок тікав до батька ОСОБА_13 . Один раз бачила її з синяками, вона розповідала, що він її вдарив, але в поліцію вона не зверталась. 06 січня 2021 року до неї привели їх доньку ОСОБА_14 , щоб вона там не перебувала. Дитина вже все знала і розуміла, але вона в неї нічого не розпитувала, щоб не травмувати.

Також виунватість ОСОБА_8 підтверджується наступними письмовими доказами:

- відомостями з протоколу огляду місця події, відеозапису ходу проведення огляду місця події від 06 січня 2021 року, збереженого на DVD-диску та фото-таблиці, згідно яких при огляді домогосподарства за адресою АДРЕСА_2 , в кімнаті виявлено труп ОСОБА_13 , зафіксовано його розташування щодо оточуючої обстановки, пложення та позу трупа, розвиток трупних змін, стан одягу, зокрема виявлено, що светр синього кольору та футболка чорного кольору з написом «Адідас», які були одягнені на трупі і містять пошкодження в районі грудної клітини зліва, на грудній клітині зліва наявна рана м`ягких тканин тіла, на стінці носа, дещо зліва виявлено садно шкіри, інших тілесних ушкоджень не виявлено, на лівій руці виявлено пляму бурого кольору. Також, поруч із трупом виявлено із лівої сторони на поверхні одягу, в який одягнений труп, виявлено предмет ззовні схожий на ніж із рукояткою білого кольору, поруч із трупом під столом знайдено предмет, ззовні схожий на дерев`яну палочку. В ході огляду місця події вилучені: предмет, ззовні схожий на ніж із рукояткою білого кольору; змиви з долоней рук трупа ОСОБА_13 , предмет ззовні схожий на дерев`яну палочку (т.1. а.с. 54 - 71).
- висновком судово-медичної експертизи №05 від 07 січня 2021 року, згідно якого смерть ОСОБА_22 1982 року народження, настала за 6-24 години до моменту розтину, що підтверджує розвиток трупних змін, від гострої тампонади серця, гострої внутрішньої кровотечі, внаслідок проникаючого колото-різаного поранення грудної клітини з пошкодженням серця, про що свідчать дані судово-медичної експертизи. При судово-медичній експертизі трупа ОСОБА_22 виявлено тілесні ушкодження у вигляді колото-різаної рани грудної клітини з пошкодженням м`яких тканин міжребер`я між 4-5 ребром, серцевої сорочки та серця, які могли утворитись від одноразової дії твердого плоского однобічно-гострого клинкового знаряддя, спереду-назад, дещо, справа-наліво, по типу ножа, що залишає в рані шкіри сліди 3-х валентного заліза та має як тупий, ймовірно і «П» подібний на поперечному перетині, «обух» з добре вираженими ребрами, так і недеформований кінець чи вістря та гладку заточку ріжучої крайки свого леза, можливо в строк та за обставин, що вказані у постанові, відносяться до категорії тяжких тілесних ушкоджень, як небезпечних для життя в момент спричинення та перебувають у прямому причинному зв`язку з настанням смерті. В момент спричинення тілесних ушкоджень, потерпілий ОСОБА_13 міг знаходитись в горизонтальному, чи близькому до нього положенні.

Будь-яких слідів самооборони та переміщення тіла не виявлено. Судово медичних данних, які б свідчили, що після заподіяння тілесних ушкоджень, потерпілий ОСОБА_13 міг здійснювати активні рухи, при судово-медичній експертизі не виявлено.

При судово-токсикологічній експертизі крові з трупа ОСОБА_13 виявлено наявність етилового алкоголю в кількості в крові - 3,11 ‰ (проміле), що може відповідати тяжкому алкогольному сп`янінню, стосовно живих осіб (т.1. а.с. 74-76).

-висновком експерта №42 від 12 січня 2021 року при судово-медичній експертизі шматочків внутрішніх органів трупа ОСОБА_13 виявлено набряк головного мозку, фрагментацію м`язових волокон міокарда, по краю препарату міокарду край рани із дезорганізацією частини м`язових волокон, окремі без ядерні із базофільною цитоплазмою із діапедезом еритроцитів, прилегла тканина міокарду мало кровна. Помірний набряк строми міокарда. Поширені ділянки емфіземи з дистелектазами у легенях. Дистрофія нирок та печінки. Повнокров`я досліджуваних органів (т.1. а.с. 77).

-висновком експерта №49 від 15 січня 2021 року, згідно з яким в зразку крові ОСОБА_22 виявлено наявність етилового (винного) алкоголю в кількості в крові - 3,11 ‰. Не виявлено метиловий, пропіловий, бутиловий, алілового спирти та їх ізомери (т.1. а.с. 78).

-висновком експерта №8 від 11 січня 2021 року, згідно з яким кров з трупа ОСОБА_13 відноситься до групи В з ізогемаглютиніном анти-А за ізосерологічною системою АВ0. (т.1. а.с. 79).

-висновком експерта №35 від 04 лютого 2021 року, у відповідності до яког на зовнішій поверхні клаптя шкіри з лівої половини передньої поверхні грудної клітки від трупа ОСОБА_13 виявлено протикаючу колото-різану рану, яка могла утворитись від одноразової дії твердого плоского однобічно-гострого клинкового знаряддя, по типу ножа, що залишає в рані шкіри сліди солей 3-х валентного заліза та має як тупий, ймовірно і «П» подібний на поперечному перетині, «обух» з добре вираженими ребрами, так і недеформований кінець чи вістря та гладку заточку ріжучої крайки свого леза (т.1. а.с. 81-83).

-даними протоколу добровільної видачі огляду та вилучення від 08 січня 2021 року, відповідно до якого предметом добровільної видачі є металевий ніж з довжиною леза 15 см. із пластиковою ручкою коричневого кольору, який добровільно видав ОСОБА_23 (т.1. а.с. 106-110).

-даними протоколу освідування від 07 січня 2021 року, де в ході освідування ОСОБА_8 ІНФОРМАЦІЯ_1 , було відібрано зрізи нігтьових пластин із лівої та правої руки та проведено змив з лівої руки (т.1. а.с. 97-99).

-висновком експерта №42 від 12 січня 2021 року, згідно з яким кров підозрюваної ОСОБА_8 відноситься до групи А з ізогемаглютиніном анти-В за ізосерологічною системою АВ0 (т.1. а.с. 114).

-висновком експерта №28 від 01 лютого 2021 року, відповідно до якого при судово-цитологічному дослідженні піднігтевого вмісту ОСОБА_8 слідів крові та епітеліальних клітин з ядрами на знайдено(т.1. а.с. 118-119).

-висновком експерта №45 від 22 лютого 2021 року, згідно з яким на марлевих тампонах зі змивами із долоней рук ОСОБА_8 сліди крові та ядровмісні клітини не знайдені (т.1 а.с.200-201).

-висновком експерта №44 від 18 січня 2021 року, відповідно до якого на скалці, доставленій на дослідження, слідів крові не знайдено (т.1. а.с. 121-122).

-висновком експерта № 44 від 22 лютого 2021 року при дослідженні марлевих тампонів, якими змивали долоні обох рук потерпілого ОСОБА_13 , ядровмісні клітини не знайдені, а виявлені сліди крові людини, в яких знайдений антиген В. Отже сліди крові людини на руках потерпілого ОСОБА_13 походять за рахунок крові особи (осіб), в крові якої (яких) є антиген В, в тому числі можуть походити і від самого потерпілого ОСОБА_13 і не можуть від підозрюваної ОСОБА_8 (т.1 а.с. 196-198).
-висновком експерта №69 від 15 січня 2021 року під час судово-медичної експертизи зразка крові громадянки ОСОБА_8 ,1985 року народження, виявлено наявність етилового (винного) алкоголю в кількості в крові - 0,67 ‰. Не виявлено метиловий, пропіловий, бутиловий, алілового спирти та їх ізомери (т.1. а.с. 124).

-Даними протоколу слідчого експерименту від 14 січня 2021 року та відеозапису ходу проведення слідчого експерименту від 14 січня 2021 року, збереженого на DVD-диску проведеного з підозрюваною ОСОБА_8 , під час якого вона на місці виклала обстановку і обставини події, які мали місце 06 січня 2021 року, зокрема стверджувала, що в той вечір вона прийшла з дочкою зі школи та почала готувати вечерю, ОСОБА_13 чистив рибу. Підозрювана пояснила, що її чоловік після проведеної операції почав поводити себе агресивно, міг через будь-яку причину розгніватись.В той вечір, як стверджує підозрювана, їх дочка сходила в туалет на дитячий горщик, що ОСОБА_24 не сподобалось та він почав нервувати, оскільки йому заважав запах. Після чого ОСОБА_8 принесла ніж з білою рукояткою та поклала на стіл, який згодом взяв ОСОБА_13 , оскільки мав готувати рибу, ОСОБА_8 сказала йому, що їй ніж ще потрібен, після чого ОСОБА_13 почав погрожувати їй та їх дочці фізичною розправою. Вона вивела дочку на двір, а коли повернулася, ОСОБА_13 стояв в кімнаті із ножем в руках, перебуваючи в стані сильного алкогольного сп`яніння, він почав погрожувати ОСОБА_8 та йти в її сторону з ножем в руках. Її дочка Злата в цей час перебувала в коридорі. ОСОБА_8 пояснювала, що ОСОБА_13 неодноразово раніше завдавав їй тілесні ушкодження різними предметами. ОСОБА_8 вихопила ніж з рук ОСОБА_24 та. не усвідомлюючи те, що ніж знаходився в її руці, відштовхнула ОСОБА_13 , після чого він захотів присісти на диван, проте в нього це не вдалося і він почав сповзати на підлогу. Вона подумала, що йому стало погано через вжитий алкоголь, який йому після перенесеної операції не можна було вживати, та почала виливати на нього воду, після чого побачила на ньому збоку кров та ніж, що лежав поруч, вона пішла до сусідки та викликала швидку та поліцію.
Після чого підозрювана продемонструвала, як ОСОБА_22 тримав ножа, як вона вихопила його у нього та як продовжуюючи тримати ножа в лівій руці відштовхнула ОСОБА_13 . Механізм нанесення тілесних ушкоджень ОСОБА_8 продемонструвати не змогла (т.1 а.с. 126-136).
-актами обстеження матеріально-побутових умов проживання та акта оцінки потреб сім`ї/особи ОСОБА_8 , жительки АДРЕСА_3 , АДРЕСА_4 , згідно змісту яких вбачається, що батьки малолітної ОСОБА_12 ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_8 та ОСОБА_13 регулярно зловживають алкогольними напоями та у них постійно виникають конфлікти (т.1. а.с. 137-143).
-згідно акту від 19 серпня 2019 року дочка обвинуваченої неодноразово телефонувала до працівників сектору сімейної політики і повідомляла про випадки зловживання матір`ю спиртними напоями в пізню годину в громадськи місцях, зкаржилась на бездоглядність, що становить загрозу її життю.
-висновком судово-психіатричної експертизи № 102 від 24 лютого 2021 року, згідно з яким ОСОБА_8 хронічним психічним захворюванням, недоумством не страждає, не страждала таким на момент вчинення інкримінованого їй злочину. ОСОБА_8 могла на той період, може й на теперішній усвідомлювати значення свої дій та керувати ними. ОСОБА_8 в період вчинення злочину перебувала поза будь-яким тимчасовим розладом душевної діяльності та будь-яким іншим психiчним розладом, в стані фізіологічного афекту, фрустрації, психічного стресу не знаходилася. ОСОБА_8 на данний час психічною хворобою, яка позбавляє її можливості усвідомлювати значення свої дій та керувати ними, не страждає, не страждала такою i на момент скоення злочину. ОСОБА_8 в повній мiрi могла усвідомлювати свої дії та керувати ними в момент скоення злочину (т.1 а.с. 149-152).
-згідно висновку експерта з судово-медичної експертизи № 77 від 0801 лютого 2021 року, встановлено, що у ОСОБА_8 станом на 01 лютого 2021 року мали місце рубці м`яких тканин лівої половини лобної ділянки голови, лівої скроневої ділянки голови, верхньої повіки лівого ока, лівої надбровної ділянки голови, верхньої повіки правого ока, правої надбрівної ділянки голови, лобно-тім`яної ділянки голови, волосяної частини голови, гомілок і тильних поверхонь обох стоп. Судячи за властивостями рубців, вони є наслідками загоєння ран м`яких тканин зазначеної вище локалізації. Судячи за характерними ознаками рубців, вони можуть мати давність формування від 3-х 6-ти місяців до більше ніж 1,5 року до початку судово-медичної експертизи 01 лютого 2021 року. Зробити категоричні висновки стосовно виду предметів, якими обстежуваній завдано травми, механізму утворення тілесних ушкоджень, можливих обставин травмування не представляється можливим через відсутність відповідних судово-медичних даних і первинної медичної документації.
- згідно висновку експерта №СЕ-19/102-21/501-Б від 09 березня 2021 року за результатами судової біологічної експертизи встановлені генетичні ознаки зразків крові потерпілого ОСОБА_13 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , та підозрюваної ОСОБА_8 ІНФОРМАЦІЯ_1 , які наведені в таблиці результатів дослідження. На поверхні предмета, ззовні схожого на ніж із рукояткою білого кольору, вилученого в ході огляду місця події, за адресою: АДРЕСА_2 , виявлені сліди крові та клітини з ядрами, встновлено їх генетичні ознаки. Генетичні ознаки слідів крові людини та клітин з ядрами, виявлених на поверхні предмета, ззовні схожого на ніж із рукояткою білого кольору вилученого в ході огляду місця події за адресою: АДРЕСА_2 , збігаються між собою, з генетичними ознаками зразка крові потерпілого ОСОБА_13 та не збігаються з генетичними ознаками зразка крові підозрюваної ОСОБА_8 . Походження вищевказаних слідів від ОСОБА_8 виключається (т.1 а.с. 158-172).
-згідно висновку експерта №43 від 22 лютого 2021 року за результатами дослідження на наданому на дослідження об`єкті, а саме ножа з дерев`яною ручкою коричнево-сірого кольору слідів крові не знайдено (т.1 а.с. 203-204).
-згідно висновку експерта №38 від 19 лютого 2021 року за результатами дослідження на зовіншній поверхні клаптя шкіри з лівої половини передньої поверхні грудної клітини від трупа ОСОБА_13 виявлено проникаючу колото-різану рану, яка могла утворитись від одноразової дії твердого плоского однобічно-гострого клинкового знаряддя, по типу ножа, що залишає в рані шкіри сліди солей 3-х валентного заліза та має як тупий, ймовірно і «П» подібний на поперечному перетині, «обух» з добре вираженими ребрами, так і недеформований кінець чи вістря та гладку заточку ріжучої крайки свого леза. Виявлена проникаюча колото-різана рана шгкіри ймовірно є заподіяна однобічно-гострим фікованим клинкомм вилученого під час огляду місця події і наданого для проведення експертизи нескладного господарського ножа заводського виготовлення з білою рукояткою, або ж з однобічно-гострим клинком іншого ножа зі схожими конструктивними, технологічними та експлуатаційними ознаками (т.1 а.с.206-211).
-Згідно протоколу перегляду відеозапису від 3 лютого 2021 року під час огляду відеозапису під назвою «00000__0001А» встановлено усну розмову між поліцейським Красилівського ВП ГУНП в Хмельницькій та свідком в ході якої свідок повідомила, що бачила момент заподіяння тілесних ушкоджень, та те, що саме ОСОБА_8 їх заподіяла, показала місце удару. Під час огляду відеозапису під назвою «00000__0005А» встановлено усну розмову між поліцейським Красилівського ВП ГУНП в Хмельницькій та малолітньою потерпілою ОСОБА_12 в присутності педагога ОСОБА_25 , в ході якої потерпіла повідомила про обставини події яка відбулася ввечері 06 січня 2021 року, а саме сварку між її батьками та те, що її матір спричинила тілесні ушкодження батьку ОСОБА_13 (т.1. а.с. 179-194).
-Згідно протоколу огляду предмету від 17 лютого 2021 року предметом огляду був мобільний телефон марки «ERGO» чорного кольору, в ході огляду було виявлено вхідні та вихідні виклики (т.1 а.с. 214-226).
-Згідно висновку експерта № 01 від 19 лютого 2021 року за результатами проведення додаткової судово-медичної експертизи, на основі даних судово-медичної експертизи трупа, даних проведення слідчого експерименту, встановлено, що механізм утворення тілесних ушкоджень на тілі потерпілого ОСОБА_13 , 1982 року народження, а саме самовільне ушкодження, внаслідок контакту з ножем, що знаходився в руці ОСОБА_8 , який відтворила підозрювана ОСОБА_8 під час проведення за її участю слідчого експерименту, не відповідає механізму утворення колото-різаної рани грудної клітини з пошкодженням серця. Виявлені тілесні ушкодження у вигляді колото-різаної рани грудної клітини з пошкодженням м`язових тканин міжребер`я між 4-5 ребром, серцевої сорочки та серця, могли утворитись від одноразової твердого плоского однобічно-гострого клинкового знаряддя, спереду-назад, дещо, справа-наліво, по типу ножа, що залишає в рані шкіри сліди 3-х валентного заліза та має як тупий, ймовірно і «П» подібний на поперечному перетині, «обух» з добре вираженими ребрами, так і недеформований кінець чи вістря та гладку заточку ріжучої крайки свого леза. Щоб спричинити такі ушкодження, які були виявлені під час проведення судово-медичної експертизи трупа ОСОБА_13 , потрібно було достатнє прикладання сили (т.1 а.с. 229-231).

- протоколом №1543т/121/14-2021 про результати здійснення негласних слідчих розшукових дій від 23 лютого 2021 року встановлено, що обвинувачена ОСОБА_8 через страх покарання надавала неправдиві покази поліцейським.

- Згідно висновку судово-психіатричної експертизи № 58 від 07 квітня 2022 року, у ОСОБА_8 відмічаються такі індивідуально-психологічні особливості: поверхневість критики, демонстративність, егоцентризм, послаблений самоконтроль, нервозність, лабільність емоційного рівня, емоційна збудливість, схильність до драматизації та фантазування, які могли вплинути на її поведінку на момент інкримінованих їй дій та характер свідчень у кримінальному проваджені, але не суттєво. Досліджувана конфліктна ситуація, яка мала місце 06 січня 2021 року, не відповідає клінічній картині перебігу стану фізіологічного афекту чи іншого емоційного стану, якій міг би суттєво вплинути на свідомість та діяльність людини. Необхідною умовою таких станів є наявність постафективного стану з психічною та фізичною астенією у обвинувачених, чого в досліджувальній ситуації ОСОБА_8 не спостерігається. Після нанесення удару ножем потерпілому, вона відразу почала виливати на нього воду (з показів ОСОБА_8 3-4 каструлі води, що набирала на кухні), поклала ніж під пахву ОСОБА_13 (з показів малолітнього свідка ОСОБА_12 ) покликала сусідку ОСОБА_21 , якій повідомлила, що з тулуба ОСОБА_13 «тирчить ніж». Таким чином, дії ОСОБА_8 після нанесення нею удару носили досить цілеспрямований, послідовний та захисний характер, що не відповідає клінічній картині постафективного стану. Зважаючи на вказне, ОСОБА_8 на момент інкримінованих їй дій, у стані фізіологічного афекту не перебувала. Не перебувала вона також і в іншому будь-якому емоційному стані, який міг би стуттєво вплинути на її свідомість та діяльність (т.2 а.с. 239-242).
Суд критично оцінює доводи сторони захисту щодо необхідності перекваліфікації діяння ОСОБА_8 з ч. 1 ст. 115 КК України на ст. 116 КК України, а саме умисне вбивство в стані сильного душевного хвилювання, з наступних підстав. Сильне душевне хвилювання як факультативна ознака суб`єктивної сторони складу злочину це емоційно-психічний стан особи, спричинений протиправною (аморальною) поведінкою потерпілої особи або психотравмуючою ситуацією, за яких особа частково втрачає можливість усвідомлювати власні діяння та (або) керувати ними, що може позначатися на кваліфікації злочину, визначенні виду або розміру покарання та застосуванні інших заходів кримінально-правового впливу. Стан сильного душевного хвилювання охоплює афект та афективні стани. Стан афекту може розглядатися як психологічна передумова кваліфікації стану «сильного душевного хвилювання» в юридичному формулюванні. При цьому, стан сильного душевного хвилювання, як емоційний процес, характеризується своєю раптовістю, неочікуваністю, миттєвістю, бурхливістю, швидкоплинністю (ВС/ККС № 723/873/15-к від 16.01.2019)

Як було зазначено та доведено вище, під час вчинення кримінального правопорушення, з врахуванням усіх фактичних обставин, а також подальшої поведінки обвинуваченої ОСОБА_8 , остання не перебувала в стані фізіологічного афекту, який є обов`язковою передумовою для визначення стану сильного душевного хвилювання. Як зазначив експерт - психолог, конфліктна ситуація, яка мала місце 06 січня 2021 року, не відповідає клінічній картині перебігу стану фізіологічного афекту чи іншого емоційного стану, якій міг би суттєво вплинути на свідомість та діяльність людини. Поведінка обвинуваченої ОСОБА_8 після нанесення нею удару носили досить цілеспрямований, послідовний та захисний характер, що не відповідає клінічній картині постафективного стану.
З цих же причин суд не вбачає підстав для врахування, передбачено п. 7 ч. 1 ст. 66 КК України обставини, що пом`якшує покарання - вчинення злочину під впливом сильного душевного хвилювання, викликаного жорстоким поводженням, або таким, що принижує честь і гідність особи, а також за наявності системного характеру такого поводження з боку потерпілого.

Суд критично оцінює доводи обвинуваченої ОСОБА_8 з приводу того, що заподіяння нею смертельного удару було не навмисним, що після того, як ніж опинився в неї в руках, вона мала намір лише відштовхнути від себе ОСОБА_13 , тому можливо вона випадково нанесла таке поранення ножем, з наступних підстав.

Стаття 115 КК України передбачає відповідальність за умисне протиправне заподіяння смерті іншій людині. Із суб`єктивної сторони цей злочин характеризується умисною формою вини (прямим або непрямим умислом). Питання про умисел необхідно вирішувати виходячи із сукупності всіх обставин вчиненого діяння, зокрема враховувати спосіб, знаряддя злочину, кількість, характер і локалізацію поранень та інших тілесних ушкоджень, причини припинення злочинних дій, поведінку винного і потерпілого, що передувала події, їхні стосунки.

Вбивство з необережності, на відміну від умисного вбивства, має місце лише при необережній формі вини, для якої характерне поєднання усвідомлення особою суспільно небезпечного характеру свого діяння (дії чи бездіяльності) та недбалого або самовпевненого ставлення до настання суспільно небезпечних наслідків свого діяння.

Судом об`єктивно було встановлено за результатами проведення додаткової судово-медичної експертизи, на основі даних судово-медичної експертизи трупа, даних проведення слідчого експерименту, що механізм утворення тілесних ушкоджень на тілі потерпілого ОСОБА_13 , а саме самовільне ушкодження, внаслідок контакту з ножем, що знаходився в руці ОСОБА_8 , який відтворила підозрювана ОСОБА_8 під час проведення за її участю слідчого експерименту, не відповідає механізму утворення колото-різаної рани грудної клітини. Зокрема, виявлене у потерпілого тілесне ушкодження могло утворитись від одноразової дії твердого плоского однобічно-гострого клинкового знаряддя, а щоб спричинити таке ушкодження, потрібно було достатнє прикладання сили. Також і локалізація тіленого шуокдження - колото-різана рана грудної клітини з пошкодженням м`язових тканин міжребер`я між 4-5 ребром, серцевої сорочки та серця, свідчить про цілеспрямованість удару ножем у життєво важливий орган. Всі ці обставини в своїй сукупності унеможливлюють заподіяння такого ушкодження, що призвело до смерті потерпілого, внаслідок неумисних дій. Направленість умислу ОСОБА_8 саме на умисне вбивство потерпілого судом визнається й те, що вона усвідомлювала в повному обсязі наслідки заподіяного, тому обговорювала заходи щодо приховування слідів злочину, змінювала свої показання з метою покращення свого становища.

Крім цього, суд критично оцінює показання обвинуваченої ОСОБА_8 в частині того, що заподіяння нею смертельного удару ножем потерпілому ОСОБА_13 було здійснено нею з метою захисту свого життя і життя дитини від протиправного нападу на них потерпілого, таким чином формально зазначаючи про наявність стану необхідної оборони, з насупних підстав.

При вирішенні питання про відсутність чи наявність стану необхідної оборони, перевищення її меж суд у кожному випадку, враховуючи конкретні обставини справи, повинен здійснити порівняльний аналіз та оцінити наявність чи відсутність акту суспільно небезпечного посягання й акту захисту, встановити їх співвідношення, відповідність чи невідповідність захисту небезпечності посягання. До критеріїв визначення правомірності необхідної оборони належать: наявність суспільно небезпечного посягання, його дійсність та об`єктивна реальність, межі захисних дій, які не перевищували б меж необхідності, а шкода особі, яка здійснює посягання, не перевищувала б ту, яка для цього необхідна. При цьому стан необхідної оборони існує лише протягом суспільно небезпечного посягання, яке має початковий і кінцевий момент, а також лише за умови необхідності негайного відвернення або припинення такого посягання. Необхідність негайного відвернення або припинення суспільно небезпечного посягання виникає там і тоді, де і коли зволікання з боку того, хто обороняється, в заподіянні шкоди посягальнику загрожує негайною і невідворотною шкодою для охоронюваних інтересів.

Під час з`ясування фактичних обставин даного кримінального правопорушення та надання правової оцінки діям ОСОБА_8 судом не було встановлено таких фактичних обставин, які б свідчли про наявінсть нападу, а саме раптового, непередбачуваного для ОСОБА_8 агресивного, насильницького посягання з боку потерпілого, що викликало б невідкладну необхідність заподіяння шкоди здоров`ю останнього. Зокрема, суд звертає увагу на те, що у ОСОБА_8 не було жодних тілесних ушкоджень, які б по часу заподіяння відповідали 06 січня 2021 року, ОСОБА_8 мала змогу вийти з будинку разом із дитиною, що вона і зробила, після повернення, як зазначає ОСОБА_8 , ОСОБА_13 раптово почав на неї іти із ножем, разом з тим, ніж був саме в руках ОСОБА_8 , яка заподіяла ним цілеспрямований удар з приклданням сили у життєво важливи орган,хоча вже маючи ніж в руках, а також маючи можливість піти з будинку, як вона зробила до цього, суд приходить до висновку про відсутність за таких обставин стану необхідної оборони.

Таким чином, у судовому засіданні встановлено, що діяння, у вчиненні якого обвинувачується ОСОБА_8 , які виразились в умисному вбивстві ОСОБА_13 , тобто умисному протиправному заподіянні смерті іншій людині, мало місце. Зазначене діяння містить склад кримінального правопорушення - злочину, передбачений ч.1 ст. 115 КК України. Обвинувачена ОСОБА_8 винна у вчиненні цього кримінального правопорушення і підлягає покаранню за його вчинення.

При призначенні покарання суд у відповідності до ст. 65 КК України враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, яке є відповідно до вимог ст. 12 КК України є особливо тяжким злочином, особу винної та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.
Як особа ОСОБА_8 раніше не судима, відповідно до довідки виданої Кульчинківським старостинським округом №4 Красилівської міської ради Хмельницької області компроментуючих матеріалів стосовно ОСОБА_8 немає, не одружена, не працює, на утримані має одну малолітню дитину, не перебуває на обліку у лікаря-психіатра та в лікаря-нарколога.
Обставиною, яка пом`якшує покарання обвинуваченої, визнається щире каяття щодо вчиненого злочину і наслідків.
Обставинами, що обтяжують покарання ОСОБА_8 , є вчинення кримінального правопорушення особою, що перебуває в стані алкогольного сп`ягніння, у пристуності дитини, а також щодо особи, з якою перебувала у сіймних відносинах.
Таким чином, приймаючи тяжкість вчиненого кримінального правопорушення та наслідок - смерть потерпілого, спричинення одного удару, який виявився смертельним, обставини, за яких воно було вчинено, зокрема наявність тривалих конфліктих відносин між ОСОБА_8 та ОСОБА_13 , в ході яких ОСОБА_8 також страждала від застосування щодо неї та дитини образ, приниження, фізичного насилля (на вказаних обставинах неодноразово наголошувала обвинувачена, розповідаючи деталі психологічного і фізичного насилля, що узгоджується із висновком експерта про наявність у обвинуваченої ОСОБА_8 більш давніх за часом заподіяння наслідків тілесних ушкоджень на голові, а також що частково підтвердила свідок ОСОБА_21 ), враховуючи поведінку обвинуваченої після вчиненого злочину та її відношення до злочину, зокрема її осуд своєї поведінки, щирий жаль у заподіяних наслідках - смерті потерпілого, наявність у обвинуваченої малодітної доньки, а також інші в сукупності обставини та їх поєднання, суд приходить до висновку, що ОСОБА_8 слід призначити покарання у виді позбавлення волі в межах санкції ч. 1 ст. 115 КК України.
На переконання суду, призначення обвинуваченій ОСОБА_8 такого покарання буде справедливим, співрозмірним і достатнім для її виправлення, кари та запобігання вчинення нових злочинів як самою обвинуваченою, так і іншими особами, а також буде відповідати таким принципам Європейської конвенції з захисту прав людини і основоположних свобод як пропорційність обмеження прав людини, легітимна мета та невідворотність покарання.

Враховуючи вищевикладені обставини, а також наявність обставин, що обтяжуть покарання, суд не вбачає при призначенні покарання обвинуваченій ОСОБА_8 підстав для застосування ст.ст. 69, 75 КК України.

Цивільний позов не заявлявся.

Згідно ч.2 ст.124 КПК України, у разі ухвалення обвинувального вироку суд стягує з обвинуваченого на користь держави документально підтверджені витрати на залучення експертів тому, згідно з вимогами ч. 2 ст. 124 КПК України, підлягають стягненню з обвинуваченої ОСОБА_8 на користь держави процесуальні витрати в сумі 12 607 грн. 61 коп.
Доля речових доказів по справі, підлягає вирішенню відповідно до ст. 100 КПК України.

Арешти, накладені ухвалою слідчого судді Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 07 січня 2021 року та від 11 січня 2021 року підлягають скасуванню після набрання вироком законної сили.

Оскільки ОСОБА_8 призначено покарання у виді позбавлення волі, яке належить відбувати реально, з метою забезпечення виконання вироку та з метою запобігти спробам обвинуваченої уникнути покарання, суд вважає за необхідне до набрання вироком законної сили залишити обраний ОСОБА_8 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.
Оскільки у відповідності до розпоряджння Красилівської районної державної адміністрації Хмельницької області від 12 січня 2021 року ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , надано статус дитини, позбавленої батьківського піклування, та рішенням Старокостянтиівської міської ради Хмельницької області від 25 лютого 2021 року щодо ОСОБА_12 встановлено опіку та призначено опікуна ОСОБА_8 , то підстав для застосування заходів, передбачених ст. 378 КПК України, немає.
Керуючись ст.ст.370, 374 КПК України суд, -

У Х В А Л И В:

ОСОБА_8 визнати винуватою у вчиненні кримінального правопорушення - злочину, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України, призначивши покарання у виді позбавлення волі на строк вісім років.
Строк відбування покарання ОСОБА_8 обчислювати з 23 листопада 2022 року, зарахувавши в строк відбування покарання строк тримання її під вартою з 06 січня 2021 року (день затримання в порядку ст. 208 КПК України) по 22 листопала 2022 року включно з розрахунку одному дню тримання під вартою відповідає один день попереднього ув`язнення.
Запобіжний захід ОСОБА_8 до набрання вироком законної сили залишити попередній - тримання під вартою.
Цивільний позов не заявлявся.

Стягнути з ОСОБА_8 на користь держави процесуальні витрати по справі пов`язані з проведенням експертиз: в розмрі 12 607 грн. 61 коп.

Речові докази:

-ніж кухонний з рукояткою білого кольору, який є знаряддям вчинення злочину, ніж кухонний з рукояткою кориченевого кольору, дерев`яну скалку, одяг померлого ОСОБА_13 , два паперові конверти з марлевими тампонами із змивами з правої руки підозрюваної ОСОБА_8 , два паперові конверти з марлевими тампонами змивами потерпілого ОСОБА_13 , паперовий конверт із латексними рукавицями, два паперові конверти із зрізами нігтів правої та лівої руки, які перебувають на зберіганні в камері зберігання речових доказів ХРУП ГУНП в Хмельницькій області - знищити.;

-мобільний телфон чорного кольору марки «Ergo» - повернути ОСОБА_8 .

Вирок набирає законної сили через 30 днів після його проголошення, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

На вирок може бути подана апеляційна скарга до Хмельницького апеляційного суду через Красилівський районний суд протягом 30 днів з дня його проголошення, а обвинуваченою ОСОБА_8 протягом 30 днів з моменту вручення їй копії вироку.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченій та прокурору.

Суддя ОСОБА_1