Справа № 346/5354/22
Провадження № 11-кп/4808/132/23
Категорія ст.81 КК України
Головуючий у 1 інстанції ОСОБА_1
Суддя-доповідач ОСОБА_2
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 лютого 2023 року м. Івано-Франківськ

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Івано Франківського апеляційного суду в складі:

головуючого судді ОСОБА_3 ,

суддів ОСОБА_4 , ОСОБА_5 ,

секретаря судового засідання ОСОБА_6 ,

з участю прокурора ОСОБА_7 ,

засудженого ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження за апеляційною скаргою засудженого ОСОБА_8 на ухвалу Коломийського міськрайонного суду Івано Франківської області від 04 січня 2023 року,

в с т а н о в и л а :

Вказаною ухвалою в задоволенні подання про застосування умовно дострокового звільнення відносно засудженого ОСОБА_8 відмовлено.

Своє рішення суд мотивував тим, що в ході розгляду подання не було наведених конк-ретних переконливих даних про те, що процес виправлення засудженого досягнув тієї стадії, на якій відбування призначеного покарання перестає бути доцільним і його подальше виправлення можливе в умовах перебування на волі. Вважає, що звільнення ОСОБА_8 від подальшого відбування покарання умовно-достроково буде передчасним, оскільки засуджений своєю поведінкою і ставленням до праці виправлення не довів.

В поданій апеляційній скарзі засуджений ОСОБА_8 вважає, ухвалу Коломийського міськрайонного суду від 04 січня 2023 року незаконною, необгрунтованою та такою, що підлягає скасуванню на підставі п.2 ч.1 ст.409 КПК України у зв`язку з невідповідністю висновків суду, викладених у судовому рішенні, фактичним обставинам кримінального провадження.

Також зазначає, що протягом відбування покарання довів своє виправлення, а саме йо-му було оголошено одне заохочення, порушень встановленого порядку відбування покаран-ня не допускав, дисциплінарні стягнення не накладалися, є інвалідом ІІ групи, залучався до роботи з благоустрою, підтримує зв`язок з рідними.

Просить скасувати ухвалу Коломийського міськрайонного суду від 04 січня 2023 року та постановити нову ухвалу в якій застосувати умовно дострокове звільнення від відбу-вання покарання щодо засудженого ОСОБА_8 .

Заслухавши доповідь судді, доводи засудженого ОСОБА_8 та прокурора, дослідив-ши матеріали справи та обговоривши доводи і мотиви апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку, що слід відмовити у її задоволенні з таких підстав.

Згідно з ч.1 ст.81 КК України до осіб, що відбувають покарання у виді виправних робіт, службових обмежень для військовослужбовців, обмеження волі, тримання в дисциплінарно-му батальйоні військовослужбовців або позбавлення волі, може бути застосоване умовно-дострокове звільнення від відбування покарання.

Відповідно до положень ч.2, п.2 ч.3 ст.81 КК України умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване, якщо засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення, а також після фактичного відбуття ним не мен-ше двох третин строку покарання, призначеного судом за умисний тяжкий злочин.

Разом з тим, згідно роз`яснень п. п. 2, 17 Постанови № 2 від 26 квітня 2002 року Пле-нуму Верховного Суду України "Про умовно-дострокове звільнення від відбування покаран-ня і заміну невідбутої частини покарання більш м`яким" умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміну невідбутої частини покарання більш м`яким можливі лише після повного та всебічного вивчення даних про особу засудженого. При цьому, головною умовою прийняття такого рішення є доведеність при умовно-достроковому звільненні від відбування покарання - того, що засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення. Зокрема, слід ретельно з`ясовувати ставлення засудженого до вчи-неного злочину, праці та навчання, додержання ним вимог режиму, участь у самодіяльних організаціях засуджених виправної установи, а також його наміри щодо прилучення до сус-пільно корисної праці.

З характеристики на засудженого ОСОБА_8 , погодженої в.о. начальника ДУ "Коло-мийської виправної колонії № 41»", вбачається, що в місцях позбавлення волі він перебуває з 07.11.2020 р. Під час перебування в ДУ «Маріупольський слідчий ізолятор » та ДУ « Сели-дівська виправна колонія №82 » засуджений не допускав порушення встановленого порядку відбування покарання. Дисциплінарні стягнення не накладалися. Заохочення не оголошува-лись.

З 16.04.2022 року засуджений ОСОБА_8 відбуває покарання в ДУ «Коломийська ви-правна колонія № 41 ». За час відбування покарання характеризується позитивно, не допус-кав порушення встановленого порядку відбування покарання. Дисциплінарні стягнення не накладались. Залучався до робіт з благоустрою установи позачергово та без оплати праці. Приймає участь у реалізації програм диференційованого виховного впливу на засуджених «Підготовка до звільнення». Крім цього вбачається, що засуджений у відношенні до праців-ників адміністрації колонії тактовний та ввічливий, на зауваження реагує спокійно, приймає виважені рішення. В індивідуальних бесідах відвертий та розсудливий. За характером спокійний, врівноважений. Дотримується санітарно-гігієнічних норм та підтримує охайний зовнішній вигляд.

Відповідно до ч. 1 ст. 6 КВК України виправлення засудженого - процес позитивних змін, які відбуваються в його особистості та створюють у нього готовність до самокерованої правослухняної поведінки.

Колегія суддів вважає, що сумлінна поведінка визначається активною участю у суспі-льному житті, сумлінним виконанням громадських доручень у процесі відбування покаран-ня, гарною поведінкою в побуті, прагненням засудженого своєю діяльністю спокутувати ви-ну за вчинений злочин, а також полягає у стримуванні від порушень режиму відбування по-карання, у дотриманні правил внутрішнього розпорядку, беззаперечному виконанні законних вказівок і розпоряджень адміністрації органів кримінально-виконавчої системи, відсутності порушень дисципліни. Це поведінка, на яку повинні орієнтуватися інші особи, які відбувають покарання.

Разом з тим, процес виправлення та перевиховання має бути стабільним та послідов-ним протягом всього перебування засудженого в установі виконання покарання.

Крім того, умовно - дострокове звільнення від відбування покарання можливе лише після повного та всебічного вивчення даних про особу засудженого. При цьому головною умовою прийняття рішення є доведеність того, що він сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення.

Прийняття рішення про умовно-дострокове звільнення не є обов`язковим, а залежить від переконаності суду в тому, що цілі покарання досягнуті в більш короткий термін, ніж це було визначено вироком.

Зважаючи на те, що висновок про застосування умовно-дострокового звільнення має ґрунтуватися на оцінці поведінки засудженого за весь час відбування покарання, колегія суддів не може прийняти до уваги твердження засудженого ОСОБА_8 про те, що він своєю сумлінної поведінкою та ставленням до праці довів своє виправлення.

Зі змісту довідки про заохочення та стягнення та довідки про працевлаштування вба-чається, що засуджений ОСОБА_8 за час відбування покарання отримав одне заохочення за добросовісне відношення до праці в той час коли взагалі не працював.

Зокрема, зі змісту довідки про працевлаштування засудженого № 365 вбачається, що з квітня 2022 року і по теперішній час засуджений ОСОБА_8 працевлаштований не був, однак зі змісту характеристики, залучався до виконання робіт по благоустрою устано-ви виконання покарань, до робіт відносився добросовісно.

Суд першої інстанції прийшов до правильного висновку про те, що наведені вище об-ставини в сукупності свідчать про те, що засуджений ОСОБА_8 лише намагається стати на шлях виправлення, але не довів його в достатньому обсязі для застосування умовно-дострокового звільнення відповідно до положень ст. 81 КК України.

Колегія суддів погоджується з доводами суду першої інстанції про те, що засуджений ОСОБА_8 відбув передбачений законом мінімум строку призначеного покарання для мож-ливості звільнення умовно-достроково, однак на даний час відсутні достатні дані, які свід-чать про те, що засуджений своєю сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення .

Враховуючи, що умовно-дострокове звільнення застосовується в кожному конкрет-ному випадку індивідуально, вирішується на розсуд суду і відноситься до дискреційних пов-новажень суду, колегія суддів приходить до висновку, що для досягнення цілей покарання умовно-дострокове звільнення, в даному випадку, не є виправданим.

З огляду на викладене, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційну скаргу засудженого ОСОБА_8 необхідно залишити без задоволення, а ухвалу суду першої інста-нції про відмову у задоволенні подання про умовно-дострокове звільнення без змін.

Керуючись ст.ст. 376,404,405,407,418,419,537,539 КПК України, колегія суддів,-

п о с т а н о в и л а :

Апеляційну скаргу засудженого ОСОБА_8 залишити без задоволення.

Ухвалу Коломийського міськрайонного суду Івано-Франківської області від 04 січня 2023 року про відмову в задоволенні подання про застосування умовно-достроковому зві-льненні від відбування покарання засудженого ОСОБА_8 - без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню в касацій-ному порядку не підлягає.

Головуючий суддя ОСОБА_3

Судді: ОСОБА_4

ОСОБА_5