Справа № 149/339/23
Провадження №1-кп/149/69/23
Номер рядка звіту 340
В И Р О К

і м е н е м У к р а ї н и

16.02.2023 м. Хмільник

Хмільницький міськрайонний суд Вінницької області в складі:

головуючої судді: ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2

за участі сторін кримінального провадження:

прокурора ОСОБА_3

обвинуваченого: ОСОБА_4

захисника ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Хмільник кримінальне провадження №0000047 від 28.01.2023 по обвинуваченню

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та жителя АДРЕСА_1 , громадянина України, не працюючого, раніше не судимого

у вчиненні кримінального правопорушення , передбаченого ч.1 ст.369 КК України

В С Т А Н О В И В:

Поліцейський сектору реагування патрульної поліції Хмільницького районного відділу поліції ГУНП у Вінницькій області ОСОБА_6 та інспектор сектору реагування патрульної поліції Хмільницького районного відділу поліції ГУНП у Вінницькій області ОСОБА_7 , які згідно з п. 2 примітки до ст. 368 КК України є службовими особами, посади яких згідно з п. 3 ч. 1 ст. 6 Закону України «Про Державну службу» відносяться до посад категорії "В", на службовому автомобілі марки «SKODA Rapid», державний номерний знак НОМЕР_1 , в період часу з 08.00 год. 28.01.2023 по 08.00 год. 29.01.2023 відповідно до графіку чергування працівників сектору реагування патрульної поліції, затвердженого начальником Хмільницького районного відділу ГУНП у Вінницькій області ОСОБА_8 , здійснювали патрулювання у м. Хмільник Вінницької області.

У ході патрулювання близько 13 години 48 хвилин 28.01.2023 вказаними працівниками поліції виявлено транспортний засіб ВАЗ 21091, державний номерний знак НОМЕР_2 , під керуванням ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який рухався по вул. 1 Травня в м. Хмільник Вінницької області в напрямку с. Вербівка Хмільницького району Вінницької області.

На вимогу працівників поліції ОСОБА_4 надати водійське посвідчення на право керування транспортним засобом відповідної категорії та реєстраційні документи на автомобіль та поліс обов`язкового страхування власників транспортного засобу, останній повідомив, що у нього відсутнє водійське посвідчення на право керування транспортним засобом відповідної категорії та поліс обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, що є порушенням п. 2.1 А Правил дорожнього руху України, відповідальність за яке передбачена ч. 2 ст. 126 КУпАП - керування транспортним засобом особою, яка не має права керування таким транспортним засобом, та за ч. 1 ст. 126 КУпАП - керування транспортним засобом особою, яка не має діючого поліса обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів.

Крім того, під час спілкуванням із ОСОБА_4 працівником поліції ОСОБА_6 у багажному відділенні транспортного засобу ВАЗ 21091, державний номерний знак НОМЕР_2 , було виявлено газобалонне обладнання, а у свідоцтві про реєстрацію транспортного засобу відсутня відмітка про переобладнання вказаного транспортного засобу на ГБО, що є порушенням ч. 1 ст. 121 КУпАП - експлуатація водіями транспортних засобів, ідентифікаційні номери складових частин яких не відповідають записам у реєстраційних документах.

В подальшому у зв`язку з вищевказаними порушеннями, поліцейськими на підставі ст. 30 Закону України «Про Національну поліцію» та ч. 2 п. 5 розділу 1 та розділу 9 «Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі», затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України № 1395 від 07.11.2015, на ОСОБА_4 були складені протоколи про адміністративні правопорушення, передбачені ч. 1 ст. 121, ч. 1, ч. 2 ст. 126 КУпАП, та їх копії вручені ОСОБА_4 .

В той момент, коли поліцейські ОСОБА_6 та ОСОБА_7 знаходились в салоні службового автомобіля, а ОСОБА_4 - на задньому сидінні службового автомобіля, працівники поліції повідомили йому про те, що за вчинене адміністративне правопорушення за ч. 2 ст. 126 КУпАП передбачається вилучення та доставка транспортного засобу для зберігання на спеціальний майданчик. ОСОБА_4 , розуміючи, що відповідно до ст. 265-2 КУпАП працівники уповноважених підрозділів Національної поліції мають право на тимчасове затримання транспортних засобів у випадку керування ними без водійського посвідчення на право керування транспортним засобом відповідної категорії, маючи умисел на надання вказаним працівникам поліції неправомірної вигоди з метою уникнення доставки його транспортного засобу для зберігання на спеціальний майданчик, розуміючи незаконність своїх дій, діючи умисно, висловив пропозицію до поліцейських ОСОБА_7 та ОСОБА_6 про надання їм неправомірної вигоди без визначення її розміру в грошовому еквіваленті з метою запобігання вилученню його транспортного засобу на спеціальний майданчик, про що вказаними працівниками поліції був попереджений про кримінальну відповідальність за ст. 369 КК України.

Не зупинившись на вчиненому, ОСОБА_4 , будучи неодноразово попередженим працівником поліції ОСОБА_6 про кримінальну відповідальність за ст. 369 КК України та не звертаючи уваги на зроблене йому попередження про кримінальну відповідальність за висловлення пропозиції про надання неправомірної вигоди службовій особі, усвідомлюючи, що працівники поліції є службовими особами, маючи умисел на надання вказаним працівникам поліції неправомірної вигоди з метою уникнення доставки його транспортного засобу для зберігання на спеціальний майданчик, розуміючи незаконність своїх дій, діючи умисно, висловив пропозицію до поліцейського ОСОБА_6 про надання йому неправомірної вигоди в розмірі 6000,00 (шість тисяч) гривень.

Таким чином, ОСОБА_4 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 369 КК України, тобто надання службовій особі неправомірної вигоди, за невчинення службовою особою в інтересах того, хто надає таку вигоду будь-якої дії з використанням наданої їй влади.

03 лютого 2023 року між прокурором Хмільницької окружної прокуратури Вінницької області ОСОБА_3 та обвинуваченим ОСОБА_4 в присутності адвоката ОСОБА_5 укладено угоду про визнання винуватості, відповідно до вимог ст. 472 КПК України.

При укладенні даної угоди стороною обвинувачення враховано повне визнання підозрюваним ОСОБА_4 своєї винуватості у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 369 КК України, тяжкість вчиненого підозрюваним ОСОБА_4 кримінального правопорушення, який відповідно до статті 12 КК України є нетяжким (ч. 1 ст. 369 КК України), а також наявність суспільного інтересу в забезпеченні швидкого судового провадження.

У підготовчому судовому засіданні прокурор ОСОБА_3 , обвинувачений ОСОБА_4 , а також захисник ОСОБА_5 просили суд затвердити угоду про визнання винуватості, вказавши на добровільність її укладення та підтримання її умов.

Таким чином, враховуючи істотні для даного кримінального провадження обставини, а також наявність обставин, які пом`якшують покарання та істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого ОСОБА_4 злочину - визнання вини, щире каяття та активне сприяння розкриттю злочину, надання правдивих показань під час досудового розслідування, які сприяли встановленню істини по справі, відсутність матеріальної шкоди, завданої злочином, сторони погоджуються на призначення підозрюваному ОСОБА_4 за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 369 КК України, покарання у виді штрафу у розмірі 1000 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17000,00 (сімнадцять тисяч ) гривень.

Розглядаючи питання щодо затвердження угоди про визнання винуватості, суд виходить з наступного.

Згідно із п. 2 ч. 1 ст. 468 КПК України у кримінальному провадженні може бути укладена угода між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим про визнання винуватості.

Відповідно п. 1 ч. 4 ст. 469 КПК України угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, нетяжких злочинів, тяжких злочинів. Угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена щодо кримінальних проступків, злочинів, внаслідок яких шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам.

Судом встановлено, що ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 369 КК України, який є нетяжким злочином.

При цьому суд переконався, що обвинувачений ОСОБА_4 розуміє права визначені ч. 4 ст. 474 КПК України, наслідки укладення та затвердження даної угоди, передбачені ст. 473 КПК України, характер обвинувачення, вид покарання, а також інші заходи, які будуть застосовані до нього у разі затвердження угоди судом.

Прокурору та обвинуваченому зрозуміло, що наслідком затвердження угоди про визнання винуватості для прокурора, обвинуваченого є обмеження їх права оскарження вироку згідно з положеннями ст.ст.394, 424 КПК України.

Суд переконався, що укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дій будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.

Також судом встановлено, що умови даної угоди відповідають вимогам кримінального процесуального законодавства.

Виходячи з викладеного, суд дійшов висновку про можливість затвердження угоди про визнання винуватості укладеної між прокурором ОСОБА_3 та обвинуваченим ОСОБА_4 та призначення обвинуваченому узгодженої сторонами угоди міри покарання.

При призначенні обвинуваченому ОСОБА_4 міри покарання суд враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного, який посередньо характеризується за місцем проживання, на обліках у лікаря-психіатра та лікаря-нарколога не перебуває, а також те, що він раніше не судимий.

Відповідно до ст. 66 КК України, обставинами, які пом`якшують покарання ОСОБА_4 є щире каяття та активне сприяння розкриттю злочину.Обставин, що обтяжують покарання судом не встановлено.

З огляду на викладене, суд дійшов висновку, що угода може бути затверджена, а обвинуваченому належить призначити узгоджене сторонами угоди покарання.

Витрати на залучення експертів відсутні.

Речові докази відсутні.

Запобіжний захід обвинуваченому ОСОБА_4 не обирався.

Керуючись ст.ст.369, 370, 373, 468, 475 КПК України, суд,

У Х В А Л И В :

Затвердити угоду про визнання винуватості укладену 03 лютого 2023 року між прокурором Хмільницької окружної прокуратури Вінницької області ОСОБА_3 та обвинуваченим ОСОБА_4 в присутності адвоката ОСОБА_5 .

ОСОБА_4 визнати винуватим у скоєнні кримінального правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 369 КК України та призначити йому покарання у виді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17000 грн (сімнадцять тисяч), в дохід держави.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Вирок може бути оскаржено до Вінницького апеляційного суду через Хмільницький міськрайонний суд Вінницької області протягом тридцяти днів з моменту його проголошення, з підстав, передбачених ст. 394 КПК України.

Суддя Марина РОБАК