Провадження №1-кс/522/7163/22
УХВАЛА

21 грудня 2022 року м. Одеса

Слідчий суддя Приморського районного суду міста Одеси ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання слідчого слідчого відділення Відділу поліції №5 Одеського районного управління поліції №1 ГУНП в Одеській області ОСОБА_3 , погоджене прокурором Приморської окружної прокуратури м. Одеси ОСОБА_4 , по кримінальному провадженню №0001231 від 26.05.2018 року, за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 190 КК України, про арешт майна,

ВСТАНОВИВ:

До слідчого судді надійшло клопотання слідчого слідчого відділення Відділу поліції №5 Одеського районного управління поліції №1 ГУНП в Одеській області ОСОБА_3 , погоджене прокурором Приморської окружної прокуратури м. Одеси ОСОБА_4 , по кримінальному провадженню №0001231 від 26.05.2018 року, за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 190 КК України, про арешт майна.

Зазначене клопотання обґрунтовано тим, що СВ ВП №5 ОРУП №1 ГУНП в Одеській області проводиться досудове розслідування кримінального провадження за №0001231, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 26.05.2018, за ознаками злочину передбаченого ч. 2 ст. 190 КК України.

Так, 26.05.2018 до чергової частини Шевченківського ВП Приморського ВП в місті Одесі ГУНП в Одеській області надійшла заява від ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , мешкає: АДРЕСА_1 , в якій остання просить вжити заходів до невстановленої особи, яка у вересні 2013 року, шахрайським шляхом, зловживаючи довірою, заволоділа грошовими коштами, що завдало значної шкоди останній.

В ході досудового розслідування було встановлено, що у вересні 2013 року ОСОБА_5 з метою покращення умов вирішила придбати квартиру. З цією метою вона звернулась до ТОВ «Агентство по торгівлі нерухомістю «ЕВРОПА» для того, щоб скористатись послугами по пошуку та забезпечення купівлі квартири для себе та своєї родини. Звертаючись до агентства ОСОБА_5 була впевнена, що таким чином уникне будь-яких можливих ризиків пов`язаних з придбанням квартири. На що було запропоновано декілька варіантів квартир. Одним із варіантів, що був наданий для огляду була квартира, розташована за адресою: АДРЕСА_1 . Запропоновану квартиру ОСОБА_5 вирішила придбати. Для цього 24 вересня 2013 року ОСОБА_5 уклала договір доручення із ТОВ «Агентство по торгівлі нерухомістю „ЕВРОПА", за яким повірений (ТОВ «Агентство по торгівлі нерухомістю „ЄВРОПА") прийняв на себе доручення укласти від імені ОСОБА_5 попередній договір про прийняття зобов`язань, направлених на відчуження-набуття об`єкта нерухомого майна (квартири, розташованої за адресою: АДРЕСА_1 ), в якому довіритель виступить покупцем об`єкта нерухомості. 27 вересня 2013 року між ОСОБА_5 та ТОВ «Агентство по торгівлі нерухомістю „ЕВРОПА" було укладено договір про надання інформаційно-консультаційних послуг та було підписано акт наданих послуг, який є додатком до договору.

Дізнавшись, шо даний об`єкт нерухомості (квартира, розташована з адресою: АДРЕСА_1 ) належить на праві власності юридичній особі ТОВ «Модуль-Трансконт», знову ж таки задля уникнення можливих ризиків, ОСОБА_5 зажадала отримання згоди засновників на відчуження вказаної квартири, а також підтвердження наявності у директора Товариства ОСОБА_6 права підписувати такий договір. На підтвердження повноважень директора Товариства ОСОБА_6 на укладання договору купівлі-продажу квартири та згоди засновників на її відчуження ОСОБА_5 було надано копію Протоколу № 09/13 загальних зборів учасників ТОВ «Модуль-Трансконт» від 09 жовтня 2013 року. У протоколі відображена згода учасників Товариства ( ОСОБА_7 та ОСОБА_8 ) на продаж об`єкта нерухомого майна, що належить Товариству на праві власності - квартири, розташованої за алресою: АДРЕСА_1 (надалі - квартира) та наявність у директора Товариства ОСОБА_6 права укладання, підписання та самостійного визначення всіх умов договору купівлі-продажу даного об`єкта нерухомого майна

Таким чином, перед безпосереднім укладенням договору купівлі-продажу ОСОБА_5 вжила всіх необхідних заходів, щоб повністю переконатись у законності цього правочину. Тим більше, що цей правочин супроводжувався ТОВ «Агентство по торгівлі нерухомістю „ЕВРОПА", що має багатий досвід на ринку торгівлі нерухомістю.

10 жовтня 2013 року між ТОВ «Модуль-Трансконт» та ОСОБА_5 було укладено договір купівлі-продажу, який був посвідчений державним нотаріусом Шостої одеської державної нотаріальної контори ОСОБА_9 . Також між ними був підписаний Акт приймання-передачі квартири від 10 жовтня 2013 року.

Відповідно до зазначеного договору ОСОБА_5 придбала у ТОВ «Модуль - Трансконт» квартиру, повністю сплативши вартість квартири у розмірі 795130 грн. Право власності на дану квартиру було зареєстровано за ОСОБА_5 у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно 10 жовтня 2013 року, що підтверджується Витягом про реєстрацію права власності (індексний номер 10663343). Зазначений договір купівлі-продажу від 10 жовтня 2013 року, укладений між ОСОБА_5 та ТОВ «Модуль-Трансконт», на сьогоднішній день є чинним.

Через майже три місяці як ОСОБА_5 заселилася з родиною у цю квартиру та повністю в ній облаштувалася, їй випадково стало відомо, що нібито власницею квартири, яку вона придбала є ОСОБА_10 .

Як з`ясувалося згодом, у грудні 2011 року ОСОБА_10 отримала свідоцтво про право власності на квартиру. 15.08.2012 року заочним рішенням Приморського районного суду м. Одеси був задоволений позов ОСОБА_7 до ОСОБА_10 та було вирішено визнати за ОСОБА_7 право власності на квартиру, що розташована за адресою: АДРЕСА_1 . 21.09.2012 р. ОСОБА_7 на підставі заочного рішення суду зареєстрував за собою право власності на квартиру.

10 грудня 2012 року заочне рішення Приморського районного суду м. Одеси було скасовано за заявою ОСОБА_10 . Слід зазначити, що після того, як було постановлено ухвалу Приморського районного суду м. Одеси віл 10 грудня 2012 року, якою заочне рішення віл 15 серпня 2012 року було скасовано, ОСОБА_10 для відновлення свого права власності на квартиру повинна була звернутися до органу державної реєстрації з заявою про скасування рішення про державну реєстрацію прав ОСОБА_7 на цю квартиру, чого ОСОБА_10 свідомо не зробила.

З моменту скасування заочного рішення (10 грудня 2012 року) до моменту реєстрації права власності на спірне майно за Товариством з обмеженою відповідальністю «Модуль-Трансконт» (06 серпня 2013 року) минув досить тривалий час, однак протягом цього часу ОСОБА_10 не здійснила жодних дій, щодо скасування державної реєстрації прав ОСОБА_7 на спірне майно.

Не є виключенням, що така обставина свідчить про наявність заздалегідь продуманої ОСОБА_10 та ОСОБА_7 шахрайської схеми направленої на заволодіння обманним шляхом грошовими коштами у великих розмірах.

Про це свідчить той факт, що ОСОБА_10 не вжила заходів щодо відновлення свого права власності (шляхом скасування наступної ресєтрацій прав ОСОБА_7 ). Дана обставина дала можливість ОСОБА_7 безперешкодно внести квартиру до статутного капіталу Товариства з обмеженою відповідальністю «Модуль-Трансконт», яке згодом продало ОСОБА_5 цю квартиру.

В той же час, коли ОСОБА_5 укладала договір купівлі-продажу 10 жовтня 2013 року пересвідчилась, що квартира, зареєстрована у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно за ТОВ «Модуль-Трансконт». Даний факт ще раз підкреслює те, що ОСОБА_10 не звернулась до органу державної реєстрації із заявою про скасування права власності ОСОБА_7 на даний об`єкт нерухомості. Адже лише таке звернення ОСОБА_11 могло запобігти подальшому відчуженню квартири.

Отримавши кошти за продаж даної квартири, ОСОБА_7 як засновник Товариства з обмеженою відповідальністю «Модуль-Трансконт» прийняв рішення про припинення діяльності товариства, щоб в подальшому при реалізації їх шахрайського плану позбавити ОСОБА_5 можливості стягнути з продавця сплачені нею за квартиру гроші.

Лише після цього, ОСОБА_10 ініціює питання визнання договору купівлі-продажу квартири між ОСОБА_5 та Товариством з обмеженою відповідальністю «Модуль-Трансконт» недійсним та виселення родини ОСОБА_5 з даної квартири та витребуванням у неї спірної квартири, при цьому в якості відповідачів ОСОБА_10 були зазначені ОСОБА_7 та ТОВ «Модуль-Трансконт». Однак, у жовтні позовні вимоги були змінені ОСОБА_10 та з числа відповідачів по справі було виключено і ОСОБА_12 , і ТОВ «Модуль-Трансонт», що також свідчить про наявність злочинного зговору між цими особами.

Відповідно до інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно №313051614 від 21.10.2022 об`єкта нерухомого майна, розташованого за адресою: м. Одеса, бульвар Французький, будинок 22, корпус 2. к. 10, на підставі договору дарування, серія та номер 1537, посвідченого 20.10.2021 приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу ОСОБА_13 , власником частки 1/1 є ОСОБА_14 .

Приймаючи до уваги, що вищезазначена квартира АДРЕСА_2 є предметом кримінального правопорушення, та те, що незастосування арешту майна може призвести до зникнення, втрати або пошкодження даного майна та настання інших наслідків, які можуть перешкодити розслідуванню кримінального провадження, слідчий звернувся до слідчого судді з зазначеним клопотанням про арешт майна.

Прокурор та слідчий в судове засідання не з`явилися, згідно письмової заяви останнього просить розглянути клопотання без його участі.

Власник майна в судове засідання не викликався, оскільки це є необхідним з метою забезпечення арешту майна (ч.2 ст.172 КПК України).

Розглянувши клопотання, дослідивши матеріали, які обґрунтовують доводи клопотання, приходжу до висновку, що клопотання підлягає задоволенню з наступних підстав.

Правові підстави для арешту майна в контексті положень закону, якими керувався слідчий суддя при вирішенні питання про арешт майна.

Відповідно до ст.170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб.

Арешт майна допускається з метою забезпечення:

1) збереження речових доказів;

2) спеціальної конфіскації;

3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи;

4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Правові підстави для арешту майна в контексті наявності обґрунтованої підозри у вчиненні кримінального правопорушення та можливості використання майна як доказу у кримінальному провадженні.

Встановлено, що СВ ВП №5 ОРУП №1 ГУНП в Одеській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні №0001231 від 26.05.2018 року за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.190 КК України.

Обставини, що дають підстави слідчому судді прийти до висновку про наявність обґрунтованої підозри щодо вчинення злочину аргументовані доданими стороною обвинувачення до клопотання доказами, а саме: витягом з ЄРДР, заявою про вчинене кримінальне правопорушення, протоколом допиту потерпілої особи та іншими зібраними доказами.

З огляду на викладене є достатньо підстав вважати, що зазначене нерухоме майно може бути використано для забезпечення збереження в якості речового доказу у кримінальному провадженні, перешкоджання вчиненню іншого кримінального правопорушення та подальшої зміни права власності на квартиру за адресою: АДРЕСА_1 .

Правові підстави для арешту майна в контексті розумності та співрозмірності обмеження права власності із врахуванням наслідків арешту майна.

Слідчий суддя враховує й те, що у даному випадку обмеження права власності є розумним і співрозмірним завданням кримінального провадження та обставини кримінального провадження, які станом на теперішній час вимагають вжиття такого заходу забезпечення кримінального провадження, як накладення арешту, з метою забезпечення збереження в якості речового доказу у кримінальному провадженні.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.131-132, 170-173, 376 КПК України,

УХВАЛИВ:

Клопотання слідчого слідчого відділення Відділу поліції №5 Одеського районного управління поліції №1 ГУНП в Одеській області ОСОБА_3 , погоджене прокурором Приморської окружної прокуратури м. Одеси ОСОБА_4 , по кримінальному провадженню №0001231 від 26.05.2018 року, за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 190 КК України, про арешт майна, задовольнити.

Накласти арешт на квартиру за адресою: АДРЕСА_1 (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 01), власником якої є ОСОБА_14 , заборонивши відчуження та проведення будь-яких реєстраційних дій з зазначеним нерухомим майном.

Підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

Виконання ухвали доручити слідчому та прокурору у кримінальному провадженні №0001231.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Одеського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_15 ОСОБА_16