Номер провадження:1-кп/521/671/23
УХВАЛА

01 лютого 2023 року м. Одеса

Малиновський районний суд м. Одеси у складі

Головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участі секретаря судового засідання ОСОБА_2

прокурора ОСОБА_3

адвоката ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Малиновського районного суду м. Одеси кримінальне провадження, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 15.06.2021 року за №0000755, відносно ОСОБА_5 , обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 115, ч.1 ст.263 КК України,-

ВСТАНОВИВ:

12.10.2021 до Малиновського районного суду м. Одеси від Малиновської окружної прокуратури м. Одеси надійшли матеріали кримінального провадження, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань №0000755, відносно ОСОБА_5 , обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 115, ч.1 ст.263 КК України.

У судовому засіданні прокурор звернувся до суду з клопотанням про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою ОСОБА_5 та просив його задовольнити, посилаючись на наявність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України та посилаючись на обставини, які на його думку свідчать про їх наявність.

Обвинувачений ОСОБА_5 участі в судовому засіданні не приймав. Ухвалою суду від 06 вересня 2022 року, судом прийнято рішення про проведення судового засідання з розгляду кримінального провадження у відношенні ОСОБА_5 , обвинуваченого у скоєнні злочину за ч.1 ст. 115, ч.1 ст. 263 КК України, призначене на 01.02.2023 року о 13 годині 30 хвилин у дистанційному режимі відеоконференції між Малиновським районним судом м. Одеси та ДУ «Одеський слідчий ізолятор (№21)».

Доручено службовим особам ДУ «Одеський слідчий ізолятор (№21)» здійснити відповідні заходи для забезпечення участі у судовому засіданні обвинуваченого ОСОБА_5 в режимі відеоконференції, а також виконання дій, передбачених ч.4 ст. 336 КПК України.

Ухвала суду від 31.01.2023 року службовими особами ДУ «Одеський слідчий ізолятор (№21)» не виконана, у зв`язку з відсутністю електроенергії.

Відповідно до Указу Президента України № 64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні» у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до пункту 20 частини першої статті 106 Конституції України, Закону України « Про правовий режим воєнного стану», в Україні введено воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року строком на 30 діб.

Законом України № 2738-ІХ затверджено Указ Президента України « Про продовження строку дії воєнного стану в Україні», яким продовжено строк дії воєнного часу в Україна з 05 години 30 хвилин 21 листопада 2022 року строком на 90 діб.

ОСОБА_5 утримується в ДУ «Одеський слідчий ізолятор (№21)», конвоювання якого у період воєнного стану не здійснюється, зв`язок з обвинуваченим в режимі відео конференції станом на 13 годину 30 хвилин 14 годину 00 хвилини є неможливим.

Враховуючи вищевикладене, суддею прийнято рішення про проведення судового засідання задля вирішення клопотання прокурора про продовження запобіжного заходу у вигляді триманні під вартою відносно обвинуваченого ОСОБА_5 , у відсутності обвинуваченого.

Сторона захисту просив відмовити у задоволенні клопотання, яке не обґрунтовано належним чином та не забезпечено належними доказами. Захисник також звернув увагу суду що його підзахисний перебуває у хворобливому стані, в умовах ізоляції йому не надається ніяка медична допомога. Просила врахувати що обвинувачений має співмешканку, з якою проживав у квартирі на підставі договору оренди. Окрім цього має рідного брата та батьків, які змозі забезпечити належний догляд за хворим ОСОБА_5 , якщо суд застосує запобіжний захід не пов`язаний з утриманням в умовах слідчого ізолятора.

Вислухавши думку сторін, суд вважає, що клопотання обвинувачення щодо застосування строку тримання під вартою необхідно задовольнити з наступних підстав.

У рішенні ЄСПЛ «Нечипорук і Йонкало проти України» Суд нагадує, що питання про те, чи є тривалість тримання під вартою розумною, не можна вирішувати абстрактно. Наявність підстав для залишення обвинуваченого під вартою слід оцінювати в кожній справі з урахуванням її особливостей. Продовжуване тримання під вартою може бути виправданим заходом у тій чи іншій справі лише за наявності чітких ознак того, що цього вимагає справжній інтерес суспільства, який, незважаючи на існування презумпції невинуватості, переважає інтереси забезпечення права на свободу. Подальше існування обґрунтованої підозри у вчиненні затриманою особою злочину є обов`язковою і неодмінною умовою належності її продовжуваного тримання під вартою. Але зі спливом певного часу така підозра перестає сама по собі бути виправданням для позбавлення особи свободи і судові органи повинні вмотивувати свої рішення про продовження тримання її під вартою іншими підставами. Крім того, такі підстави мають бути чітко зазначені національними судами і аргументи «за» і «проти» звільнення з-під варти не повинні бути «загальними й абстрактними».

Так, в провадженні Малиновського районного суду м. Одеси перебуває кримінальне провадження у відношенні ОСОБА_5 який обвинувачується за ст. 115 ч.1, ч.1 ст.263 КК України, тому суд вважає за необхідне зазначити, що на даний час існують ризики, що обвинувачений може вчинити інше кримінальне правопорушення або переховуватися від суду.

Вказані обставини, на думку суду, не є «загальними й абстрактними».

Таким чином, суд вбачає наявність чітких ознак того, що подальше перебування ОСОБА_6 під вартою вимагає справжній інтерес суспільства, який, незважаючи на існування презумпції невинуватості, переважає інтереси забезпечення права на свободу.

Метою продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_6 є: запобігання спробам переховуватись від суду або вчинити інше кримінальне правопорушення.

Підставою продовження запобіжного заходу є наявність обвинувачення ОСОБА_6 у вчиненні злочинів, передбачених ч. 1 ст. 115, ч.1 ст. 263 КК України, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави суду вважати, що обвинувачений може переховуватись від суду або вчинити інше кримінальне правопорушення.

Також, при вирішенні питання про обрання терміну дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, суд також враховує і інші обставини, передбачені ст. 178 КПК України, а саме: вік та стан здоров`я відсутність відомостей щодо неможливості перебування під вартою. При цьому суд вважає, що прокурором під час розгляду клопотання надано достатньо матеріалів (доказів) для переконання, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів, обраних відносно обвинуваченого, не може запобігти доведеним під час розгляду клопотання ризикам.

Вирішуючи питання про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обвинуваченого, суд враховує вимоги ст.ст. 5, 6 «Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод» та положень, встановлених у рішеннях Європейського суду з прав людини щодо необхідності дотримання розумних строків тримання особи під вартою.

Все вищевикладене, в сукупності, свідчить, щодо доцільності обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обвинуваченому, тому обмеження його конституційних прав в даному випадку, є виправданим і таким, що відповідає практиці ЄСПЛ.

Обставин, передбачених ч.2 ст. 183 КПК України, які є перешкодою для обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обвинуваченому, судом не встановлено.

Враховуючи положення ч.4 ст. 183 КПК України, суд не визначає розмір застави.

Відповідно положень ч.11 ст. 31 КПК України суддя чи склад колегії суддів для розгляду конкретного кримінального провадження визначається у порядку, передбаченому частиною третьою статті 35 цього Кодексу.

Керуючись ст.ст. 31, 35, 177, 178, 183, 314 КПК України, суд

УХВАЛИВ:

Клопотання прокурора про продовження відносно ОСОБА_5 міри запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою - задовольнити.

Продовжити відносно ОСОБА_5 міру запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою строком на 60 діб, з дня винесення ухвали тобто з 01.02.2023 року до 01.04.2023 року включно.

Ухвала суду щодо запобіжного заходу підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Ухвала в частині застосування запобіжного заходу може бути оскаржена протягом 5 днів до Одеського апеляційного суду через суд першої інстанції.

Подання апеляційної скарги на ухвалу суду зупиняє набрання нею законної сили, але не зупиняє її виконання.

Головуючий - суддя ОСОБА_1