Справа № 175/2065/21
Провадження № 1-в/201/195/2022
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
09 грудня 2022 року Жовтневий районний суд

м. Дніпропетровська

у складі: головуючого-судді ОСОБА_1

з секретарем ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська в м. Дніпрі подання інспектора Соборного районного відділу філії ДУ «Центр пробації» у Дніпропетровській області ОСОБА_3 , погодженого з начальником Соборного районного відділу філії ДУ «Центр пробації» у Дніпропетровській області ОСОБА_4 , про звільнення від призначеного покарання, стосовно ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка проживає за адресою: АДРЕСА_1 , засудженої за вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 205-1, ч. 1 ст. 362 КК України, а також ознайомившись з матеріалами особової справи № 18/22, -

ВСТАНОВИВ:

Вироком Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 25 червня 2021 року ОСОБА_5 було визнано винуватою у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 205-1, ч. 1 ст. 362 КК України та засуджено, із застосуванням положень ч. 1 ст. 70 КК України, до покарання у виді трьох років позбавлення волі, при цьому, ОСОБА_5 у відповідності до ст. 75 КК України була звільнена від відбування покарання з іспитовим строком один рік, та на неї, у відповідності до ст. 76 КК України було покладено ряд обов`язків.

Представником уповноваженого органу з питань пробації в суд направлено подання про звільнення від покарання ОСОБА_5 по зазначеному вироку суду, у зв`язку із закінченням іспитового строку.

Учасники судового провадження, а також представник органу з питань пробації у судове засідання не з`явилися, про дату, час і місце розгляду подання повідомлялися належним чином, причини неявки не повідомили, що не перешкоджає розгляду подання за їх відсутності.

Суд, дослідивши подання та додані до нього матеріали приходить до наступних правових висновків.
Згідно п. 9 ч. 1 ст. 537 КПК України під час виконання вироків суд, визначений частиною другою статті 539 цього Кодексу, має право вирішувати питання про звільнення від призначеного покарання з випробовуванням після закінчення іспитового строку.

Відповідно до ч. 1 ст. 78 КК України, після закінчення іспитового строку засуджений, який виконав покладені на нього обов`язки та не вчинив нового злочину, звільняється судом від призначеного йому покарання.

Положеннями ч. 2 ст. 165 КВК України визначено, що після закінчення іспитового строку засуджений, який виконав покладені на нього обов`язки та не вчинив нового кримінального правопорушення, за поданням уповноваженого органу з питань пробації звільняється судом від призначеного йому покарання, нагляд припиняється і засуджений знімається з обліку в зазначеному органі.

Таким чином, із системного аналізу зазначених положень законодавства випливає, що закінчення іспитового строку не означає, що засуджений визнається звільненим від відбування призначеного покарання, оскільки правові наслідки звільнення від відбування покарання з випробуванням визначаються поведінкою засудженого протягом іспитового строку, а саме: виконанням покладених на нього обов`язків та не вчиненням нового злочину.

Так, судом встановлено, що вироком Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 25 червня 2021 року ОСОБА_5 було визнано винуватою у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 205-1, ч. 1 ст. 362 КК України та засуджено, із застосуванням положень ч. 1 ст. 70 КК України, до покарання у виді трьох років позбавлення волі, при цьому, ОСОБА_5 у відповідності до ст. 75 КК України була звільнена від відбування покарання з іспитовим строком один рік, та на неї, у відповідності до ст. 76 КК України було покладено ряд обов`язків, а саме: не вчиняти нових кримінальних правопорушень, періодичного з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації, повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання, а також не виїжджати за межі території України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.
Відповідно до подання інспектора Соборного районного відділу філії Державної установи «Центр пробації» у Дніпропетровській області та матеріалів особової справи № 18/22, випробувальний термін встановлений ОСОБА_5 за вироком Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 25 червня 2021 року закінчився - 25 червня 2022 року.
Так, в матеріалах особової справи міститься довідка Управління інформаційно-аналітичної підтримки ГУНП в Дніпропетровській щодо притягнення до кримінальної відповідальності ОСОБА_5 від 12 липня 2022 року, з якої встановлено, що протягом іспитового строку остання до кримінальної відповідальності не притягувалась.

Разом з тим, з матеріалів особової справи № 18/22 не вбачається, що остання виконала покладені на неї вироком Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 25 червня 2021 року обов`язки.

Відповідно до п.п. 2 п. 3 розділу ІХ Порядку здійснення нагляду та проведення соціально-виховної роботи із засудженими до покарань, не пов`язаних з позбавленням волі, затвердженого Наказом Міністерства юстиції України від 29.01.2019 № 272/5 від 19.12.2003, у разі невиконання засудженим, звільненим від відбування покарання з випробуванням, обов`язків, встановлених КВК України, Законом України Про пробацію, а також покладених на нього судом, або систематичного вчинення правопорушень, що тягнуть за собою адміністративні стягнення і свідчать про його небажання стати на шлях виправлення, уповноважений орган з питань пробації застосовує до нього письмове попередження, зазначене в пункті 8 глави 2 розділу IV цього Порядку.

Перед винесенням попередження звільнений з випробуванням викликається до уповноваженого органу з питань пробації, надає пояснення, у якому зазначає обставини, які спричинили ухилення від виконання обов`язків або правопорушення, за яке його було притягнуто до адміністративної відповідальності.

Невиконанням обов`язків вважається, якщо звільнений з випробуванням не виконав хоча б один з обов`язків за відсутності об`єктивних обставин, що фактично позбавляють його можливості їх виконувати (документально підтверджених).

З матеріалів особової справи вбачається, що ОСОБА_5 не прибула до органу з питань пробації на встановлені дні явки 04 квітня 2022 року, 02 травня 2022 року та 06 червня 2022 року. В своїх поясненнях ОСОБА_5 зазначила, що перебувала за кордоном, у зв`язку із чим, не з`явилася на встановлені дні явки, при цьому матеріли особової справи не містять будь-яких, підтверджень того, що засуджена погодила із уповноваженими особами органу з питань пробації виїзд за межі території України, що свідчить про порушення ОСОБА_5 покладених на неї процесуальних обов`язків, у зв`язку з чим, останній було винесено попередження про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням і направлення для відбування призначеного покарання.

Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що незважаючи на закінчення іспитового строку, правові підстави визначені в ст. 78 КК України, ст. 165 КВК України, для звільнення засудженої ОСОБА_5 від відбування покарання не знайшли свого підтвердження, а отже подання уповноваженої особи органу з питань пробації задоволенню не підлягає.

На підставі викладеного та керуючись, ч. 1 ст. 78 КК України, ст. 165 КВК України, ст. ст. 537, 539 КПК України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні подання інспектора Соборного районного відділу філії ДУ «Центр пробації» у Дніпропетровській області ОСОБА_3 , погодженого з начальником Соборного районного відділу філії ДУ «Центр пробації» у Дніпропетровській області ОСОБА_4 , про звільнення від призначеного покарання, стосовно ОСОБА_5 , у зв`язку із закінченням іспитового строку відмовити.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, яка може бути подана учасниками кримінального провадження до Дніпровського апеляційного суду через Жовтневий районний суд м. Дніпропетровська протягом семи днів з дня проголошення ухвали суду.

Головуючий-суддя: ОСОБА_1