Справа № 301/970/22
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"31" березня 2023 р. м. Іршава

Іршавський районний суд Закарпатської області

в складі головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

представника потерпілого ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання прокурора про продовження строку запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту по кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000027 від 15.01.2022 за обвинуваченням ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 Кримінального кодексу України,

в с т а н о в и в:

На розгляді в Іршавському районному суді Закарпатської області перебуває вищевказане кримінальне провадження.

У судовому засіданні прокурор ОСОБА_3 заявила клопотання про продовження строку застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту у певний період доби з покладенням обов`язків відповідно до ст. 194 КПК України відносно обвинуваченого ОСОБА_4 , оскільки ризики не відпали. Також є підстави вважати, що особисте зобов`язання, особиста порука обвинуваченого, будуть недостатньо ефективними запобіжними заходами для запобігання ризикам порівняно із домашнім арештом.

Представник потерпілого ОСОБА_5 підтримав клопотання та просив таке задовольнити.

Законний представник потерпілого ОСОБА_6 та потерпілий ОСОБА_7 у судове засідання не з`явилися, подали суду заяви про подальший розгляд кримінального провадження без їх участі.

Захисник ОСОБА_8 у судове засідання не з`явився, подав суду заяву про відкладення розгляду кримінального провадження, у зв`язку з перебуванням на лікарняному.

Обвинувачений ОСОБА_4 не заперечував проти розгляду клопотання прокурора про продовження запобіжного заходу без участі його захисника. Вирішення даного клопотання залишив на розсуд суду.

Заслухавши учасників кримінального провадження, дослідивши матеріали справи, в межах заявленого клопотання, суд приходить до наступного висновку.

Судом встановлено, що ухвалою Іршавського районного суду від 24.03.2022 ОСОБА_4 було обрано домашній арешт у певний період доби з покладення обов`язків відповідно до ч. 5 ст. 194 КПК України, який ухвалами суду продовжувався та строк такого спливає 17.04.2023.

Згідно ч.1 ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам, зокрема, переховуватися від суду.

Вирішуючи питання про продовження строку дії запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту з покладенням обов`язків на обвинуваченого ОСОБА_4 суд керується загальними приписами, якими врегульовано застосування запобіжних заходів, з урахуванням додаткових відомостей щодо продовження існування ризиків, які дають достатні підстави вважати, що обвинувачений може здійснити дії, передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України.

Згідно з вимогами ст. 181 КПК України домашній арешт полягає в забороні підозрюваному, обвинуваченому залишати житло цілодобово або у певний період доби. Домашній арешт може бути застосовано до особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за вчинення якого законом передбачено покарання у виді позбавлення волі. Ухвала про обрання запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту передається для виконання органу Національної поліції за місцем проживання підозрюваного, обвинуваченого. Строк дії ухвали про тримання особи під домашнім арештом не може перевищувати двох місяців.

Відповідно до ч. 7 ст. 194 КПК України, обов`язки, передбачені частинами п`ятою та шостою цієї статті, можуть бути покладені на підозрюваного, обвинуваченого на строк не більше двох місяців. У разі необхідності цей строк може бути продовжений за клопотанням прокурора в порядку, передбаченому статтею 199 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 4 ст. 196 КПК України в ухвалі про застосування запобіжного заходу, не пов`язаного з триманням під вартою, зазначаються конкретні обов`язки, передбачені частиною п`ятою статті 194 цього Кодексу, що покладаються на підозрюваного, обвинуваченого, та у випадках, встановлених цим Кодексом, строк на який їх покладено.

Вирішуючи питання про продовження строку запобіжного заходу відносно обвинуваченого ОСОБА_4 суд також враховує вимоги п. п. 3 і 4 ст. 5 Конвенції про захист прав людини та практику Європейського суду з прав людини, згідно з якими обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою. При цьому, ризик переховування обвинуваченого від правосуддя не може оцінюватися виключно на підставі суворості можливого судового рішення, а це слід робити з урахуванням низки відповідних фактів, які можуть підтверджувати існування такого ризику, або свідчити про такий його незначний ступінь, який не може служити підставою для запобіжного ув`язнення.

Аналізуючи доцільність подальшого застосування запобіжного заходу відносно обвинуваченого ОСОБА_4 у вигляді домашнього арешту, суд враховує, що з часу застосування щодо обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту у визначений час доби останній з`являвся в судове засідання та виконував покладені на нього процесуальні обов`язки.

При цьому, суд вважає, що передбачені ч.1 ст. 177 КПК України ризики, на даний час не відпали і продовжують існувати, у зв`язку з чим підстави для зміни чи скасування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту щодо обвинуваченого ОСОБА_4 відсутні.

Також, суд враховує позицію Європейського суду з прав людини, відображену у пункті 175 рішення від 21 квітня 2011 року у справі «Нечипорук і Йонкало проти України», відповідно до якої «термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення (рішення у справі «Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства» від 30 серпня 1990 року, п. 32, Series A, N 182).

Зокрема, судом враховується те, що згідно рішення Європейського суду з прав людини у справах «Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства» від 30 серпня 1990 року, «Мюррей проти Об`єднаного Королівства» від 28 жовтня 1994 року, вимога розумної підозри передбачає наявність доказів, які об`єктивно зв`язують підозрюваного з певним злочином і вони не повинні бути достатніми, щоб забезпечити засудження, але мають бути достатніми, щоб виправдати подальше розслідування або висунення звинувачення.

У відповідності до практики Європейського суду з прав людини, суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів. Забезпечення таких стандартів вимагає від суду більшої суворості в оцінці порушень цінностей суспільства.

Будь-яких інших обставин, які б свідчили про те, що даний захід забезпечення кримінального провадження не виправдовує такий ступінь втручання у права і свободи обвинуваченого судом на даному етапі не встановлено та сторонами не доведено.

Враховуючи, що мета та підстави, які стали обставиною для обрання обвинуваченому ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту є і надалі актуальними та надалі мають місце, суд, приходить до висновку про необхідність продовження домашнього арешту обвинуваченому ОСОБА_4 строком на два місяці із дотриманням попередніх умов домашнього арешту.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 176-179, 181, 194, 199 КПК України,

п о с т а н о в и в:

Клопотання прокурора задовольнити.

Продовжити строк дії запобіжного заходу у виді домашнього арешту відносно обвинуваченого ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , мешканця АДРЕСА_1 , обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України, заборонивши останньому залишати житло за адресою АДРЕСА_1 , у певний період доби, а саме: з 20 год. 00 хв. до 07 год. 00 хв. наступної доби - на період судового розгляду кримінального провадження, строком на 60 діб, по 30 травня 2023 року включно.

Продовжити строк дії покладених на обвинуваченого ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , відповідно до ухвали Іршавського районного суду Закарпатської області від 24 березня 2022 року, обов`язків, передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України, строком на два місяці до 30 (тридцятого) травня 2023 року включно, а саме:

1) прибувати до прокурора та суду за першою вимогою;

2) не відлучатись за межі Хустського району Закарпатської області, без дозволу прокурора та суду, залежно від стадії кримінального провадження.

Ухвала підлягає негайному виконанню.

Строк дії ухвали до 30 травня 2023 року включно.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Іршавського

районного суду : ОСОБА_1