Справа № 458/662/22 Головуючий у 1 інстанції: ОСОБА_1
Провадження № 11-кп/811/1028/22 Доповідач: ОСОБА_2
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 грудня 2022 року колегія суддів судової палати у кримінальних справах

Львівського апеляційного суду в складі:

головуючої ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарі ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Львові кримінальне провадження про обвинувачення

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,-

у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч.4 ст. 246 КК України,

за участю прокурора ОСОБА_7 ,

обвинуваченого ОСОБА_6 ,

захисника адвоката ОСОБА_8 ,

третьої особи ОСОБА_9 ,

представника третьої особи ОСОБА_9 адвоката ОСОБА_10

за апеляційними скаргами адвоката ОСОБА_8 захисника обвинуваченого ОСОБА_6 та третьої особи ОСОБА_9 на вирок Турківського районного суду Львівської області від 06 жовтня 2022 року щодо ОСОБА_6 за ч.4 ст. 246 КК України, -

встановила:

вироком Турківського районного суду Львівської області від 06 жовтня 2022 року затверджено угоду про визнання винуватості, укладену 27 вересня 2022 року між начальником Турківського відділу Самбірської окружної прокуратури Львівської області ОСОБА_11 та підозрюваним ОСОБА_6 .

ОСОБА_6 визнано винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч. 4 ст. 246 КК України та призначено йому покарання у виді позбавлення волі строком 5 (п`ять) років.

У відповідності до ст. 75 КК України засудженого ОСОБА_6 звільнено від відбування призначеного покарання з випробуванням з іспитовим строком 1 (один) рік, якщо він протягом іспитового строку не вчинить нового злочину та з покладенням на нього відповідно до ч. 1 ст. 76 КК України наступних обов`язків: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації, повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Арешт, накладений ухвалою слідчого судді Самбірського міськрайонного суду Львівської області від 24.06.2022 на: автомобіль марки "ЗІЛ 131", зеленого кольору, без номерних знаків та без VIN номера, обладнаний додатковим обладнанням, а саме: маніпулятором та платформою для погрузки деревини; сортименти дерева породи "Ялиця", довжиною 5 м. та діаметром в тонкому та грубому кінці: 23/28 см, 34/46 см, 34/45 см, 31/43 см, 38/44 см, 36/41 см, 29/41 см, 28/44 см, 33/41 см, 31/40 см, 28/39 см, 31/40 см, 28/35 см, 33/40 см, 29/43 см, 31/44 см, 33/43 см - скасовано.

Речові докази:

- сортименти дерева породи "Ялиця" довжиною 5 м. та діаметром в тонкому та грубому кінці: 23/28 см, 34/46 см, 34/45 см, 31/43 см, 38/44 см, 36/41 см, 29/41 см, 28/44 см, 33/41 см, 31/40 см, 28/39 см, 31/40 см, 28/35 см, 33/40 см, 29/43 см, 31/44 см, 33/43 см та автомобіль марки "ЗІЛ 131" без будь-яких номерних знаків, та без номеру кузова, який обладнаний маніпулятором та платформою для погрузки деревини, та які зберігаються на стоянці тимчасового тримання автомобілів ВП № 2 Самбірського РВП ГУНП у Львівській області - конфісковано.

Вирішено питання з судовими витратами.

Згідно вироку, 15.12.2021 в лісовому масиві кварталу № НОМЕР_1 Прикарпатського лісництва Турківського ДЛГП «Галсільліс», що знаходиться на території Турківської міської ради Самбірського району Львівської області, незаконно зрізано 10 (десять) сироростучих дерев породи «Ялиця», загальною кубомасою 11,82 м3, чим завдано матеріальну шкоду інтересам держави розміром 137 861,41 грн., що у шістдесят і більше разів перевищує неоподатковуваний мінімум доходів громадян, що спричинило тяжкі наслідки.

Так, 21.12.2022 близько 20.00 год, обвинувачений ОСОБА_6 , діючи умисно, з корисливих мотивів, достовірно знаючи, що вище вказані дерева незаконно зрубані, з метою незаконного перевезення незаконно зрубаних дерев, за допомогою автомобіля марки «ЗІЛ 131», який на праві користування належить ОСОБА_9 , без будь-яких номерних знаків, та без номеру кузова, який обладнаний додатковим обладнанням для погрузки деревини, а саме, маніпулятором та платформою для погрузки деревини, не маючи спеціального дозволу для використання лісових ресурсів, маючи намір незаконно перевезти незаконно зрубану деревину породи «Ялиця» кубомасою 11,82 м3, виїхав цим автомобілем на галявину, що знаходиться в межах с. Ясениця Турківської ТГ Самбірського району Львівської області, після чого за допомогою маніпулятора для погрузки деревини погрузив деревину на платформу автомобіля «3IЛ 131». Виїхавши з місця погрузки на автодорогу Борислав-Турка в сторону м. Турка та рухаючись по дорозі в с. Ясениця був виявлений та зупинений працівниками відділення поліції №2 Самбірського РВП ГУ НП у Львівській області.

Таким чином, ОСОБА_6 вчинив злочин, передбачений ч. 4 ст. 246 КК України - незаконне перевезення незаконно зрубаних дерев, що спричинило тяжкі наслідки.

27.09.2022 між начальником Турківського відділу Самбірської окружної прокуратури Львівської області ОСОБА_11 та підозрюваним ОСОБА_6 , за участі захисника ОСОБА_8 , на підставі ст. 468, 469, 472 КПК України було укладено угоду про визнання винуватості, за умовами якої підозрюваний повністю визнав свою вину у вказаному в угоді діянні. Сторони погодились на призначення покарання ОСОБА_6 за ч. 4 ст. 246 КК України у виді позбавлення волі на строк 5 років зі звільненням на підставі ст. 75 КК України від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком, з покладенням на нього відповідно до ст. 76 КК України обов`язків: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації, повідомляти вказаний орган про зміну місця проживання, роботи або навчання. При цьому, ОСОБА_6 в угоді роз`яснено наслідки укладення та затвердження угоди, передбачені ст. 473 КПК України, та наслідки невиконання угоди.

На вирок суду адвокат ОСОБА_8 захисник обвинуваченого ОСОБА_6 та третя особа ОСОБА_9 подали апеляційні скарги, які аналогічні за змістом, просять вирок Турківського районного суду Львівської області від 06 жовтня 2022 року щодо ОСОБА_6 змінити в частині вирішення питання про долю речового доказу. Речовий доказ автомобіль марки «3ІЛ 131» без будь-яких номерних знаків, та без номеру кузова, зробленого в кустарних умовах, який обладнаний маніпулятором та платформою для погрузки деревини, та який зберігається на стоянці тимчасового тримання автомобілів ВП N2 Самбірського РВП ГУНП у Львівській області, повернути власнику (законному володільцю) - ОСОБА_9 . У решті вирок Турківського районного суду Львівської області залишити без змін.

В обґрунтування доводів апеляційних скарг вказують, що згідно вироку Турківського районного суду речовий доказ автомобіль марки «ЗІЛ 131» без будь-яких номерних знаків, та без номерного кузова, який обладнаний маніпулятором та платформою для погрузки деревини, та які зберігаються на стоянці тимчасового тримання автомобілів ВП N2 Самбірського РВП ГУ НП у Львівській області - конфісковано. В описовій частині вироку суддя зазначив, що питання речових доказів необхідно вирішити відповідно до вимог ч.9 ст.100 КПК України, а саме щодо автомобіля марки «ЗІЛ 131» без будь-яких номерних знаків та без номеру кузова, який обладнаний додатковим обладнанням для погрузки деревини, а саме маніпулятором та платформо для погрузки деревини.

На судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_6 зазначив, що даний автомобіль виготовлений кустарним способом, і він належить ОСОБА_9 .

06.10.2022 року захисник обвинуваченого ОСОБА_8 надав суду заяву ОСОБА_9 про повернения йому як законному володільцю, автомобіля марки «ЗІЛ 131» без будь-яких номерних знаків та без номерного кузова, зеленого кольору і на якому розміщений маніпулятор червоного кольору. Додатково вказав, що обвинувачений не повідомляв ОСОБА_9 про те, що він використовував цей автомобіль для вчинення злочину, що і було також підтверджено самим ОСОБА_6 у судовому засіланні. Дана заява була підтримана також сторононо обвинувачення прокурором ОСОБА_11 , який надав суду довідку селищного голови Боринської селищної ради Самбірського району Львівської області ОСОБА_12 від 27.09.2022 року N1153/02-25 про те, що вказаний вище автомобіль належить ОСОБА_9 , а тому такий підлягає поверненню ОСОБА_13 , що і було також підтверджено свідками на досудовому розслідуванні справи.

Вважають, що суд прийняв незаконне рішення про конфіскацію автомобіля, яке підлягає скасуванню з мотивів невідповідності висновків суду, викладених у судовому рішенні, фактичним обставинам кримінального провадження, та істотного порушення вимог Кримінального процесуального закону.

Наголошують, що в даній справі, ОСОБА_9 (законний володілень) не знав і не міг знати про те, що ОСОБА_6 буде незаконно використовувати автомобіль для перевезення лісу, що і було підтверджено в судовому засіданні захисником ОСОБА_8 та прокурором ОСОБА_11 , а також встановлено було це на досудовому розслідуванні та підтверджено свідками. Однак суддя безпідставно, без будь-яких обгрунтувань не взяла це до уваги.

Вважають, що рішення Турківського районного суду про конфіскацію автомобіля марки «ЗІЛ 131» без будь-яких номерних знаків, та без номерного кузова, який обладнаний маніпулятором та платформо для погрузки деревини с неправильним, оскільки застосування конфіскації в даному випадку становитиме непропорційне втручання в право особи на мирне володіння майном, гарантованого ст. 1 Протоколу N° 1 до Конвениції.

Зазначають, що конфіскуючи автомобіль марки «ЗІЛ 131» без будь-яких номерних знаків, та без номерного кузова, який обладнаний маніпулятором та платформою для погрузки деревини, Турківський районний суд не врахував зазначених вимог закону, оскільки не з`ясував, хто є власником (законним володільцем) вказаного автомобіля та чи знав він про його незаконне використання.

Турківський районний суд, вирішуючи питання про долю речових доказів, не звернув уваги на вимоги ч.5 ст.96-2 КК України, якими передбачено, що спеціальна конфіскація не застосовується до грошей, цінностей та іншого майна, зазначених у цій статті, які згідно із законом підлягають поверненню власнику (законному володільцю).

На апеляційні скарги адвоката ОСОБА_8 захисника обвинуваченого ОСОБА_6 та третьої особи ОСОБА_9 прокурор Самбірської окружної прокуратури ОСОБА_14 подав заперечення в яких просить згадані апеляційні скарги залишити без задоволення, а вирок Турківського районного суду Львівської області від 06 жовтня 2022 року щодо ОСОБА_6 за ч.4 ст. 246 КК України без змін.

Заслухавши доповідь головуючого, думку обвинуваченого, його захисника, третьої особи та його представника, які підтримали подані апеляційні скарги, прокурора, який заперечив подані апеляційні скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга захисника до задоволення не підлягає з наступних підстав.

Відповідно до ст. 370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим. При цьому, законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до статті 94 цього Кодексу. Вмотивованим є рішення, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.

На думку апеляційного суду вимоги Закону у цій частині судом першої інстанції при постановлені вироку щодо ОСОБА_6 дотримано.

Частиною 1 ст. 404 КПК України встановлено, що вирок суду першої інстанції перевіряється апеляційним судом в межах апеляційної скарги.

Частиною 4 ст. 246 КК України передбачена кримінальна відповідальність за дії, передбачені частинами першою, другою чи третьою цієї статті, якщо вони спричинили тяжкі наслідки.

Санкція даної статті передбачає покарання у виді позбавленням волі на строк від п`яти до семи років.

Відповідно до ч.1 ст. 96-1 КК України спеціальна конфіскація полягає у примусовому безоплатному вилученні за рішенням суду у власність держави грошей, цінностей та іншого майна у випадках, визначених цим Кодексом, за умови вчинення умисного кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого Особливою частиною цього Кодексу, за які передбачено основне покарання у виді позбавлення волі або штрафу понад три тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, а так само передбаченого частиною першою статті 150, статтею 154, частинами другою і третьою статті 159-1, частиною першою статті 190, статтею 192, частиною першою статей 204, 209-1, 210, частинами першою і другою статей 212, 212-1, частиною першою статей 222, 229, 239-1, 239-2, частиною другою статті 244, частиною першою статей 248, 249, частинами першою і другою статті 300, частиною першою статей 301, 302, 310, 311, 313, 318, 319, 362, статтею 363, частиною першою статей 363-1, 364-1, 365-2 цього Кодексу.

Згідно п.4 ч.1 ст. 96-2 КК України спеціальна конфіскація застосовується у разі, якщо гроші, цінності та інше майно: були підшукані, виготовлені, пристосовані або використані як засоби чи знаряддя вчинення кримінального правопорушення, крім тих, що повертаються власнику (законному володільцю), який не знав і не міг знати про їх незаконне використання.

Відповідно до п. 1 ч.9 ст. 100 КПК України питання про спеціальну конфіскацію та долю речових доказів і документів, які були надані суду, вирішується судом під час ухвалення судового рішення, яким закінчується кримінальне провадження. Такі докази і документи повинні зберігатися до набрання рішенням законної сили. У разі закриття кримінального провадження слідчим або прокурором питання про спеціальну конфіскацію та долю речових доказів і документів вирішується ухвалою суду на підставі відповідного клопотання, яке розглядається згідно із статтями 171-174 цього Кодексу. При цьому: гроші, цінності та інше майно, які підшукані, виготовлені, пристосовані або використані як засоби чи знаряддя вчинення кримінального правопорушення та/або зберегли на собі його сліди, конфіскуються, крім випадків, коли власник (законний володілець) не знав і не міг знати про їх незаконне використання. У такому разі зазначені гроші, цінності та інше майно повертаються власнику (законному володільцю).

На переконання колегії суддів, суд першої інстанції вірно встановив, що власник чи законний володілець автомобіля марки "ЗІЛ 131", зеленого кольору, без номерних знаків та без VIN номера, який обладнаний додатковим обладнанням, а саме: маніпулятором та платформою для погрузки деревини - не встановлений, можливість зясувати чи знав власник про його незаконне використання виключена. При цьому, підставно врахував, що вказаний транспортний засіб є знаряддям вчинення злочину.

Доводи апелянтів про те, що ОСОБА_9 є законним власником чи володільцем вказаного автомобіля, не знайшли свого підтвердження, підтверджуючі документи на право власності чи законне володіння, зокрема свідоцтво про реєстрацію чи інші правовстановлюючі документи в матеріалах справи відсутні.

Враховуючи вищевикладене, на переконання колегії суддів, доводи викладені в апеляційних скаргах про те, що підстав для конфіскації автомобіля марки "ЗІЛ 131", зеленого кольору, без номерних знаків та без VIN номера, який обладнаний додатковим обладнанням, а саме: маніпулятором та платформою для погрузки деревини не встановлено є безпідставними та свого підтвердження при апеляційному розгляді не знайшли.

Істотних порушень вимог кримінального процесуального закону, які б могли бути підставою скасування чи зміни вироку суду першої інстанції, колегією суддів не встановлено.

За наведених обставин, колегія суддів вважає, що вирок суду першої інстанції є законним та обґрунтованим і його слід залишити без змін, а апеляційні скарги адвоката ОСОБА_8 захисника обвинуваченого ОСОБА_6 та третьої особи ОСОБА_9 до задоволення не підлягають, як безпідставні.

Керуючись ст.ст. 404, 405, 407, 419 КПК України, колегія суддів, -

постановила:

вирок Турківського районного суду Львівської області від 06 жовтня 2022 року щодо ОСОБА_6 за ч.4 ст. 246 КК України залишити без змін, апеляційні скарги адвоката ОСОБА_8 захисника обвинуваченого ОСОБА_6 та третьої особи ОСОБА_9 без задоволення.

Ухвала набирає законної сили з дня її оголошення та може бути оскаржена до суду касаційної інстанції протягом трьох місяців з дня її проголошення.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4 ОСОБА_15