Справа № 583/4511/21
Номер провадження 1-кп/950/40/23
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

04 квітня 2023 року Лебединський районний суд Сумської області

в складі: головуючого - судді ОСОБА_1

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

за участю секретаря ОСОБА_4 ,

прокурора ОСОБА_5 ,

захисників - адвокатів ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 ,

обвинувачених ОСОБА_10 , ОСОБА_11

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань Лебединського районного суду Сумської області кримінальне провадження № 0000380 від 06.06.2021 року по обвинуваченню

ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Веселий Гай, Охтирського району, Сумської області, українця, громадянина України, освіта середня-спеціальна, розлученого, мешканця АДРЕСА_1 , раніше не судимого в порядку ст. 89 КК України;

за ч. 2 ст. 27, п.п. 6, 11 ч. 2 ст. 115, ч. 1 ст. 263 КК України;

ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця с. Рівне, Генічеського району, Херсонської області, українця, громадянина України, освіта вища, керівника БО «Міжнародний благодійний фонд Віра-Надія-Любов», зареєстрованого по АДРЕСА_2 , фактично проживаючого по АДРЕСА_3 , раніше не судимого;

за ч. 3 ст. 27, п.11 ч. 2 ст.115, ч. 2 ст. 15, ч. 3 ст. 27, п.п. 9, 11, 13 ч. 2 ст. 115 КК України;

В С Т А Н О В И В:

В Лебединському районному суді перебуває на розгляді вищевказане кримінальне провадження.

Строк тримання обвинувачених під вартою спливає 10.04.2023 року.

В судовому засіданніпрокурор подав клопотання про продовження строку тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_10 , мотивуючи це тим, що він обґрунтовано обвинувачується у вчиненні сукупності тяжкого та особливо тяжкого злочинів, за скоєння яких передбачені тривалі терміни ув`язнення, у т.ч. довічне позбавлення волі, заявлені під час обрання запобіжного заходу ризики, визначені п.п. 1, 2, 3, 4, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України не зменшились і не зникли, інших підставдля зміни запобіжного заходу під час розгляду кримінального провадження не виникло.

При цьому прокурор просив не визначати обвинуваченому застави, оскільки ОСОБА_10 обвинувачується у вчиненні злочину із застосуванням насильства.

Захисник ОСОБА_6 в судовому засіданні проти продовження обвинуваченому строку тримання під вартою заперечила, мотивуючи це тим, що текст клопотання прокурора не відрізняється від попередніх клопотань таможливістю заміни обвинуваченому ОСОБА_10 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою на домашній арешт за місцем проживання його рідних, звернула увагу на ті обставини, що обвинувачений має бойовий досвід, бажає проходити військову службу до закінчення війни.

Також вона послалася на те, що обвинувачення та ризики, передбачені ст. 177 КПК України, визначені при застосуванні запобіжного заходу не обґрунтовані та не доведені доказами, наданими прокурором, що ОСОБА_10 під час затримання і поміщення під варту не вчиняв опору і не має наміру та можливості переховуватись від суду та незаконно впливати на потерпілих та свідків.

Обвинувачений ОСОБА_10 в судовому засіданні підтримав думку адвоката про відхилення клопотання прокурора, просив змінити застосований до нього запобіжний захід.

Захисники обвинуваченого ОСОБА_11 адвокатиОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 теж заперечили проти продовження обвинуваченим строку тримання під вартою, вважають, що пред`явлене їм обвинувачення та зазначені в клопотанні прокурора ризики не доведені доказами, наданими в судове засідання.

Обвинувачений ОСОБА_11 підтримав доводи своїх захисників.

Потерпіла ОСОБА_12 , її представник та потерпілий ОСОБА_13 в судове засідання не з`явилися, про час, дату і місце розгляду справи були сповіщені належним чином.

Частиною 2 ст. 29 Конституції України передбачено, що ніхто не може бути заарештований або триматися під вартою інакше як за вмотивованим рішенням суду і тільки на підставах та порядку, встановлених законом.

Згідно ст. 178 КПК України при обранні запобіжного заходу суд, зокрема, враховує вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання обвинуваченого винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється, обвинувачується; вік та стан здоров`я підозрюваного, обвинуваченого; міцність соціальних зав`язків обвинуваченого в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини й утриманців; наявність у обвинуваченого постійного місця роботи або навчання; репутацію, майновий стан обвинуваченого, наявність судимостей обвинуваченого.

Згідно ч. 3 ст. 331 КПК України за наявності клопотань суд під час судового розгляду зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження запобіжного заходу до закінчення двомісячного строку з дня його застосування. За результатами розгляду питання суд своєю вмотивованою ухвалою скасовує, змінює запобіжний захід або продовжує його дію на строк, що не може перевищувати двох місяців. Копія ухвали вручається обвинуваченому, прокурору та надсилається уповноваженій службовій особі до місця ув`язнення.

Згідно п. п. 3, 4 ст. 5 Конвенції про захист прав людини та практики Європейського суду з прав людини, обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою.

Вислухавши прокурора та захисників і обвинувачених, вивчивши подане клопотання, суд бере до уваги, що ОСОБА_10 обвинувачуєтьсяу вчиненні тяжкого та особливо тяжкого злочинів, за скоєння яких передбачено тривалий термін ув`язнення, у т.ч. довічне позбавлення волі, що характер та фактичні обставини інкримінованих обвинуваченому кримінальних правопорушень, свідчать про їх підвищену суспільну небезпеку, що на час розгляду клопотання щодо застосованого до нього запобіжного заходу розгляд кримінального провадження не закінчено, не допитані потерпілі, свідки та самі обвинувачені.

Відповідно до практики Європейського Суду з прав людини небезпека перешкоджання встановленню істини у справі та переховування особи від правосуддя може вимірюватися суворістю можливого покарання в сукупності з наявністю даних про матеріальний, соціальний стан особи, її зв`язками з державою, у якій його переслідують та міжнародними контактами, а наявність підстав для тримання особи під вартою та доцільність продовження строку тримання під вартою має оцінюватись в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин.

Тому, суд не може не взяти до уваги тяжкість покарання, не зважаючи на те, що вона не може бути єдиною підставою застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Разом з тим, суд не може взяти до уваги доводи захисників в тій частині, що обвинувачення та наведені прокурором ризики не обґрунтовані в повній мірі доказами, наданими в судове засідання, зокрема, протоколами щодо фіксації місця події та негласних слідчих (розшукових) дій, висновками експертиз та іншими доказами, переданими на розгляд суду, так як ці докази повинні оцінюватися разом з іншими матеріалами кримінального провадження, які ще не досліджені на час розгляду клопотання про продовження строку тримання під вартою.

Зазначені обставини, на думку суду виправдовують тримання обвинуваченого під вартою, а застосований відносно обвинуваченого запобіжний захід з урахуванням його тривалості у співвідношенні із тяжкістю обвинувачення та складністю справи, кількості свідків, допитаних під час досудового слідства, обсягу наданих суду доказів і з врахуванням зазначених обставин на даний час не виходить за межі розумного строку.

При цьому, суд дійшов висновку, що частина ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, взятих до уваги при застосуванні до ОСОБА_10 запобіжного заходу зникли і не знайшли свого підтвердження під час судового розгляду справи, проте не може взяти до уваги доводи захисників в тій частині, що ризики щодо можливості переховуватись від суду та незаконного впливу на потерпілу та свідків теж зникли і не були доведені в судовому засіданні.

На даний час ці ризики є актуальними та не зменшилися з врахуванням того, що при вирішенні питання щодо продовження строку тримання під вартою, чи зміни запобіжного заходу на більш м`який суд не оцінює докази з точки зору їх достатності і допустимості для визнання особи винуватою чи невинуватою у вчиненні кримінального правопорушення, а лише зобов`язаний на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів, визначити, що причетність особи до вчинення кримінального правопорушення є вірогідною та достатньою для застосування щодо неї обмежувального заходу.

Крім того, суд вважає доведеним і ризик впливу на потерпілу і свідків, оскільки вони мають бути допитані в ході судового розгляду справи та надати покази безпосередньо суду, а до того часу незаконний на них вплив не виключається і даний ризик існує на стадії судового розгляду справи до моменту безпосереднього отримання судом показань від зазначених осіб шляхом усного допиту усіма сторонами кримінального провадження та дослідження їх в судовому засіданні.

В той же час,дані які позитивно характеризують особу ОСОБА_10 , в тому числі сімейний стан, наявність місця постійного проживання та попередні заслуги і бажання брати участь у військових діях не можуть бути підставами для звільнення від відповідальності у випадку доведення його винуватості.

Тому, вислухавши учасників кримінального провадження та дослідивши матеріали справи, суд вважає, що покладені в обґрунтування клопотання прокурора обставини мають місце та підтверджуються на цьому етапі розгляду справи достатньою сукупністю даних, які перебувають у кримінальному провадженні, внаслідок чого дане клопотання підлягає задоволенню.

З урахуванням наявних ризиків та інших обставин встановлених судом, виключно запобіжний захід у вигляді тримання під вартою може запобігти ризикам, наявність яких встановлено судом, оскільки інші більш м`які запобіжні заходи не можуть цього зробити.

Крім того, суд бере до уваги ту обставину, що кримінальне правопорушення, в якому обвинувачується ОСОБА_10 вчинено з застосуванням насильства та враховує вимоги п. 1 ч. 4 ст. 183 КПК України, які дають право суду не визначати розміру застави у кримінальному провадженні.

За таких обставин суд дійшов до висновку про неможливість застосування домашнього арешту, застави, інших більш м`яких запобіжних заходів, не може взяти до уваги доводи захисників в тій частині, що обвинувачення та наведені прокурором ризики не обґрунтовані в повній мірі доказами, наданими в судове засіданнята вважає за необхідне з метою забезпечення виконання процесуальних обов`язків продовжити ОСОБА_10 раніше обраний запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на строк шістдесят днів без визначення застави.

На підставі вищенаведеного, керуючись ст.ст. 178, 197, 199, 331, 371-372 КПК України;

У Х В А Л И В:

Клопотання прокурора ОСОБА_5 про продовження строку тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_10 задовольнити.

ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженцю с. Веселий Гай, Охтирського району, Сумської області, мешканцю АДРЕСА_1 , продовжити строк тримання під вартою у ДУ «Сумський слідчий ізолятор» на строк до 24 год. 2 червня 2023 року без визначення застави.

Ухвала підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Ухвала може бути оскаржена до Сумського апеляційного суду протягом 5 днів з дня її оголошення, а особою, взятою під варту в той же строк з моменту вручення їй копії судового рішення.

Головуючий суддя: ОСОБА_14

Судді:

ОСОБА_15