В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

20 грудня 2022 року м. Ужгород

Ужгородський міськрайонний суд Закарпатської області у складі: головуючого - судді ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , розглянувши у спрощеному провадженні без проведення судового розгляду в судовому засіданні за відсутності учасників судового провадження, обвинувальний акт у кримінальному провадженні внесеному в Єдиний реєстр досудових розслідувань за № 0000892 від 17 березня 2019 року за обвинуваченням

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець міста Ужгорода, Закарпатської області, українця, громадянина України, тимчасово не працюючого, неодружененого, раніше не судимого, який зареєстрований та фактично проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,

у вчиненні кримінального правопорушення (проступку), передбаченого ч. 1 ст. 190 КК України,-

В С Т А Н О В И В:

16 березня 2019 року, близько 17 години 00 хвилин, ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , перебуваючи на пішохідному тротуарі вулиці Заньковецької в місті Ужгороді, Закарпатської області, неподалік магазину побутової техніки та електроніки «COMFY», діючи з прямим умислом, тобто усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, шляхом обману потерпілого ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , під приводом необхідності здійснення телефонного дзвінка з належного потерпілому мобільного телефону «Apple іРопе 7», чорного кольору, ІМЕІ: НОМЕР_1 , в якому знаходилась сім картка мобільного оператора «Vodafone» № НОМЕР_2 , шахрайським шляхом заволодів вказаним мобільним телефоном, який в подальшому заклав до ломбарду ПТ «Ломбард Сакура» ОСОБА_5 і компанія», чим спричинив потерпілому, гідно із висновку товарознавчої експертизи, матеріального з битку на суму 9805,00 гривень.

Тим самим, ОСОБА_3 вчинив кримінальне правопорушення (проступок) передбачений ч. 1 ст. 190 КК України, а саме заволодіння чужим майном шляхом обману та зловживання довірою (шахрайство).

Вказані обставини встановлені органом досудового розслідування та не оспорюються учасниками судового провадження.

До суду разом із обвинувальним актом подано заяву ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , складена в присутності захисника ОСОБА_6 , щодо визнання обвинуваченим своєї винуватості, згоди із встановленим досудовим розслідуванням обставинами, ознайомлення з обмеженням права на апеляційне оскарження та згоди на розгляд обвинувального акту у спрощеному провадженні.

Судом встановлено, що відповідно до положень ч. 2 ст. 302 КПК України обвинуваченому, в присутності його захисника, прокурором роз`яснено зміст встановлених досудовим розслідуванням обставин, а також те, що у разі надання згоди на розгляд обвинувального акта у спрощеному порядку він буде позбавлений права оскаржувати вирок в апеляційному порядку з підстав розгляду кримінального провадження за відсутності учасників судового провадження, недослідження доказів у судовому засіданні або з метою оспорити встановлені досудовим розслідуванням обставини, після чого ОСОБА_3 , у заяві підтвердив роз`яснення йому вказаних положень та надав добровільну згоду на розгляд обвинувального акта у спрощеному провадженні.

В обвинувальному акті прокурором зазначено клопотання, в якому він просить розглянути обвинувальний акт у спрощеному порядку без проведення судового розгляду в судовому засіданні.

Також, матеріали кримінального провадження містять заяву потерпілого - ОСОБА_4 , про згоду обвинувального акту в спрощеному провадженні.

На підставі ч. 2 ст. 382 КПК України вирок суду за результатами спрощеного провадження ухвалюється в порядку, визначеному КПК України, та повинен відповідати загальним вимогам до вироку суду. У вироку суду за результатами спрощеного провадження замість доказів на підтвердження встановлених судом обставин зазначаються встановлені органом досудового розслідування обставини, які не оспорюються учасниками судового провадження.

Враховуючи викладене вище, а також те, що ОСОБА_3 , обвинувачується у вчиненні кримінального проступку, його заяву в якій він зазначає, що не оспорює встановлені під час дізнання обставини і згідний з розглядом обвинувального акта у спрощеному порядку без його участі, відсутність сумнівів в добровільності такої позиції обвинуваченого, з урахуванням його та клопотання інших учасників судового провадження, суд дійшов висновку, що обвинувальний акт має бути розглянутий в порядку, визначеному статтями 381-382 КПК України.

При цьому, у відповідності до частини 4 статті 107 КПК України в разі, якщо відповідно до положень цього Кодексу судове провадження здійснюється судом за відсутності осіб, фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження в суді не здійснюється.

Суд вивчивши обвинувальний акт та додані до нього матеріали, вважає доведеною винуватість ОСОБА_3 , у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 190 КК України, а саме заволодіння чужим майном шляхом обману та зловживання довірою (шахрайство).

Обставиною, яка пом`якшує покарання обвинуваченого, відповідно до ст. 66 КК України, є щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину.

Відповідно до ст. 67 КК України обставини, що обтяжують його покарання, досудовим розслідуванням не встановлені.

Згідно з частини 3 ст.65КК України особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів. Більш суворий вид покарання з числа передбачених за вчинений злочин призначається лише у разі, якщо менш суворий вид покарання буде недостатній для виправлення особи та попередження вчинення нею нових злочинів. Виходячи із принципів справедливості, співмірності та індивідуалізації - покарання має бути адекватним (відповідним) характеру вчинених дій, їх небезпечності та даним про особу.

При призначенні покарання обвинуваченому, згідно з вимогами статей 65-67КК України та роз`ясненнями постанови Пленуму Верховного Суду України №7від 24жовтня 2003року «Про практику призначення судами кримінального покарання» (з наступними змінами), суд з додержанням принципів законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання, враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, який відповідно до ст.12 КК України відноситься до кримінальних проступків, особу винного, який раніше до кримінальної відповідальності не притягався, на психіатричному та фтизіатричному диспансерному обліку Ужгородської міської поліклініки не перебуває, відомостей про те, що обвинувачений перебуває на диспансерному обліку Закарпатського обласного наркологічного диспансеру, матеріали кримінального провадження не містять.

Разом із тим, судом враховано те, що обвинувальний акт відносно ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , було скеровано до Ужгородського міськрайонного суду 30.05.2019 року. Однак ухвалою Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 09.09.2021 року, обвинувальний акт повернуто прокурору для внесення відомостей про кримінальний проступок з урахуванням вимог глави 25 КПК України.

Згідно матеріалів кримінального провадження 11.10.2021 року ОСОБА_3 , повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч.1 ст. 190 КК України, а саме у заволодінні чужим майном шляхом обману та зловживання довірою (шахрайстві).

Згідно постанови дізнавача від 11.10.2021 року, досудове розслідування зупинено та оголошено розшук підозрюваного.

Постановою дізнавача від 13 грудня 2022 року відновлено досудове розслідування вказаного кримінального провадження, оскільки 12.12.2022 року встановлено місце знаходження підозрюваного ОСОБА_3 .

Згідно з ч. 2 ст. 49 КК України перебіг давності зупиняється, якщо особа, що вчинила кримінальне правопорушення, ухилилася від досудового розслідування або суду. У цих випадках перебіг давності відновлюється з дня з`явлення особи із зізнанням або її затримання, а з часу вчинення кримінального проступку - п`ять років. У цьому разі особа звільняється від кримінальної відповідальності, якщо з часу вчинення кримінального правопорушення минуло п`ятнадцять років.

З урахуванням характеру і ступеня суспільної небезпеки скоєного кримінального проступку, даних про особу обвинуваченого, а також інших обставин кримінального провадження в їх сукупності, суд визнає необхідним та достатнім для виправлення обвинуваченого попередження вчинення ним нових кримінальних правопорушень призначення йому основного покарання у вигляді штрафу у межах, встановлених санкцією статті Особливої частини Кримінального Кодексу України, за якою він обвинувачується і яка передбачає відповідальність за вчинений кримінальний проступок.

Згідно з Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо спрощення досудового розслідування окремих категорій кримінальних правопорушень» від 22.11.2018 року за №2617-VІІІ, який набрав чинності 01.07.2020, до санкції ч.1 ст.190 КК України були внесені зміни, а саме: частина 1 статті 190 КК України викладена у наступній редакції: «Заволодіння чужим майном або придбання права на майно шляхом обману чи зловживання довірою (шахрайство) - карається штрафом від двох тисяч до трьох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або громадськими роботами на строк від двохсот до двохсот сорока годин, або виправними роботами на строк до двох років, або обмеженням волі на строк до трьох років».

Кримінальний проступок ОСОБА_3 , вчинено 16.03.2019 року, тобто до набрання чинності нової редакції санкції ч. 1 ст. 190 КК України, яка посилює покарання у виді штрафу.

Так, у редакції на час вчинення кримінального правопорушення санкція ч. 1 ст.190 КК України, передбачала покарання: «штрафом до п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або громадськими роботами на строк до двохсот сорока годин, або виправними роботами на строк до двох років, або обмеженням волі на строк до трьох років».

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 4 КК України кримінальна протиправність і караність, а також інші кримінально-правові наслідки діяння визначаються законом про кримінальну відповідальність, що діяв на час вчинення цього діяння.

Відповідно до ст. 58 Конституції України закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони пом`якшують або скасовують відповідальність особи.

Відповідно до статті 5 Кримінального кодексу України закон про кримінальну відповідальність, що скасовує кримінальну протиправність діяння, пом`якшує кримінальну відповідальність або іншим чином поліпшує становище особи, має зворотну дію у часі, тобто поширюється на осіб, які вчинили відповідні діяння до набрання таким законом чинності, у тому числі на осіб, які відбувають покарання або відбули покарання, але мають судимість. Закон про кримінальну відповідальність, що частково пом`якшує кримінальну відповідальність або іншим чином поліпшує становище особи, а частково посилює кримінальну відповідальність або іншим чином погіршує становище особи, має зворотну дію у часі лише в тій частині, що пом`якшує кримінальну відповідальність або іншим чином поліпшує становище особи. Якщо після вчинення особою діяння, передбаченого цим Кодексом, закон про кримінальну відповідальність змінювався кілька разів, зворотну дію в часі має той закон, що скасовує кримінальну протиправність діяння, пом`якшує кримінальну відповідальність або іншим чином поліпшує становище особи.

Згідно з частиною 2 статті 12 КК України (в редакції, чинній на момент постановлення вироку) кримінальним проступком є передбачене цим Кодексом діяння (дія чи бездіяльність), за вчинення якого передбачене основне покарання у виді штрафу в розмірі не більше трьох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або інше покарання, не пов`язане з позбавленням волі.

Таким чином Закон України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо спрощення досудового розслідування окремих категорій кримінальних правопорушень» від 22.11.2018 року збільшено розмір штрафу за вчинення кримінального правопорушення ч.1 ст. 190 КК України, що в свою чергу погіршує становище обвинуваченого.

Враховуючи наведене та конкретні обставини справи, за яких вчинене діяння, беручи до уваги дані про особу обвинуваченого, наявність декількох обставин, що пом`якшують покарання обвинуваченій, та відсутність обставин, що обтяжують покарання, відсутність претензій зі сторони потерпілої сторони (цивільний позов не подано), суд вважає, що виправлення обвинуваченого і попередження вчинення з його боку нових злочинів можливе без ізоляції від суспільства, а тому щодо нього необхідно і доцільно обрати покарання у виді штрафу в розмірі п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що еквівалентно 850 гривень.

Суд вважає, що саме таке покарання буде достатнім, справедливим і необхідним для виправлення обвинуваченого та для запобігання вчиненню злочинів як ним, так і іншими особами.

Запобіжний захід щодо обвинуваченого, у цьому кримінальному провадженні не обирався.

Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлено.

Процесуальні витрати у кримінальному провадженні, що становлять витрати на проведення експертизи становлять 858 гривень 00 копійок (Одержувач: УК у м.Ужгород 24060300, код одержувача 7002 в ГУДКСУ в Закарпатській області, МФО:8999998), стягнути із обвинуваченого.

Питання щодо речових доказів у кримінальному провадженні слід вирішити відповідно до вимог статті 100 Кримінального процесуального кодексу України.

Керуючись ст. ст. 373-374, 381-382 КПК України, суд

УХВАЛИВ:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винним у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч.1 ст. 190 КК України, та призначити йому покарання у виді штрафу у розмірі п'ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 грн.

Речові докази у кримінальному провадженні, а саме: мобільний телефон «Apple іРоnе 7», чорного кольору, ІМЕІ: НОМЕР_1 , вважати повернутим потерпілому ОСОБА_4 .

Стягнути з ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в дохід держави процесуальні витрати на проведення експертизи, які становлять 858 гривень 00 копійок.

Вирок може бути оскаржений до Закарпатського апеляційного суду через Ужгородський міськрайонний районний протягом тридцяти днів з дня його проголошення, однак відповідно до ч. 1 ст. 394 КПК України вирок суду першої інстанції, ухвалений за результатами спрощеного провадження в порядку, передбаченому статтями 381 та 382 цього Кодексу, не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав розгляду провадження за відсутності учасників судового провадження, недослідження доказів у судовому засіданні або з метою оспорити встановлені досудовим розслідуванням обставини.

Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не було скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.

Відповідно до ч. ст. 382 КПК України, копія вироку за результатами розгляду обвинувального акта щодо вчинення кримінального проступку не пізніше дня, наступного за днем його ухвалення, надсилається учасникам судового провадження.

Суддя Ужгородського

міськрайонного суду ОСОБА_1