Житомирський апеляційний суд
Справа №296/1580/23 Головуючий у 1-й інст. ОСОБА_1
Категорія ст. 176 КПК України Доповідач ОСОБА_2
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 березня 2023 року

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Житомирського апеляційного суду в складі:

головуючого судді: ОСОБА_2 ,

суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

за участю секретаря: ОСОБА_5 ,

прокурора: ОСОБА_6 ,

підозрюваної: ОСОБА_7 ,

захисника: ОСОБА_8 ,

розглянула у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Житомирі матеріали провадження за апеляційною скаргою захисника ОСОБА_8 в інтересах підозрюваної ОСОБА_7 на ухвалу слідчого судді Корольовського районного суду м. Житомира від 21.02.2023 року про застосування до підозрюваної ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою строком до 18 год. 08 хвилин 19.04.2023 року включно, з визначенням розміру застави у розмірі 80 прожиткових мінімумів для працездатних осіб,

в с т а н о в и л а:

Слідчий звернувся до слідчого судді з клопотанням про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, у якому послався на те, що

СУ ГУНП в Житомирській області проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000073 за фактом того, що група осіб на території м. Житомира виготовляє та збуває психотропні речовини - амфетамін, а також здійснює придбання та зберігання прекурсорів з метою їх використання для виготовлення вищевказаної психотропної речовини. Встановлено, що виготовленням психотропної речовини займається ОСОБА_9 , ОСОБА_7 та ОСОБА_10

18.02.2023 о 18 год. 08 хв., у порядку ст.208 КПК України, за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.307 КК України затримано ОСОБА_7

19.02.2023 у відповідності до вимог ст.ст.276-278 КПК України повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.307, ч.ч.2, 3 ст.311 КК України.

Своє клопотання слідчий обґрунтував наявністю обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_7 інкримінованого їй кримінального правопорушення, наявністю ризиків, передбачених п.1-3,5 ч.1 ст.177 КПК України, які обумовлюють необхідність застосування до підозрюваної виключного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою з визначенням застави.

Ухвалою слідчого судді Корольовського районного суду м. Житомира від 21.02.2023 року клопотання слідчої задоволено.

Застосовано до ОСОБА_7 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, строком 60 днів, починаючи обрахунок з моменту фактичного затримання з 18.02.2023 о 18 год. 08 хв., тобто до 19.04.2023 до 18 год. 08 хв.

Визначено підозрюваній ОСОБА_7 заставу у розмірі 80 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що складає 214 720 грн (двісті чотирнадцять тисяч сімсот двадцять гривень), яка може бути внесена у будь-який момент як самою підозрюваною, так і заставодавцем протягом строку дії ухвали.

Роз`яснено підозрюваній ОСОБА_7 , що у разі внесення застави у визначеному у даній ухвалі розмірі, оригінал документу з відміткою банку, який підтверджує внесення на депозитний рахунок Корольовського районного суду м. Житомира коштів, має бути наданий уповноваженій службовій особі місця ув`язнення.

У разі внесення застави, на підозрювану ОСОБА_7 , покладено наступні обов`язки:

прибувати до слідчого, в провадженні якого перебуває кримінальне провадження, прокурора та суду за першим викликом;

не відлучатися із м. Житомира, без дозволу слідчого, прокурора або суду;

повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання;

утримуватись від спілкування з підозрюваним, свідками та особами, коло яких визначає орган досудового розслідування у кримінальному провадженні №0000073 від 25.01.2022 з приводу обставин вчинення інкримінованих їй кримінальних правопорушень;

здати на зберігання до органу досудового розслідування свій паспорт для виїзду за кордон.

У разі невиконання обов`язків заставодавцем, а також, якщо підозрюваний не з`явився за викликом до слідчого, прокурора, слідчого судді, суду без поважних причин чи не повідомить про причини своєї неявки, або якщо порушить інші покладені на нього при застосуванні запобіжного заходу обов`язки, застава звертається в дохід держави та зараховується до спеціального фонду Державного бюджету України й використовується у порядку, встановленому законом для використання коштів судового збору.

Строк дії ухвали та обов`язків встановлено до 19 квітня 2023 року.

У разі внесення застави та з моменту звільнення підозрюваної з-під варти внаслідок внесення застави, визначеної у даній ухвалі, підозрювана зобов`язана виконувати покладені на неї обов`язки, пов`язані із застосуванням запобіжного заходу у вигляді застави.

З моменту звільнення з-під варти у зв`язку з внесенням застави підозрюваний вважається таким, до якого застосовано запобіжний захід у вигляді застави.

Своє рішення слідчий суддя обґрунтував існуванням встановлених реальних ризиків, передбачені пп.1, 2, 3, 5 ч.1 ст.177 КПК України, обставин, передбачених ст.178 КПК України, відомостей про особу підозрюваної ОСОБА_7 , суть та характер злочину, у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_7 , початкову стадію розслідування, а також інші обставини, що мають істотне значення, дійшов висновку, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів ніж тримання під вартою не здатний запобігти наявним у кримінальному провадження ризикам.

Разом з тим визначаючи альтернативний запобіжний захід у вигляд застави згідно вимог ч.3 ст.183 КПК України, врахував конкретні обставини кримінального провадження, а також обставини, передбачені ст.178 КПК України, слідчий суддя вважав, що застава у межах, передбачених п.2 ч.5 ст.182 КПК України здатна гарантувати дотримання підозрюваною ОСОБА_7 належної процесуальної поведінки з метою запобігання існуючим у кримінальному провадженні ризикам та вважав, що встановлення застави у розмірі 80 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що складає 214 720 грн зможе забезпечити виконання підозрюваним покладених на нього обов`язків, у разі внесення такого розміру застави.

В апеляційній скарзі захисник ОСОБА_8 в інтересах підозрюваної ОСОБА_7 просить ухвалу слідчого судді Корольовського районного суду міста Житомира від 21.02.2023 року скасувати, постановити нову, якою застосувати до ОСОБА_7 запобіжний захід у виді домашнього арешту за адресою: АДРЕСА_1 .

У випадку якщо суд апеляційної інстанції прийде до висновку про неможливість зміни запобіжного заходу у виді тримання під вартою, просить зменшити ОСОБА_7 розмір застави до розміру двадцяти прожиткових мінімумів для працездатних осіб.

Зазначає, оскаржувана ухвала постановлена з порушенням норм процесуального та матеріального права; неповним з`ясуванням обставин, що мають значення по справі; недоведеністю обставин, що мають значення для справи, які суд вважав доведеними; невідповідності висновків суду обставинам справи.

Посилається на те, що ОСОБА_7 одинока матір, має на утриманні малолітню дитину 2019 року народження, працевлаштована, на даний час працює неофіційно, має постійне місце проживання, де виключно позитивно характеризується, під час досудового слідства не надала жодних підстав вважати можливим, що вона будь-яким чином буде ухилятися від суду, від виконання процесуальних обов`язків, впливати на свідків, а тим більше вчиняти нові злочини, крім того їй інкримінуються підозра у вчиненні ненасильницьких злочинів.

Вказані обставини не були враховані судом, що призвело до помилкового обрання найсуворішого запобіжного заходу у виді тримання під вартою.

Посилається на те, що підозра є необґрунтованою, а її дії кваліфіковано органом досудового розслідування не вірно, що не було враховано слідчим суддею та призвело до помилкового застосування до особи найсуворішого запобіжного заходу у виді тримання під вартою.

Зазначає, що в матеріалах кримінального провадження відсутні будь-які прямі докази які би вказували на вчинення підозрюваною ОСОБА_7 інкримінованого їй злочину. Всі матеріали справи, і загалом все обвинувачення базується лише на припущеннях сторони обвинувачення та на даних не підтверджених жодним доказом.

Вказує, що наразі відсутні будь-які виняткові обставини обрання ОСОБА_7 запобіжного заходу саме у виді тримання під вартою, оскільки інші запобіжні заходи здатні в повній мірі забезпечити належну поведінку останньої.

Посилається на те, що ні в повідомленні про підозру, ні в клопотанні про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, не вказано жодного конкретного ризику щодо підозрюваної ОСОБА_7 .

Жодного конкретного ризику щодо ОСОБА_7 ні стороною обвинувачення, ні судом не було вказано, тому вказана оскаржувана ухвала є помилковою, оскільки без будь-яких конкретних ризиків щодо ОСОБА_7 було застосовано найсуворіший запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

Також зазначає, що судом помилково було визначено надмірний розмір застави, не врахувавши при цьому реальне фінансове становище підозрюваної ОСОБА_7 , якому визначена судом сума є непомірною, хоча суд при визначені розміри застави мав врахувати чи особо має можливість її внести.

В судовому засіданні апеляційного суду захисник ОСОБА_8 та підозрювана ОСОБА_7 підтримали доводи апеляційної скарги та просили її задовольнити.

Прокурор заперечив проти задоволення апеляційної скарги та просив залишити її без задоволення, а ухвалу слідчого судді - без змін.

Заслухавши доповідь судді, доводи та пояснення учасників апеляційного розгляду, перевіривши матеріали судового провадження та ухвалу слідчого судді в межах ст.404 КПК України, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга захисника ОСОБА_8 залишити без задоволення, виходячи з наступного.

Згідно з вимогами п.п.3, 4 ст.5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та практикою Європейського суду з прав людини, обмеження права на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою.

Відповідно до ч.1 ст.183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст.177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених ч.5 ст.176 цього Кодексу.

Частиною 2 ст.183 КПК України визначено, що запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як, зокрема, до раніше не судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років.

Згідно ч.2 ст.177 КПК України підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають підстави слідчому судді вважати, що підозрюваний може здійснювати дії, передбачені частиною першою цієї статті.

Відповідно до ч.1 ст.194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризикам, зазначеним у клопотанні.

На думку колегії суддів, слідчий суддя дотримався вказаних вимог кримінального процесуального закону.

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини, вимога розумної підозри передбачає наявність доказів, які об`єктивно зв`язують підозрюваного з певним злочином і вони не повинні бути достатніми, щоб забезпечити засудження, але мають бути достатніми, щоб виправдати подальше розслідування або висунення звинувачення.

Перевіряючи наявність обґрунтованої підозри, колегія суддів вважає, що сукупність доказів, які були долучені до клопотання слідчого, на даному етапі кримінального провадження, свідчать про обґрунтованість підозри, оголошеної ОСОБА_7 , і є достатніми для застосування щодо підозрюваної запобіжного заходу, оскільки обґрунтованість підозри - це не акт притягнення особи до відповідальності, а сукупність даних, які переконують об`єктивного спостерігача, що особа могла бути причетною до вчинення конкретного злочину.

За таких обставин колегія суддів вважає безпідставними доводи захисника про те, що підозра є необґрунтованою.

Колегія суддів також вважає, що слідчий суддя дійшов обґрунтованого висновку стосовно того, що прокурором доведено наявність встановлених на досудовому розслідуванні ризиків, передбачених пунктами 1,2,3 та 5 ч.1 ст.177 КПК України (з огляду на характер інкримінованого правопорушення та місце його скоєння), зокрема ризик можливість переховуватися від органів досудового розслідування або суду; знищити, сховати або спотворити речі чи документи, які мають значення для встановлення обставин злочину; незаконно впливати на свідків, іншого підозрюваного у цьому ж кримінальному провадженні; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється.

Таким чином, доводи апеляційної скарги захисника про те, що жоден із ризиків не був доведений в судовому засіданні та не підтверджений будь-якими доказами, є необґрунтованими, оскільки зазначені ризики встановлені в ухвалі слідчого судді та підтверджуються повторно дослідженими судом апеляційної інстанції матеріалами провадження.

Обираючи відносно ОСОБА_7 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, на переконання апеляційного суду, слідчий суддя достатньо врахував обставини, які враховуються при обранні запобіжного заходу, що передбачені ч.1 ст.178 КПК України, у тому числі і превентивний характер такого запобіжного заходу, що унеможливлює ризик вчинення підозрюваною іншого кримінального правопорушення, і тяжкість злочину, який посягає на здоров`я населення, а також на встановлений правовий режим обігу наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів, що відповідно до ст.12 КК України відноситься до тяжкого злочину, за вчинення якого передбачено покарання у виді позбавленням волі на строк від 6 до 10 років з конфіскацією майна, що тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, зважаючи на те, що під час досудового слідства встановлено, а в судовому засіданні підтверджено наявність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, достатність доказів та доведеність обставини, на які посилається слідчий у клопотанні про обрання запобіжного заходу.

Слідчим суддею обґрунтовано прийнято до уваги, що до вчинення кримінального правопорушення, пов`язаного з незаконним обігом психотропних речовин можуть бути причетні інші невстановлені слідством особи, на яких підозрювана ОСОБА_7 може незаконно впливати.

Також слідчим суддею враховано слабкі соціальні зв`язки підозрюваної ОСОБА_7 , яка хоч і має зареєстроване місце проживання за адресою: АДРЕСА_1 , однак неодружена, непрацевлаштована, малолітня дитина останньої проживає за кордоном.

Апеляційний суд, з урахуванням встановлених обставин за результатами апеляційного перегляду дійшов тотожного суду першої інстанції висновку з приводу того, що на даному етапі кримінального провадження для запобігання ризикам, які зазначені у клопотанні слідчого та досліджені у судових засіданнях, застосування будь-якого іншого більш м`якого запобіжного заходу щодо ОСОБА_7 є недостатнім для забезпечення виконання підозрюваною покладених на неї процесуальних обов`язків та запобігання вищезгаданих ризиків. На переконання колегії суддів, обраний запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на даному етапі кримінального провадження є співмірним та доцільним задля забезпечення його дієвості даного.

Крім того прокурор в судовому засіданні пояснив, що в суді першої інстанції на розгляді перебуває інше кримінальне провадження по обвинуваченню ОСОБА_7 , однак через неявку останньої до суду, судовий розгляд не можливо здійснювати.

Разом з тим апеляційний суд, враховуючи характер інкримінованого підозрюваній кримінального правопорушення, за підозрою у вчиненні ОСОБА_7 в умовах воєнного стану, свідчить про наявність достатніх підстав для критичної оцінки моральних якостей підозрюваної, що підтверджує ймовірність свідомої непроцесуальної поведінки останньої та є передумовою для контролю за поведінкою підозрюваної.

Окрім того, всі характеризуючі особу підозрюваної дані, на яких наголошує і захисник в апеляційній скарзі, слідчий суддя належним чином врахував при ухваленні оскаржуваного судового рішення, а саме: тяжкість злочину, який інкримінується підозрюваній та її наслідки, її майновий і сімейний стан, наявність місця роботи.

Будь-яких додаткових даних, які б обґрунтовували доводи сторони захисту, апеляційному суду не надано.

За таких обставин, колегія суддів вважає, що слідчий суддя з метою забезпечення виконання підозрюваною покладених на неї процесуальних обов`язків та запобіганню виникненню ризиків, передбачених ч.1 ст.177 КПК України, з врахуванням даних про її особу та тяжкість злочину, відповідно до вимог кримінального процесуального закону обґрунтовано прийняв рішення про застосування щодо ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Слідчий суддя дотримався вимог закону та прийняв рішення на основі всебічно з`ясованих обставин, з якими закон пов`язує можливість утримання особи під вартою, що не порушує прав, гарантованих ст. 5 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, та не суперечить практиці Європейського суду з прав людини, при цьому слідчий суддя дослідив належним чином всі матеріали провадження та навів в ухвалі мотиви, з яких прийняв відповідне рішення.

На даний час підстав для обрання щодо підозрюваного ОСОБА_7 інших більш м`яких запобіжних заходів, в тому числі у вигляді домашнього арешту, суд апеляційної інстанції не вбачає, що не перешкоджає у подальшому прийняття такого рішення в порядку, передбаченому КПК України. Крім того за повідомленням прокурора в ході досудового розслідування ще було встановлено коло всіх осіб, які можливо є причетними до відповідної незаконної діяльності ОСОБА_7 , що в свою чергу обумовлює необхідність в застосуванні на даному етапі саме такого запобіжного заходу до останньої.

Посилання апелянта на наявність у підозрюваної постійного місця проживання та можливість застосування щодо неї запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту, який забезпечить її процесуальну поведінку, висновків суду не спростовують.

На думку колегії суддів, наявність постійного місця проживання неможливо віднести до тих стримуючих чинників, які б були у повному обсязі здатні мінімізувати ймовірність вчинення підозрюваною дій, спрямованих на ухилення від можливого покарання.

Колегія суддів вважає, що апелянтом не наведено наявність достатніх стримуючих факторів від порушень з боку підозрюваної своїх зобов`язань в разі застосування більш м`якого запобіжного заходу.

Посилання апелянта на відсутність доказів вчинення ОСОБА_7 інкримінованого їй злочину та невірність кваліфікації дій підозрюваної з огляду на стадію досудового розслідування та повноваження слідчого судді, суду на даній стадії, є передчасними.

Слідчий суддя обґрунтовано вказав на можливість обрання стосовно підозрюваної ОСОБА_7 альтернативного запобіжного заходу у вигляді застави.

Відповідно до ч.4 ст.182 КК України, розмір застави визначається слідчим суддею, судом з урахуванням обставин кримінального правопорушення, майнового та сімейного стану підозрюваного, обвинуваченого, інших даних про його особу та ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу. Розмір застави повинен достатньою мірою гарантувати виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього обов`язків та не може бути завідомо непомірним для нього.

ОСОБА_7 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення за ч. 2 ст.307 КК України, яке, відповідно до ст.12 КК України, є тяжким злочином.

Згідно з ч.5 ст.182 КПК України розмір застави щодо особи, підозрюваної чи обвинуваченої у вчиненні тяжкого злочину, визначається у межах від двадцяти до вісімдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, з чим погоджується апелянт у доводах апеляційної скарги.

Висновок слідчого судді про необхідність визначення застави як альтернативного запобіжного заходу триманню під вартою в розмірі 80 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, на думку колегії суддів, є обґрунтованим, оскільки такий розмір застави є пропорційним щодо конкретної особи, враховуючи дані, які містяться в матеріалах клопотання та обставини кримінального правопорушення, в якому обґрунтовано підозрюється ОСОБА_7 . Визначений слідчим суддею розмір застави, на думку апеляційного суду, буде достатнім для забезпечення виконання підозрюваною на даному етапі провадження покладених на неї обов`язків та забезпечить виконання завдань кримінального провадження.

Підстав вважати вказаний розмір застави непомірним для підозрюваної, як про це зазначає захисник, суд апеляційної інстанції не вбачає, виходячи з практики Європейського суду з прав людини, відповідно до якої розмір застави повинен визначатися тим ступенем довіри, при якому перспектива втратити заставу, буде достатнім стримуючим засобом, щоб відбити у особи щодо якої застосовано заставу бажання будь-яким чином перешкоджати встановленню істини у кримінальному провадженні.

На думку колегії суддів, визначений розмір застави відповідає ступеню довіри до особи підозрюваної з огляду на характер інкримінованого ОСОБА_7 кримінального правопорушення за підозрою у вчиненні останньою кримінального злочину, передбаченого ч.2 ст.307 КК України (незаконне виробництво, виготовлення, придбання, зберігання, перевезення, пересилання чи збут наркотичних засобів, психотропних речовин або їх аналогів), що зумовлює критичну оцінку моральних якостей підозрюваної.

Крім того, захисник не навів переконливих доводів та не надав жодних доказів на підтвердження того, що існують виключні обставини, за яких визначений розмір застави є непомірним для ОСОБА_7 , у зв`язку з чим колегія суддів приходить до висновку про необґрунтованість апеляційних доводів та вимог захисника.

Істотних порушень кримінального процесуального закону, які тягнуть скасування ухвали слідчого судді, при апеляційному розгляді не встановлено.

З урахуванням викладеного, колегія суддів дійшла висновку, що підстав для скасування ухвали слідчого судді, як про це просить захисник, немає, а тому ухвалу слідчого судді належить залишити без змін.

Керуючись ст.ст.404, 407,422 КПК України, колегія суддів,-

п о с т а н о в и л а:

Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_8 в інтересах підозрюваної ОСОБА_7 залишити без задоволення, а ухвалу слідчого судді Корольовського районного суду м. Житомира від 21.02.2023 року про застосування до підозрюваної ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою строком до 18 год. 08 хвилин 19.04.2023 року включно, з визначенням розміру застави у розмірі 80 прожиткових мінімумів для працездатних осіб залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді: