Справа № 932/2000/22
Провадження № 1-кс/932/2786/22
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
09 грудня 2022 року м. Дніпро

Слідчий суддя Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , захисника ОСОБА_3 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Дніпрі скаргу адвоката ОСОБА_4 в інтересах ОСОБА_5 , на постанову про зупинення досудового розслідування,

ВСТАНОВИВ:
У червні 2022 року до Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська надійшла скарга адвоката ОСОБА_4 в інтересах ОСОБА_5 , на постанову про зупинення кримінального провадження.

В обґрунтування вимог скарги зазначено, що у провадженні слідчого управління Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області знаходиться кримінальне провадження № 0000884 від 27.09.2018, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 5 ст. 191, ч. 3 ст. 190, ч. 4 ст. 358, ч. 1 ст. 209 КК України.

16.06.2020 прокурором другого відділу процесуального керівництва управління процесуального керівництва у кримінальних провадженнях слідчих регіональної прокуратури Дніпропетровської області ОСОБА_6 прийнято постанову про зупинення досудового розслідування у кримінальному провадженні № 0000884 від 27.09.2018, у зв`язку із відсутністю відомостей про місцезнаходження підозрюваного ОСОБА_5 та його переховування від органів слідства.

Захисник підозрюваного із вказаною постановою не погоджується, вважаючи її невмотивованою і незаконною. Так, посилається на те, що означена постанова є передчасною, оскільки органом досудового розслідування не виконані всі необхідні слідчі (процесуальні) дії, проведення яких було необхідно та можливо здійснити задля здійснення розшуку підозрюваного. Крім того, є безпідставним посилання у мотивувальній частині постанови на те, що відсутність ОСОБА_5 за адресою: АДРЕСА_1 , є підставою вважати про невстановлення його місцезнаходження та вжиття всіх заходів до його встановлення. Оскаржувана постанова не містить посилання на те, що ОСОБА_5 оголошено в розшук та правову підставу такого розшуку, а самою постановою від 16.06.2020 таке питання не вирішено. Посилаючись на таке, захисник ОСОБА_5 просить скасувати постанову від 16.06.2020, про зупинення досудового розслідування, прийняту прокурором прокуратури Дніпропетровської області ОСОБА_6 .

Протоколом автоматичного визначення слідчого судді від 06.06.2022 скаргу передано для розгляду слідчому судді ОСОБА_1 .

Ухвалою слідчого судді Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська ОСОБА_1 від 07 червня 2022, скаргу повернуто особі, яка її подала.

Не погодившись з цієї ухвалою, захисник ОСОБА_5 оскаржив її в апеляційному порядку.

Постановою Дніпровського апеляційного суду від 08 вересня 2022 апеляційна скарга захисника ОСОБА_5 ОСОБА_4 , задоволена.

Ухвала слідчого судді Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська ОСОБА_1 від 07 червня 2022, про повернення скарги, скасована. Призначено новий судовий розгляд скарги в суді першої інстанції.

Вирішуючи питання про прийнятність даної скарги та її підсудність, слідчий суддя вказує наступне.

Так, зі змісту положень норм глави 26 КПК України випливає, що територіальна підсудність скарг не визначена, однак відповідно до Кримінального процесуального Кодексу України клопотання, заяви, скарги під час досудового розслідування розглядає слідчій суддя місцевого суду, у межах територіальної юрисдикції якого знаходиться орган досудового розслідування. З урахуванням положень ч. 6 ст. 9 КПК України зазначене правило слід застосовувати і до розгляду скарг, клопотань, територіальна підсудність, щодо яких прямо не визначена процесуальним законом.

Отже, територіальна підсудність повинна визначатись за місцем знаходження (реєстрації) відповідного державного органу, який є юридичною особою та в складі якого є слідчий підрозділ (Ухвала Касаційного кримінального суду у складі Верховного суду від 13.10.2020 № 607/16332/20; лист Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ за N 1-1640/0/4-13 від 15.10.2013).

Аналогічні висновки також містяться у листі Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ за № 223-558/0/4-13 від 05.04.2013 року, п. 3 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 6 від 04.06.2010 року «Про деякі питання, що виникають під час розгляду судами України скарг на постанови органів дізнання, слідчого, прокурора», де зазначається про те, що місцем розташування органу або роботи посадової особи слід вважати юридичну адресу такого органу.

Згідно Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, Головне управління Національної поліції в Дніпропетровській області розташоване у м. Дніпро, ідентифікаційний код юридичної особи 40108866, та знаходиться за адресою: м. Дніпро, вул. Троїцька, буд. 20-а, тобто в межах територіальної юрисдикції Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська.

Відтак, скарга адвоката ОСОБА_4 в інтересах ОСОБА_5 , на постанову про зупинення досудового розслідування, підсудна слідчому судді Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська.

За положеннями ч. 5 ст. 34 КПК України спори про підсудність між судами не допускаються.

У справі Bellet v. France Суд зазначив, що стаття 6 § 1 Конвенції містить гарантії справедливого судочинства, одним з аспектів яких є доступ до суду. Рівень доступу, наданий національним законодавством, має бути достатнім для забезпечення права особи на суд з огляду на принцип верховенства права в демократичному суспільстві. Для того, щоб доступ був ефективним, особа повинна мати чітку практичну можливість оскаржити дії, які становлять втручання у її права.

Як свідчить позиція ЄСПЛ у багатьох справах, основною складовою права на суд є право доступу, в тому розумінні, що особі має бути забезпечена можливість звернутись до суду для вирішення певного питання, і що з боку держави не повинні чинитись правові чи практичні перешкоди для здійснення цього права.

Беручи до уваги викладене, слідчий суддя позбавлений можливості вирішити повторно питання про повернення скарги заявнику, оскільки різні судові установи м. Дніпра вже повертали скаргу з підстав її непідсудності. Між тим, апеляційним судом була скасована ухвала слідчого судді від 07 червня 2022, про повернення скарги, тому нове повернення скарги заявнику створить ситуацію, коли буде спотворена сама суть доступу до правосуддя, і заявник буде позбавлений права на ефективний судовий захист та можливості звернення до суду, що становитиме порушення ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

З огляду на викладене, вважаю можливим розглянути скаргу по суті.

Представник ГУНП в Дніпропетровській області та прокуратури Дніпропетровської області в судове засідання не з`явились, будучи повідомленими належним чином про дату та час судового засідання. На запит суду щодо необхідності явки в судове засідання та надання для огляду матеріалів кримінального провадження, не відреагували.

За таких обставин, ураховуючи, що неявка належним чином повідомлених представників ГУНП в Дніпропетровській області та прокуратури Дніпропетровської області, не перешкоджає розгляду скарги, слідчий суддя дійшов висновку про розгляд скарги у відсутність вказаних осіб.

В судовому засіданні захисник ОСОБА_5 адвокат ОСОБА_3 підтримав скаргу та пояснив, що органом досудового розслідування неодноразово приймались постанови про зупинення досудового розслідування, проте слідчим не було вжито всіх заходів направлених на розшук підозрюваного. Посилання в оскаржуваній постанові на те, що місцезнаходження ОСОБА_5 не встановлено, є хибним, оскільки підозрюваний перебуває на території Кіпру, тобто його доцільно оголошувати в міжнародний розшук та вирішувати питання про екстрадицію. Ці обставини відомі слідству, що свідчить про передчасність постанови про зупинення досудового розслідування, тому вона є незаконною. Просить скаргу задовольнити повністю.

Вивчивши скаргу, слідчий суддя за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінивши кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення, приходить до наступного висновку.

Статтею 13 Конвенції про захист прав і основоположних свобод людини визначено, що кожен, чиї права та свободи, було порушено, має право на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі.

Відповідно до ст. 55 Конституції України, права і свободи громадянина України захищаються судом. Суть такого захисту полягає в тому, що кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади.

Відповідно до норми ст. 2 КПК України завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Інститут оскарження рішень, дій чи бездіяльності слідчого чи прокурора є одним з елементів судового контролю за стадією досудового розслідування кримінальних проваджень.

Частиною 2 ст. 22 КПК України встановлено, що сторони кримінального провадження мають рівні права на збирання та подання до суду речей, документів, інших доказів, клопотань, скарг, а також на реалізацію інших процесуальних прав, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до п. 2 ч.1 ст. 303 КПК України на досудовому провадженні може бути оскаржено рішення слідчого, прокурора про зупинення досудового розслідування потерпілим, його представником, чи законним представником, підозрюваним, його захисником чи законним представником.

Згідно ч.1 ст. 304 КПК України, скарги на рішення, дії чи бездіяльність слідчого чи прокурора, передбачені ч.1 ст. 303 цього Кодексу, можуть бути подані особою протягом десяти днів з моменту прийняття рішення, вчинення дії або бездіяльності. Якщо рішення слідчого чи прокурора оформлюється постановою, строк подання скарги починається з дня отримання особою її копії.

Слідчим суддею встановлено, що слідчим відділом Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області проводиться досудове розслідування кримінального провадження № 0000884 від 27.09.2018, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 5 ст. 191, ч. 3 ст. 190, ч. 4 ст. 358, ч. 1 ст. 209 КК України.

До скоєння цих кримінальних правопорушень причетний гр. ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Постановою прокурора другого відділу процесуального керівництва управління процесуального керівництва у кримінальних провадженнях слідчих регіональної прокуратури Дніпропетровської області ОСОБА_6 від 16.06.2020 зупинено досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000884 від 27.09.2018.

Підставами для зупинення досудового розслідування вказано те, що підозрюваний згідно відомостей адресно-довідкового бюро зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , однак фактично за вказаною адресою не мешкає. Допитані свідки ОСОБА_7 , ОСОБА_8 відомостей щодо місцезнаходження ОСОБА_5 не мають. Враховуючи те, що на теперішній час місцезнаходження підозрюваного ОСОБА_5 не встановлено, всі вжиті заходи не дозволили одержати достовірні дані про його точне місце перебування, прокурор дійшов висновку про необхідність зупинення досудового розслідування.

Однак в судовому засіданні встановлено, що ОСОБА_5 тривалий час перебуває в Республіці Кіпр, за адресою: АДРЕСА_2 , телефон НОМЕР_1 .

Статтею 280 КПК України перебачено підстави та порядок зупинення досудового розслідування по кримінальному провадженню. Так, досудове розслідування може бути зупинено після повідомлення особі про підозру у разі, якщо: 1) підозрюваний захворів на тяжку хворобу, яка перешкоджає його участі у кримінальному провадженні, за умови підтвердження цього відповідним медичним висновком; 2) підозрюваний переховується від органів слідства та суду з метою ухилення від кримінальної відповідальності і його місцезнаходження невідоме; 2-1) слідчий суддя відмовив у задоволенні клопотання про здійснення спеціального досудового розслідування; 3) наявна необхідність виконання процесуальних дій у межах міжнародного співробітництва.

Зупинення досудового розслідування - це тимчасова вимушена перерва у провадженні досудового розслідування, зумовлена обставинами, що унеможливлюють його подальше провадження.

Досудове розслідування зупиняється вмотивованою постановою прокурора або слідчого за погодженням з прокурором, відомості про що вносяться до Єдиного реєстру досудових розслідувань.

Копія постанови надсилається стороні захисту, потерпілому, представнику юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які мають право її оскаржити слідчому судді.

Одночасно з цим, слідчий суддя відзначає, що ст. 22 КПК України передбачено, що кримінальне провадження здійснюється на основі змагальності, що передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами, передбаченими цим Кодексом. Сторони кримінального провадження мають рівні права на збирання та подання до суду речей, документів, інших доказів, клопотань, скарг, а також на реалізацію інших процесуальних прав, передбачених цим Кодексом.

Так, відповідно до вимог Кримінального процесуального кодексу України, особа має право на розгляд обвинувачення проти неї в суді в найкоротший строк або на його припинення шляхом закриття провадження. Прокурор зобов`язаний у найкоротший строк після повідомлення особі про підозру закрити кримінальне провадження або звернутися до суду з обвинувальним актом.

Відповідно до вимог ст. 28 КПК України під час кримінального провадження кожна процесуальна дія або процесуальне рішення повинні бути виконані або прийняті в розумні строки. Розумними вважаються строки, що є об`єктивно необхідними для виконання процесуальних дій та прийняття процесуальних рішень. Розумні строки не можуть перевищувати передбачені цим Кодексом строки виконання окремих процесуальних дій або прийняття окремих процесуальних рішень.

Кримінальним процесуальним кодексом не роз`яснено термін «найкоротший строк». Відповідно до системного тлумачення норм чинного законодавства, найкоротший строк полягає у наданні найменшого часу уповноваженій особі для розгляду та прийняття об`єктивного рішення по справі, і такий строк не повинен обраховуватися роками.

Відповідно до вимог п. 2 ч. 5 ст. 110 КПК України постанова слідчого, прокурора складається з мотивувальної частини, яка повинна містити відомості про: зміст обставин, які є підставами для прийняття постанови, мотиви прийняття постанови, їх обґрунтування та посилання на положення КПК України.

Оцінюючи постанову про зупинення досудового розслідування на предмет її законності та вмотивованості, слідчий суддя констатує її невідповідність вимогам ст. ст. 110, 280 КПК України. Так, вказані у постанові мотиви її прийняття, є загальними описовими конструкціями та викладені формально. Посилання на той факт, що підозрюваний відсутній за місцем свого проживання, як підстава для зупинення досудового розслідування, не може бути визнана обґрунтованою, оскільки органу досудового розслідування достеменно відомо, що підозрюваний ОСОБА_5 перебуває за кордоном, тому вжиття заходів щодо встановлення його місцезнаходження в Україні, не може бути покладено в основу постанови про зупинення досудового розслідування, за наявності підстав для оголошення особи в міжнародний розшук.

Між тим, у мотивувальній частині постанови відсутні посилання на те, що ОСОБА_5 був оголошений у загальнонаціональний чи міжнародний обшук, тому висновок про те, що місцезнаходження ОСОБА_5 не встановлено, і він переховується від органів досудового розслідування, є передчасним.

Прокурор вказує, що всі вжиті під час досудового розслідування заходи, не дозволили одержати достовірні дані про точне місцеперебування підозрюваного, проте не вказано, які саме заходи було вжито (направлені запити, отримання відповідей тощо), та їх результати.

Наведене у сукупності свідчить про невмотивованість постанови про зупинення досудового розслідування.

В тексті постанови також вказано, що 16.06.2020 досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000884 від 27.09.2018 було поновлено, для проведення слідчих (процесуальних) дій, проте означена дата співпадає із датою винесення самої постанови про зупинення досудового розслідування, тобто наявна певна неузгодженість із датою поновлення досудового розслідування та датою його зупинення.

Слід окремо зазначити, що строк притягнення особи до кримінальної відповідальності обраховується із дня повідомлення такій особі про підозру, так як саме з цього часу, Законом передбачені суттєві обмеження її прав та свобод, та саме з цього часу в неї виникають процесуальні обов`язки, регламентовані Кримінальним процесуальним Кодексом.

Згідно з ч. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і справедливим судом, який встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини, розумність тривалості провадження повинна оцінюватись у світлі обставин справи та з огляду на такі критерії: складність справи, поведінка заявника та відповідних державних органів, а також важливість справи для заявника. Суд також вимагає від державних органів, що розслідують справи, особливої сумлінності, щоб судочинство було здійснено невідкладно («Пелісьє і Сассі проти Франції», «Паскал проти України», «Вітрук проти України», «Іванов проти України», «Торопов проти України», «Нахманович проти Росії» та інші).

Таким чином, слідчий суддя вважає, що стороною захисту доведено, що необхідності у зупиненні досудового розслідування немає, оскільки сторона обвинувачення не виконала належним чином всіх необхідних дій, які б передували б зупиненню провадження, а саме не вжили всебічно і повно заходів щодо встановлення місця перебування підозрюваного, який покинув територію України, не вирішили питання про оголошення останнього у міжнародний розшук, шляхом винесення відповідної постанови, не звернулись із клопотанням про обрання відносно нього запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, та на підставі цього не було вжито заходів щодо організації публікації циркулярного розшукового повідомлення «Червона картка» у відповідних обліках ГС Інтерполу тощо.

З врахуванням наданих доказів та доведених обґрунтувань стороною захисту, слідчий суддя вважає, за необхідне зазначити, що в силу принципу змагальності сторін, стороною обвинувачення не надано належних та допустимих доказів та в судовому засіданні не встановлено таких, які б давали підстави слідчому судді прийти до висновку, що вимоги скарги не базуються на об`єктивних фактах і правових підставах.

Положення статті 280 КПК України, з урахуванням принципу законності кримінального провадження, встановленого ч. 2. ст. 9 КПК України, передбачає повне та всебічне дослідження на дату зупинення провадження у справі всіх обставин кримінального провадження, виявлення обставин, які викривають, чи виправдовують підозрюваного, встановлення належними та допустимими доказами факту заподіяння збитків від вчинення дій службовою особою, їх розмір.

Згідно з положеннями ст. 282 КПК України зупинене досудове розслідування відновлюється постановою слідчого, прокурора, якщо підстави для його зупинення перестали існувати (підозрюваний видужав, його місцезнаходження встановлено, завершено проведення процесуальних дій у межах міжнародного співробітництва), а також у разі потреби проведення слідчих (розшукових) чи інших процесуальних дій. Зупинене досудове розслідування також відновлюється у разі скасування слідчим суддею постанови про зупинення досудового розслідування. Відомості про відновлення досудового розслідування вносяться слідчим, прокурором до Єдиного реєстру досудових розслідувань.

Приймаючи до уваги викладене, слідчий суддя дійшов висновку про те, що оскаржувана постанова про зупинення досудового розслідування є необґрунтованою, а тому підлягає скасуванню, у зв`язку із необхідністю проведення додаткових слідчих дій, оскільки перебування підозрюваного за кордоном не свідчить про поважність причин не проведення таких слідчих дій.

Одночасно з цим, згідно положень ч. 5 ст. 219 КПК України строк із дня винесення постанови про зупинення кримінального провадження до винесення постанови про відновлення кримінального провадження, а також строк ознайомлення з матеріалами досудового розслідування сторонами кримінального провадження в порядку, передбаченому статтею 290 цього Кодексу, не включається у строки, передбачені цією статтею, крім дня прийняття відповідної постанови та дня повідомлення підозрюваному, його захиснику, законному представнику та захиснику особи, стосовно якої передбачається застосування примусових заходів медичного чи виховного характеру, про завершення досудового розслідування та надання доступу до матеріалів досудового розслідування.

Таким чином, скарга адвоката ОСОБА_4 в інтересах ОСОБА_5 , на рішення прокурора про зупинення досудового розслідування, є обґрунтованою і підлягає задоволенню.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 303, 304, 306, 309, 369-372 КПК України, слідчий суддя,-

ПОСТАНОВИВ:
Скаргу адвоката ОСОБА_4 в інтересах ОСОБА_5 , на постанову про зупинення досудового розслідування, задовольнити.

Постанову прокурора прокуратури Дніпропетровської області ОСОБА_6 від 16.06.2020 року про зупинення досудового розслідування у кримінальному провадженні № 0000884 від 27.09.2018 року, скасувати.

Скасування постанови про зупинення досудового розслідування є підставою для поновлення досудового розслідування.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_9