Справа № 144/465/23
Провадження № 1-кс/144/121/23
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13.04.2023 смт Теплик

Слідчий суддя Теплицького районного суду Вінницької області ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

слідчої СВ ВП № 1 Гайсинського РУП ГУНП у Вінницькій області ОСОБА_3 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання прокурора Теплицького відділу Гайсинської окружної прокуратури Вінницької області ОСОБА_4 у кримінальному провадженні № 0000058 від 10.04.2023 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України,

про арешт майна, -

В С Т А Н О В И В :

Прокурор Теплицького відділу Гайсинської окружної прокуратури ОСОБА_4 звернувся до слідчого судді з клопотанням про арешт майна , в обґрунтування якого зазначив, що до відділення поліції 10.04.2023, надійшла заява від ОСОБА_5 про те, що 05.04.2023 перебуваючи у житловому будинку знайомих по АДРЕСА_1 у нього вкрали мобільний телефон Редмі 9А, який знаходився на підвіконні, у вчиненому підозрює ОСОБА_6 , оскільки останній також перебував із ним у будинку.

Відомості про вказане кримінальне правопорушення внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000058 від 10.04.2023, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України.

У ході досудового розслідування, 10.04.2023 слідчим СВ відділення поліції № 1 Гайсинського РУП ГУНП у Вінницькій області проведено огляд місця події у АДРЕСА_2 , де ОСОБА_7 добровільно видав працівникам поліції мобільний телефон «Redmi 9A», який у подальшому поміщено до спеціального пакету «НПУ ГСУ № INZ 2040631».

Постановою слідчого СВ відділення № 1 Гайсинського РУП ГУНП у Вінницькій області мобільний телефон «Redmi 9A», який поміщено до спеціального пакету «НПУ ГСУ» № INZ 2040631 визнано речовим доказом.

У судовому засіданні слідчий СВ ВП № 1 Гайсинського РУП ГУНП у Вінницькій області ОСОБА_3 клопотання підтримала із підстав, викладених у ньому, просила його задовольнити.

Власник майна ОСОБА_5 у судове засідання не з`явився, хоча належним чином повідомлений про дату, час та місце розгляду клопотання. Його неявка не перешкоджає розгляду клопотання.

Слідчий суддя, заслухавши слідчу, дослідивши зміст клопотання та додані до нього докази, дійшов наступного висновку.

Встановлено, що до відділення поліції надійшло повідомлення від ОСОБА_5 про те, що 05.04.2023, перебуваючи у житловому будинку знайомих по АДРЕСА_1 у нього вкрали мобільний телефон «Redmi 9A», який знаходився на підвіконнику та підозрює у вчиненому ОСОБА_6 , оскільки останній також перебував з ним у будинку.

У ході досудового розслідування, 10.04.2023 слідчим СВ відділення поліції № 1 Гайсинського РУП ГУНП у Вінницькій області проведено огляд місця події у АДРЕСА_2 , де ОСОБА_7 добровільно видав працівникам поліції мобільний телефон «Redmi 9A», який у подальшому поміщено до спеціального пакету «НПУ ГСУ № INZ 2040631».

Постановою слідчого СВ відділення № 1 Гайсинського РУП ГУНП у Вінницькій області мобільний телефон «Redmi 9A», який поміщено до спеціального пакету «НПУ ГСУ» № INZ 2040631 визнано речовим доказом.

Згідно ч. 1 ст. 131 КПК України, заходи забезпечення кримінального провадження застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження.

Тимчасовим вилученням майна є фактичне позбавлення підозрюваного або осіб, у володінні яких перебуває зазначене у частині другій цієї статті майно, можливості володіти, користуватися та розпоряджатися певним майном до вирішення питання про арешт майна або його повернення (ч. 1 ст. 167 КПК України).

Відповідно до ч. 4 ст. 168 КПК України після тимчасового вилучення майна уповноважена службова особа зобов`язана забезпечити схоронність такого майна в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Згідно ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом кримінального правопорушення, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення та відчуження, з метою, крім іншого, забезпечення збереження речових доказів.

Відповідно до ч. 3 ст. 170 КПК України, у випадку передбаченому п. 1 ч. 2 цієї статті, тобто з метою збереження речових доказів, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 цього Кодексу.

Згідно ч. 1 ст. 98 КПК України, речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Із наведеної норми вбачається, що закон не обмежує можливість накладення арешту виключно на майно особи, яка б мала певний статус у кримінальному провадженні. Правові підстави для арешту майна в межах даного кримінального провадження підтверджуються долученими до клопотання матеріалами.

Враховуючи те, що вказане у клопотанні майно, відповідає критеріям зазначеним у ч. 2 ст. 167 КПК України, а саме являється речовим доказом у кримінальному провадженні, вказана річ набута у результаті злочину, тому з метою їх збереження та запобігання можливості приховування, пошкодження, псування, знищення, передачі, відчуження, а також з метою забезпечення повноти досудового розслідування даного кримінального провадження, для проведення необхідних слідчих дій та прийняття законного рішення, слідчий суддя вважає, що застосування зазначеного у клопотанні заходу забезпечення кримінального провадження у вигляді арешту майна є необхідним та виправданим.

Відповідно до ч. 2 ст. 100 КПК України, зберігання речових доказів стороною обвинувачення здійснюється в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.

На підставі наведеного, керуючись ст. ст. 98, 100, 117, 132, 170, 172, 173, 175, 309, 395 КПК України, слідчий суддя, -

П О С Т А Н О В И В :

Клопотання задовольнити.

Накласти арешт на мобільний телефон «Redmi 9A», який поміщено до спеціального пакету «НПУ ГСУ № INZ 2040631» та знаходиться у кімнаті зберігання речових доказів відділення поліції № 1 Гайсинського РУП ГУНП у Вінницькій області, шляхом заборони відчуження, розпорядження та користування.

Ухвала про арешт майна виконується негайно слідчим, прокурором.

Ухвала може бути оскаржена протягом п`яти днів з дня її оголошення до Вінницького апеляційного суду.

Арешт майна може бути скасовано в порядку ст. 174 КПК України за клопотанням власника або володільця майна, що не був присутнім під час розгляду справи чи якщо вони доведуть, що у подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

Слідчий суддя