Справа №534/334/21
Провадження №1-кп/534/30/22
У Х В А Л А

08 лютого 2023 року місто Горішні Плавні

Комсомольський міський суд Полтавської області у складі головуючого судді ОСОБА_1 , з участю: секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , обвинуваченого ОСОБА_4 , його захисника ОСОБА_5 , обвинуваченого ОСОБА_6 , його захисника ОСОБА_7 , розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання обвинуваченого ОСОБА_6 про відмову від захисника ОСОБА_7 у кримінальному проваджені за обвинуваченням ОСОБА_6 у вчинені кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.185, ч.2 ст. 190, ч.3 ст. 186 КК України та за обвинуваченням ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 186 КК України,

в с т а н о в и в :

В провадженні Комсомольського міського суду Полтавської області знаходиться згадане кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_6 у вчинені кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.185, ч.2 ст. 190, ч.3 ст. 186 КК України та обвинуваченням ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 186 КК України.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_6 заявив клопотання про відмову від захисника ОСОБА_7 .

Прокурор щодо відмови обвинуваченого ОСОБА_6 від захисника ОСОБА_7 не заперечував.

Адвокат ОСОБА_7 зазначив, що свої обов`язки він виконує належним чином, проте щодо вирішення вказаного клопотання покладається на розсуд суду. Зазначив, що подане клопотання є правом обвинуваченого.

Інші учасники кримінального провадження при вирішення даного клопотання поклалися на розсуд суду.

Суд наголошує, що забезпечення підозрюваному, обвинуваченому, підсудному, засудженому і виправданому права на захист відповідно до положень ст. 59, 63, 129 Конституції України й чинного кримінально-процесуального законодавства є однією з основних засад судочинства, важливою гарантією об`єктивного розгляду справи та запобігання притягненню до кримінальної відповідальності невинуватих осіб.

Відповідно до ч. 1, 3 ст. 54 КПК України підозрюваний, обвинувачений має право відмовитися від захисника або замінити його. Відмова від захисника не приймається у випадку, якщо його участь є обов`язковою. У такому випадку, якщо підозрюваний, обвинувачений відмовляється від захисника і не залучає іншого захисника, захисник повинен бути залучений у порядку, передбаченому статтею 49 цього Кодексу, для здійснення захисту за призначенням.

Згідно із положеннями п.2 ч.1 ст. 49 КПК України слідчий, прокурор, слідчий суддя чи суд зобов`язані забезпечити участь захисника у кримінальному провадженні у випадках, якщо: підозрюваний, обвинувачений заявив клопотання про залучення захисника, але за відсутністю коштів чи з інших об`єктивних причин не може його залучити самостійно.

Відповідно до ч.2 ст.49 КПК України у випадках, передбачених частиною першою цієї статті, слідчий, прокурор виносить постанову, а слідчий суддя та суд постановляє ухвалу, якою доручає відповідному органу (установі), уповноваженому законом на надання безоплатної правової допомоги, призначити адвоката для здійснення захисту за призначенням та забезпечити його прибуття у зазначені у постанові (ухвалі) час і місце для участі у кримінальному провадженні.

У вказаному кримінальному провадженні обвинуваченому ОСОБА_6 на підставі постанови слідчого ВП № 2 Кременчуцького РУП ГУНП в Полтавській області ОСОБА_8 Регіональним центром з надання безоплатної вторинної правової допомоги у Полтавській області призначено захисника адвоката ОСОБА_9 для надання безоплатної вторинної правової допомоги (здійснення захисту, здійснення представництва інтересів особи у кримінальному провадженні у якому підзахисного визнано потерпілим та складання документів процесуального характеру) у межах процесуальних прав та обов`язків, визначених ст.46,47 КПК України (т.1. а.с.127).

Ухвалою суду від 09.12.2022 було задоволено клопотання обвинуваченого ОСОБА_6 про відмову від захисника ОСОБА_9 .

Ухвалою суду від 09.12.2022 доручено Регіональному центру з надання безоплатної вторинної правової допомоги у Полтавській області призначити ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , адвоката за призначенням для здійснення його захисту при розгляді кримінального провадження за обвинуваченням ОСОБА_6 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.185, ч.2 ст.190, ч.3 ст.186 КК України та ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.186 КК України.

Відповідно до ухвали суду від 09.12.2022 Регіональним центром з надання безоплатної вторинної правової допомоги у Полтавській області ОСОБА_6 призначено захисника адвоката ОСОБА_7 (т.5 а.с.210).

Стаття 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, ратифікована Україною Законом №475/97ВР від 17.07.1997, гарантує право на справедливий і публічний розгляд справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом.

В той же час, Європейський суд у своїх рішеннях неодноразово наголошував, що право на доступ до суду, закріплене у статті 6 Конвенції, не є абсолютним: воно може бути піддане допустимим обмеженням, оскільки вимагає за своєю природою державного регулювання.

В правовому висновку ККС ВС, викладеному в ухвалі від 30.05.2018 у справі №676/7346/15-к, суд константував, що хоча у КПК України не передбачено загального положення про заборону зловживання процесуальними правами, однак заборона зловживання такими є загально правовим принципом і поширюється на всі галузі права.

Європейський суд з прав людини в своїх рішеннях, зокрема у справі «Юніон Аліментаріа проти Іспанії» від 07.07.1989, вказував на недопустимість зневілювання ключового принципу - верховенства права у випадках, коли поведінка учасників судового засідання свідчить про умисний характер їх дій, направлений на невиправдане затягування процесу чи зловживання своїм процесуальним правом.

ККС ВС в ухвалі від 18.09.2018 у справі № 1-9/11 вказав про те, що суд виходить із позиції, що законодавець чітко передбачив правила поведінки сторін у кримінальній справі на подання доказів, участь в їх дослідженні та доведенні їх переконливості, виступ у судових дебатах, оскарження процесуальних рішень суду, тобто учасники судового процесу мають діяти відповідно до загальних положень судового розгляду, а не зловживати своїми правами.

Відповідно до п.п.2,6 ч.2 ст.24 Закону України «Про безоплатну правову допомогу» адвоката або працівника Центру з надання безоплатної вторинної правової допомоги, який надає безоплатну вторинну правову допомогу, може бути замінено на адвоката або працівника такого центру за рішенням Центру з надання безоплатної вторинної правової допомоги у разі: неналежного виконання адвокатом своїх зобов`язань за умовами договору; неналежного надання безоплатної вторинної правової допомоги працівником Центру з надання безоплатної вторинної правової допомоги, тощо.

Згідно із ч. 1 ст. 13 Закону України «Про безоплатну правову допомогу», безоплатна вторинна правова допомога - це вид державної гарантії, що полягає у створенні рівних можливостей для доступу осіб до правосуддя.

При реалізації цієї державної гарантії особа позбавлена можливості вільно обирати собі захисника, оскільки відповідно до ст. 49 КПК України, захисник такій особі призначається за постановою слідчого/прокурора або ухвалою судді чи суду. Так само особа, що отримує безоплатну вторинну правову допомогу, не може на власний розсуд вимагати від суду заміни захисника з особистих мотивів.

Право особи на заміну захисника, передбачене ст. 54 КПК України, є похідним від права вільного вибору захисника своїх прав, яке особа реалізує самостійно, укладаючи договір з обраним нею захисником. Це право не розповсюджується на зміст права на безоплатну вторинну правову допомогу, де особа не обирає собі захисника, а отримує захист, гарантований державою та за державні кошти. В цьому разі особа має право на отримання правової допомоги належної якості та відповідно до стандартів якості надання безоплатної вторинної правової допомоги у кримінальному процесі, затверджених наказом Міністерства юстиції України від 25.02.2014 № 386/5.

Під час судового засідання захисник ОСОБА_7 зазначив, що з матеріалами кримінального провадження він ознайомився, позиція щодо захисту з обвинуваченим була узгоджена. Щодо посилання обвинуваченого на відсутність конфіденційного спілкування в умовах слідчого ізолятора, то ОСОБА_7 зазначив, що для здійснення ним належного захисту обвинуваченого достатньо конфіденційного спілкування перед судовими засіданнями.

Обставин неналежного виконання захисником покладених на нього обов`язків обвинуваченим не наведено.

Суд наголошує, що форма та місце надання правової допомоги законодавчо не визначена, а може визначатися лише за погодженням обвинуваченого та адвоката. Разом з тим, навіть за відсутності такого погодження не буде підстав вважати, що захисник обвинуваченого неналежно надає безоплатну вторинну правову допомогу.

Одночасно суд вказує, що адвокат ОСОБА_7 вступив у справу вже практично у справу перед початком судових дебатів та не має процесуальних важелів здійснювати ті ді дії, котрі вчинялися у справі за участі адвоката ОСОБА_9 .

Інші посилання обвинуваченого зводяться лише до задоволення особистих бажань та переконань і не можуть покладатися судом в основу мотивів заявленого клопотання.

Оцінюючи мотиви заявленого клопотання суд вважає що дії обвинуваченого обумовлені не відсутністю ефективного захисту, а намаганням затягнути розгляд справи та розцінює таку поведінку, як зловживання своїми процесуальними правами, в тому числі правом на захист.

На підставі викладеного, суд вважає за необхідне відмовити у задоволенні клопотання обвинуваченого ОСОБА_6 про відмову від захисника.

Керуючись ст.54 КПК України, суд,

п о с т а н о в и в :

В задоволенні клопотання обвинуваченого ОСОБА_6 про відмову від захисника ОСОБА_7 відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя ОСОБА_1

Повний текст ухвали оголошено в залі судових засідань Комсомольського міського суду Полтавської області о 08 год 00 хв 10 лютого 2023 року.