печерський районний суд міста києва
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 грудня 2022 року слідчий суддя Печерського районного суду м. Києва ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі Печерського районного суду міста Києва клопотання сторони кримінального провадження № 0001390 від 13.10.2022 слідчого другого відділу Управління з досудового розслідування кримінальних правопорушень, вчинених працівниками правоохоронних органів та суддями, Головного слідчого управління Державного бюро розслідувань ОСОБА_3 про арешт майна,-

В С Т А Н О В И В:

До провадження слідчого судді Печерського районного суду м. Києва ОСОБА_1 надійшло клопотання сторони кримінального провадження № 0001390 від 13.10.2022 слідчого другого відділу Управління з досудового розслідування кримінальних правопорушень, вчинених працівниками правоохоронних органів та суддями, Головного слідчого управління Державного бюро розслідувань ОСОБА_3 про арешт майна.

Згідно з нормою ч. 4 ст. 107 КПК України, фіксація під час розгляду клопотання слідчим суддею за допомогою технічних засобів не здійснювалась.

Слідчий в судове засідання не з`явився, проте подав письмову заяву про розгляд клопотання за його відсутності, в якій клопотання з викладених у ньому підстав підтримав, просив задовольнити.

Власник майна або його представник в судове засідання не з`явився, про розгляд клопотання повідомлявся належним чином.

На підставі ч. 2 ст. 172 КПК України, клопотання слідчого, прокурора, цивільного позивача про арешт майна, яке не було тимчасово вилучене, може розглядатися без повідомлення підозрюваного, обвинуваченого, іншого власника майна, їх захисника, представника чи законного представника, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо це є необхідним з метою забезпечення арешту майна.

Частиною 1 статті 172 КПК України, передбачено, окрім іншого, що неприбуття слідчого, прокурора у судове засідання не перешкоджає розгляду клопотання.

У відповідності до положень ст. 26 КПК України, сторони кримінального провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та спосіб, передбачених цим Кодексом.

Враховуючи положення закону та принцип диспозитивності, слідчий суддя визнав можливим прийняти рішення по суті клопотання на підставі наявних доказів.

Слідчий суддя, дослідивши матеріали провадження за клопотанням, приходить до наступного висновку.

З матеріалів клопотання вбачається, що Головним слідчим управлінням Державного бюро розслідувань здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0001390 від 13.10.2022 за підозрою ОСОБА_4 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 332, ч. 1 ст. 368, ч. 3 ст. 368 КК України, та ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 332 КК України.

В обґрунтування доводів клопотання слідчий вказує наступне.

Так, приблизно на початку вересня 2022, точного часу у ході досудового розслідування встановити не виявилось можливим, у пункті пропуску через державний кордон України до Республіки Польща «Устилуг Зосин» до ОСОБА_4 , як військової посадової особи ДПСУ, звернулася ОСОБА_6 , з якою він знайомий протягом тривалого періоду часу, щодо отримання консультації з приводу порядку перетину кордону, зокрема особами у віці 18 60 років під час дії в Україні правового режиму воєнного стану та спілкування на інші побутові теми.

У ході розмови ОСОБА_4 , діючи умисно, з корисливих мотивів, повідомив ОСОБА_6 , що попри існуючі законодавчо визначені заборони щодо перетину особами у віці від 18 60 років державного кордону України під час дії правового режиму воєнного стану та пов`язаної із цим загальної мобілізації, термін дії якої наразі триває, у разі надання йому неправомірної вигоди у сумі 500 доларів США (за одну особу) може сприяти безперешкодному перетину особою, яка планує здійснити виїзд, внесеною до Єдиного комплексу інформаційних систем Державної служби України з безпеки на транспорті, зокрема сервісу «Ліцензування» Системи «ШЛЯХ» державному кордону з наявними порушеннями Правил та у разі надання йому неправомірної вигоди у сумі 10 000 доларів США може сприяти у незаконному перетину державному кордону без будь-яких юридичних підстав для виїзду.

Цього ж дня 12.11.2022 ОСОБА_4 , усвідомлюючи, що для досягення мети вищевказаного злочинного умислу йому необхідно допомога інших осіб, залучив до протиправної діяльності свого знайомого, з його слів колишнього співробітника ДПСУ, ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який повинен сприяти в організації незаконного переправлення зазначеної особи через державний кордон України, шляхом вирішення питання щодо внесення відомостей про особу до системи «ШЛЯХ», пообіцявши ОСОБА_6 організувати зустріч з ним.

Надалі, 27.11.2022 близько 16 год. 00 хв. ОСОБА_5 , діючи за попередньою змовою групою осіб з ОСОБА_4 , з метою доведення їх злочинного умислу до кінця, надав ОСОБА_7 вантажний автомобіль марки Renault Master, н.з. НОМЕР_1 , копії документів ФОП ОСОБА_8 та зазначив про необхідність виїзду останнього 28.11.2022 через пункт пропуску «Устилуг Зосин».

У подальшому, 28.11.2022 близько 05 год. 30 хв. ОСОБА_4 , діючи умисно, за попередньою змовою групою осіб з ОСОБА_5 , продовжуючи свої злочинні дії спрямовані на організацію та сприяння в незаконному перетину ОСОБА_7 державного кордону, з метою одержання неправомірної вигоди, перебуваючи в пункті пропуску «Устилуг Зосин», всупереч Правил та вимог Розпорядження, здійснив незаконний пропуск останнього через державний кордон України в напрямку Республіки Польща.

Після чого, 28.11.2022, за адресою: м. Луцьк, вул. Івана Франка, 3, біля автомийки «Мийка Супер», ОСОБА_5 , перебуваючи за кермом в салоні автомобіля марки Mitsubishi Pajero, н.з. НОМЕР_2 , одержав від ОСОБА_6 неправомірну вигоду за організацію та сприяння вищевказаного незаконного перетину громадянином України ОСОБА_7 держаного кордону України, у сумі 6000 доларів, що згідно з офіційним курсом НБУ станом на 28.11.2022 складає 219 360 гривень.

28.11.2022 ОСОБА_5 в порядку статті 208 КПК України затримано за підозрою у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 332 КК України.

28.11.2022 ОСОБА_4 в порядку статті 208 КПК України затримано за підозрою у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 332, ч. 1 ст. 368, ч. 3 ст. 368 КК України.

28.11.2022 ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 332 КК України, та ОСОБА_4 повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 332, ч. 1 ст. 368, ч. 3 ст. 368 КК України.

28.11.2022 слідчим в порядку ч.3 ст. 233 КПК України проведено обшук за місцем проживання ОСОБА_4 за адресою: АДРЕСА_1 , в ході якого виявлено та вилучено наступне: мобільний телефон «Samsung» Galaxy Ultm 8/128P.Black IMEI1 НОМЕР_3 , IMEI2 НОМЕР_4 з сім-картами НОМЕР_5 , НОМЕР_6 ; предмети схожі на грошові кошти номіналом по 100 доларів США кожна у загальній сумі 7 800 доларів США; одна купюра номіналом 100 доларів США серії НВ 13880278 N.

Проведеним під час вилучення оглядом вищевказаних речей встановлено, що вони відповідають критеріям, зазначеним в п. п. 1, 3 і 4 ч. 2 ст. 167 КПК України, оскільки зберегли на собі сліди вчинення кримінального правопорушення, є предметом кримінального правопорушення, одержані внаслідок вчинення кримінального правопорушення та є доходами від нього.

29.11.2022 вилучені під час обшуку за місцем проживання ОСОБА_4 за адресою: АДРЕСА_1 , речі постановою слідчого визнані речовими доказами у кримінальному провадженні та приєднані до нього.

Слідчий вказує, що в органу досудового розслідування виникла необхідність у накладенні арешту на речі, вилучені 28.11.2022 під час обшуку за місцем проживання ОСОБА_4 за адресою: АДРЕСА_1 , оскільки є сукупність підстав та розумних підозр вважати, що майно є доказом вчинення злочину.

Статтею 170 КПК України, передбачено, що арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб.

Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів.

Згідно з ч. 3 ст. 170 КПК України у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Арешт на комп`ютерні системи чи їх частини накладається лише у випадках, якщо вони отримані внаслідок вчинення кримінального правопорушення або є засобом чи знаряддям його вчинення, або зберегли на собі сліди кримінального правопорушення, або у випадках, передбачених пунктами 2, 3, 4 частини другою цієї статті, або якщо їх надання разом з інформацією, що на них міститься, є необхідною умовою проведення експертного дослідження, а також якщо доступ до комп`ютерних систем чи їх частин обмежується їх власником, володільцем або утримувачем чи пов`язаний з подоланням системи логічного захисту.

У відповідності до ч. 3 ст. 170 КПК України, є достатні підстави вважати, що зазначене майно, відповідають критеріям, зазначеним у ст. 98 КПК України.

Статтею 98 КПК України, визначено, що речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Згідно з ч. 10 ст. 170 КПК України арешт може бути накладений у встановленому цим Кодексом порядку на рухоме чи нерухоме майно, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковій формі, в тому числі кошти та цінності, що знаходяться на банківських рахунках чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах, видаткові операції, цінні папери, майнові, корпоративні права, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна.

Згідно ч. 11 ст. 170 КПК України заборона або обмеження користування, розпорядження майном можуть бути застосовані лише у разі, коли існують обставини, які підтверджують, що їх незастосування призведе до приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі майна.

Одночасно при розгляді клопотання, поданого в порядку ст. 172 КПК України, слідчий суддя не вирішує питання належності та допустимості доказів, отриманих в ході досудового розслідування, оскільки оцінка допустимості доказів має бути вирішена відповідно до вимог ст. 89 КК України під час ухвалення судового рішення при судовому розгляді кримінального провадження.

Слідчим наведено вагомі доводи, які свідчать про необхідність накладення арешту на вказане майно, для ефективного розслідування.

Зокрема, матеріали провадження свідчать, що на даному етапі кримінального провадження потреби досудового розслідування виправдовують таке втручання у права та інтереси власника майна з метою запобігання їх зникнення, що може перешкодити кримінальному провадженню, а слідчий суддя, в свою чергу, не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд при розгляді кримінального провадження по суті, тобто не вправі оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для визнання особи винною чи невинною у вчиненні злочину, а лише зобов`язаний на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів визначити, що причетність особи до вчинення кримінального правопорушення є вірогідною та достатньою для застосування щодо неї заходів забезпечення кримінального провадження, одним із яких і є накладення арешту на майно.

При цьому, доказів негативних наслідків від застосування такого заходу забезпечення кримінального провадження слідчим суддею не встановлено.

Враховуючи викладене, слідчий суддя приходить до висновку, що клопотання про накладення арешту на майно підлягає задоволенню з метою забезпечення цілей кримінального провадження, а саме: збереження речових доказів.

Разом з цим, слідчий суддя враховує й те, що у даному випадку обмеження права власності є розумним і співрозмірним завданням кримінального провадження та обставини кримінального провадження станом на час прийняття рішення вимагають вжиття такого заходу забезпечення кримінального провадження як накладення арешту. При цьому, доказів негативних наслідків від його застосування слідчим суддею не встановлено.

За таких обставин приходжу до висновку про задоволення клопотання.

На підставі викладеного і керуючись ст. ст. 2, 26, 107, 170-173, 309 КПК України, слідчий суддя,-

У Х В А Л И В :

Клопотання задовольнити.

Накласти арешт у кримінальному провадженні № 0001390 від 13.10.2022 на майно, вилучене 28.11.2022 під час обшуку за місцем проживання ОСОБА_4 за адресою: АДРЕСА_1 , із забороною відчуження, розпорядження та користування даним майном, а саме:

- мобільний телефон «Samsung» Galaxy Ultm 8/128P.Black IMEI1 НОМЕР_3 , IMEI2 НОМЕР_4 з сім-картами НОМЕР_5 , НОМЕР_6 ;

- предмети схожі на грошові кошти номіналом по 100 доларів США кожна у загальній сумі 7 800 доларів США;

- одна купюра номіналом 100 доларів США серії НВ 13880278 N.

Зобов`язати слідчого/прокурора у кримінальному провадженні передати ухвалу особі, на майно якої, накладено арешт.

Підозрюваний, його захисник, інший власник або володілець майна, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково.

Ухвала про накладення арешту може бути оскаржена безпосередньо до суду апеляційної інстанції протягом 5 днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_9 ОСОБА_10