06.02.2023
Справа № 642/517/23
Провадження № 1-кс/642/251/23
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

04 лютого 2023 р. м. Харків

Слідчий суддя Ленінського районного суду міста Харкова ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , слідчого ОСОБА_4 , захисника ОСОБА_5 підозрюваного ОСОБА_6 , розглянувши клопотання слідчого другого слідчого відділу (з дислокацією у м. Харкові) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Полтаві, ОСОБА_4 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Огульці, Валківського району Харківської області, громадянина України, розлученого, з вищою освітою, начальника сектору превенції ВП в метрополітені ГУНП в Харківській області, раніше не судимого, який зареєстрований за адресою АДРЕСА_1 , мешкає за адресою: АДРЕСА_2

який підозрюється за ч.3 ст.368 КК України,

У С Т А Н О В И В :

Слідчий другого слідчого відділу (з дислокацією у м. Харкові) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Полтаві, ОСОБА_4 звернувся до Ленінського районного суду м. Харкова з погодженим із прокурором клопотанням про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_6 , підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.368 КК України.

Органом досудового розслідування встановлено наступне.

ОСОБА_6 , обіймаючи посаду начальника сектору превенції патрульної поліції відділу поліції в метрополітені ГУНП в Харківській області, постійно здійснював функції представника влади працівника правоохоронного органу, і відповідно до ч.3 ст. 18 КК України та примітки до ст. 364 КК України є службовою особою. ОСОБА_6 , будучи службовою особою та працівником правоохоронного органу, здійснюючи функції представника влади, діючи умисно з корисливих мотивів та з метою особистого збагачення протиправним шляхом, використовуючи своє службове становище, створив умови для надання йому неправомірної вигоди ОСОБА_7 за не перешкоджання здійснення підприємницької діяльності ТОВ «ЗДЗ» за наступних обставин.

На підставі цивільно правового договору № 01/10 від 01.10.2022, укладеного між ТОВ «ЗДЗ» в особі директора ОСОБА_8 , як Замовником, та фізичною особою ОСОБА_7 , як Виконавцем, останньому було доручено представляти інтереси зазначеної юридичної особи в органах держаної влади та в організаціях будь-якої форми власності.

Так, 07.10.2022 у першій половині дня ОСОБА_6 для здійснення перевірки підприємницької діяльності та створення таким чином умов для надання йому неправомірної вигоди, прибув до одного із торгівельних майданчиків ТОВ «ЗДЗ», яке знаходилось на станції метро «Холодна Гора» за адресою: м. Харків, вул. Полтавський Шлях, 146-М, де реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на одержання неправомірної вигоди для себе за невчинення в інтересах того, хто надає неправомірну вигоду, дії з використанням наданого службового становища, поєднаного з вимаганням неправомірної вигоди, повідомив представнику за довіреністю ТОВ «ЗДЗ» - ОСОБА_7 про необхідність надання останнім неправомірної вигоди в загальній сумі 20000 гривень щомісяця, з розрахунку 4000 гривень за один торгівельний майданчик, за не перешкоджання здійснення підприємницької діяльності, а у разі відмови ОСОБА_6 ініціює проведення перевірок, що призведе до закриття торгівельних майданчиків, тим самим ОСОБА_6 створив умови, за яких відмова від надання неправомірної може привести до порушення законних прав та інтересів ТОВ «ЗДЗ», тобто створив умови, за яких ОСОБА_7 був вимушений погодитися на його пропозицію.

Водночас, ОСОБА_7 , усвідомлюючи протиправність наведених вище ОСОБА_6 вимог, з метою викриття та припинення злочинної діяльності вказаної особи, звернувся до правоохоронних органів із відповідною заявою.

Так, 12.01.2023 приблизно о 12:40 годин ОСОБА_6 , обіймаючи посаду начальника сектору превенції патрульної поліції відділу поліції в метрополітені ГУНП в Харківській області, будучи службовою особою та працівником правоохоронного органу, продовжуючи реалізацію свого злочинного умислу, спрямованого на одержання неправомірної вигоди, поєднаного з вимаганням неправомірної вигоди, з корисливих мотивів та з метою особистого збагачення, діючи умисно, з використанням наданого йому службового становища, прибув на станцію метро «Спортивна» м. Харкова, яка розташована за адресою: м. Харків, вул. Плеханівська, 67-М, та одержав від ОСОБА_7 обумовлену неправомірну вигоду у розмірі 24000 гривень за не перешкоджання здійснення підприємницької діяльності 6 торгівельних майданчиків ТОВ «ЗДЗ», які станом на 12.01.2023 працювали в метрополітені м. Харкова.

Продовжуючи реалізацію свого злочинного умислу, спрямованого на одержання неправомірної вигоди, поєднаного з вимаганням неправомірної вигоди, з корисливих мотивів та з метою особистого збагачення, діючи умисно, з використанням наданого йому службового становища, 02.02.2023 приблизно о 17:30 годин ОСОБА_6 , обіймаючи посаду начальника сектору превенції патрульної поліції відділу поліції в метрополітені ГУНП в Харківській області, будучи службовою особою та працівником правоохоронного органу, прибув на станцію метро «Спортивна» м. Харкова за адресою: м. Харків, вул. Плеханівська, 67-М, та одержав від ОСОБА_7 обумовлену неправомірну вигоду у розмірі 24000 гривень за не перешкоджання здійснення підприємницької діяльності 6 торгівельних майданчиків ТОВ «ЗДЗ»

02.02.2023р. після одержання неправомірної вигоди ОСОБА_6 був затриманий працівниками правоохоронних органів у порядку ст. 208 КПК України.

03.02.2023р. ОСОБА_6 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення-злочину, передбаченого ч. 3 ст. 368 КК України, а саме в одержанні службовою особою неправомірної вигоди для себе за невчинення такою службовою особою в інтересах того, хто надає неправомірну вигоду, дії з використанням наданого службового становища, поєднаного з вимаганням неправомірної вигоди.

Слідчий в обґрунтування клопотання та необхідності застосування відносно підозрюваного запобіжного заходу саме у вигляді тримання під вартою, зазначив про наявність ризиків, передбачених передбачених п.п. 1, 2, 3, 4 ч. 1 ст. 177 КПК України, може переховуватися від органу досудового розслідування або суду, знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, незаконно впливати, заявника, свідка, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином.

Прокурор та слідчий у судовому засіданні клопотання підтримали у повному обсязі та посилався на те, що застосування жодного більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України.

Захисник та підозрюваний проти клопотання заперечували. Захисник зазначив, що ризики не доведені, ОСОБА_6 не має наміру переховуватися, або перешкоджати слідству, та вважав можливим застосувати домашній арешт або особисте зобов`язання. Окрім того, вказана слідчим у клопотанні сума застави у 80 мінімальних розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб є непомірною у ОСОБА_6 , оскільки у нього під час обшуку були вилучені усі гроші, а тому йому необхідно визначити заставу у розмірі 20 мінімальних розмірів прожиткового мінімуму.

Підозрюваний провину визнав частково та зазначив, що дійсно отримав грошові кошти, але заздалегідь їх не вимагав. Вказав, що зобов`язується прибувати до слідства та суду.

Вислухавши думку сторін кримінального провадження, дослідивши надані матеріали, слідчий суддя приходить до наступного.

ОСОБА_6 обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 368 КК України, за яке законом передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк від п`яти до десяти років з конфіскацією майна, що відповідно до ст. 12 КК України відноситься до категорії тяжких злочинів.

Частиною 2 ст. 29 Конституції України передбачено, що ніхто не може бути заарештований або триматися під вартою інакше як за вмотивованим рішенням суду і тільки на підставах та порядку, встановлених законом.

Відповідно до ч. 1 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частиною п`ятою статті 176 цього Кодексу.

Згідно із п. 4 ч. 2 ст. 183 КПК України запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як до раніше не судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років.

Відповідно до положень ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Вирішуючи питання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, слідчий суддя враховує тяжкість кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_6 , суспільну небезпеку інкримінованих кримінально-протиправних дій, обставини, передбачені ст. 178 КПК України, а саме вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним кримінального правопорушення; тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється; вік та стан здоров`я підозрюваного.

Слідчий суддя вважає, що обґрунтованість підозри ОСОБА_6 у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення підтверджується протоколом допиту свідка ОСОБА_7 ; протоколом огляду, копіювання та вручення заздалегідь ідентифікованих засобів- грошових купюр; протоколом затримання в порядку ст. 208 КПК України ОСОБА_6 від 02.03.2023, під час яокго виявлено та вилучено грошові кошти, які є предметом злочину - неправомірною вигодою; протоколами проведенних НСРД у вказаному кримінальному провадженні.

При цьому слідчий суддя звертає увагу, що обґрунтована підозра - це стандарт доказування, який передбачає існування фактів чи інформації, які б переконали об`єктивного спостерігача, що відповідна особа могла вчинити кримінальне правопорушення. Обґрунтованість залежить від усіх обставин, проте факти, що в сукупності дають підстави для підозри не мають бути такого ж рівня як ті, що необхідні для обвинувачення, або навіть винесення вироку.

На стадії досудового розслідування слідчий суддя не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд під час розгляду кримінального провадження по суті, зокрема, оцінювати докази з точки зору їх достатності для визнання особи винуватою чи невинуватою у вчиненні кримінального правопорушення, а лише зобов`язаний на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів, визначити, що причетність особи до вчинення кримінального правопорушення є вірогідною та достатньою для застосування щодо неї запобіжного заходу.

При цьому стандарт доказування «обґрунтованої підозри» є нижчим, ніж доведеність «поза розумним сумнівом», яким керується суд під час судового розгляду кримінального провадження по суті та ухвалення вироку.

На переконання слідчого судді, незалежно від подальшої доведеності підозри чи правової кваліфікації інкримінованого ОСОБА_6 діяння, сукупність досліджених в судовому засіданні доказів свідчить, що він може бути причетним до цього злочину.

Вирішуючи питання про доведеність існування ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України, слідчий суддя виходить з наступного.

З огляду на тяжкість злочину у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_6 та суворість можливого покарання, яке може бути призначено у випадку визнання його винуватим у вчиненні інкримінованого кримінального правопорушення так і обставини, як за національним законодавством, так і за судовою практикою Європейського суду з прав людини, визнаються вагомими факторами при оцінці даного ризику, підозрювана особа може переховуватись від органу досудового розслідування.

Тяжкість покарання, що загрожує обвинуваченому у випадку визнання його винуватими у вчиненні злочинів, не є самостійною підставою для утримання особи під вартою, проте як за національним законодавством (п. 2 ч. 1 ст. 178 КПК України), так і за практикою Європейського суду з прав людини, є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування (справа «Ілійков проти Болгарії» № 33977/96 від 26 липня 2001 року).

Слідчий суддя приймає до уваги, що в даному випадку суворість покарання, передбаченого за злочин, в якому підозрюється ОСОБА_6 у сукупності з іншими обставинами кримінального правопорушення, є достатньо суттєвим елементом при оцінюванні ризику його переховування.

Окрім того, ОСОБА_6 , обіймаючи зазначену посаду має зв`язки набуті під час роботи в правоохоронних органах, доступ до відповідних баз даних, документів, що дає підстави вважати, що він може знищити або змінити зміст документів з метою уникнення кримінальної відповідальності у інкримінованому злочині, або перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином. Неможна виключати й ризик незаконного впливу на свідків з метою уникнути покарання за вчинений злочин.

Також слідчим суддею враховано дані про особу підозрюваного, який є працівником поліції, має місце реєстрації, розлучений, а також те, що матеріали клопотання не містять будь-яких даних, що поточний стан його здоров`я перешкоджає перебуванню в ізоляції від суспільства.

Таким чином, слідчий суддя, із врахуванням всіх обставин справи, наявних доказів та того, що тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, дійшов висновку про доведеність існування ризику переховування, зазначеного у клопотанні слідчого, неможливість застосування більш м`якого запобіжного заходу, оскільки тільки запобіжний захід у вигляді тримання під вартою зможе забезпечити належну процесуальну поведінку підозрюваного та дотримання покладених на нього процесуальних обов`язків.

Слідчий суддя зазначає, що для досягнення мети застосування запобіжних заходів, які застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження, на початковій стадії досудового розслідування, що зумовлює необхідність в проведенні низки слідчих та процесуальних дій, а також враховуючи інші фактичні обставини даного конкретного кримінального провадження застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою є необхідним та доцільним.

Відповідно до частини третьої статті 183 КПК України слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим обов`язків, передбачених цим Кодексом, крім випадків, передбачених частиною четвертою цієї статті.

Задовольняючи клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, слідчий суддя враховуючи всі обставини справи, ставлення підозрюваного до інкримінованого йому кримінального правопорушення, вважає за необхідне визначити підозрюваному розмір застави.

Відповідно до ч.5 ст.182 КПК України розмір застави визначається слідчим суддею з урахуванням обставин кримінального правопорушення, майнового та сімейного стану підозрюваного, інших даних про його особу та ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу. Розмір застави повинен достатньою мірою гарантувати виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього обов`язків та не може бути завідомо непомірним для нього.

За таких обставин слідчий суддя з урахуванням майнового становища підозрюваного, враховуючи конкретні обставини інкримінованого кримінального правопорушення, тяжкості кримінального правопорушення, у якому він підозрюється, наявність реальної можливості у нього внести заставу, вважає за необхідне визначити ОСОБА_6 заставу в розмірі 60 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, тобто в сумі 161040 грн., оскільки застава в такому розмірі зможе запобігти ризикам, передбаченим ч. 1 ст. 177 КПК України, та не є завідомо непомірною для нього.

Окрім цього, застосовуючи щодо підозрюваного альтернативний запобіжний захід у вигляді застави, вважаю за необхідне покласти на нього обов`язки відповідно до ч. 5 ст. 194 КПК України.

Враховуючи викладене клопотання про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою підлягає задоволенню.

Керуючись ст.ст. 177, 178, 182, 183, 193, 194, 196, 197, 372, 376 КПК України, слідчий суддя,

У Х В А Л И В :

Клопотання слідчого про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою задовольнити.

Застосувати до підозрюваного ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою в умовах ДУ «Харківського слідчого ізолятора» строком на 60 діб, а саме до 02 квітня 2023 року.

Строк тримання під вартою ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 рахувати з моменту фактичного затримання, тобто з 02 лютого 2023 р.

Визначити суму застави у розмірі шістдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, тобто 161040 гривень, яка може бути внесена як самим підозрюваним так і іншою фізичною або юридичною особою (заставодавцем) на Депозитний рахунок ТУ ДСА України в Харківській області, протягом дії ухвали.

При внесенні визначеної суми застави ОСОБА_6 з-під варти - звільнити.

У разі внесення застави, покласти на ОСОБА_6 наступні обов`язки строком до 02.04.2023 року:

1) прибувати до слідчого, прокурора, чи суду за першою вимогою;

2) не відлучатись із населеного пункту, в якому він зареєстрований і проживає без дозволу слідчого, прокурора або суду;

3) повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та місця роботи;

4) здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну;

5) утримуватись від спілкування з свідком у кримінальному провадженні: ОСОБА_7 .

Строк дії ухвали до 02 квітня 2023 року.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Харківського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення, а підозрюваним - в той же строк, але з моменту вручення йому копії ухвали суду.

Ухвала підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Повний текст ухвали виготовлено 06.02.2023р.

Слідчий суддя ОСОБА_1