Справа №705/1457/23
1-кс/705/337/23
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 березня 2023 року м. Умань

Слідчий суддя Уманського міськрайонного суду Черкаської області ОСОБА_1

за участю:

секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

скаржника адвоката ОСОБА_3 ,

розглянувши скаргу адвоката ОСОБА_3 , подану в інтересах підозрюваного ОСОБА_4 , в порядку п. 7 ч. 1 ст. 303 КПК України,

ВСТАНОВИВ:

20.03.2023 адвокат ОСОБА_3 звернувся до Уманського міськрайонного суду Черкаської області зі скаргою, в якій просив скасувати постанову ст. слідчого СВ Уманського РУП ГУНП в Черкаській області ОСОБА_5 від 16.03.2023 в частині відмови в задоволенні клопотання про призначення комісійної судово медичної експертизи із залученням судово медичного експерта-криміналіста; зобов`язати СВ Уманського РУП ГУНП в Черкаській області по кримінальному провадженні № 0001017 призначити комісійну судово медичну експертизу із залученням судово медичного експерта-криміналіста.

Сторона захисту вважає вказану постанову в частині відмови про призначення комісійної судової медичної експертизи із залученням судового медичного експерта-криміналіста необґрунтованою, оскільки експерт у своєму висновку № 05-7-01/57 від 03.03.2023 не зазначає про докладний опис проведених ним досліджень, зроблені у результаті них висновки та не надає обґрунтовані відповіді на питання. Комісійні судово-медичні експертизи у відділі комісійних експертиз бюро судово - медичної експертизи проводяться з метою усунення протиріч між раніше проведеною експертизою та іншими матеріалами справи у випадку необґрунтованості висновків або сумнівів особи, яка проводить дізнання, слідчого, прокурора, судді або суду в правильності згаданої експертизи. Орган досудового розслідування зобов`язаний встановити всі обставини кримінального правопорушення, як саме утворилися тілесні ушкодження, який механізм утворення. У разі не призначення комісійної судової медичної експертизи із залученням судового медичного експерта-криміналіста та направлення обвинувального акту до суду з даними висновками, стороною захисту ставитиметься питання про недопустимість вищевказаних висновків експерта та ініціювання питання про призначення комісійної експертизи.

У судовому засіданні скаржник захисник ОСОБА_3 скаргу просив задовольнити, посилаючись на обставини, викладені в ній.

Ст. слідчий Уманського РУП ГУНП в Черкаській області ОСОБА_5 у судове засідання не з`явився, попередньо надав заяву, в якій просив скаргу розглядати без його участі та не задовольняти вимоги скарги. В обґрунтування своєї заяви посилався на те, що у даному кримінальному провадженні було проведено три судово-медичних експертизи, що проведені лікарем судово-медичним експертом ОСОБА_6 , який має вищу медичну освіту, сертифікат за спеціальністю «судово-медична експертиза», 4 кваліфікаційний склад судово-медичного експерта, вищу кваліфікаційну категорію за спеціальністю «судово-медична експертиза», стаж роботи за фахом з 2001 року. В ході проведення вказаних судово-медичних експертиз було надано відповіді на усі поставлені слідчим у постановах про проведення судово-медичних експертизах запитання, а тому у органу досудового розслідування немає підстав не довіряти висновкам судово-медичних експертиз. У висновках судово-медичної експертизи повинні бути відображені висновки експерта щодо стану здоров`я потерпілого, характеру і механізму нанесення тілесних ушкоджень відповідно до обставин справи. Законодавством не встановлено вимогу судово-медичному експерту вказувати, наскільки саме утворення зазначених тілесних ушкоджень малоймовірне.

Слідчий суддя, вислухавши скаржника захисника ОСОБА_3 , дослідивши матеріали скарги та матеріали кримінального провадження, дійшов такого висновку.

07.12.2022 до Єдиного реєстру досудових розслідувань за номером № 0001017 внесені відомості про кримінальне провадження за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України, з якого вбачається, що 06.12.2022 близько 18 год. 00 хв. ОСОБА_4 , перебуваючи за адресою: м. Умань, кафе «7/40», що на автодорозі в бік м. Вінниця, наніс тілесні ушкодження ОСОБА_7 , а саме удари руками в область обличчя.

Постановою ст. дізнавача СД Уманського РУП ГУНП в Черкаській області ОСОБА_8 від 12.12.2022 склад кримінального правопорушення в кримінальному провадженні № 0001003 від 01.12.2022 було перекваліфіковано з ч. 1 ст. 125 на ч. 1 ст. 122 КК України умисне середньої тяжкості тілесне ушкодження.

14.03.2023 захисник адвокат ОСОБА_3 подав слідчому клопотання, у пункті третьому якого просив призначити в провадженні комісійну судову медичну експертизу із залученням судового медичного експерта-криміналіста.

16.03.2023 постановою ст. слідчого СВ Уманського РУП ГУНП в Черкаській області ОСОБА_5 було частково задоволене клопотання захисника підозрюваного ОСОБА_4 ОСОБА_3 , а саме було задоволено п.п. 1, 2, 4 клопотання та відмовлено у задоволенні п. 3 клопотання. В обґрунтування постанови ст. слідчий посилався на те, що судово-медичні експертизи в даному кримінальному провадженні були проведені лікарем судово-медичним експертом ОСОБА_6 , який має вищу медичну освіту, сертифікат за спеціальністю «судово-медична експертиза», 4 кваліфікаційний склад судово-медичного експерта, вищу кваліфікаційну категорію за спеціальністю «судово-медична експертиза», стаж роботи за фахом з 2001 року. В ході проведення вказаних судово-медичних експертиз було надано відповіді на усі поставлені слідчим у постановах про проведення питання судово-медичних експертизах запитання, а тому органу досудового розслідування немає підстав не довіряти висновкам судово-медичних експертиз та відсутня потреба провести дослідження за участю декількох експертів фахівців у одній галузі знань.

Відповідно до п. 18 ч. 1 ст. 3 КПК України до повноважень слідчого судді належить здійснення у порядку, передбаченому цим Кодексом, судового контролю за дотриманням прав, свобод та інтересів осіб у кримінальному провадженні.

В абзаці 2 ч. 3 ст. 93 КПК України передбачено, що ініціювання стороною захисту, потерпілим, представником юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, проведення слідчих (розшукових) дій здійснюється шляхом подання слідчому, прокурору відповідних клопотань, які розглядаються в порядку, передбаченому статтею 220 цього Кодексу. Постанова слідчого, прокурора про відмову в задоволенні клопотання про проведення слідчих (розшукових) дій, негласних слідчих (розшукових) дій може бути оскаржена слідчому судді.

Відповідно до ч. 3 ст. 110 КПК України рішення слідчого, дізнавача, прокурора приймається у формі постанови. Постанова виноситься у випадках, передбачених цим Кодексом, а також коли слідчий, дізнавач, прокурор визнає це за необхідне.

Вимоги до постанови слідчого, дізнавача чи прокурора встановлені нормами ч. 5 ст. 110 КПК України, відповідно до якої постанова слідчого, дізнавача, прокурора складається з: 1) вступної частини, яка повинна містити відомості про: місце і час прийняття постанови; прізвище, ім`я, по батькові, посаду особи, яка прийняла постанову; 2) мотивувальної частини, яка повинна містити відомості про: зміст обставин, які є підставами для прийняття постанови; мотиви прийняття постанови, їх обґрунтування та посилання на положення цього Кодексу; 3) резолютивної частини, яка повинна містити відомості про: зміст прийнятого процесуального рішення; місце та час (строки) його виконання; особу, якій належить виконати постанову; можливість та порядок оскарження постанови.

Відповідно до ст. 24 КПК України кожному гарантується право на оскарження процесуальних рішень, дій чи бездіяльності слідчого в порядку, передбаченому цим Кодексом.

Однак відповідно до ч. 3 ст. 26 КПК України слідчий суддя у кримінальному провадженні вирішує лише ті питання, що віднесені на його розгляд сторонами та віднесені до його повноважень. КПК України не містить положень, з яких би вбачались повноваження слідчого судді зобов`язувати слідчого на проведення конкретних слідчих дій, тобто КПК України не наділяє такими повноваженнями слідчого суддю.

Статтею 303 КПК України визначений вичерпний перелік рішень, дій чи бездіяльності слідчого, які можуть бути оскаржені під час досудового провадження.

За змістом п. 7 ч. 1 ст. 303 КПК України на досудовому провадженні можуть бути оскаржені рішення слідчого, дізнавача, прокурора про відмову в задоволенні клопотання про проведення слідчих (розшукових) дій, негласних слідчих (розшукових) дій - особою, якій відмовлено у задоволенні клопотання, її представником, законним представником чи захисником.

При цьому статтею 9 КПК України визначено, що під час кримінального провадження суд, слідчий суддя, прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий, інші службові особи зобов`язані неухильно додержуватися вимог Конституції України, цього кодексу, інших актів законодавства. Зобов`язані всебічно, повно і неупереджено дослідити обставини кримінального провадження, надати їм належну правову оцінку та забезпечити прийняття законних і неупереджених процесуальних рішень.

Відповідно до ст. 91 КПК України у кримінальному провадженні підлягають доказуванню: подія кримінального правопорушення, винуватість обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, вид і розмір шкоди, обставини, які впливають на тяжкість кримінального правопорушення, характеризують особу обвинуваченого, обтяжують чи пом`якшують покарання, які виключають кримінальну відповідальність, або є підставою закриття кримінального провадження, обставини, що є підставою для звільнення від кримінальної відповідальності. Доказування полягає у збиранні, перевірці та оцінці доказів з метою встановлення обставин, що мають значення для кримінального провадження.

За загальним правилом, визначеним в ч. 1 ст. 92 КПК України, обов`язок доказування обставин, передбачених ч. 1 ст. 91 КПК України, покладається на слідчого, прокурора.

Таким чином, саме на слідчого по вказаному кримінальному провадженні покладено обов`язок щодо вчинення чи не вчинення відповідних слідчих дій з огляду на їх достатність та необхідність по вказаному кримінальному провадженні, при цьому прокурор, здійснює нагляд за додержанням законів під час проведення досудового розслідування у формі процесуального керівництва досудовим розслідуванням.

Отже, слідчий має самостійно вирішити про необхідність проведення відповідних слідчих дій чи відмову у їх проведенні, з огляду на поставлені цілі кримінального провадження, належно мотивуючи такі відмови у випадку прийняття такого рішення.

Така позиція також підтверджується аналізом положень ч. 5 ст. 40 КПК України, за якою слідчий, здійснюючи свої повноваження відповідно до вимог цього Кодексу, є самостійним у своїй процесуальній діяльності, втручання в яку осіб, що не мають на те законних повноважень, забороняється.

При розгляді скарг на відмову в задоволенні клопотань про проведення слідчих (розшукових) дій слідчим суддям необхідно співвідносити вимоги ст. 220 КПК з іншими процесуальними вимогами щодо здійснення досудового розслідування у кримінальному провадження, зокрема встановленими ст. 40 КПК. Саме тому необхідно брати до уваги те, що процесуальне законодавство не передбачає обов`язку посадових осіб органів досудового розслідування вчиняти всі дії, які ініціюються учасниками кримінального провадження, оскільки такі дії в певних випадках можуть бути недоцільними, а інколи передчасними або взагалі перешкоджати досягненню завдань кримінального провадження (розділ 6 Узагальнення ВССУ про практику розгляду скарг на рішення, дії чи бездіяльність органів досудового розслідування чи прокурора під час досудового розслідування від 12.01.2017 № 9-49/0/4-17).

Отже, втручання в процесуальну самостійність слідчого, прокурора при прийнятті процесуальних рішень під час досудового розслідування не входить до компетенції слідчого судді при здійсненні судового контролю за слідством під час досудового розслідування, а тому слідчий суддя не повинен вирішувати замість слідчого питання про проведення тих чи інших слідчих дій, а здійснює оцінку належності їх проведення чи законності відмови у них.

Скаржник не погодився з прийнятим процесуальним рішенням і звернувся зі скаргою до слідчого судді, при цьому просить скасувати постанову старшого слідчого СВ Умансьського РУП ГУНП в Черкаській області ОСОБА_5 від 16.03.2023 про часткове задоволення клопотання та зобов`язати СВ Уманського РУП ГУНП в Черкаській області призначити комісійну судово-медичну експертизу.

Як вбачається зі змісту вказаної постанови слідчого від 16.03.2023, в рамках даного кримінального провадження були проведені судово-медичні експертизи та слідчим отримані висновки експерта № 05-7-01/661 та № 05-7-01/57.

Експерт Уманського міжрайонного відділення КУ «Черкаське обласне бюро судово-медичної експертизи» під час складання висновку був попереджений про кримінальну відповідальність за завідомо неправдивий висновок та відмову без поважних причин від виконання покладених на нього обов`язків за ст. 384 та ст. 385 КК України, що відкидає будь-які сумніви в об`єктивності складених висновків.

При цьому варто зазначити і те, що згідно з ч. 2 ст. 242 КПК України слідчий або прокурор зобов`язані забезпечити проведення експертизи щодо: встановлення причин смерті; встановлення тяжкості та характеру тілесних ушкоджень; визначення психічного стану підозрюваного за наявності відомостей, які викликають сумнів щодо його осудності, обмеженої осудності; встановлення віку особи, якщо це необхідно для вирішення питання притягнення до кримінальної відповідальності, а іншим способом неможливо отримати ці відомості; визначення розміру матеріальних збитків, якщо потерпілий не може їх визначити та не надав документ, що підтверджує розмір такої шкоди, розміру шкоди немайнового характеру, шкоди довкіллю, заподіяного кримінальним правопорушенням.

Таким чином, кримінально-процесуальним законодавством передбачений виключний перелік підстав, за яких проведення експертизи є обов`язковим.

Призначення експертизи в інших випадках, відповідно до чинного кримінального процесуального законодавства, визначення об`єму, порядку, послідовності, часу проведення слідчих дій знаходиться у виключній компетенції органу досудового розслідування.

Також варто звернути увагу і на те, що Пленум Верховного Суду України в постанові № 8 від 30.05.97 року «Про судову експертизу в кримінальних і цивільних справах» роз`яснив, що у випадках, коли в справі щодо одного й того ж предмета проведено декілька експертиз, у тому числі комплексну, комісійну, додаткову чи повторну, суд повинен дати оцінку кожному висновку з точки зору всебічності, повноти й об`єктивності експертного дослідження. Такій оцінці підлягають також окремі висновки експертів - членів комісійної чи комплексної експертизи, які не підписали спільний висновок. При дослідженні висновку експерта суди повинні виходити з того, що висновок експерта не має наперед встановленої сили та переваги над іншими джерелами доказів, підлягає перевірці й оцінці за внутрішнім переконанням суду, яке має ґрунтуватися на всебічному, повному й об`єктивному розгляді всіх обставин справи у сукупності.

Досліджуючи вказану скаргу та оскаржувану постанову слідчого, слідчий суддя приходить до переконання, що остання відповідає вимогам КПК України, є законною, оскільки вона відповідає вимогам ст. 110 КПК України, є обґрунтованою та мотивованою з посиланням на конкретні обставини та дані, що встановлені в ході досудового розслідування.

Із змісту вказаної постанови вбачається, що слідчим у межах встановлених норм КПК України було розглянуто клопотання захисника, за результатами якого було прийняте обґрунтоване рішення.

З аналізу змісту вказаних вище норм вбачається, що органи досудового розслідування мають саме право, а не обов`язок у проведенні такої слідчої дії, та у випадку відмови у її проведенні зобов`язані належно аргументувати таке рішення.

З огляду на вище викладене, слідчий суддя дійшов висновку, що постанова старшого слідчого СВ Уманського РУП ГУНП в Черкаській області ОСОБА_5 від 16.03.2023 про відмову у задоволенні клопотання в межах кримінального провадження № 0001017 від 07.12.2022 є мотивованою, обґрунтованою та відповідає вимогам ст.ст. 110, 220 КПК України, тобто є законною, а тому слідчим суддею не вбачається підстав для її скасування.

Керуючись ст. ст. 303, 307 КПК України, слідчий суддя

ПОСТАНОВИВ:

Відмовити в задоволенні скарги адвоката ОСОБА_3 , поданої в інтересах підозрюваного ОСОБА_4 , про часткове скасування постанови старшого слідчого СВ Уманського РУП ГУНП в Черкаській області ОСОБА_5 від 16.03.2023 та зобов`язання вчинити дії.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1