Справа № 361/1051/23
Провадження № 1-кс/361/212/23
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

11.02.23 року Броварський міськрайонний суд Київської області у складі:

головуючого слідчого судді ОСОБА_1

при секретарі судового засідання ОСОБА_2

за участю:

прокурора ОСОБА_3 ,

підозрюваного ОСОБА_4 ,

захисника ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Бровари Київської області клопотання старшого слідчого слідчого відділу Броварського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Київській області ОСОБА_6 , за матеріалами досудового розслідування № 0000413 від 10 лютого 2023 року, про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженеця м. Бровари Київської області, громадянина України, з середньою освітою, офіційно не працюючого, не депутата, маючого 2 (другу) групу інвалідності, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , та проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , офіційно не одруженого, не маючого на утриманні неповнолітніх дітей, раніше не судимого;

підозрюваного у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 296, ч. 1 ст. 263 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

До провадження слідчого судді Броварського міськрайонного суду Київської області ОСОБА_1 надійшло клопотання старшого слідчого слідчого відділу Броварського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Київській області ОСОБА_6 , погоджене прокурором Броварської окружної прокуратури ОСОБА_3 , за матеріалами досудового розслідування №0000413, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань від 10 лютого 2023 року, про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_4 ..

В обґрунтування клопотання слідчий посилається на те, що СВ Броварського районного управління поліції ГУ НП в Київській області розслідуються матеріали досудового розслідування №0000413, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань від 10 лютого 2023 року, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 296, ч. 1 ст. 263 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що 10 лютого 2023 року приблизно о 13 годині 43 хвилині ОСОБА_4 прийшов до магазину Борисфен, що знаходиться за адресою: Київська область, м. Бровари вул. Шевченка 10-Б, маючи умисел на вчинення хуліганства, тобто грубого порушення громадського порядку з мотивів явної неповаги до суспільства, що супроводжується особливою зухвалістю та винятковим цинізмом із застосуванням іншого предмета, спеціально пристосованого та заздалегідь заготовленого для нанесення тілесних ушкоджень.

Цього ж дня, о 13 годині 45 хвилин ОСОБА_4 , здійснюючи реалізацію свого злочинного умислу на вчинення хуліганства, тобто грубого порушення громадського порядку з мотивів явної неповаги до суспільства, що супроводжується особливою зухвалістю та винятковим цинізмом із застосуванням іншого предмета, спеціально пристосованого та заздалегідь заготовленого для нанесення тілесних ушкоджень, підійшов до одного з прилавків магазину, за яким в цей час перебувала ОСОБА_7 , де тримаючи в своїй лівій руці предмет зовні схожий на гранату та демонструючи предмет зовні схожий на гранату ОСОБА_7 з метою залякування останньої, грубо висловлювався та фізично погрожував в бік ОСОБА_7 . Після чого, продовжуючи реалізацію свого злочинного умислу, незважаючи на оточуючих, порушуючи громадський порядок, з явної неповаги до суспільства, підійшов до ОСОБА_7 , яка в цей час знаходилася за прилавком та умисно, з метою нанесення тілесних ушкоджень, наніс останній кулаком правої руки удар по обличчю, а саме в область носа. Після чого ОСОБА_4 залишив місце вчинення кримінального правопорушення.

Своїми діями ОСОБА_4 спричинив ОСОБА_7 тілесні ушкодження у вигляді перелому кісток носа та грубо порушив громадський порядок з мотивів явної неповаги до суспільства, зневажливого ставлення до громадського порядку та існуючих у суспільстві загальновизнаних правил поведінки та моральності, не зважаючи на присутність сторонніх осіб, з особливою зухвалістю у виді нахабного поводження, не реагуючи на зауваження присутніх осіб, демонструючи зневагу до загальноприйнятих норм поведінки у суспільстві, доброзичливості, моральності.

Разом з цим, досудовим розслідуванням встановлено, що у невстановлений досудовим розслідуванням час, у невстановленому досудовим розслідуванням місці, у невстановлений досудовим розслідуванням спосіб, ОСОБА_4 , у порушення додатку № 1, затвердженого п. 1 постанови Верховної Ради України від 17.06.1992 № 2471-XII «Про право власності на окремі види майна», п.п. 1-4, 9, 15 Положення по дозвільну систему, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12.10.1992 № 576, п. п. 2.8., 8.1., 8.2., 8.9 та глави 12 Інструкції про порядок виготовлення, придбання, зберігання, обліку, перевезення та використання вогнепальної, пневматичної, холодної і охолощеної зброї, пристроїв вітчизняного виробництва для відстрілу патронів, споряджених гумовими чи аналогічними за своїми властивостями метальними снарядами несмертельної дії, та патронів до них, а також боєприпасів до зброї, основних частин зброї та вибухових матеріалів, затвердженої наказом МВС України від 21.08.1998 № 622, діючи умисно, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, маючи умисел на придбання, носіння та зберігання вибухових речовин без передбаченого законом дозволу, придбав металевий предмет зовні схожий на корпус ручної, осколкової наступальної гранати типу РГД-5 з маркуванням РГД-5Л-5-72Т, 4 (чотири) металеві предмети з нашаруванням фарби зеленого кольору, зовні схожих на корпуси ручних, осколкових, оборонних гранат типу Ф-1 із затертим маркуванням на даній частині, 1 металевий предмет зовні схожий на підривач типу УЗРГМ з маркуванням 242-81 УЗРГМ-2У ЗЧП 386-7282, 1 металевий предмет зовні схожий на підривач типу УЗРГМ з маркуванням 220-75 УЗРГМ УЗЧП 386-32-76, 1 металевий предмет зовні схожий на підривач типу УЗРГМ з маркуванням 177-80 УЗРГМ-2 УЗЧП 386-200-80, 1 металевий предмет зовні схожий на підривач типу УЗРГМ з маркуванням 242-81 УЗРГМ-2 УЗЧП 386-72-82, 4 предмети зовні схожі на корпуси ручних гранат типу РГН з ідентичним маркуванням РГН 386-8-90, які носив при собі в рюкзаку чорного кольору, і таким чином незаконно, без передбаченого законом дозволу, чим здійснював носіння, зберігання вибухових пристроїв.

Так, 10.02.2023 року о 15 год. 30 хв. в ході затримання особи, підозрюваної у вчинені злочину, під час особистого обшуку ОСОБА_4 за адресою: АДРЕСА_2 у останнього у рюкзаку чорного кольору, який ОСОБА_4 мав при собі, було виявлено та вилучено металевий предмет, зовні схожий на корпус ручної, осколкової наступальної гранати типу РГД-5 з маркуванням РГД-5Л-5-72Т, 4 ( чотири) металеві предмети з нашаруванням фарби зеленого кольору, зовні схожих на корпуси ручних, осколкових, оборонних гранат типу Ф-1 із затертим маркуванням на даній частині, 1 металевий предмет зовні схожий на підривач типу УЗРГМ з маркуванням 242-81 УЗРГМ-2У ЗЧП 386-7282, 1 металевий предмет зовні схожий на підривач типу УЗРГМ з маркуванням 220-75 УЗРГМ УЗЧП 386-32-76, 1 металевий предмет зовні схожий на підривач типу УЗРГМ з маркуванням 177-80 УЗРГМ-2 УЗЧП 386-200-80, 1 металевий предмет зовні схожий на підривач типу УЗРГМ з маркуванням 242-81 УЗРГМ-2 УЗЧП 386-72-82, 4 предмети зовні схожі на корпуси ручних гранат типу РГН з ідентичним маркуванням РГН 386-8-90.

Таким чином, ОСОБА_4 підозрюється у хуліганстві, тобто грубому порушенні громадського порядку з мотивів явної неповаги до суспільства, що супроводжувалось особливою зухвалістю та винятковим цинізмом із застосуванням іншого предмета, спеціально пристосованого та заздалегідь заготовленого для нанесення тілесних ушкоджень, тобто у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 4 ст. 296 КК України та у незаконному носінні, зберіганні, придбанні бойових припасів без передбаченого законом дозволу, тобто у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України.

10 лютого 2023 року о 16 годині 30 хвилин на підставі ст. 208 КК України за підозрою у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 296, ч. 1 ст. 263 КК України затримано ОСОБА_4 .

11 лютого 2023 року ОСОБА_4 повідомлено про підозру вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 296, ч. 1 ст. 263 КК України.

Метою застосування запобіжного заходу відносно ОСОБА_4 слідчий і прокурор вважають ризики, передбачені п. 1, 3, 5 ст. 177 КПК України, а саме:

- ризик, передбачений п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України підтверджується тим, що підозрюваний ОСОБА_4 обґрунтовано підозрюється у вчиненні злочинів, передбачених ч. 4 ст. 296 та ч. 1 ст. 263 Кримінального кодексу України, санкції обох статей передбачають покарання у вигляді позбавлення волі на строк від трьох до семи років, а тому з метою ухилення від покарання, підозрюваний може ухилятися від органу досудового слідства та суду;

- ризик, передбачений п. 3 ч. 1 ст. 177 КПК України підтверджується тим, що ОСОБА_4 може незаконно впливати на свідків та потерпілу в даному кримінальному провадженні, оскільки йому відомо їх місце роботи, де й було вчинено злочин, потерпіла є знайомою особою підозрюваного та була піддана фізичному насильству з його сторони, отримавши тілесні ушкодження у вигляді перелому кісток носа. Свідками є всі особи, що перебували в приміщенні магазину, де ОСОБА_4 вчиняв хуліганські дії, всі вони перебували під загрозою їх життю та здоров`ю, оскільки підозрюваний погрожував гранатою під час вчинення злочину, тобто особи що в подальшому може зашкодити проведенню повного, неупередженого та об`єктивного досудового розслідування. Тому є ризик того, що до потерпілої та свідків може бути застосовано фізичне насильство, погрози або інші способи впливу з метою змусити їх надати інші показання або взагалі відмовитись від їх надання, що перешкодить повному та об`єктивному проведенню досудового розслідування;

- ризик, передбачений п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме ризик повторного вчинення злочинів підтверджується тим, що джерело придбання бойових припасів підозрюваним ОСОБА_4 не встановлено і він, перебуваючи на волі, може повторно придбати зброю, бойові припаси, що є небезпечним для життя та здоров`я оточуючих осіб. Окрім того, враховуючи зухвальство вчиненого злочину, передбаченого ч. 4 ст. 296 КК України, під час якого підозрюваний прийшов у публічне місце, а саме магазин, де було багато працівників та відвідувачів, і, тримаючи в руці гранату, погрожував її підірвати, це становило загрозу життю та здоров`ю великої кількості осіб під час воєнного стану, що свідчить про суспільну небезпечність особи та необхідність її ізоляції від суспільства.

Більш м`які запобіжні заходи, на думку слідства, призведуть до продовження злочинної діяльності, нададуть змогу переховуватись від органу досудового розслідування і суду.

У органу досудового розслідування є достатні підстави вважати, що будь-який інший запобіжний захід, не пов`язаний із позбавленням волі, не може забезпечити належну процесуальну поведінку підозрюваного ОСОБА_4 .

У судовому засіданні прокурор клопотання підтримав, просив його задовольнити.

Захисник в судовому засіданні проти клопотання заперечував, просив обрати більш м`який запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту, зазначаючи, що підозра є необґрунтованою. Наголосив, що ризики наведені прокурором нічим не підтвердженні.

Підозрюваний в судовому засіданні підтримав думку захисника, просив не обирати запобіжний захід у виді тримання під вартою.

Заслухавши прокурора, підозрюваного та його захисника, вивчивши матеріали клопотання, слідчий суддя приходить до висновку про задоволення клопотання, у зв`язку з наступним.

При вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності підстав, зазначених статтею 177 КПК України, слідчий суддя, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, які зазначені статтею 178 КПК України.

Клопотання подано до суду та судове засідання відбувається у встановлені законом строк.

Відповідно до ч. 1 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 КПК України.

Злочини, в скоєнні яких підозрюється ОСОБА_4 , відносяться до категорії тяжких злочинів, покарання за яке, передбачено у вигляді позбавлення волі строк понад п`ять років.

Перевіряючи обґрунтованість підозри, слідчий суддя виходить з практики Європейського суду з прав людини (рішення «Нечипорук і Йонкало проти України») відповідно до якої «обґрунтована підозра» означає наявність фактів чи інформації, які могли б переконати стороннього об`єктивного спостерігача, що особа, можливо, вчинила злочин.

У розглядуваному клопотанні наведені дані, які вказують на підозру у вчиненні підозрюваним кримінальних правопорушень, та які не викликають розумних сумнівів у цьому.

Європейський суд з прав людини неодноразово підкреслював, що наявність підстав для тримання особи під вартою має оцінюватись в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин. Тримання особи під вартою завжди може бути виправдано, за наявності ознак того, що цього вимагають справжні інтереси суспільства, які незважаючи на існування презумпції невинуватості, переважають інтереси забезпечення поваги до особистої свободи. При розгляді питання про доцільність тримання особи під вартою судовий орган повинен брати до уваги фактори, які можуть мати відношення до справи: характер (обставини) і тяжкість передбачуваного злочину; обґрунтованість доказів того, що саме ця особа вчинила злочин; покарання, яке можливо буде призначено в результаті засудження; характер, минуле, особисті та соціальні обставини життя особи, його зв`язки з суспільством.

У своїх рішеннях Європейський суд з прав людини неодноразово підкреслював, що наявність підстав для тримання особи під вартою має оцінюватись в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин. Тримання особи під вартою завжди може бути виправдано, за наявності ознак того, що цього вимагають справжні інтереси суспільства, які, незважаючи на існування презумпції невинуватості, переважають інтереси поваги до особистої свободи.

Аналізуючи ризик переховуванням від органів досудового розслідування та суду в контексті практики Європейського суду з захисту прав людини, слід зазначити, що ризик втечі підсудного не може бути встановлений лише на основі суворості можливого вироку. Оцінка такого ризику має проводитись з посиланням на ряд інших факторів, які можуть або підтвердити існування ризику втечі або вказати, що вона маловірогідна і необхідність в утриманні під вартою відсутня (Panchenko v. Russia (Панченко проти Росії)). Ризик втечі має оцінюватися у світлі факторів, пов`язаних з характером особи, її моральністю, місцем проживання, родом занять, майновим станом, сімейними зв`язками та усіма видами зв`язку з країною, в якій така особа піддається кримінальному переслідуванню (Becciev v. Moldova (Бекчиєв проти Молдови).

Аналізуючи даний ризик, суд звертає увагу, що підозрюваний офіційно не працює.

З матеріалів провадження вбачається, ОСОБА_4 обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінальних правопорушень, які інкримінуються йому органом досудового розслідування, оскільки в розпорядженні слідчого є зібрані у встановленому законом порядку достатні фактичні данні, які свідчать про наявність ознак кримінальних правопорушень, що інкримінуються йому органом досудового розслідування.

Згідно ч. ч. 1, 3 ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Суду не надано доказів, що підозрюваний може проживати за місце реєстрації в разі обрання йому запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту.

А відтак, суд приходить до висновку, що є достатні підстави для обрання щодо ОСОБА_4 , запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, оскільки жоден із більш м`яких запобіжних заходів, на даній стадій досудового розслідування, не зможе запобігти вищезазначеним ризикам.

Тому, суд приходить до висновку, що є достатні підстави для задоволення клопотання щодо ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді у вигляді тримання під вартою.

Доведені слідчим та прокурором ризики за п.1, 3 та п.5 ч.1 ст. 177 КПК України є суттєвими, і, як засвідчили обставини, якими обґрунтовується клопотання, їм неможливо запобігти в умовах застосування до підозрюваного будь-якого іншого запобіжного заходу, окрім тримання під вартою, оскільки інші запобіжні заходи не пов`язані з виключними запобіжниками у комунікації та переміщеннях підозрюваного не можуть їм запобігти.

При цьому суд враховує, що відповідно до правової позиції, викладеної у п. 80 рішення Європейського суду з прав людини від 10 лютого 2011 року у справі «Марченко проти України», при розгляді клопотання про обрання, зміну або продовження запобіжного заходу у виді тримання під вартою, має бути розглянута можливість застосування інших (альтернативних) запобіжних заходів.

На підставі ч. 3 ст. 183 КПК України слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим обов`язків, передбачених КПК України, крім випадків передбачених ч. 4 ст. 183 КПК України.

Відповідно до п. 2 ч. 5 ст. 182 КПК України розмір застави щодо особи, підозрюваної у вчиненні тяжкого злочину визначається у межах від двадцяти до восьмидесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що у відповідності до абз. 4 ст. 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2023 рік» складає з 01 січня 2023 року від 53 680 до 214 720 гривень.

Таким чином, приймаючи до уваги, що злочини у якому підозрюється ОСОБА_4 передбачені 4 ст. 296, ч. 1 ст. 263 КК України за визначенням ст. 12 КК України є тяжкими злочиноми, зважаючи на визначені п. 3 ч. 5 ст. 182 КПК України межі розміру застави щодо особи, підозрюваної у вчиненні тяжкого злочину з тим, щоб розмір застави достатньою мірою гарантував виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього обов`язків та не був завідомо непомірним для такої особи, приймаючи до уваги вимог ч.4 ст.183 КПК України слідчий суддя вважає достатнім визначити розмір застави на рівні 20 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, з визначенням обов`язків, передбачених ст. 194 КПК України, застосувавши запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів, в межах строку досудового розслідування.

Керуючись ст. ст.131,176-178, 182, 183,193,194,196,197 КПК України, слідчий суддя,-

У Х В А Л И В :

Клопотання задовольнити.

Обрати підозрюваному ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів, тобто до 10.04.2023 включно, взявши його під варту в залі суду.

Строк тримання під вартою ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 обчислювати з 15 год. 30 хв. 10.02.2023 року.

Встановити ОСОБА_4 заставу яка дорівнює 20 розмірам прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що складає 53 680 гривень, які необхідно внести у грошовій одиниці України на спеціальний рахунок, визначений в порядку, встановленому КМУ.

Застава може бути внесена на депозитний рахунок: отримувач: ТУ ДСА України у Київській області, , МФО: 820172, банк: Державна казначейська служба України в м. Києві, р/р № UA0018661; призначення платежу: «застава за … П.І.Б., дата народження особи, за яку вноситься застава, згідно з ухвалою …(назва суду)… від … (дата ухвали)… по справі №…, кримінальне провадження №….» та надати документ, що підтверджує внесення застави до Броварського міськрайонного суду Київської області.

В разі внесення застави уповноваженій службовій особі місця ув`язнення необхідно негайно звільнити ОСОБА_4 з-під варти та повідомити про це слідчого, прокурора та слідчого суддю, або суд.

З моменту звільнення ОСОБА_4 з-під варти у зв`язку з внесенням застави він буде вважатися таким, до якого застосовано запобіжний захід у вигляді застави.

В разі внесення застави покласти на ОСОБА_4 наступні обов`язки:

- прибувати до визначеної службової особи із встановленою періодичністю;

- не відлучатися із населеного пункту, в якому ОСОБА_4 проживає (Київська область, м. Бровари), без дозволу слідчого, прокурора або суду;

- повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та місця роботи;

- уникати спілкування з потерпілою та свідками у даному кримінальному провадженні.

Термін обов`язків, покладених слідчим суддею, у разі внесення застави визначити до 10.04.2023 року включно.

В разі невиконання вище перелічених обов`язків, застава звертається в дохід держави та зараховується до спеціального фонду Державного бюджету України й використовується у порядку, встановленому законом для використання коштів судового збору.

У разі звернення застави в дохід держави слідчий суддя, суд вирішує питання про застосування запобіжного заходу у вигляді застави у більшому розмірі або іншого запобіжного заходу з урахуванням положень ч. 7 ст. 194 КПК України.

Ухвала щодо застосування запобіжного заходу підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Ознайомити та вручити підозрюваному під розпис копію ухвали про обрання запобіжного заходу.

Ухвала може бути оскаржена до Київського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня проголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1