Справа № 699/170/23
Номер провадження № 1-кс/699/59/23
УХВАЛА

про відмову у задоволенні скарги

02.03.2023 м. Корсунь-Шевченківський

Слідчий суддя Корсунь-Шевченківського районного суду Черкаської області ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши скаргу ОСОБА_3 на бездіяльність службових осіб Відділення поліції № 1 Черкаського районного управління поліції Головного управління національної поліції в Черкаській області стосовно невнесення відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань,

УСТАНОВИВ:

22.02.2023 до Корсунь-Шевченківського районного суду Черкаської області порядку ст. 303 КПК України найшла скарга ОСОБА_3 на бездіяльність службових осіб Відділення поліції № 1 Черкаського районного управління поліції Головного управління національної поліції в Черкаській області стосовно невнесення відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань.

Зі скарги вбачається, що 12.02.2023 ОСОБА_3 разом з сином ОСОБА_4 звернулися до приватної стоматологічної лікарні у м. Городище про лікування зуба. Під час консультації представник лікарні розповіла їм про ціни на лікування та які пільги є для клієнтів: інвалідам, учасникам бойових дій та інше. Їм розповіли, що неглибоке пломбування буде коштувати 1000,00 грн, але не більше 1500,00 грн, якщо доведеться виймати зубовий нерв і з подальшим глибоким пломбуванням. Заявнику порадили поїхати до м. Корсуня-Шевченківського, аргументуючи тим, що лікарі у м. Городище проходять навчання. На 9 годину 12.02.2023 ОСОБА_3 разом з сином ОСОБА_4 приїхали до м. Корсуня-Шевченківського і син пішов до лікаря. Коли він вийшов, лікар їм повідомив, що за лікування зуба слід сплатити 2500,00 грн, а у випадку відмови від лікування, консультація лікаря коштує 500,00 грн.

Заявник стверджує, що в м. Городище йому повідомили одну інформацію, а фактично сталося вимагання грошових коштів, поєднане з введенням в оману під час воєнного стану, що, на думку скаржника, підпадає під ознаки п. 4 ст. 189, 364-1 КК України.

ОСОБА_3 повідомив про вказані події Корсунь-Шевченківський відділ поліції - повідомлення № 611.

Однак всупереч положенням ст. 214 КПК України станом на дату подачі скарги заявник не отримав від правоохоронного органу повідомлення про внесення відповідних відомостей до ЄРДР.

За змістом прохальної частини скарги ОСОБА_3 просить:

-зобов`язати слідчого відповідно до вимог ст. 214 КПК України внести до ЄРДР відповідні дані та розпочати досудове розслідування за ознаками п. 4 ст. 189, ст. 364-1 КК України та повідомити його номер;

- розглянути подану скаргу у термін, передбачений вимогами КПК України;

- розглянути скаргу без його присутності, так як у державі воєнний стан.

Відповідно до протоколу автоматичного визначення слідчого судді від 22.02.2023 указану скаргу передано на розгляд слідчого судді Корсунь-Шевченківського районного суду Черкаської області ОСОБА_1 .

Ухвалою суду від 27.02.2023 відмовлено у задоволенні заяви про самовідвід слідчої судді ОСОБА_1 від розгляду цієї скарги ОСОБА_3 .

Ухвалою від 28.02.2023 відкрито провадження з розгляду даної скарги, її розгляд призначено на 02.03.2023 та зобов`язано начальника ВП № 1 ЧРУП ГУНП в Черкаській області надати суду до початку судового засідання всі наявні документи, які стосуються зазначеної скарги (реєстраційний номер у журналі єдиного обліку № 611).

У встановлений слідчим суддею строк відділення поліції надало необхідні для розгляду скарги документи.

Згідно з вимогами ч. 3 ст. 306 КПК України розгляд скарг на рішення, дії чи бездіяльність під час досудового розслідування здійснюється за обов`язкової участі особи, яка подала скаргу, чи її захисника, представника та слідчого, дізнавача чи прокурора, рішення, дії чи бездіяльність яких оскаржується. Відсутність слідчого, дізнавача чи прокурора не є перешкодою для розгляду скарги.

У судове засідання були викликані скаржник та слідчий, проте до суду вони не з`явилися.

ОСОБА_3 у скарзі зазначав, що просить її розгляд здійснювати без його участі.

Представник ВП № 1 ЧРУП ГУНП в Черкаській області в судове засідання не з`явився, причини неявки не повідомив, надавши до суду документи, які стосуються скарги.

У зв`язку з неприбуттям в судове засідання осіб, які беруть участь у судовому провадженні, відповідно до ч. 4 ст. 107 КПК України, фіксування судового засідання за допомогою технічних засобів не здійснювалося.

Перевіривши надані матеріали скарги, слідчий суддя дійшов наступного висновку.

Положеннями ч. 1 ст. 303 КПК України визначено вичерпний перелік рішень, дій чи бездіяльності слідчого, дізнавача або прокурора, які можуть бути оскаржені під час досудового провадження.

Зокрема, у вказаному порядку може бути оскаржено бездіяльність слідчого, дізнавача, прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення, у неповерненні тимчасово вилученого майна згідно з вимогами статті 169 цього Кодексу, а також у нездійсненні інших процесуальних дій, які він зобов`язаний вчинити у визначений цим Кодексом строк, - заявником, потерпілим, його представником чи законним представником, підозрюваним, його захисником чи законним представником, представником юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, володільцем тимчасово вилученого майна, іншою особою, права чи законні інтереси якої обмежуються під час досудового розслідування.

При цьому, положеннями КПК України не визначена територіальна підсудність скарг на рішення, дії чи бездіяльність слідчого або прокурора під час досудового розслідування, оскарження яких регламентоване главою 26 цього Кодексу.

Однак, виходячи зі змісту положень п. 18 ч. 1 ст. 3, ч. 6 ст. 9, ч. 2 ст. 132 КПК України, скарги в порядку ст. 303 КПК України подаються до місцевого суду, в межах територіальної юрисдикції якого знаходиться орган досудового розслідування кримінального провадження, якого стосується скарга.

Відповідно до положень ч. 1 ст. 5 КПК України процесуальна дія проводиться, а процесуальне рішення приймається, згідно з положеннями цього Кодексу, чинними на момент початку виконання такої дії або прийняття такого рішення.

За приписами ч. 6 ст. 9 КПК України у випадках, коли положення цього Кодексу не регулюють або неоднозначно регулюють питання кримінального провадження, застосовуються загальні засади кримінального провадження, визначені ч. 1 ст. 7 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 1 ст. 304 КПК України, скарги на рішення, дії чи бездіяльність слідчого, дізнавача чи прокурора, передбачені ч. 1 ст. 303 цього Кодексу, можуть бути подані особою протягом десяти днів з моменту прийняття рішення, вчинення дії або бездіяльності. Якщо рішення слідчого, дізнавача чи прокурора оформлюється постановою, строк подання скарги починається з дня отримання особою її копії.

Відповідно до статей 22, 26 КПК України кримінальне провадження здійснюється на основі змагальності, що передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами, передбаченими КПК України, сторони кримінального провадження мають рівні права на збирання та подання до суду речей, документів, інших доказів, клопотань, скарг, а також на реалізацію інших процесуальних прав, передбачених КПК України, сторони кримінального провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та спосіб, передбачених КПК України.

Відповідно до ч. 3 ст. 26 КПК України, слідчий суддя, суд у кримінальному провадженні вирішують лише ті питання, що винесені на їх розгляд сторонами та віднесені до їх повноважень, передбачених цим кодексом.

У порядку, визначеному ч. 1 ст. 303 КПК України, може бути оскаржено бездіяльність слідчого, дізнавача, прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення

Згідно з ч. 1 ст. 214 КПК України бездіяльність слідчого, прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР, означає невнесення відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР впродовж 24 годин після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення.

При цьому, виходячи зі змісту ст. 214 КПК України, повноваженнями щодо оцінки відомостей, наведених у заяві чи повідомлених потерпілим, чи виявлених з іншого джерела, як таких, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, наділені слідчий, прокурор.

Приписи ст.ст. 214, 303 КПК України свідчать про те, що предметом судового контролю слідчого судді може бути лише бездіяльність слідчого чи прокурора щодо невнесення відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення, тобто саме заява чи повідомлення про кримінальне правопорушення є передумовою для внесення відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР та для початку досудового розслідування в кримінальному провадженні.

Внесенню до ЄРДР підлягає не будь-яка заява, а лише заява, повідомлення про вчинене кримінальне правопорушення, яка містити достатні дані про наявність ознак кримінально-караного діяння.

Оцінивши обставини справи, слідчий суддя дійшов висновку, що заява ОСОБА_3 не містить відомостей, які б вказували на вчинення конкретного злочину за вказаних ОСОБА_3 обставин. Заява не містить фактичних обставин вчинення злочину, передбаченого п.(ч.) 4 ст. 189, ст. 364-1 КК України, та достатніх даних на підтвердження вчинення неправомірних дій, а містить лише оціночні судження скаржника щодо певних обставин, реальність яких встановити не надається можливим.

Указане підтверджується тим, що положеннями ч. 4 ст. 189 КК України передбачено відповідальність за вимагання, що завдало майнової шкоди в особливо великих розмірах, або вчинене організованою групою чи в умовах воєнного або надзвичайного стану, або поєднане із заподіянням тяжкого тілесного ушкодження

Вимаганням полягає у незаконній вимозі передачі чужого майна чи права на майно або вчинення будь-яких дій майнового характеру з погрозою насильства над потерпілим чи його близькими родичами, обмеження прав, свобод або законних інтересів цих осіб, пошкодження чи знищення їхнього майна або майна, що перебуває в їхньому віданні чи під охороною, або розголошення відомостей, які потерпілий чи його близькі родичі бажають зберегти в таємниці.

Вимагання виражається у незаконній вимозі передачі: чужого майна; права на чуже майно; вчинення будь-яких дій майнового характеру, на які винний не має права.

При цьому, вимога повинна бути поєднана з погрозою:

- насильства (наприклад, нанесення тілесних ушкоджень, вбивства тощо) щодо потерпілого чи його близьких родичів;

- обмеження прав, свобод або законних інтересів цих осіб (наприклад, обмеження у здійсненні підприємницької діяльності, отриманні дозволів, документів, позбавлення посади тощо);

- пошкодження чи знищення майна потерпілого чи його близьких родичів або майна, що перебуває в їхньому віданні чи під охороною (наприклад, спалити приватний будинок, службовий транспортний засіб тощо);

- розголошення відомостей, які потерпілий чи його близькі родичі бажають зберегти в таємниці.

Суб`єктивна сторони вимагання полягає у прямому умислі, тобто, винна особа висловлюючи погрозу бажає, щоб у потерпілого склалося враження, що якщо він протидіятиме винній особі або не виконає її вимог, то ця погроза буде реалізована, усвідомлює, що посягає на чуже майно чи права на майно або спонукає до вчинення будь-яких дій майнового характеру, передбачає, що потерпілому буде завдано матеріальну шкоду і розраховує на настання такого наслідку.

Винна особа діє з корисливих мотивів, маючи за мету протиправне одержання матеріальних благ за рахунок потерпілого.

Положеннями ст. 364-1 КК України передбачена відповідальність за зловживання повноваженнями, тобто умисне, з метою одержання неправомірної вигоди для себе чи інших осіб використання всупереч інтересам юридичної особи приватного права незалежно від організаційно-правової форми службовою особою такої юридичної особи своїх повноважень, якщо це завдало істотної шкоди охоронюваним законом правам або інтересам окремих громадян, або державним чи громадським інтересам, або інтересам юридичних осіб (ч. 1). Те саме діяння, якщо воно спричинило тяжкі наслідки (ч. 2).

Під неправомірною вигодою у цій статті слід розуміти грошові кошти або інше майно, переваги, пільги, послуги, нематеріальні активи, будь-які інші вигоди нематеріального чи негрошового характеру, які пропонують, обіцяють, надають або одержують без законних на те підстав.

Зі скарги ОСОБА_3 не вбачається, у чому саме полягала протиправність дій працівників приватної стоматологічної клініки, щодо яких слід розпочати досудове розслідування.

Після надходження заяви ОСОБА_3 в той же день працівниками поліції відібрано пояснення у заявника та його сина, а також у лікаря рентгенолога ОСОБА_5 . До матеріалів перевірки також долучено прайс на послуги в стоматологічній клініці «Gallant» в м. Городище та м. Корсунь-Шевченківський.

Проведеною перевіркою встановлено відсутність ознак адміністративного чи кримінального правопорушення в діях лікарів та персоналу стоматологічної клініки. ОСОБА_3 повідомлено про результат розгляду його заяви.

Внесення відомостей до ЄРДР також врегульовано Положенням про Єдиний реєстр досудових розслідувань, порядок його формування та ведення, затвердженим наказом Генерального прокурора України №298 від 30.06.2020, згідно з пунктом 2 глави 1 розділу ІІ «Порядок формування та ведення Реєстру» якого, відомості про кримінальне правопорушення, викладені у заяві, повідомленні чи виявлені з іншого джерела, повинні відповідати вимогам пункту 4 частини п`ятої статті 214 КПК України, зокрема мати короткий виклад обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення.

Разом з тим, зміст ч. 1 ст. 214 КПК України не передбачає обов`язку слідчого чи прокурора вносити до ЄРДР всі прийняті та зареєстровані ними заяви, зокрема ті, що не містять у собі короткого викладу обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення.

Вищезазначені положення закону дають підстави для висновку, що реєстрації в ЄРДР підлягають не будь-які заяви чи повідомлення, а лише ті, які містять достатні відомості про кримінальне правопорушення та можуть об`єктивно свідчити про вчинення особою такого кримінального правопорушення. Якщо ж зі змісту заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення є очевидним, що обставини, викладені в ньому, не свідчать про те, що існує ймовірність вчинення будь-якого кримінального правопорушення і ці обставини для отримання зазначеного вище висновку не потребують перевірки засобами кримінального процесу, то такі повідомлення не мають вноситися до ЄРДР і це слугує гарантією для кожної особи від необґрунтованого обвинувачення та процесуального примусу.

До Єдиного реєстру досудових розслідувань, зокрема, має бути внесено короткий виклад обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, наведених потерпілим, заявником чи виявлені з іншого джерела (п.4 ч.5ст.214 КПК України).

Підставами вважати заяву чи повідомлення саме про кримінальне правопорушення є наявність в них об`єктивних фактичних даних, які б дійсно свідчили про наявність фактів та обставин, які у своїй сукупності вказують на ознаки вчинення кримінального правопорушення.

Таким чином, закон передбачає необхідність попередньої оцінки (аналізу) слідчим, прокурором, слідчим суддею (у разі оскарження заявником бездіяльності уповноваженої особи щодо невнесення відомостей до ЄРДР) змісту заяви, повідомлення про вчинене кримінальне правопорушення на предмет викладення в ньому інформації саме про кримінальне правопорушення.

Разом з цим, у разі невнесення відомостей (бездіяльність слідчого щодо невнесення відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР ) заявник має право оскаржити таку відмову до слідчого судді.

Так, відповідно до висновку, що викладений у постанові Великої Палати Верховного Суду від 30 січня 2019 року у справі № 818/1526/18 у межах процедури оскарження бездіяльності слідчого щодо невнесення відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР після отримання заяви, слідчий суддя з`ясовує обставини та мотиви, з яких слідчий або прокурор дійшов висновку про відсутність підстав для внесення відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР, чим саме обґрунтоване невнесення відповідних відомостей до ЄРДР, та вирішує питання про наявність або відсутність правових підстав для зобов`язання слідчого або прокурора внести інформацію про кримінальне правопорушення до ЄРДР.

Велика Палата Верховного Суду у постанові від 24.04.2019 в справі № 818/15/18 зауважила, що у межах процедури за правилами п. 1 ч. 1 ст. 303 КПК України слідчий суддя з`ясовує обставини та мотиви, з яких слідчий або прокурор дійшов висновку про відсутність підстав для внесення відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР, чим саме обґрунтоване невнесення відповідних відомостей до ЄРДР, та вирішує питання про наявність або відсутність правових підстав для зобов`язання слідчого або прокурора внести інформацію про кримінальне правопорушення до ЄРДР, а тому, у розрізі такої думки Великої Палати Верховного Суду, слідчий суддя повинен з`ясувати наведені обставини судом касаційної інстанції, як такі, що підлягають установленню, у обсязі наявних та поданих до суду доказів, на час розгляду скарги.

Зважаючи на викладене, скарга ОСОБА_3 на бездіяльність слідчого не підлягає задоволенню.

Керуючись ст.ст. 38, 303-307, 309, 392, 395 КПК України, слідчий суддя

УХВАЛИВ:

У задоволенні скарги ОСОБА_3 на бездіяльність службових осіб Відділення поліції № 1 Черкаського районного управління поліції Головного управління національної поліції в Черкаській області стосовно невнесення відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань - відмовити.

Копію ухвали невідкладно направити скаржнику та Відділенню поліції № 1 Черкаського районного управління поліції Головного управління національної поліції в Черкаській області.

Ухвала слідчого судді може бути оскаржена протягом п`яти днів з дня її оголошення безпосередньо до Черкаського апеляційного суду. Якщо ухвалу слідчого судді було постановлено без виклику особи, яка її оскаржує, строк апеляційного оскарження для такої особи обчислюється з дня отримання копії судового рішення.

Ухвала слідчого судді набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, установленого КПК України, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Слідчий суддя ОСОБА_1