Провадження 1кп/932/457/20
УХВАЛА

Іменем України

14 грудня 2022 року Бабушкінський районний суд м. Дніпропетровська

у складі:

Головуючого-судді ОСОБА_1

Суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3

при секретарі ОСОБА_4

прокурора ОСОБА_5

захисника ОСОБА_6

розглянувши у судовому засіданні в залі суду м. Дніпро кримінальне провадження, внесене до ЄРДР за № 0001937, за обвинуваченням ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Дніпропетровська, громадянина України, зареєстрованого та проживаючого в АДРЕСА_1 , обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 115 КК України, -

ВСТАНОВИВ

У провадженні Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська знаходиться кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_7 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 115 КК України.

Прокурором заявлено клопотання про продовження обраного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_7 з тих підстав, що ризики, які враховувалися при обранні запобіжного заходу обвинуваченому з врахуванням стадії процесу та особистості обвинуваченого, не відпали та продовжують існувати, а саме ризики того, що обвинувачений може ухилитися від суду, може перешкоджати кримінальному провадженню та вчинити інші кримінальні правопорушення, оскільки він обвинувачується у вчиненні особливо тяжкого злочину, не має тісних соціальних зв`язків та законного джерела доходу. Підстав для зміни запобіжного заходу на більш м`який не вбачає з огляду на тяжкість та обставини злочину, суворість покарання передбаченого за вчинення інкримінованого йому злочину, особистість обвинуваченого та введення на теперішній час на території України військового стану та загострення криміногенної обстановки в державі. Вважає, що більш м`який запобіжний захід не забезпечить виконання обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків.

Обвинувачений ОСОБА_7 заперечував проти задоволення клопотання прокурора, оскільки воно заявлено без огляду змін, які відбулися у процесі, шаблонно перераховані ризики без наведення доказів їх існування. Підтримав клопотання та позицію захисника.

Захисник адвокат ОСОБА_6 просила відмовити у задоволенні клопотання прокурора та змінити обвинуваченому запобіжний захід на домашній арешт з застосуванням електронного засобу контролю з тих підстав, що прокурором не надано доказів існування вказаних ним ризиків, ризики ним зазначені формально, без врахування особистості обвинуваченого, який має міцні соціальні зв`язки, постійне місце проживання, сина, неофіційне місце роботи.

Вислухавши думку учасників процесу, суд вважає необхідним задовольнити клопотання прокурора та продовжити застосування щодо обвинуваченого ОСОБА_7 обраного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою до розгляду кримінальної справи по суті на строк шістдесят діб, а у задоволенні клопотання захисту про зміну запобіжного заходу на домашній арешт з застосуванням електронного засобу контролю вважає необхідним відмовити, оскільки ризики, передбачені ст.177 КПК України, які враховувались судом при обранні ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою на час розгляду у суді кримінального провадження не відпали.

Так, щодо обвинуваченого обраний запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, який ухвалою суду від 10 листопада 2022 року продовжено на строк шістдесят діб, тобто до 8 січня 2023 року включно. Справа по суті не розглянута, на цей час судом оголошена перерва за клопотанням сторін кримінального провадження для підготовки учасників провадження до виступів у судових дебатах.

Як вбачається з матеріалів кримінального провадження, ОСОБА_7 обвинувачується у вчиненні особливо тяжкого умисного злочину, пов`язаного з спричиненням смерті іншій особі, за який передбачено покарання виключно у виді позбавлення волі на строк від семи до п`ятнадцяти років, на момент вчинення злочину офіційно не працював та не мав постійного джерела доходу, офіційно не одружений, потерпілою по справі є його колишня дружина ОСОБА_8 з якою вони мешкали за одним місцем проживання, має постійне місце проживання за яким проживає і потерпілий по справі, однак не має утриманців, і з врахуванням стадії процесу, досліджених судом доказів, реально існують ризики, що він усвідомлюючи відповідальність, яка йому загрожує у випадку доведеності його вини буде переховуватися від суду з метою уникнення відповідальності та покарання, або іншим чином буде перешкоджати кримінальному провадженню. Вищевикладене дає суду обґрунтовану підставу вважати наявність ризику, що ОСОБА_7 може ухилитися від суду або перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином.

Оцінюючи вищевказані обставини, суд, також приходить до висновку про те, що хоча тяжкість обвинувачення і не є самостійною підставою для утримання особи під вартою, проте таке обвинувачення у сукупності з іншими обставинами збільшує ризик втечі настільки, що його неможливо відвернути, не взявши особу під варту, оскільки суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування або повторного вчинення злочинів. Крім того, ризик втечі має оцінюватися у контексті чинників, пов`язаних з характером особи, її моральністю, місцем проживання, родом занять, майновим станом, сімейними зв`язками та усіма видами зв`язку з країною, в якій така особа піддається кримінальному переслідуванню, а також суд враховує, що наразі на території України введений воєнний стан, що суттєво обмежує можливості виконання органами влади своїх повноважень та якісно погіршує криміногенну обстановку.

Також, суд враховує характер кримінального правопорушення, який має високий ступінь суспільної небезпеки, зумовленої наслідками не лише для конкретної особи, а й для суспільства в цілому та практику Європейського суду з прав людини, яка свідчить про те, що рішення суду повинно забезпечити не тільки права обвинуваченого, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів, що вимагає від суду більшої суворості в оцінці цінностей суспільства.

Посилання захисту, що обвинувачений ОСОБА_7 має міцні соціальні зв`язки, сина, постійне місце реєстрації та проживання, неофіційне місце роботи, суд не вважає підставою для зміни запобіжного заходу обвинуваченому на домашній арешт з застосуванням електронного засобу контролю, так як тяжкість кримінального правопорушення, серйозність обвинувачення та обставини скоєння злочину, суворість покарання, яке може бути призначено обвинуваченому у разі доведеності його вини, не свідчать про наявність у обвинуваченого ОСОБА_7 перешкод або інших стримуючих факторів щодо можливості ухилитися від суду.

Суд вважає, що вказані ризики на цей час не зменшилися, залишаються реальними та продовжують існувати, враховуючи зміст пред`явленого звинувачення ОСОБА_7 , досліджених доказів наданих стороною обвинувачення в обґрунтування обвинувачення, а також тяжкість кримінального правопорушення, характер та обставини протиправних дій, в яких він обвинувачується, особу потерпілої та особистість обвинуваченого, який не має міцних соціальних зв`язків, утриманців та бездоганної у суспільстві репутації, що виправдовує тримання обвинуваченого під вартою і застосування саме такого запобіжного заходу у цьому випадку буде виправданим з точки зору наявності відповідного суспільного інтересу.

З урахуванням вищевикладеного та стадії судового провадження, коли судом продовжується розгляд справи, підстав для зміни обвинуваченому ОСОБА_7 запобіжного заходу з тримання під вартою на більше м`який запобіжний захід у тому числі домашній арешт з застосуванням електронного засобу контролю не вбачається, оскільки інші більш м`які запобіжні заходи, не зможуть забезпечити належну поведінку обвинуваченого, а обраний відносно ОСОБА_7 запобіжний захід відповідає характеру та тяжкості діяння, яке йому інкримінується, кореспондується з характером суспільного інтересу, зважаючи на введення воєнного стану в Україні, тобто визначеними КПК України конкретними підставами і метою запобіжного заходу.

На підставі викладеного суд вважає, необхідним задовольнити клопотання прокурора про продовження застосування щодо обвинуваченого ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів, а у задоволенні клопотання сторони захисту про зміну запобіжного заходу на домашній арешт з застосуванням електронного засобу контролю суд вважає необхідним відмовити.

Також, оскільки ОСОБА_7 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, що спричинило загибель людини, суд не вбачає підстав для визначення застави.

Керуючись ст.ст. 132, 176, 177, 178, 183, 194, 331, 350 КПК України, суд

ПОСТАНОВИВ

Клопотання прокурора про продовження строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_7 задовольнити.

У задоволенні клопотаннязахисника адвоката ОСОБА_6 та обвинуваченого ОСОБА_7 про зміну запобіжного заходу на домашній арешт з застосуванням електронного засобу контролю відмовити.

Продовжити застосування щодо обвинуваченого ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою до розгляду справи по суті на строк шістдесят діб, тобто до 10 лютого 2023 року включно.

На ухвалу може бути подана апеляція до Дніпровського апеляційного суду до ухвалення судового рішення по суті протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Головуючий суддя: ОСОБА_1

Судді: ОСОБА_2

ОСОБА_3