Справа № 183/3494/23
№ 1-кп/183/1189/23
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

27 березня 2023 року Новомосковський міськрайонний суд Дніпропетровської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши в приміщенні Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області у порядку спрощеногопровадження кримінальне провадження №0000027 відносно:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Кіровакан, Республіки Вірменія, громадянина Республіки Вірменія, маючого тимчасову посвідку на постійне проживання на території України, маючого середньо-спеціальну освіту, не працюючого, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , не судимого,

обвинуваченого у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 162 КК України,

встановив:

відповідно до обвинувального акту обвинувачений ОСОБА_3 беззаперечно визнав свою винуватість у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 162 КК України, повністю згодний із встановленими органом досудового розслідування обставинами скоєного ним проступку, в присутності захисника ОСОБА_4 ознайомлений з обмеженнями права апеляційного оскарження, передбаченими ч. 1 ст. 394 КПК України, подав письмову заяву про розгляд обвинувального акту відносно нього у порядку спрощеного провадження, без судового розгляду у судовому засіданні за його відсутності.

В тексті обвинувального акту викладене клопотання прокурора про розгляд обвинувального акту у спрощеному провадженні.

Потерпілий ОСОБА_5 не заперечував проти такого розгляду, про що надав відповідну заяву.

Ухвалою суду від 27 березня2023 року, у відповідності до вимог статей 381, 382 КПК України, обвинувальний акт відносно ОСОБА_3 , обвинуваченого у вчиненні кримінального проступку передбаченого ч.1 ст.162 КК України, призначено до судового розгляду в порядку спрощеного провадження, без проведення судового розгляду у судовому засіданні за відсутності учасників кримінального провадження.

Відповідно до ч.4 ст.107 КПК України, у разі неприбуття в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у судовому провадженні, чи в разі, якщо відповідно до положень цьогоКодексусудове провадження здійснюється судом за відсутності осіб, фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження в суді не здійснюється.

За результатами спрощеного провадження встановлено, що 18 березня 2023 року, приблизно о 01 годині 30 хвилин, ОСОБА_3 , прийшов до домоволодіння АДРЕСА_1 , що перебуває у володінні ОСОБА_5 , з метою з`ясувати стосунки з ОСОБА_6 , яка в цей час знаходилася в даному будинку. ОСОБА_3 усвідомлюючи те, що в нього не має дозволу на перебування у зазначеному житлі та в цей час та місці у ОСОБА_3 виник прямий умисел на незаконне проникнення до житла, а саме до вказаного будинку.

Реалізуючи свій прямий умисел, ОСОБА_3 , перебуваючи у вказаний час та місці, усвідомлюючи, що не має законного права проникати до житла приватного будинку без дозволу власника,рукою відчинив засувхвіртки та, відкривши її, потрапив на територію зазначеного вище домоволодіння. В подальшому ОСОБА_3 підійшов до вхідних дверей будинку АДРЕСА_1 , де взявся рукою за ручку дверей, та за допомогою своїх власних фізичних зусиль руки потягнув двері на себе, від чого вхідні двері у будинок відчинилися.

Продовжуючи реалізовувати свій прямий умисел на незаконне проникнення до житла, що перебуває у володінні іншої особи, проник у будинок АДРЕСА_1 , та пройшов у вітальню даного будинку, тим самим незаконно проник до житла всупереч волі законного володільця, ОСОБА_5 , порушивши право останнього на недоторканність житла, передбаченого ст. 30 Конституції України, статтею 12 Загальної декларації з прав людини, статтею 8 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод.

Умисні дії ОСОБА_3 кваліфіковано за ч. 1 ст. 162 КК України, тобто.

Обставини вчинення ОСОБА_3 кримінального проступку передбаченого ч.1 ст. 162 КК України, не оспорюються учасниками судового провадження, про що свідчать додані до обвинувального акта їх письмові заяви.

З урахуванням наведеного, вивчивши матеріали кримінального провадження надані органом досудового розслідування, керуючись діючим кримінальним та кримінальним процесуальним законом та оцінюючи кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів з точки зору достатності та взаємозв`язку, суд дійшов висновку, що подія кримінального правопорушення (проступку) мала місце, винуватість ОСОБА_3 у незаконному проникненні до житла особипри обставинах встановлених органом досудового розслідування доведена повністю, поза розумним сумнівом, а дії ОСОБА_3 обґрунтовано кваліфіковані за ч. 1 ст.162 КК України.

Відповідно до ст. 65 КК України при призначенні виду та міри покарання обвинуваченому, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного, обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Щире каяття ОСОБА_3 визнається судом обставиною, що пом`якшує його покарання

Обтяжуючих покарання обставин не встановлено.

З урахуванням даних про особу обвинуваченого, обставин вчиненого кримінального проступку, суд, реалізуючи принцип законності, справедливості та індивідуалізації покарання, вважає за недоцільне призначення покарання у вигляді штрафу чи виправних робіт, оскільки ОСОБА_3 офіційно не працює, а також у вигляді арешту, оскільки зазначений вид покарання передбачає реальну ізоляцію, а вважає за необхідне призначити ОСОБА_3 покарання без ізоляції його від суспільства, а саме у виді обмеження волі на певний строк, та на підставі ст. 75 КК України звільнити його від відбування покарання з випробуванням,з покладенням на нього обов`язків, передбачених п. п. 1, 2 ч. 1, ст. 76 КК України, оскільки саме таке покарання буде повністю відповідати ступеню тяжкості вчиненого кримінального проступку, конкретним його обставинам, обставинам, що пом`якшують покарання та даним про особу обвинуваченого.

Призначаючи покарання як кару суд, виходячи зі змісту вимог ст. 50 КК України, враховує, що призначення покарання у вигляді обмеження волі на певний строк з випробуванням буде необхідним та достатнім для виправлення засудженого і запобігання вчинення ним нових злочинів.

На підставі викладеного, враховуючи ступінь тяжкості скоєного кримінального правопорушення, особу винного, а також всі обставини по справі, керуючись статтями 100, 107, 369,370,373,374,381,382 КПК України, суд,-

ухвалив:

визнати винуватим ОСОБА_3 у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 162 КК України та призначити йому покарання у виді обмеження волі строкомодин рік.

На підставі ст. 75 КК України звільнитиОСОБА_3 від відбування призначеного йому покарання з випробуванням строком один рік.

Відповідно до ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_3 обов`язки періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця свого проживання, роботи або навчання.

На вирок суду учасниками кримінального провадження протягом тридцяти днів з дня отримання копії вироку, ухваленого за результатами спрощеного провадження, може бути подана апеляційна скарга до Дніпровського апеляційного суду через Новомосковський міськрайонний суд Дніпропетровської області, з урахуванням особливостей, передбачених ст. 394 КПК України, а саме: вирок не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав розгляду провадження за відсутності учасників судового провадження, не дослідження доказів у судовому засіданні або з метою оспорити встановлені досудовим розслідуванням обставини.

Суддя ЛилаВ.М.