Суддя ОСОБА_1 .
Справа № 644/129/23
Провадження № 1-кс/644/29/23

У Х В А Л А

Іменем України

10 січня 2023 року Орджонікідзевський районний суд м. Харкова у складі:

головуючого слідчого судді ОСОБА_1

секретаря ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

розглянувши у закритому судовому засіданні клопотання прокурора Немишлянської окружної прокуратури м. Харкова ОСОБА_3 про арешт майна за матеріалами досудового розслідування, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000010 від 08.01.2023 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 358 КК України, -

в с т а н о в и в :

До Орджонікідзевського районного суду м. Харкова 09.01.2023 року надійшло клопотання прокурора Немишлянської окружної прокуратури м. Харкова ОСОБА_3 , в якому сторона обвинувачення просить накласти арешт на майно, виявлене та вилучене в ході проведення огляду місця події від 07.01.2023 року, а саме: посвідчення водія НОМЕР_1 , виданого на ім`я ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , 06.12.2022 ТСЦ 1242.

Клопотання вмотивовано тим, що 07.01.2023 року близько 17.13 години, екіпажем поліції, за адресою: м. Харків, вул. Северина Потоцького, 8 під час зупинки транспортного засобу ВАЗ 2106, державний номерний знак НОМЕР_2 , під керуванням ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у останнього виявлено та в ході огляду місця події вилучено, посвідчення водія серії НОМЕР_1 , видане 06.12.2022 ТСЦ 1242, з ознаками підробки.

Відповідно до рапорту поліцейського УПП, в ході перевірки за базами АРМОР встановлено, що вищевказане посвідчення водія за даною серією та номером зареєстроване на іншу особу, а саме: ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

07.01.2023 року в період часу з 17:40 години до 17:50 години слідчим СВ ВП №1 Харківського РУП №2 ГУНП в Харківській області проведено огляд місця події, в ході якого посвідчення водія серії НОМЕР_1 , видане на ім`я ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , 06.12.2022 ТСЦ 1242, вилучено та поміщено до паперового конверту НП України, який скріплено підписами учасників слідчої дії та опечатано печаткою.

08.01.2023 року за даним фактом внесено відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000010 та розпочато досудове розслідування за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 358 КК України.

Постановою дізнавача від 09.01.2023 року посвідчення водія серії НОМЕР_1 , виданого на ім`я ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , 06.12.2022 ТСЦ 1242, вилучене в ході огляду місця події 07.01.2023 року, визнано речовим доказом та приєднано до матеріалів кримінального провадження.

На думку прокурора, підставою і метою арешту майна є позбавлення права на відчуження, розпорядження та користування вилученим під час огляду майном, оскільки щодо нього існує сукупність підстав та розумних підозр вважати, що воно є доказом правопорушення. Вилучене під час огляду майно у кримінальному провадженні визнано речовим доказом та стосовно нього заплановано проведення ряду судових експертиз, у тому числі технічну експертизу документів. Таким чином, арешт майна необхідний з метою забезпечення збереження речових доказів.

Прокурор клопотання підтримав та просив задовольнити.

Слідчий суддя, дослідивши надані докази, встановив, що в секторі дізнання ВП № 1 Харківського РУП № 2 ГУНП в Харківській області перебувають матеріали кримінального провадження за № 0000010, внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 08.01.2023 року, за ознаками кримінального правопорушення - проступку, передбаченого ч. 4 ст. 358 КК України, тобто використання завідомо підробленого документа.

Постановою дізнавача від 09.01.2023 року посвідчення водія серії НОМЕР_1 , виданого на ім`я ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , 06.12.2022 ТСЦ 1242, вилучене в ході огляду місця події 07.01.2023 року, визнано речовим доказом та приєднано до матеріалів кримінального провадження.

Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом кримінального правопорушення. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.

Згідно вимог п. 1 ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів.

За змістом ч. 3 ст. 170 КПК України, у випадку, передбаченому п. 1 ч. 2 цього Кодексу, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 цього Кодексу.

Згідно ч. 1 ст. 98 КПК України, речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Відповідно ч.2 ст.173 КПК України, при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: 1) правову підставу для арешту майна; 2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини 2 статті 170 цього Кодексу); 3) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт майна накладається у випадках, передбачених пунктами 3, 4 частини другої статті 170 цього Кодексу).

Згідно ч. 11 ст. 170 КПК України, заборона на використання майна, а також заборона розпоряджатися таким майном можуть бути застосовані лише у випадках, коли їх незастосування може призвести до зникнення, втрати або пошкодження відповідного майна або настання інших наслідків, які можуть перешкодити кримінальному провадженню.

Згідно п. 7 ч. 2 ст. 131 КПК України, заходом забезпечення кримінального провадження є арешт майна. Відповідно до ч. 5 ст. 132 КПК України, під час розгляду питання про застосування заходів забезпечення кримінального провадження сторони кримінального провадження повинні подати слідчому судді докази обставин, на які вони посилаються.

На виконання вимог ч. 1 ст. 173 КПК України, сторона обвинувачення довела слідчому судді необхідність арешту цього майна, а також наявність ризиків, передбачених ч. 1 ст. 170 КПК України.

Застосування заходу забезпечення у вигляді арешту майна у вказаний спосіб відповідає належній правовій процедурі та завданням кримінального провадження.

Керуючись ст.ст. 2, 7, 117, 132, 98, 167, 170-173, 309, 372 КПК України, -

п о с т а н о в и в :

Клопотання прокурора Немишлянської окружної прокуратури м. Харкова ОСОБА_3 задовольнити.

Накласти арешт на майно, виявлене та вилучене в ході проведення огляду місця події від 07.01.2023 року, а саме: посвідчення водія НОМЕР_1 , виданого на ім`я ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , 06.12.2022 ТСЦ 1242.

Визначення місця зберігання тимчасово вилученого майна доручити прокурору.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Харківського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення.

Слідчий суддя: