ХМЕЛЬНИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 березня 2023 року

м. Хмельницький

Справа № 686/15595/22

Провадження № 11-кп/4820/154/23

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Хмельницького апеляційного суду у складі:

судді - доповідача ОСОБА_1 ,

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

з участю секретаря

судового засідання ОСОБА_4 ,

прокурора ОСОБА_5 ,

захисника ОСОБА_6 ,

обвинуваченого ОСОБА_7 ,

розглянувши в режимі відеоконференцзв`язку у відкритому судовому засіданні в м. Хмельницькому кримінальне провадження, за апеляційною скаргою захисника ОСОБА_6 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_7 на вирок Славутського міськрайонного суду Хмельницької області від 31 жовтня 2022 року,

в с т а н о в и в :

Вироком Славутського міськрайонного суду Хмельницької області від 31 жовтня 2022 року

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українця, громадянина України, уродженця с. Вачів Шепетівського району Хмельницької області, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , жителя АДРЕСА_2 , освіта середня, не одруженого, не працевлаштованого,

визнано винним в скоєнні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України та призначено покарання у виді 8 років позбавлення волі.

В строк відбуття покарання ОСОБА_7 зараховано час тримання під вартою з 29 квітня 2022 року.

Міру запобіжного заходу ОСОБА_7 до набрання вироком законної сили залишено тримання під вартою.

Ухвалено стягнути з ОСОБА_7 на користь держави судові витрати на проведення експертизи в сумі 15 334,19 гривень.

Скасовано арешти накладені за ухвалами слідчих суддів від 29.04.2022 року на речові докази.

Доля речових доказів вирішена у відповідності до вимог ст.100 КПК України.

За вироком суду, 28 квітня 2022 року близько 19.20 год. ОСОБА_7 перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, поблизу сільського ставка в с. Гута Шепетівського району Хмельницької області, повертаючись з відпочинку додому разом із ОСОБА_8 на гужовому возі, вступив з останнім у суперечку, яка виникла на ґрунті раптово виниклих неприязних відносин, та в подальшому переросла у бійку, в ході якої ОСОБА_7 наніс кулаком правої руки два удари в область передньої поверхні обличчя ОСОБА_8 тим самим спричинив останньому тілесні ушкодження у вигляді садна лобної ділянки справа, садна лобної ділянки зліва та садна перенісся, що відносяться до легких тілесних ушкоджень. Після вказаних протиправних дій ОСОБА_8 ногами зіштовхнув ОСОБА_7 з гужового воза внаслідок чого у ОСОБА_7 , який був обурений діями ОСОБА_8 , виник умисел на умисне вбивство останнього, тобто на протиправне заподіяння смерті.

Надалі ОСОБА_7 реалізовуючи свій злочинний умисел, спрямований на умисне вбивство ОСОБА_8 , на ґрунті раптово виниклих особистих неприязних відносин, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи та бажаючи настання суспільно небезпечних наслідків у вигляді смерті ОСОБА_8 , зліз з гужового возу, взяв у праву руку ніж, який знаходився у середині вказаного возу та з прикладанням сили, діючи умисно, наніс ОСОБА_8 один удар ножем в область передньої поверхні грудної клітки зліва в той час коли останній знаходився лежачи на спині в середині гужового возу, після чого з місця події зник.

Внаслідок спричинення ОСОБА_7 ножового поранення ОСОБА_8 отримав тілесні ушкодження у вигляді колото-різаної рани передньої поверхні грудної клітки зверху з наскрізним ушкодженням хрящової частини п`ятого ребра, наскрізним ушкодженням серця, діафрагми, крововиливами в серцеву сорочку, ліву плевральну порожнину, черевну порожнину, які відносяться до тяжких тілесних ушкоджень, що були небезпечними для життя в момент заподіяння.

В подальшому ОСОБА_9 через короткий проміжок часу помер від гострої крововтрати внаслідок заподіяного проникаючого колото-різаного поранення грудної клітини з наскрізним ушкодженням серця.

В апеляційній скарзі захисник ОСОБА_6 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_7 , як вбачається з її змісту, не оспорюючи доведеності вини та правильності кваліфікації дій, просить вирок суду змінити та призначити покарання у виді 7 років позбавлення волі.

Зазначає, що ОСОБА_7 вину визнав повністю, щиро розкаявся, жалкує про вчинене, активно сприяв розкриттю та розслідуванню злочину, дав зізнавальні покази, під час слідчого експерименту відтворив обставини злочину, вперше притягується до кримінальної відповідальності, на обліку в нарколога, невропатолога та психіатра не перебуває, позитивно характеризується за місцем проживання, має дружину та двох малолітніх дітей з якими спільно проживає в с. Гута Шепетівського району, Хмельницької області, займався домашнім господарством, утримуючи велику кількість худоби та обробляючи присадибну земельну ділянку.

Заслухавши доповідь судді апеляційного суду, пояснення обвинуваченого ОСОБА_7 та його захисника на підтримання доводів апеляційної скарги, думку прокурора, який заперечував проти поданої апеляційної скарги, дослідивши матеріали кримінального провадження та перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що вона задоволенню не підлягає за таких підстав.

Згідно з вимогами ст.370 КПК України, судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим.

Законним є рішення, ухвалене судом згідно з нормами матеріального права, з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до статті 94 цього Кодексу, тобто кожний доказ повинен бути оціненим з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення. Вмотивованим є рішення, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.

Висновки суду щодо доведеності вини ОСОБА_7 у вчиненні вищевказаного кримінального правопорушення, при обставинах, зазначених у вироку, засновані на доказах, досліджених у судовому засіданні, та є обґрунтованими.

Суд дав правильну оцінку дослідженим доказам, належним чином мотивував у вироку свої висновки та вірно кваліфікував дії ОСОБА_7 за ч.1 ст. 115 КК України, які виразились в умисному протиправному заподіянні смерті іншій людині (умисне вбивство).

Доведеність вини й кваліфікація дій обвинуваченого ніким з учасників провадження не оспорюється, у зв`язку з чим, з огляду на положення ч.1 ст.404 КПК України, колегією суддів вирок суду в цій частині не переглядається.

При цьому колегія суддів не встановила істотних порушень вимог кримінального процесуального закону, які б перешкодили суду першої інстанції дійти правильних висновків в указаній частині.

Що стосується доводів апеляційної скарги про невідповідність призначеного судом покарання тяжкості кримінального правопорушення та особі обвинуваченого через суворість, то колегія суддів визнає їх безпідставними, з огляду на наступне.

Згідно зі ст. 414 КПК України невідповідним ступеню тяжкості кримінального правопорушення та особі обвинуваченого визнається таке покарання, яке хоч і не виходить за межі, встановлені відповідною статтею (частиною статті) закону України про кримінальну відповідальність, але за своїм видом чи розміром є явно несправедливим через м`якість або через суворість.

Термін «явно несправедливе покарання» означає не будь-яку можливу відмінність в оцінці виду та розміру покарання з погляду суду апеляційної інстанції, а відмінність у такій оцінці принципового характеру . Це положення вказує на істотну диспропорцію, неадекватність між визначеним судом, хоча й у межах відповідної санкції статті (частини статті) Особливої частини КК України, видом та розміром покарання та тим видом і розміром покарання, яке б мало бути призначене, враховуючи обставини, які підлягають доказуванню, зокрема ті, що повинні братися до уваги при призначенні покарання.

Вказуючи в апеляційній скарзі на те, що суд призначив ОСОБА_7 явно несправедливе покарання та висуваючи вимогу про пом`якшення призначеного покарання, захисник не наводить жодних мотивів про існування істотної диспропорції, неадекватності між визначеним судом розміром покарання та тим видом і розміром покарання, яке він просить призначити.

Обираючи вид та строк покарання обвинуваченому, суд врахував ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання. Також, судом враховано, що обвинувачений характеризується за місцем проживання позитивно, скарг щодо його поведінки від жителів села, де він проживав не надходило.

Обставини, що пом`якшують покарання ОСОБА_7 судом визнано, щире каяття та активне сприяння у розкритті кримінального правопорушення.

Обставиною, що обтяжує покарання судом встановлено вчинення кримінального правопорушення особою, що перебуває в стані алкогольного сп`яніння.

Суд першої інстанції обґрунтовано прийшов до висновку про те, що мета покарання, передбачена ч.2, 3 ст. 50 КК України, може бути досягнута при призначенні обвинуваченому ОСОБА_7 міри покарання у виді позбавлення волі, належним чином вмотивувавши таке рішення у вироку.

Таке покарання, на думку апеляційного суду, відповідає тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особі обвинуваченого, буде необхідним і достатнім для його виправлення та попередження вчинення нових кримінальних правопорушень. З урахуванням цього, підстав вважати призначене обвинуваченому покарання таким, що не відповідає вимогам кримінального закону, апеляційний суд не вбачає.

Судом у відповідності до п. 1 Постанови Пленуму ВСУ від 24.10.2003 року №7 «Про практику призначення судами кримінального покарання» при призначенні покарання додержано вимоги ст. 65 КК України стосовно загальних засад призначення покарання, за принципом законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання.

Фактичні обставини вчиненого ним злочину свідчать про високий рівень ризику вчинення ОСОБА_7 нових кримінальних правопорушень та його стійку антисоціальну поведінку, а тому його виправлення без відбування покарання в місцях позбавлення волі є неможливим.

Інших обставин, пом`якшуючих покарання або позитивно характеризуючих особу обвинуваченого, які б не були предметом розгляду та аналізу суду першої інстанції, апеляційна скарга не містить.

У зв`язку з викладеним, апеляційний суд вважає, що призначене обвинуваченому покарання ґрунтується на положеннях ст. ст. 50 і 65 КК України, відповідає принципам справедливості, співмірності та індивідуалізації покарання і є необхідним для його виправлення та попередження нових злочинів, а тому вважати призначене покарання явно несправедливим через його суворість, апеляційний суд не вбачає.

Істотних порушень кримінального процесуального закону, які б стали підставою для зміни або скасування вироку, апеляційним судом не встановлено, у зв`язку з чим апеляційну скаргу захисника слід залишити без задоволення.

Керуючись ст.ст. 404, 407 КПК України, колегія суддів,-

п о с т а н о в и л а :

Вирок Славутського міськрайонного суду Хмельницької області від 31 жовтня 2022 року стосовно ОСОБА_7 залишити без зміни, апеляційну скаргу захисника ОСОБА_6 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_7 без задоволення.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржений у касаційному порядку безпосередньо до Касаційного кримінального суду Верховного суду протягом трьох місяців з дня проголошення судового рішення судом апеляційної інстанції, а засудженим, який тримається під вартою, в той самий строк з дня вручення йому копії судового рішення.

Судді