Провадження №1-кп/127/428/22
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
02 листопада 2022 року м. Вінниця

Вінницький міський суд Вінницької області

в складі головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю: секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

захисника ОСОБА_5 ,

потерпілого ОСОБА_6 ,

розглянувши у підготовчому судовому засіданні в залі суду в м. Вінниці кримінальне провадження, внесене 10 грудня 2021 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000211 за обвинуваченням:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Донецьк, громадянина України, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 190 КК України,-

ВСТАНОВИВ:
За обвинувальним актом, начальник відділення соціально-психологічної служби відділу соціально-виховної та психологічної роботи державної установи «Стрижавська виправна колонія (№81)» ОСОБА_4 , являючись працівником правоохоронного органу, діючи умисно, незважаючи на обов`язок неухильно дотримуватися вищезазначених норм, здійснюючи функції представника влади, тобто являючись службовою особою - представником влади і, відповідно до вимог зазначеного законодавства та ч. 2 ст. 19 Конституції України зобов`язаним діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України, знехтував вимогами законодавства та з метою власного збагачення, всупереч інтересам служби, з корисливих мотивів, вчинив заволодіння чужим майном шляхом обману та зловживання довірою (шахрайство) за наступних обставин.

Діючи умисно, з корисливих мотивів, ОСОБА_4 , визначивши джерелом для здобуття коштів та матеріальних благ для свого існування вчинення майнового злочину, обравши предметом свого посягання кошти громадянина ОСОБА_6 та маючи на меті шахрайським шляхом заволодіти ними, повідомив останньому завідомо неправдиву інформацію про те, що може посприяти у наданні останньому заохочення з подальшим переведенням ОСОБА_6 на полегшений режим відбування покарання за умови оплати ОСОБА_6 витрат на ремонт у відділенні соціально-психологічної служби № 1 (далі - СПС № 1).

17.12.2021 ОСОБА_4 , з метою забезпечення передачі засудженому ОСОБА_6 завідомо неправдивої інформації, в ході розмови, діючи умисно, реалізовуючи злочинний умисел, направлений на заволодіння шляхом шахрайства чужим майном, повідомив ОСОБА_6 про строки подачі матеріалів для заохочення засуджених та необхідність надання допомоги з боку ОСОБА_6 у вигляді купівлі будівельних матеріалів для проведення ремонтних робіт у СПС № 1.

Надалі, продовжуючи реалізовувати умисел на вчинення кримінального правопорушення, 29.12.2021 ОСОБА_4 , перебуваючи у своєму службовому кабінеті в ДУ «Стрижавська виправна колонія (№81)», в ході бесіди із засудженим ОСОБА_6 повідомив останньому, що для отримання заохочення ОСОБА_6 має виконати свою частину домовленості.

Продовжуючи реалізовувати умисел, направлений на заволодіння шляхом шахрайства чужим майном, 30.12.2021 між ОСОБА_4 та засудженим ОСОБА_6 відбулась розмова, в ході якої ОСОБА_4 повідомив, що він шукає банківську картку, на яку потрібно буде перерахувати грошові кошти за закупівлю будівельних матеріалів.

Надалі, продовжуючи реалізовувати умисел, направлений на заволодіння шляхом шахрайства чужим майном, 20.01.2022, ОСОБА_4 , під час зустрічі біля локального сектору № 1 ДУ «Стрижавська виправна колонія (№81)» надав ОСОБА_6 аркуш паперу, на якому був зазначений номер банківської картки « НОМЕР_1 », на яку потрібно перерахувати грошові кошти.

В подальшому, 22.01.2022, ОСОБА_4 , продовжуючи реалізовувати умисел на вчинення кримінального правопорушення, в ході телефонної розмови із засудженим ОСОБА_7 повідомив, що ОСОБА_8 має перерахувати грошові кошти у сумі 5000 гривень для оплати будівельних матеріалів на надану ним раніше банківську картку « НОМЕР_1 ».

Так, 31.01.2022, близько 13 год. 56 хв., сестрою засудженого ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , було перераховано грошові кошти у розмірі 5000 гривень на банківську картку « НОМЕР_1 », яка була надана та належить ОСОБА_4 .

Надалі, 04.02.2022, продовжуючи реалізовувати умисел, направлений на заволодіння шляхом шахрайства чужим майном, о 10 год. 38 хв. ОСОБА_4 надіслав повідомлення ОСОБА_11 , в якому зазначив, що ремонт робити не потрібно, а грошові кошти, які передав ОСОБА_8 будуть «на майбутнє».

В подальшому, 16.02.2022 ОСОБА_4 , здійснив банківську операцію за карткою « НОМЕР_1 », знявши готівкові кошти у розмірі 5000 грн. в одному з відділень АТ КБ «ПриватБанк».

Своїми умисними, протиправними діями ОСОБА_4 , вчинив заволодіння чужим майном шляхом обману та зловживання довірою, а саме за внутрішнім переконанням ОСОБА_4 коштами ОСОБА_9 в розмірі 5000 гривень.

Таким чином, ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 190 КК України, тобто у заволодінні чужим майном шляхом обману та зловживання довірою (шахрайство).

В ході проведення підготовчого судового засідання захисник ОСОБА_5 заявила клопотання в якому просила суд звільнити її підзахисного обвинуваченого ОСОБА_4 від кримінальної відповідальності, передбаченої ч. 1 ст. 190 КК України, у зв`язку з дійовим каяттям, а кримінальне провадження №0000211, відносно нього, закрити. Клопотання мотивоване тим, що обвинувачений ОСОБА_4 вперше притягується до кримінальної відповідальності, що підтверджується вимогою про судимість. Окрім того, обвинувачений ОСОБА_4 після вчинення кримінального правопорушення щиро розкаявся у вчиненому, під час досудового розслідування активно сприяв розкриттю кримінального правопорушення, повністю усунув заподіяну шкоду. Дані обставини підтверджується матеріалами кримінального провадження, та змістом обвинувального акту.

Щире каяття полягає в тому, що обвинувачений ОСОБА_4 звільнився за власним бажанням з державної установи «Стрижавська виправна колонія (№81)». Також, під час досудового розслідування, ОСОБА_4 повністю усунув заподіяну шкоду, що підтверджується протоколом огляду та постановою про визнання речових доказів від 24.06.2022 року.

Кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 190 КК України за нормами ч. 2 ст.12 КК України є кримінальним проступком. Згідно обвинувального акту та матеріалів кримінального провадження потерпілим являється ОСОБА_6 , який претензій матеріального чи морального характеру до обвинуваченого не має, що підтверджується письмовою заявою, яка наявна в матеріалах справи. Згідно п. 3 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами України законодавства про звільнення особи від кримінальної відповідальності» від 23.12.2005р. №12 слідує, що передбачене у ст. 45 КК звільнення особи від кримінальної відповідальності є обов`язковим.

Обвинувачений ОСОБА_4 в підготовчому судовому засіданні підтримав клопотання захисника та просив суд його задовольнити з підстав викладених в ньому.

Потерпілий ОСОБА_6 , який приймав участь у підготовчому судовому засіданні в режимі відео конференції, клопотання сторони захисту підтримав та просив суд його задовольнити.

Прокурор ОСОБА_3 в підготовчому судовому засіданні щодо задоволення заявленого захисником ОСОБА_5 клопотання про звільнення обвинуваченого ОСОБА_4 від кримінальної відповідальності, передбаченої ч. 1 ст. 190 КК України, на підставі ст. 45 КК України, у зв`язку з дійовим каяттям, не заперечувала.

Суд, заслухавши думку учасників процесу, дослідивши матеріали клопотання та кримінального провадження, вважає, що дане клопотання підлягає задоволенню з наступних підстав.

Так, обвинувачений ОСОБА_4 в судовому засіданні, визнав вину у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 190 КК України, за ознаками: заволодіння чужим майном шляхом шахрайства, фактичні обставини кримінального правопорушення обвинувачений не оспорював, у вчиненому щиро розкаявся, просив суд звільнити його від кримінальної відповідальності, відповідно до ст. 45 КК України, у зв`язку з дійовим каяттям.
Відповідно до ч. 4 ст. 286 КПК України, якщо під час здійснення судового провадження щодо провадження, яке надійшло до суду з обвинувальним актом, сторона кримінального провадження звернеться до суду з клопотанням про звільнення від кримінальної відповідальності обвинуваченого, суд має невідкладно розглянути таке клопотання.
Згідно ст. 285 КПК України особа звільняється від кримінальної відповідальності у випадках, передбачених законом України про кримінальну відповідальність.

Відповідно до 45 КК України, особа, яка вперше вчинила кримінальний проступок або необережний нетяжкий злочин, крім корупційних кримінальних правопорушень або кримінальних правопорушень, пов`язаних з корупцією, порушень правил безпеки дорожнього руху або експлуатації транспорту особами, які керували транспортними засобами у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебували під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, звільняється від кримінальної відповідальності, якщо вона після вчинення кримінального правопорушення щиро покаялася, активно сприяла розкриттю кримінального правопорушення і повністю відшкодувала завдані нею збитки або усунула заподіяну шкоду.

Відповідно до роз`яснення Пленуму Верховного Суду України в постанові №12 від 23.12.2005 «Про практику застосування судами України законодавства про звільнення особи від кримінальної відповідальності» вбачається, що умовою звільнення особи (обвинуваченого, підсудного) від кримінальної відповідальності у зв`язку з дійовим каяттям можливе в разі вчинення нею вперше злочину невеликої тяжкості. Такою, яка вчинила злочин уперше, вважається особа, котра раніше не вчиняла злочинів або раніше вчинила злочин, що вже втратив правове значення. Дійове каяття полягає в тому, що після вчинення злочину особа щиро покаялась, активно сприяла його розкриттю та повністю відшкодувала завдані збитки або усунула заподіяну шкоду. Відсутність хоча б однієї із зазначених складових дійового каяття виключає звільнення особи від кримінальної відповідальності за ст. 45 КК. Виняток можуть становити лише випадки вчинення злочину чи замаху на нього, внаслідок яких не заподіяно шкоду або не завдано збитки. Щире розкаяння характеризує суб`єктивне ставлення винної особи до вчиненого злочину, яке виявляється в тому, що вона визнає свою провину, висловлює жаль з приводу вчиненого та бажання виправити ситуацію, що склалася. Активним сприянням розкриттю злочину слід вважати надання особою органам дізнання або досудового слідства будь-якої допомоги в установленні невідомих їм обставин справи. Повне відшкодування завданих збитків або усунення заподіяної шкоди полягає в добровільному задоволенні винним або іншими особами, зокрема батьками чи близькими родичами, обґрунтованих претензій потерпілого щодо відшкодування заподіяної злочином матеріальної та моральної шкоди, загладжуванні її в інший спосіб, наприклад, шляхом прилюдного вибачення за завдану образу. За наявності передбачених у ст. 45 КК України підстав звільнення особи від кримінальної відповідальності є обов`язковим.

Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 284 КПК України кримінальне провадження закривається судом, у зв`язку зі звільненням особи від кримінальної відповідальності.

Згідно з п. 2 ч. 3 ст. 314 КПК України у підготовчому судовому засіданні суд має право закрити провадження у випадку встановлення підстав, передбачених п. 4-8 ч. 1 або ч. 2 ст. 284 КПК України.

В судовому засіданні встановлено, що ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 190 КК України, яке відповідно до положень ч. 2 ст. 12 КК України відноситься до кримінальних проступків.

Відповідно до клопотання захисника ОСОБА_5 вбачається, що обвинувачений ОСОБА_4 щиро розкаявся, активно сприяв у розкритті кримінального правопорушення, повністю усунув заподіяну шкоду.

Відповідно до вимоги про судимість вбачається, що обвинувачений ОСОБА_4 раніше до кримінальної відповідальності не притягувався.

Таким чином, з наведеного слідує, що обвинувачений ОСОБА_4 раніше не судимий, обвинувачується у вчиненні кримінального проступку,на обліку у лікаря-нарколога та психіатра не перебуває.

Відповідно до ч. 3 ст. 288 КПК України суд своєю ухвалою закриває кримінальне провадження та звільняє обвинуваченого від кримінальної відповідальності у випадку встановлення підстав, передбачених законом України про кримінальну відповідальність.
При цьому, обвинуваченому судом роз`яснено наслідки його звільнення від кримінальної відповідальності, які ОСОБА_4 зрозумілі.
На підставі викладеного, враховуючи думку потерпілого та прокурора, те, що обвинувачений в судовому засіданні просив звільнити його від кримінальної відповідальності, а кримінальне провадження щодо нього закрити у зв`язку з дійовим каяттям, суд оцінивши всі обставини у справі, дійшов висновку, що клопотання захисника ОСОБА_5 підлягає задоволенню та вважає за можливе звільнити ОСОБА_4 від кримінальної відповідальності, передбаченої ч. 1 ст. 190 КК України, на підставі ст. 45 КК України, а кримінальне провадження щодо нього закрити на підставі п. 1 ч. 2 ст. 284 КПК України.

Питання щодо речових доказів у кримінальному провадженні суд вирішує відповідно до ст. 100 КПК України.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст. 12, 44, 45 КК України, ст.ст. 100, 284-286, 314, 369-372 КПК України, суд -

УХВАЛИВ:
Клопотання захисника ОСОБА_5 про звільнення обвинуваченого ОСОБА_4 від кримінальної відповідальності у зв`язку з дійовим каяттям, задовольнити.
Звільнити ОСОБА_4 від кримінальної відповідальності за ч. 1 ст. 190 КК України на підставі ст. 45 КК України у зв`язку з дійовим каяттям.
Кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 190 КК України, відомості про яке внесені 10 грудня 2021 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000211, закрити.
Речові докази у кримінальному провадженні, а саме:
- грошові кошти у сумі 5000 гривень номіналом 500 гривень: ГА2632624, ХВ8208895, МВ1591599, МВ6840912, ВХ2924820, УД5572124, ВБ6753485, ВБ3403873, ВБ6953623, ЗД6791022, які поміщено у паперовий конверт, який запаковано у спецпакет № S2001861 та передано на зберігання до АТ КБ «ПриватБанк», який знаходиться за адресою: м. Київ, вул. Грушевського, 1Д, звернути в дохід держави.
Ухвала може бути оскаржена до Вінницького апеляційного суду протягом семи діб з дня її проголошення.

Суддя: