Номер провадження: 11-сс/813/1645/22
Головуючий у першій інстанції ОСОБА_1
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21.12.2022 року Одеський апеляційний суд у складі:

головуючого судді: ОСОБА_2 ,

суддів: ОСОБА_3 ,

ОСОБА_4

при секретарі: ОСОБА_5

за участі

прокурора: ОСОБА_6

адвоката: ОСОБА_7

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду кримінальне провадження внесене до ЄРДР за № 0000782 за апеляційною скаргою адвоката ОСОБА_8 в інтересах підозрюваного ОСОБА_9 на ухвалу слідчого судді Київського районного суду м. Одеси від 11 листопада 2022 року, якою застосовано запобіжний захід у виді тримання під вартою стосовно:

ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Стара Богданівка Чімішлійського району Республіки Молдова, громадянина України,

підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.286-1 КК України

ВСТАНОВИЛА:

Ухвалою слідчого судді Київського районного суду м. Одеси від 11 листопада 2022 року застосовано до ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою у ДУ «Одеський слідчий ізолятор» до 06 січня 2023 року.

Розмір застави слідчим суддею не визначався із посиланням на приписи ч. 4 ст. 183 КПК з урахуванням того, що ОСОБА_9 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення , що спричинило загибель людини.

Вимоги апеляційної скарги та узагальнені доводи особи, яка її подала.

В апеляційній скарзі адвокат ОСОБА_8 просить скасувати ухвалу слідчого судді Київського районного суду м. Одеси від 11 листопада 2022 року та постановити нову ухвалу, якою обрати ОСОБА_9 запобіжний захід не пов`язаний з позбавленням волі у вигляді домашнього арешту або із застосуванням розміру застави.

Вказує, що жодної обґрунтованої обставини на підставі якої слідчий дійшов висновку про наявність одного або кількох ризиків або посилання на матеріали, клопотання слідчого не містять.

Захисник посилається на те, що обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою без визначення застави є занадто суворим запобіжним заходом, що суперечить практиці ЄСПЛ та судовій практиці України.

Зазначає, що скоєне підозрюваним правопорушення не є умисним.

ОСОБА_9 має міцні соціальні зв`язки: дружина, дитина та робота на якій він позитивно характеризується, тому ризик переховування може бути нівельований застосуванням домашнього арешту.

Перебуваючи під домашнім арештом, ОСОБА_9 не зможе здійснювати будь який вплив на потерпілу.

Потерпіла написала заяву, в якій стверджує про відсутність претензій до ОСОБА_9 та просить не обирати тримання під вартою. Будь- який вплив на потерпілу виключений.

ОСОБА_9 має допомагати сім`ї загиблого ОСОБА_10 для чого ОСОБА_9 необхідно надалі працювати.

Підозрюваний не переховувався від органів досудового розслідування та суду, не впливав незаконно на інших учасників.

Жодним чином необґрунтовано та недоведено, що застосування більш м`яких запобіжних заходів не буде достатнім для запобігання ризикам та в доданих до клопотання матеріалах дані про такі обставини відсутні.

Вважає, що наявні підстави для застосування у відповідності до ч.4 ст.194 КПК України більш м`якого запобіжного заходу ніж тримання під вартою.

Позиції учасників судового розгляду.

Адвокат ОСОБА_8 був повідомлений про дату , час та місце апеляційного розгляду , в судове засідання не з`явився.

Адвокат ОСОБА_7 підтримав доводи та вимоги апеляційної скарги захисника ОСОБА_8 .

Підозрюваний ОСОБА_9 заяву про участь у судовому засіданні під час апеляційного розгляду не подавав.

Прокурор заперечував проти задоволення апеляційних вимог, посилаючись на їх необґрунтованість.

Заслухавши доповідь судді, пояснення учасників судового провадження, вивчивши матеріали кримінального провадження, які надійшли із суду першої інстанції та перевіривши доводи апеляційної скарги , апеляційний суд доходить таких висновків.

Мотиви суду.

Частина 1ст. 404 КПК України передбачає, що суд апеляційної інстанції переглядає рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Відповідно до ч. 2 ст. 177 КПК підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді вважати, що підозрюваний, може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.

За приписами ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про обрання запобіжного заходу слідчий суддя зобов`язаний встановити чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним кримінального правопорушення, наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених ст. 177 КПК України і на які вказує слідчий і прокурор; недостатність підстав для застосування більш м`якого запобіжного заходу для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Крім тяжкості покарання, що загрожує особі у разі визнання його винуватим, на стадії обрання запобіжного заходу враховується і сукупність обставин, які визначені ст. 178 КПК України, зокрема: вік та стан здоров`я підозрюваного;міцність соціальних зв`язків підозрюваного в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини й утриманців; репутацію підозрюваного, майновий стан підозрюваного; наявність судимостей у підозрюваного, дотримання підозрюваним, обвинуваченим умов застосованих запобіжних заходів, якщо вони застосовувалися до нього раніше; наявність повідомлення особі про підозру у вчиненні іншого кримінального правопорушення; розмір майнової шкоди, у завданні якої підозрюється, а також вагомість наявних доказів, якими обґрунтовуються відповідні обставини; ризик продовження чи повторення протиправної поведінки, зокрема ризик летальності, що його створює підозрюваний.

Застосування запобіжних заходів стає можливим при наявності ризиків. Ризик - це невизначена подія, яка по суті, представляє собою ймовірність отримання несприятливих для досудового слідства та суду подій, визначених у ч. 1 ст. 177 КПК України.

Висновки про ступінь ризиків та неможливості запобігання їм більш м`яких запобіжних заходів, мають бути зроблені за результатами сукупного аналізу обставин злочину та особистості підозрюваного (його характеру, моральних якостей, способу життя, сімейних зв`язків, постійного місця роботи, утриманців), поведінки підозрюваного під час розслідування кримінального правопорушення (способу життя взагалі, способу самозабезпечення, системності злочинної діяльності, наявності злочинних зв`язків).

З матеріалів провадження вбачається, що 08.11.2022 року до ЄРДР за № 0000782були внесені відомості за ознаками кримінального правопорушення , передбаченого ч. 3 ст. 286-1 КК України - порушення правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння, що спричинило смерть потерпілого.

08.11.2022 року ОСОБА_9 затримано в порядку ст. 208 КПК України та 09.11.2022 року йому було повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 286-1 КК України.

«Обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення. Також вимога розумної підозри передбачає наявність доказів, які об`єктивно зв`язують підозрюваного з певним злочином, і вони не повинні бути достатніми, щоб забезпечити засудження, але мають бути достатніми, щоб виправдати подальше розслідування або висунення звинувачення .

Обґрунтованість підозри ОСОБА_9 у вчиненні інкримінованого кримінального правопорушення передбаченого ч.3 ст. 286-1 КК на даній стадії кримінального провадження встановлена слідчим суддею при розгляді клопотання і підтверджена відомостями, що містяться у доданих до клопотання доказах.

Слідчий суддя під час розгляду клопотання перевірив достатність доказів, що свідчить про вірогідність причетності підозрюваного до вчинення інкримінованого кримінального правопорушення.

Як видно зі змісту ухвали, обираючи відносно підозрюваного запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, слідчий суддя, аналізуючи обставини, які підлягають врахуванню при вирішенні питання про застосування запобіжного заходу відповідно до положень ст. 178 КПК України, дійшов висновку про доведеність існування ризиків переховуватися від органів досудового розслідування та суду та іншим чином перешкоджати кримінальному провадженню.

Мотивуючи своє рішення слідчий суддя, як видно, врахував обґрунтованість підозри у вчиненні ОСОБА_9 кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 286-1 КК України, тяжкість покарання, що загрожує підозрюваному у разі визнання його винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, початкову стадію здійснення досудового розслідування , що потребує проведення необхідних слідчих дій.

Слідчий суддя прийшов до переконання про неможливість застосування відносно підозрюваного більш м`якого запобіжного заходу ніж тримання під вартою для запобігання встановленим ризикам.

Зважаючи на те, що ОСОБА_11 пред`явлена підозра у вчиненні інкримінованого злочину, що спричинив загибель людини, слідчий суддя вказав на наявність підстав, передбачених ч. 4 ст. 183 КК для того, щоб не визначати розмір застави, як альтернативного запобіжного заходу.

Апеляційний суд вважає, що, розглядаючи питання доцільності обрання відносно підозрюваного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, слідчий суддя виконав вимоги ст.ст. 176-178 КПК , які регламентують застосування запобіжного заходу.

Так, враховуючи, що ОСОБА_11 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 286-1КК за вчинення якого, в разі доведеності його вини, передбачене безальтернативне покарання у виді позбавлення волі строком від 5 до 10 років, є вірогідним існування ризику того, що підозрюваний, може вдатися до спроб переховуватися від органів досудового розслідування і суду .

Звертає увагу і те , що ОСОБА_9 повідомлено про підозру у вчиненні злочину, що спричинив загибель людини за кваліфікуючою ознакою у стані алкогольного сп`яніння під час керування транспортним засобом, який є джерелом підвищеної небезпеки та потребує від водія великої відповідальності та уважності під час його керуванням.

Натомість ОСОБА_9 будучи особою, яка керує предметом підвищеної небезпеки, підозрюється у тому, що допустив свідоме нехтування заходами безпеки та усвідомлюючи свій стан сп`яніння, все ж сів за кермо автомобілю, чим в подальшому заподіяв смерть людині.

Серйозність покарання є релевантною обставиною в оцінці ризику того, що підозрюваний може втекти.

Обґрунтована підозра щодо вчинення особою тяжкого злочину могла бути підставою для його взяття під вартою.

Врахування тяжкості злочину має свій раціональний зміст, оскільки вона свідчить про ступінь суспільної небезпечності цієї особи та дозволяє спрогнозувати з достатньо високим ступенем імовірності її поведінку, беручи до уваги, що майбутнє покарання за тяжкий злочин підвищує ризик того, що підозрюваний може ухилитись від слідства.

Зазначені обставини, як видно, були досліджені слідчим суддею при встановленні доведеності прокурором ризику переховування підозрюваного від органів досудового розслідування і суду під час розгляду клопотання слідчого.

Враховуючи , що досудове розслідування кримінального проводження перебуває на початковій стадії збору доказів, то вірогідним є існування ризику перешкодити кримінальному провадженню іншим чином, зважаючи на позицію ОСОБА_9 , який як видно із матеріалів провадження під час допиту в якості підозрюваного відмовився давати покази щодо обставин ДТП, що опосередковано також свідчить про вірогідність існування ризику перешкодити кримінальному провадженню іншим чином, зважаючи особливості досудового розслідування злочинів у сфері безпеки дорожнього руху.

Доводи апеляційної скарги захисника про недоведеність існування передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України ризиків є непереконливими, адже при вирішенні питання про застосування запобіжного заходу дається оцінка сукупності обставин, які можуть свідчити про існування чи відсутність саме ризиків (можливості) вчинення дій, а не факту конкретного їх вчинення.

Запобіжний захід застосовується з метою попередження ризиків здійснення такої поведінки підозрюваною особою та, як наслідок, унеможливлення здійснення негативного впливу на хід та результати кримінального провадження.

Тобто в даному випадку, слідчий суддя має зробити висновки прогностичного характеру, коли доказування спрямоване не на подію, яка відбулася в минулому, а на встановлення фактичних даних, які дозволять стверджувати про подію, яка може статися з достатньою долею ймовірності у майбутньому.

Наведені в апеляційній скарзі доводи про те, що підозрюваний має дитину та співмешканку, що за твердженням захисника доводить міцність його соціальних зв`язків, колегія суддів вважає непереконливими, оскільки не свідчать про те, ця обставина для підозрюваного є стримуючим фактором та здатна вплинути на його процесуальну поведінку чи зменшує встановлені ризики, зокрема ризик перешкоджати кримінальному провадження на початковій стадії досудового розслідування.

Та обставина , що дружина загиблого написала заяву про те, що не має претензій до підозрюваного і просить не обирати йому запобіжний захід у виді тримання під вартою , не є підставою вважати знівельованим ризик перешкодити кримінальному провадженню іншим чином,чи переховуватися від органу досудового розслідування на цьому початковому етапі досудового розслідування, оскільки зазначені в заяві обставини стосуються не всієї сукупності обставин, що відповідно до ст. 91 КПК мають бути встановлені під час досудового розслідування та підлягають доказуванню.

Соціальні зв`язки підозрюваного та інші обставини, наведені в апеляційній скарзі, зокрема відомості про його працевлаштування та характеристику апеляційний суд враховує, але відсутність судимостей, місце проживання, та позитивні характеристики, в світлі інкримінованих обставин справи, не є такими беззаперечно стримуючими факторами, які би спростували існування ризиків можливого вчинення підозрюваним спроб ухилення від органів досудового слідства та суду, та перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином.

Наведені в апеляційній скарзі обставини не можуть бути визнані запорукою належної процесуальної поведінки підозрюваного під час проведення досудового розслідування, а відтак не можуть бути визнані підставою для зміни запобіжного заходу відносно нього на більш м`який.

Обставин, передбачених ч. 2 ст. 183 КПК, що виключають можливість застосування до підозрюваного запобіжного заходу у виді тримання під вартою, апеляційним судом не встановлено.

З ухвали слідчого судді вбачається, що при прийнятті рішення про задоволення клопотання слідчого, відповідно до вимог ст. 178 КПК, крім тяжкості інкримінованого кримінального правопорушення, були враховані дані щодо особи підозрюваного, у тому числі ряд обставин, зазначених в апеляційній скарзі захисника.

Враховуючи викладене апеляційний суд вважає, що слідчий суддя дійшов правильного та обґрунтованого висновку про те, що жоден з більш м`яких запобіжних заходів аніж тримання під вартою на даному етапі досудового розслідування не зможе запобігти встановленим ризикам та не дозволить контролювати процесуальну поведінку підозрюваного.

Доводи сторони захисту про можливість застосування до підозрюваного запобіжного заходу у виді домашнього арешту, апеляційний суд визнає необґрунтованими, оскільки зазначений запобіжний захід, з великою вірогідністю може виявитися нездатним гарантувати запобігання встановленим ризикам.

Матеріали провадження не містять інших даних про застереження, які б унеможливлювали перебування підозрюваного під вартою за станом здоров`я.

Стороною захисту апеляційному суду не надано будь-яких документів, які б свідчили про неможливість перебування підозрюваного під вартою.

Обставин, передбачених ч.2 ст.183 КПК, які є перешкодою для застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою встановлено не було.

Враховуючи викладене, колегія суддів вважає, що апеляційні вимоги захисника задоволенню не підлягають.

У разі настання обставин , які свідчать про нівелювання врахованих раніше ризиків сторона захисту має право звернутися до слідчого судді із клопотанням про зміну запобіжного заходу.

Керуючись ст. 182, 183, 196, 404, 405, 407, 419, 422, 376 ч.2 КПК України, апеляційний суд,

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу адвоката ОСОБА_8 залишити без задоволення.

Залишити без змін ухвалу слідчого судді Київського районного суду м. Одеси від 11 листопада 2022 року, якою стосовно ОСОБА_9 , підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.286-1 КК України застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та касаційному оскарженню не підлягає.

Судді:

ОСОБА_12 ОСОБА_13 ОСОБА_14 ОСОБА_15