Провадження № 1-кс/161/6366/22
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
про застосування запобіжного заходу

м. Луцьк 23 листопада 2022 року
Слідчий суддя Луцького міськрайонного суду Волинської області ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , слідчого ОСОБА_4 , захисника ОСОБА_5 , підозрюваного ОСОБА_6 ,

розглянувши клопотання старшого слідчого в ОВС слідчого відділу УСБ України у Волинський області ОСОБА_4 , погодженого із прокурором відділу Волинської обласної прокуратури ОСОБА_3 , про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою у відношенні:

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Луцька Волинської області, громадянина України, одруженого, раніше не судимого, який зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,

підозрюваного у скоєнні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст 28, ч. 1 ст. 204, ч. 3 ст 28, ч. 2 ст 204, ч. 3 ст. 199 КК України, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000038 від 13.07.2022 року -

ВСТАНОВИВ:
До Луцького міськрайонного суду Волинської області надійшло клопотання старшого слідчого в ОВС слідчого відділу УСБ України у Волинський області ОСОБА_4 , погодженого із прокурором відділу Волинської обласної прокуратури ОСОБА_3 , про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою у відношенні ОСОБА_6 .

Клопотання та матеріали, які обгрунтовують клопотання, захисник ОСОБА_5 та підозрюваний ОСОБА_6 отримали 22.11.2022 року о 10-40 годині, про що свідчать їх підписи в клопотанні.

В клопотанні зазначено, що ОСОБА_6 з початку вересня 2022 року (точна дата та місце не встановлені) по 14.10.2022, діючи в складі організованої групи спільно з ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 та ОСОБА_10 , не бажаючи чесно працювати, свідомо джерелом отримання доходів обрав злочинний шлях та вирішив організувати незаконне виготовлення в складському приміщенні за адресою: АДРЕСА_2 , алкогольних напоїв шляхом змішування з водою придбаного з невстановлених джерел етилового спирту, який не відповідає вимогам ДСТУ і був придбаний у невстановлених досудовим розслідуванням осіб, та наступного його розливання ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 та ОСОБА_10 в скляні пляшки різних торгових марок, які в подальшому обклеювались одержаними підробленими марками акцизного податку, після чого розфасовувались по 20 пляшок в один ящик, який в свою чергу упаковувався в целофан за допомогою монтажного фену.

Зокрема, ОСОБА_6 , діючи в складі організованої групи, за невстановлених слідством обставин, з корисливих мотивів, а саме з метою реалізації спільного з ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 та ОСОБА_10 злочинного плану, направленого на незаконне виготовлення алкогольних напоїв та отримання прибутку, 10.10.2022 домовився з мешканцем м. Ковель Волинської області, матеріали щодо якого виділені в окреме провадження, про незаконний збут йому незаконно виготовлених, в період з 08.10.2022 по 10.10.2022 включно, алкогольних напоїв, що зберігалися в складському приміщенні за адресою: АДРЕСА_2 .

Зазначена особа, матеріали щодо якого виділені в окреме провадження, з метою придбання незаконно виготовлених алкогольних напоїв, 11.10.2022 автомобілем марки «Renault Master», р/н НОМЕР_1 , приїхав до складського приміщення за адресою: АДРЕСА_2 , де приблизно о 12 год. 30 хв. придбав та помістив у вказаний автомобіль незаконно виготовлені алкогольні напої, які в подальшому незаконно транспортував до м. Ковель, вул. Незалежності, 40 Волинської області, де в цей же день приблизно о 15 год., під час проведення огляду місця події в автомобілі марки «Renault Master», р/н НОМЕР_1 було виявлено і вилучено 320 пляшок ємністю 0,5 л. з невідомою речовиною різних торгових марок горілки, які згідно висновку експерта № СЕ-19/103-22/9595-ФХД від 10.11.2022 не відповідають вимогам чинного державного стандарту ДСТУ 4256:2003 «Горілки і горілки особливі. Технічні умови» та виготовлені кустарним способом шляхом змішування спирту етилового та води.

Крім того, на підставі ухвали слідчого судді Луцького міськрайонного суду Волинської області від 13.10.2022, проведено 14.10.2022 обшук в складському приміщення за адресою: АДРЕСА_2 , під час якого виявлено та вилучено незаконно придбані, виготовлені підакцизні товари у вигляді: 1000 пляшок різних марок алкогольних напоїв по 0,5 л. кожна, які обклеєні підробленими марками акцизного збору; марок акцизного податку серії ААНІ545689 № в кількості 10439 шт.; металевих кришок до пляшок, 2 водяних насосів марки «EUROAQUA» з ємністю для фільтра, 2 спиртометрів, білої поліетиленової бочки без кришки з спиртовмісною рідиною ємністю 50 літрів, двох металевих інструментів для закорковування пляшок, однієї поліетиленової бочки синього кольору об`ємом 200 л з спиртовмісною речовиною, 3 поліетиленових мішків з пустими скляними пляшками з під горілчаних напоїв різних торгових марок, а також іншого обладнання для незаконного виготовлення алкогольних напоїв.

Відповідно до висновку експерта № СЕ-19/103-22/9361-ДД від 11.11.2022 надані на експертизу рідини у 100 скляних пляшках, що вилучені 14.10.2022 в складському приміщення, є спиртовмісними рідинами, які не відповідають вимогам чинного державного стандарту ДСТУ 4256:2003 «Горілки і горілки особливі. Технічні умови» та виготовлені кустарним способом шляхом змішування спирту етилового та води.

Згідно висновку експертизи Волинського НДЕКЦ МВС України № СЕ-19/103-22/9362-ФХД від 08.11.2022 зразок рідини, що знаходились в білій поліетиленовій бочці без кришки з спиртовмісною рідиною ємністю 50 літрів, яка була вилучена в складському приміщення, є спиртовмісною рідиною, яка не відповідає вимогам чинного державного стандарту ДСТУ 4256:2003 «Горілки і горілки особливі. Технічні умови» та виготовлений кустарним способом шляхом змішування спирту етилового та води, а наданий на дослідження зразок рідини, що знаходились в одній поліетиленовій бочці синього кольору об`ємом 200 л, яка була вилучена в складському приміщення, є спиртом етиловим ректифікованим, який не відповідає вимогам чинного державного стандарту ДСТУ 4221:2003 «Спирт етиловий ректифікований».

Крім того, відповідно до висновків експертів Волинського НДЕКЦ МВС надані на дослідження 10439 марок акцизного податку, а також надані на дослідження марки акцизного податку, які наклеєні на пляшки, що були вилучені в ході вищеописаних обшуків, не відповідають за способами друку та спеціальними елементами захисту встановленому зразку марки акцизного податку для алкогольних напоїв, так як виготовлені не у відповідності до вимог, які пред`являються до даного виду об`єктів.

ОСОБА_6 22.11.2022 повідомлено про підозру у вчиненні злочинів, передбачених ч. 3 ст. 199, ч. 3 ст. 28 ч. 1 ст. 204, ч. 3 ст. 28 ч. 2 ст. 204 КК України.

Допитаний ОСОБА_6 вину у вчиненні інкримінованих йому злочинів не визнав та відмовився від давання показань на підставі статті 63 Конституції України.

Обґрунтованість підозри ОСОБА_6 у вчиненні інкримінованих йому злочинів підтверджується зібраними у відповідності до кримінального процесуального законодавства України доказами: протоколом огляду місця події; протоколами обшуків; висновками за результатами проведення судових технічних експертиз документів; висновками за результатами проведення судових експертиз спиртовмісних сумішей; протоколами про проведення негласних слідчих (розшукових) дій; протоколами допитів свідків, протоколами пред`явлення для впізнання за фотознімками, тощо.

Підозрюваний ОСОБА_6 , перебуваючи на волі, може переховуватися від досудового розслідування та суду, а також маючи доступ до засобів зв`язку, може знищити, сховати або спотворити будь-які із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, незаконно впливати на свідків та експертів у даному кримінальному провадженні.

Зокрема, ОСОБА_6 обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінальних правопорушень, максимальна санкція з яких передбачає покарання у вигляді позбавлення волі від 8 до 12 років з конфіскацією майна, а отже існує обґрунтована ймовірність, що підозрюваний може переховуватися від органів досудового розслідування з метою уникнення відповідальності за вчинені кримінальні правопорушення.

Крім того, підозрюваний ОСОБА_6 , перебуваючи на волі, з метою зміни наданих показань може незаконно впливати на свідків, частина з яких ще не допитана, а також може незаконно впливати на експертів, оскільки частина призначених експертиз перебувають на виконані (п. 3 ч. 1 ст. 177 КПК України).

Разом з тим, незважаючи на опечатування органом досудового розслідування приміщення, де незаконно виготовлялися підакцизні товари з підробленими марками акцизного податку, після проведення обшуку ОСОБА_6 дав вказівку одному з робітників проникнути до даного цеху та здійснити там пошук скляної тари, підроблених марок акцизного податку, а також інших предметів вчинення кримінальних правопорушень з метою їх знищення чи переховування в інші приміщення.

При цьому варто зазначити, що ОСОБА_6 , будучи організатором, маючи вплив на інших учасників злочинного угруповання, інструктує інших осіб, які причетні до протиправної діяльності стосовно давання показань під час проведення допитів, а також ОСОБА_6 вчиняє погрози представникам органу досудового розслідування з метою тиску на хід досудового розслідування та можливості уникнення кримінальної відповідальності.

Беручи до уваги наведені вище ризики та наявність вагомих доказів підозри у вчиненні ОСОБА_6 кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 199, ч. 3 ст. 28 ч. 1 ст. 204, ч. 3 ст. 28 ч. 2 ст. 204 КК України, існують обґрунтовані підстави вважати, що необхідним і достатнім запобіжним заходом, який забезпечить виконання підозрюваним його процесуальних обов`язків, є взяття під варту і жоден із більш м`яких запобіжних заходів, передбачених ч. 1 ст. 176 КПК України, не може запобігти існуючим ризикам.

У відповідності до вимог ч. 3 ст. 183 КПК України, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання обвинуваченим обов`язків передбачених КПК України.

Відповідно до вимог ч. 5 ст. 182 КПК України, розмір застави визначається щодо особи, підозрюваної чи обвинуваченої у вчиненні особливо тяжкого злочину, - від вісімдесяти до трьохсот розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Ураховуючи усі вищевикладені факти, прошу призначити розмір застави у розмірі 80 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, тобто у сумі 208 тисяч гривень, що буде необхідною і достатньою гарантією забезпечення виконання ОСОБА_6 покладених на нього обов`язків.

Також, у випадку внесення підозрюваним ОСОБА_6 застави, необхідно зобов`язати останнього виконувати обов`язки, передбачені ст. 194 КПК України, а саме: прибувати до слідчого, прокурора або суду за першою їх вимогою; не відлучатися з с. Липини Луцького району Волинської області без дозволу слідчого, прокурора або суду; повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну місця свого проживання та/або місця роботи; утримуватися від спілкування зі свідками та експертами у кримінальному провадженні.

Таким чином, беручи до уваги, що підозрюваний може переховуватися від органів досудового розслідування та суду, знищити, приховувати або спотворити докази своєї протиправної діяльності, впливати на свідків, експертів, з метою забезпечення виконання ним процесуальних обов`язків, враховуючи санкції статей кримінального закону, наявність обґрунтованої підозри вчинення ОСОБА_6 кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 199, ч. 3 ст. 28 ч. 1 ст. 204, ч. 3 ст. 28 ч. 2 ст. 204 КК України, зважаючи на наведені обставини, які свідчать про неможливість запобігання цим ризикам шляхом застосування більш м`яких запобіжних заходів, слідчий просить застосувати до підозрюваного запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів.

В судовому засіданні прокурор та слідчий клопотання підтримали в повному обсязі і просили його задовольнити.

В судовому засіданні підозрюваний заперечував проти задоволення клопотання.

В судовому засіданні захисник заперечував проти задоволення клопотання та просив застосувати відносно його підзахисного запобіжний захід у вигляді домашнього арешту у певний період доби.

Суд заслухав учасників судового провадження, дослідив матеріали клопотання, надані стороною захисту докази, дійшов висновку, що зазначене клопотання не підлягає задоволенню за таких підстав.

Згідно ст.2 КПК України завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Відповідно до ч.1 ст.194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про:

1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним кримінального правопорушення;

2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор;

3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

В судовому засіданні встановлено, що в провадженні слідчого відділу УСБУ у Волинській області знаходиться кримінальне провадження, внесене до ЄРДР за № 0000038 від 13.07.2022 року.

22.11.2022 ОСОБА_6 вручено повідомлення про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст 28, ч. 1 ст. 204, ч. 3 ст 28, ч. 2 ст 204, ч. 3 ст. 199 КК України, один з яких згідно ст. 12 КК України відноситься до категорії тяжких злочинів.

Статтею 183 КПК України визначено, що тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 КПК України.

Відповідно до мотивувальної частини Рішення Конституційного Суду України від 8 липня 2003 року №14-рп/2003в справі №1-23/2003, тяжкість злочину законом не визначається, як підстава для застосування будь-якого виду запобіжного заходу, а не тільки взяття під варту, і при цьому, за своєю правовою природою запобіжний захід не є кримінальним покаранням.

Під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу прокурором та слідчим не доведено обставин, передбачених ч.3 ст.194 КПК України, зокрема того, що у даному конкретному випадку є недостатнім застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризикам, зазначеним у клопотанні.

Слідчий суддя, згідно зі ст.194 ч.4 КПК України, має право застосувати більш м`який запобіжний захід, ніж той, який зазначений у клопотанні, а також покласти на підозрюваного обов`язки, передбачені частиною п`ятою ст.194 КПК України, необхідність покладення яких встановлена з наведеного слідчим обґрунтування клопотання.

Вирішуючи питання про обрання запобіжного заходу, суд враховує вимоги п.п. 3 і 4 ст. 5 Конвенції про захист прав людини та практику Європейського суду з прав людини, зокрема, справу «Харченко проти України» від 10 лютого 2011 року, справу «Комарова проти України» від 16 травня 2013 року, «Калашников проти Росії» від 15 липня 2002 року, в яких Європейським судом з прав людини викладено принципи, що їх дотримується Суд у вирішенні питань щодо застосування тримання під вартою, а саме:

-тримання під вартою до вирішення питання про винність особи не має бути «загальним правилом», і слід виходити з презумпції залишення обвинуваченого на свободі;

-у кожному випадку, коли вирішується питання щодо тримання під вартою або звільнення, діє презумпція на користь звільнення.

Крім того, вирішуючи питання про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою відносно підозрюваного, слідчий суддя враховує вимоги п.п. 3 і 4 ст. 5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини, згідно з якими обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою.

Частиною 2 ст.29 Конституції України передбачено, що ніхто не може бути заарештований або триматися під вартою інакше як за вмотивованим рішенням суду і тільки на підставах та порядку, встановлених законом.

Зважаючи на практику Європейського суду, враховуючи, що матеріалами клопотання не доведена реальна можливість підозрюваного перешкоджати кримінальному провадженню, а тому вважати, що існують обґрунтовані ризики щодо цього у суду немає підстав. Тяжкість покарання не є безумовною підставою для обрання запобіжного заходу, що вказаний у клопотанні. Разом з тим, суд враховує, що ОСОБА_6 раніше до кримінальної відповідальності не притягувався, одружений, має постійне місце проживання. Виходячи з викладених вище обставини у їх сукупності, приходжу до висновку про доцільність та можливість застосування більш м`якого запобіжного заходу, визначеного ст.176 КПК України, зокрема, у виді домашнього арешту, що достатньою мірою буде гарантувати виконання підозрюваним покладених обов`язків.

Крім того, як зазначив Європейський суд з прав людини у своєму рішенні в справі «Манчіні проти Італії», за наслідками та способами застосування як тримання під вартою, так і домашній арешт прирівнюються до позбавлення волі для цілей статті 5 § 1(с) Конвенції.

Згідно зі ст.181 КПК України строк дії ухвали слідчого судді, суду про тримання особи під домашнім арештом не може перевищувати двох місяців.

З урахуванням викладеного та оцінюючи ступінь порушення загальносуспільних прав та інтересів, враховуючи докази надані стороною обвинувачення, з метою забезпечення належного проведення досудового розслідування, явки даної особи для надання показань тощо, доходжу висновку про необхідність відмови в задоволенні клопотання про застосовування відносно ОСОБА_6 запобіжного заходу у виді тримання під вартою та вважаю за необхідне застосувати відносно останнього запобіжний захід у вигляді домашнього арешту в нічний час строком на два місяці, тобто з 23 листопада 2022 року по 23 січня 2023 року включно, заборонивши останньому залишати житло за місцем проживання за адресою: АДРЕСА_1 .

Також, слідчий суддя вважає за необхідне покласти на підозрюваного обов`язки, передбачені ч.5 ст.194 КПК України, а саме: прибувати до слідчого, прокурора або суду за першою їх вимогою; не відлучатися з місця мешкання без дозволу слідчого, прокурора або суду; повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну місця свого проживання та/або місця роботи; утримуватися від спілкування зі свідками у кримінальному провадженні; здати на зберігання у відповідний орган Управління Державної міграційної служби паспорт України для виїзду за кордон та інші документи, які дають право на виїзд за кордон.

Враховуючи наведене та керуючись ст.ст 176-179, 181, 184,193,194 196, 205, 309, 395 КПК України, слідчий суддя, -

ПОСТАНОВИВ:
В задоволенні клопотання старшого слідчого в ОВС слідчого відділу УСБ України у Волинський області ОСОБА_4 , погодженого із прокурором відділу Волинської обласної прокуратури ОСОБА_3 , про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою у відношенні ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , - відмовити.

Застосувати до підозрюваного ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді домашнього арешту в нічний час, заборонивши останньому залишати житло в період часу з 22 год. 00 хв. до 06 год. 00 хв. за адресою: АДРЕСА_1 , строком на два місяці, тобто з 23 листопада 2022 року до 23 січня 2023 року включно, окрім часу оголошення на території Луцького району Волинської області повітряної тривоги.

Покласти на підозрюваного ОСОБА_6 , обов`язки, передбачені ч.5 ст.194 КПК України, а саме:

1)прибувати до слідчого, прокурора або суду за першою їх вимогою;

2)не відлучатися з місця мешкання без дозволу слідчого, прокурора або суду;

3)повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну місця свого проживання та/або місця роботи;

4)утримуватися від спілкування зі свідками у кримінальному провадженні;

5)здати на зберігання у відповідний орган Управління Державної міграційної служби паспорт України для виїзду за кордон та інші документи, які дають право на виїзд за кордон.

Ухвалу про застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту відносно ОСОБА_6 передати для виконання відділу Національної поліції за місцем його проживання - АДРЕСА_1 .

Згідно вимог ч.4 ст 181 КПК України орган Національної поліції зобов`язаний негайно поставити на облік особу, щодо якої застосовано/продовжено запобіжний захід у виді домашнього арешту і повідомити про це суд.

Ухвала про застосування запобіжного заходу підлягає негайному виконання після її проголошення.

Строк дії ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту становить два місяці по 23.01.2023 року включно, якщо строк домашнього арешту не буде продовжено.

На ухвалу, протягом п`яти днів з дня її проголошення може бути подана апеляційна скарга до Волинського апеляційного суду.

Копію ухвали вручити підозрюваному негайно, після її проголошення.

Повний текст ухвали складено та оголошено 24 листопада 2022 року о 09-00 годині.

Слідчий суддя Луцького

міськрайонного суду ОСОБА_1