ДАРНИЦЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М.КИЄВА
провадження № 1-кп/753/1070/22
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"12" грудня 2022 р.

Дарницький районний суд міста Києва у складі:

головуючий суддя ОСОБА_1 ,

секретар судового засідання ОСОБА_2 ,

проводячи судове засідання у кримінальному провадженні, внесеному до ЄРДР № 000005 від 21.01.2020 р. за обвинуваченням:

ОСОБА_3 ( ОСОБА_4 ), ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина Турецької Республіки, уродженця м. Юксекова провінції Хаккяр Турецької Республіки, з середньою освітою, зі слів проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

ОСОБА_5 ( ОСОБА_6 ), ІНФОРМАЦІЯ_2 , громадянина Турецької Республіки, уродженця м. Юксекова провінції Хаккяр Турецької Республіки, з середньою освітою, зі слів проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 ,

у вчиненні злочинів, передбачених ч. 3 ст. 307, ч. 3 ст. 305 КК України,

сторони і учасники судового провадження:

прокурор ОСОБА_7 ,

захисник ОСОБА_8 ,

перекладач ОСОБА_9 ,

обвинувачені ОСОБА_3 , ОСОБА_5

встановив:

В провадженні Дарницького районного суду м. Києва з 25.01.2022 перебуває означене кримінальне провадження.

В судовому засіданні прокурор заявив клопотання про продовження строків застосованого до обвинувачених ОСОБА_10 та ОСОБА_11 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою з метою виконання обвинуваченими покладених на них процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам переховуватись від суду, враховуючи суворість покарання, незаконно впливати на свідків та експертів у цьому ж кримінальному провадженні, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином. Також вказав, що обвинувачені ОСОБА_12 та ОСОБА_13 є громадянами Турецької Республіки, і враховуючи введення воєнного стану та ведення бойових дій на території України збільшується можливість ухилення від суду.

Захисник ОСОБА_8 просила застосувати до обвинувачених ОСОБА_14 та ОСОБА_3 запобіжний захід у виді застави у розмірі 650 000 гривень, з покладенням обов`язків, передбачених КПК України. Вказала, що доказів того, що обвинувачені ОСОБА_5 та ОСОБА_3 будуть переховуватись від суду, тиснути на свідків та потерпілих, можуть знищити чи підробити докази або перешкодити кримінальному провадженню іншим чином, прокурором в суді не встановлено. Сердар Надір та ОСОБА_3 не є організаторами даного злочину, є раніше не судимими особами і розуміють відповідальність за порушення покладених на них обов`язків. Перебуваючи під вартою вони позбавлені можливості заробляти та утримувати свої родини. Так, ОСОБА_3 одружений має на утриманні 2 малолітніх дітей ОСОБА_15 , ІНФОРМАЦІЯ_3 та ОСОБА_16 , ІНФОРМАЦІЯ_4 . Крім того, відповідно до характеристики з ДУ «Київський слідчий ізолятор» Сердан Надір та ОСОБА_3 за час перебування під вартою зарекомендували себе посередньо, до праці в умовах ДУ «Київський слідчий ізолятор» не залучаються, не перебувають на обліках у лікарів нарколога та психіатра. Вказала, що на території України внаслідок військового вторгнення Російської Федерації на територію України Указом Президента України № 64/20222 затвердженого Законом України від 24.02.2022 року № 2102 ІХ (з подальшими змінами) в Україні введено воєнний стан. Утримуючись в слідчому ізолятора під час повітряних тривог, особи продовжують перебувати в камерах, їх не евакуюють до бомбосховищ, що являється небезпекою для життя та здоров`я обвинувачених ОСОБА_11 та ОСОБА_10 .

Обвинувачені ОСОБА_5 та ОСОБА_3 підтримали позицію захисника.

Заслухавши сторін кримінального провадження, вивчивши письмові клопотання прокурора про продовження строку тримання під вартою, клопотання захисника та матеріали кримінального провадження в обсязі необхідному для вирішення клопотань, суд дійшов до наступних висновків.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 331 КПК України під час судового розгляду суд за клопотанням сторони обвинувачення або захисту має право своєю ухвалою змінити, скасувати, обрати або продовжити запобіжний захід щодо обвинуваченого. Вирішення питання судом щодо запобіжного заходу відбувається в порядку, передбаченому главою 18 цього Кодексу.

Згідно з ч. 1 ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків.

Ухвалою Дарницького районного суду м. Києва від 07.11.2022 обвинуваченим ОСОБА_14 та ОСОБА_3 продовжено запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком до 05.01.2023 включно. Відтак, строк який визначений ч. 1 ст. 197 КПК та даною ухвалою, стосовно обвинувачених закінчується 05.01.2023.

На думку суду ризики, які дають достатні підстави вважати, що обвинувачені можуть здійснити спробу протидії кримінальному провадженню у формах, що передбачені ч. 1 ст. 177 КПК, слід вважати наявними за умови встановлення обґрунтованої ймовірності можливості здійснення обвинуваченими зазначених дій. При цьому КПК не вимагає доказів того, що обвинувачений обов`язково (поза всяким сумнівом) здійснюватиме відповідні дії, однак вимагає доказів того, що він має реальну можливість їх здійснити у конкретному кримінальному провадженні в майбутньому.
Вирішуючи клопотання прокурора щодо продовження Сердару Надір та ОСОБА_17 строку дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, суд враховує ступінь тяжкості інкримінованих їм кримінальних правопорушень, які кримінальний закон відносить до особливо тяжких. Обвинувачені є громадянами Турецької Республіки та мають місце проживання на її території, в свою чергу не мають міцних соціальних зв`язків, місця роботи, постійного проживання на території Україні. Такі обставини підтверджують існування відносно обвинувачених ризику переховування від суду з метою уникнення кримінальної відповідальності. Відповідно до листа Філії ДУ "Центр охорони здоров`я державної кримінально-виконавчої служби України " в м. Києві та Київський області у ОСОБА_14 та ОСОБА_3 стан здоров`я задовільний і вони можуть брати участь в судових засіданнях.
Крім цього, суд вбачає наявність існування ризиків впливу на свідків, експертів і перешкоджання кримінальному провадженню іншим чином, оскільки у даному кримінальному провадженні свідки не допитані, що робить ймовірною можливість Сердару Надір та ОСОБА_17 здійснювати тиск на останніх, не лише безпосередньо, а й опосередковано, оскільки останні обвинувачуються у вчиненні злочинів у співучасті з іншими особами.
Відповідно до ст. 178 КПК України, суд враховує вищенаведені та обґрунтовані прокурором ризики, а також вагомість доказів, що стали підставою для повідомлення про підозру та складання обвинувального акту, тяжкість покарання (до 12 років позбавлення волі з конфіскацією майна), а також матеріали, які їх характеризують, а саме: вік та стан здоров`я обвинувачених, даних про те, що вони не можуть утримуватись в умовах слідчого ізолятору в матеріалах кримінального провадження немає; обвинувачені є громадянами Турецької Республіки і не пов`язані міцними соціальними зв`язками та постійним місцем роботи в Україні.
Ці обставини, та те, що будь-яких інших обставин, які б свідчили про те, що даний захід забезпечення кримінального провадження не виправдовує такий ступінь втручання у права і свободи обвинувачених судом на даному етапі не встановлено, тому контроль за процесуальною поведінкою обвинувачених ОСОБА_5 та ОСОБА_3 шляхом застосування будь-якого іншого запобіжного заходу неможливий, а тому наявні підстави для продовження тримання обвинувачених під вартою.
З огляду на наведене, суд приходить до висновку про доцільність продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно обвинувачених, оскільки прокурором доведено, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим п. 1, 3 ч. 1 ст. 177 КПК України.

Розв`язуючи клопотання захисника щодо зміни запобіжного заходу, суд виходить з того, що застосування стосовно ОСОБА_5 та ОСОБА_3 більш м`якого запобіжного заходу, аніж тримання під вартою, враховуючи можливе вчинення злочину за попередньою змовою групою осіб, ризику переховування від правосуддя обумовлюється серед іншого можливістю притягнення до кримінальної відповідальності та пов`язаними із цим можливими негативними для особи наслідками (обмеженнями) і, зокрема, суворістю передбаченого покарання, а також особливо великий розмір особливо небезпечного наркотичного засобу.
Водночас, встановлюючи існування ризику переховуватися від суду, суд враховує особу обвинувачених, їх сімейний стан, спосіб життя, наявний у них досвід перетину кордонів та можливості працевлаштування за межами території України. Таким чином судом не встановлено наявності у обвинувачених міцних соціальних зав`язків, які б могли гарантувати неможливість переїзду обвинувачених ОСОБА_18 та ОСОБА_19 за межі України. Наведені доводи свідчать, що ОСОБА_12 та ОСОБА_13 можуть безперешкодно залишити територію України, з метою ухилення від суду. Ця позиція суду обґрунтовується сукупністю усіх без винятку обставин, наведених раніше у цій ухвалі, з урахуванням відомостей про осіб обвинувачених.

Враховуючи викладене та керуючись статтями 177, 194, 331, 372, 395 КПК України, суд

постановив:

Клопотання прокурора про продовження строку тримання під вартою ОСОБА_3 та ОСОБА_5 задовольнити.

У задоволенні клопотання захисника ОСОБА_8 про зміну запобіжного заходу відмовити.

Застосований до обвинувачених ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_5 та ОСОБА_11 ІНФОРМАЦІЯ_6 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою в ДУ «Київський слідчий ізолятор» продовжити до 09 лютого 2023 р. включно.

Ухвала суду підлягає апеляційному оскарженню безпосередньо до Київського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Суддя ОСОБА_1