ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 11-кп/803/2710/22 Справа № 193/381/22 Суддя у 1-й інстанції - ОСОБА_1 Суддя у 2-й інстанції - ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 листопада 2022 року м. Дніпро

Колегія суддів Судової палати з розгляду кримінальних справ Дніпровського апеляційного суду у складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали кримінального провадження за апеляційною скаргою засудженого ОСОБА_5 на ухвалу Софіївського районного суду Дніпропетровської області від 25 липня 2022 року, якою в задоволенні клопотання
ОСОБА_5 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 в м. Кривому Розі, громадянина України, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 ,

про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання відмовлено,
за участю:

секретаря ОСОБА_6 ,

прокурора ОСОБА_7 ,

захисника ОСОБА_8 (в режимі відеоконференції),-

В С Т А Н О В И Л А:
Ухвалою Софіївського районного суду Дніпропетровської області від 25 липня 2022 року відмовлено в задоволенні клопотання засудженого ОСОБА_5 про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання.
Мотивуючи прийняте рішення, суд послався на те, що ОСОБА_5 за час відбування покарання характеризується посередньо, має чотири заохочення, а також чотири стягнення, працевлаштований на виробництві установи без оплати праці, до роботи ставиться дбайливо, з іншими засудженими інколи виникають конфліктні ситуації. Окрім цього ОСОБА_5 раніше судимий, відбував покарання у виді позбавлення волі, а також до нього вже застосовувалося умовно-дострокове звільнення від відбування покарання, міцних соціальних зв`язків не має, та такі обставини можуть спонукати засудженого вчиняти нові злочини, тому суд дійшов висновку, що ОСОБА_5 хоча й відбув необхідні 2/3 частини призначеного покарання, але своєю поведінкою та ставленням до праці не довів свого виправлення, й відмовив у задоволенні клопотання.

В апеляційній скарзі засуджений ОСОБА_5 , виходячи з її змісту, просить переглянути рішення суду першої інстанції та звільнити його умовно - достроково від подальшого відбування покарання.
В обґрунтування своїх вимог ОСОБА_5 посилається на те, що рішення суду є незаконним та необґрунтованим. Так, апелянт зазначає, що суд першої інстанції, відмовляючи у задоволенні його клопотання про умовно-дострокове звільнення, не надав належної оцінки тим обставинам, що стягнення, яке було до нього застосоване, на теперішній час погашено. Поряд з цим, вказує на те, що суд не надав належної оцінки його характеристиці, з якої видно, що за час відбування покарання він при спілкуванні з представниками адміністрації ввічливий й тактовний, працює на роботі з благоустрою установи, а також працевлаштований у майстерні установи, що в сукупності свідчить про позитивну динаміку у його поведінці. Також засуджений звертає увагу, що суд не перевірив і не надав належної оцінки міцності його соціальних зв`язків, оскільки з 2012 року він перебуває у шлюбі, та за весь час відбування покарання постійно підтримує зв`язок зі своє дружиною. З огляду на викладені обставини, засуджений просить ухвалу скасувати та звільнити його умовно-достроково.

Заслухавши суддю-доповідача, захисника, який підтримав апеляційну скаргу, прокурора, який просив ухвалу залишити без змін, перевіривши матеріали провадження та обговоривши доводи скарги, суд дійшов таких висновків.
Відповідно до ст. 404 КПК України, суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.
Перевіряючи доводи апеляційної скарги засудженого щодо безпідставної відмови у застосуванні щодо нього умовно-дострокового звільнення від відбування покарання, суд вважає їх такими, що заслуговують на увагу виходячи з такого.
Згідно ст.ст. 50, 65 КК України, покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженими, так і іншими особами. Особі, яка вчинила злочин, має бути призначено покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів.
Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 537 КПК України, під час виконання вироку суд має право вирішувати питання про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання.
В силу ч. 2 ст. 81 КК України, умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване, якщо засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення.
Отже, зі змісту наведених положень закону видно, що головною передумовою для звільнення особи умовно-достроково від відбування покарання є не формальний сплив певного строку покарання, а факт виправлення засудженої особи, яке вона довела своєю сумлінною поведінкою і ставленням до праці. Умовно-дострокове звільнення від відбування покарання можливе лише після повного та всебічного вивчення особи засудженого та умовно-достроковому звільненню підлягають ті засуджені, які протягом всього, а не певного періоду часу, сумлінною поведінкою і ставленням до праці довели своє виправлення і для цього дані беруться в їх сукупності.
З матеріалів провадження видно, що ОСОБА_5 засуджений вироком Саксаганського районнного суду м.Кривого Рогу Дніпропетровської області від 10.01.2019, який був скасований в частині призначеного покарання вироком Дніпровського апеляційного суду від 07.06.2019, та застосовано щодо ОСОБА_5 за ч. 3 ст. 15, ч. 3 ст. 185, ч. 3 ст. 185, ч. 2 ст. 190 КК України, із врахуванням положень ч. 1, 4 ст. 70 КК України, остаточне покарання у виді позбавлення волі строком на 4 роки 8 місяців. ОСОБА_5 відбуває покарання в місцях позбавлення волі з 03.05.2018, кінець строку- 03.01.2023.
Згідно з наявною в матеріалах справи характеристикою та довідкою про заохочення та стягнення, ОСОБА_5 має 4 заохочення та стягнення, які погашені, й за час відбування покарання характеризується посередньо, працевлаштований на виробництві установи без оплати праці, до роботи ставиться дбайливо, виконує передбачені законом вимоги персоналу установи, до виконання робіт із благоустрою установи ставиться з розумною ініціативою, з персоналом установи дотримується ввічливих та тактовних взаємовідносин, дбайливо ставиться до майна і предметів установи.
Отже, з матеріалів провадження об`єктивно вбачається, що засуджений прагне до виправлення своєї поведінки, про що свідчить його активна участь у суспільному житті і сумлінне виконання громадських доручень у процесі відбування покарання.
На переконання суду апеляційної інстанції, зазначеним обставинам у їх сукупності суд першої інстанції належної оцінки не дав, внаслідок чого дійшов необґрунтованого висновку про відсутність підстав для умовно - дострокового звільнення ОСОБА_5 від подальшого відбування покарання.
Під сумлінною поведінкою слід розуміти, що засуджений за період відбування покарання сумлінно виконував вимоги встановленого режиму утримання у колонії, не допускав порушень, визнав вину у скоєному злочині, розкаюється у вчиненому, сплатив повністю або частково завдані злочином збитки, за час відбування покарання поводив себе як у загальній масі засуджених, так і при спілкуванні з представниками адміністрації ввічливо, тактовно, виконував законні вимоги представників адміністрації, приймав активну участь у виконанні умов розробленої для нього програми диференційованого виховного впливу, тощо.
За таких обставин, апеляційний суд дійшов висновку, що засуджений ОСОБА_5 під час відбування покарання довів своє виправлення, тому до нього може бути застосовано умовно-дострокове звільнення від відбування покарання, згідно зі ст. 81 КК України. При цьому, враховуючи строк покарання, який він вже відбув на час розгляду цієї скарги, суд апеляційної інстанції вважає, що цілі покарання - досягнуті, в тому числі кара засудженого та мета його виправлення.

З огляду на викладене, доводи апеляційної скарги ОСОБА_5 про наявність підстав для його умовно-дострокового звільнення, апеляційний суд вважає обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню, у зв`язку з чим ухвала підлягає скасуванню, з постановленям нової ухвали.

Керуючись ст.ст. 405, 407, 409, 537, 539 КПК України, колегія суддів,-

П О С Т А Н О В И Л А:
Апеляційну скаргу засудженого ОСОБА_5 -задовольнити.
Ухвалу Софіївського районного суду Дніпропетровської області від 25 липня 2022 року про відмову в задоволенні клопотання про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання ОСОБА_5 - скасувати.
Постановити нову ухвалу, якою клопотання про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання засудженого ОСОБА_5 - задовольнити.
Звільнити засудженого ОСОБА_5 , від відбування покарання умовно-достроково на невідбутий термін покарання.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення є остаточною та оскарження не підлягає.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4