Справа № 635/125/23
Провадження № 1-кс/635/57/2023
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 січня 2023 року Харківський районний суд Харківської області у складі:

слідчого судді - ОСОБА_1 ,

за участі секретаря судового засідання ОСОБА_2

прокурора Харківської окружної прокуратури Харківської області ОСОБА_3 ,

підозрюваного ОСОБА_4 ,

захисника ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду клопотання старшого слідчого СВ поліції №3 Харківського РУП №1 ГУ Національної поліції в Харківській області ОСОБА_6 , погоджене заступником керівника Харківської окружної прокуратури ОСОБА_7 , за матеріалами досудового розслідування кримінального провадження № 0000029 від 08.01.2023 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.115 КК України, про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_4 ,-

ВСТАНОВИВ:

До Харківського районного суду Харківської області надійшло клопотання старшого слідчого СВ поліції №3 Харківського РУП №1 ГУ Національної поліції в Харківській області ОСОБА_6 , погоджене заступником керівника Харківської окружної прокуратури ОСОБА_7 , за матеріалами досудового розслідування кримінального провадження № 0000029 від 08.01.2023 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.115 КК України, про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_4 . В клопотанні слідчий просить застосувати запобіжний захід до підозрюваного ОСОБА_4 у вигляді тримання під вартою строком на 60 діб, без визначення розміру застави, посилаючись на наявність ризиків, передбачених п.п.1,3,5 ч.1 ст. 177 КПК України, а саме: можливість переховування від суду, незаконного впливу на свідків та вчинення нових кримінальних правопорушень пов`язаних з насильством.

В судовому засіданні прокурор клопотання підтримав з обставин зазначених в клопотанні.

Підозрюваний ОСОБА_4 проти задоволення клопотання прокурора не заперечував.

Захисник обвинуваченого підтримав його позицію.

Вислухавши думку учасників кримінального провадження, слідчий суддя зазначає про таке.

Відповідно до ч. 1 ст. 177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Згідно з ч. 1 ст. 183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частиною п`ятою статті 176 цього Кодексу.

Під час обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою підозрюваному ОСОБА_4 судом встановлено у тому числі наявність ризиків, передбачених п. 1, 3, 5 ч.1 ст.177 КПК України, на які посилається прокурор в обґрунтування клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, а саме ризику можливості обвинуваченого переховуватись від суду, незаконно впливати на свідків у цьому кримінальному провадженні, вчинити інше кримінальне правопорушення.

Відповідно до сформованої практики Європейського суду з прав людини, тримання особи під вартою може бути виправдане, якщо існують реальні ознаки наявності справжнього суспільного інтересу, який незважаючи на презумпцію невинуватості, переважає принцип поваги до особистої свободи. Застосовуючи запобіжний захід у виді тримання під вартою, необхідно виходити із того, що судове рішення повинно забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони прав і інтересів суспільства. Визначення таких прав, як підкреслює Європейський суд з прав людини, вимагає від суспільства більшої суворості в оцінці цінностей суспільства ( «Летельє проти Франції»).

Ризик втечі має оцінюватись у контексті чинників, пов`язаних з характером особи, її моральністю, місцем проживання, родом занять, майновим станом, сімейним зв`язками та усіма видами зв`язку з країною, в якій така особа піддається кримінальному переслідуванню («Бекчиєв проти Молдови» §58). Серйозність покарання є ревалентною обставиною в оцінці ризику того, що обвинувачений може втекти («Ідалов проти Росії», «Гарицьки проти Польщі», «Храїді проти Німеччини», «Ілійков проти Болгарії»), а наявність судимості може стати підставою для обґрунтування того, що обвинувачений може вчинити новий злочин («Сельчук проти Туреччини», «Мацнеттер проти Австрії»).

Поряд з цим, у розумінні практики Європейського суду з прав людини, тяжкість обвинувачення не є самостійною підставою для утримання особи під вартою, проте таке обвинувачення у сукупності з іншими обставинами збільшує ризик втечі настільки, що його неможливо відвернути, не взявши особу під варту. У справі «Ілійков проти Болгарії» № 33977/96 від 26 липня 2001 року ЄСПЛ зазначив, що «суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування або повторного вчинення злочинів».

Вирішуючи питання про обрання підозрюваному запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, суд враховує дані про особу, який не працює, не одружений, тобто в якого відсутні соціально-сталі зв`язки, раніше неодноразово судимий.

Крім того, ОСОБА_4 інкримінується вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України, який відповідно до ст. 12 КК України відноситься до особливо тяжких злочинів, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк до 15 років.

Отже, усвідомлюючи ризик бути засудженим до тривалого терміну ув`язнення, підозрюваний перебуваючи на свободі може переховуватися від суду, незаконно впивати на свідків з метою зміни ними показань на користь підозрюваного, вчиняти інші кримінальні правопорушення.

Зважаючи на тяжкість злочину, який інкримінується ОСОБА_4 , суспільну небезпечність та покарання, яке загрожує підозрюваному у разі визнання його винуватим, дані про особу підозрюваного, суд вважає, що ризики, передбачені п.п. 1,3,5 ч.1 ст.177 КПК України, які стали підставою для обрання запобіжного заходу, доведені прокурором, та виправдовують тримання особи під вартою. Враховуючи викладене, а також з урахуванням того, що розгляд кримінального провадження буде розпочато зі стадії підготовчого судового засідання, приходжу до висновку про неможливість запобігання встановленим ризикам шляхом застосування до підозрюваного більш м`якого запобіжного заходу, ніж тримання під вартою, в тому числі домашній арешт.

В засіданні не здобуто відомостей, які б безумовно свідчили про неможливість тримання підозрюваного під вартою, а також не отримано відомостей щодо інших обставин, які б переважали ризики, передбачені ст. 177 КПК України.

Враховуючи викладене, оцінивши в сукупності всі обставини, слідчий суддя задовольняє клопотання прокурора про застосування запобіжного заходу відносно ОСОБА_4 у виді тримання під вартою, оскільки більш м`які запобіжні заходи не забезпечать запобіганню існуючим ризикам та забезпечення виконання підозрюваним його процесуальних обов`язків.

Відповідно до положень ст. 183 КПК України, слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, враховуючи підстави та обставини, передбачені статтями 177 та 178 цього Кодексу, має право не визначити розмір застави у кримінальному провадженні: 1) щодо злочину, вчиненого із застосуванням насильства або погрозою його застосування; 2) щодо злочину, який спричинив загибель людини; 3) щодо особи, стосовно якої у цьому провадженні вже обирався запобіжний захід у вигляді застави, проте був порушений нею; 4) щодо злочину, передбаченого статтями 255-255-3 Кримінального кодексу України.

Беручи до уваги те, що ОСОБА_4 обґрунтовано підозрюється у вчиненні злочину, який вчинено із застосуванням насильства, слідчим суддею розмір застави не визначається

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 177, 183, 197, 199, 315 КПК України, слідчий суддя,-

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання старшого слідчого СВ поліції №3 Харківського РУП №1 ГУ Національної поліції в Харківській області ОСОБА_6 , погоджене заступником керівника Харківської окружної прокуратури ОСОБА_7 , за матеріалами досудового розслідування кримінального провадження № 0000029 від 08.01.2023 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.115 КК України, про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_4 задовольнити.

Застосувати до підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою в межах строку досудового розслідування, строком на 60 днів, а саме до 10.03.2023, взявши його під варту в залі суду негайно.

Встановити строк дії ухвали до 10.03.2023.

Контроль за виконанням цієї ухвали покласти на слідчих СВ поліції №3 Харківського РУП №1 ГУ Національної поліції в Харківській області ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 .

Нагляд за виконанням ухвали покласти на заступника керівника Харківської окружної прокуратури ОСОБА_7

Ухвала підлягає негайному виконанню після її проголошення.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Харківського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення, а підозрюваним в той саме строк, але з моменту вручення копії ухвали суду.

Повний текст ухвали складено 12.01.2023.

Слідчий суддя ОСОБА_1