ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 11-кп/803/487/23 Справа № 201/2430/20 Суддя у 1-й інстанції - ОСОБА_1 Суддя у 2-й інстанції - ОСОБА_2
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 лютого 2023 року м. Дніпро

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Дніпровського апеляційного суду у складі:

Головуючого, судді доповідача ОСОБА_2

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4

при секретарі судового засідання ОСОБА_5

за участю:

прокурора ОСОБА_6

обвинувачених ОСОБА_7 , ОСОБА_8

захисників ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11

потерпілого ОСОБА_12

представника потерпілого ОСОБА_13

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу прокурора у кримінальному проваджені ОСОБА_6 та потерпілого ОСОБА_12 на ухвалу Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 26 жовтня 2022 року про закриття кримінального провадження № 0000613 від 08.08.2019 року у відношенні ОСОБА_7 , обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 189 КК України, ОСОБА_8 , обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 189, ч. 1 ст. 209, ч. 1 ст. 253 КК України, -

ВСТАНОВИЛА:

В апеляційній скарзі прокурор порушує питання про скасування оскаржуваної ухвали Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 26 жовтня 2022 року про закриття кримінального провадження № 0000613 від 08.08.2019 року та постановлення нової ухвали, якою призначити новий судовий розгляд кримінального провадження в суді першої інстанції.

Обгрунтовуючи свою апеляційну скаргу, прокурор зазначає, що оскаржувана ухвала є незаконною, необгрунтованою і такою, що підлягає скасуванню.

Вказує, що висновки суду про наявність підстав для закриття кримінального провадження відповідно до п. 10 ч. 1 ст. 284 КПК України не відповідають обставинам кримінального провадження та не грунтуються на відомостях про неможливість призначення судового розгляду.

Вказує, що висновки суду стосовно збігу строку досудового розслідування до часу звернення з обвинувальним актом до суду є помилковими, оскільки чинний КПК України не містить жодних нормативних приписів щодо обчислення строків досудового розслідування, необхідності відновлення раніше завершеного досудового розслідування тощо у випадку повернення судом обвинувального акту прокурору.

В апеляційній скарзі потерпілий порушує питання про скасування оскаржуваної ухвали Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 26 жовтня 2022 року про закриття кримінального провадження № 0000613 від 08.08.2019 року та постановлення нової ухвали, якою призначити новий судовий розгляд кримінального провадження в суді першої інстанції.

Обгрунтовуючи свою апеляційну скаргу, потерпілий зазначає, що оскаржувана ухвала є незаконною, необгрунтованою і такою, що підлягає скасуванню.

Вказує, що відповідно до положень КПК України обвинувальний акт складається після завершення досудового розслідування, а отже його складання не потребує продовження строку досудового розслідування, оскільки воно вже завершено.

Також вказує, що КПК України передбачено два порядки продовження строку досудового розслідування - до повідомлення особи про підозру та після вчинення такої процесуальної дії, при цьому продовження строку досудового розслідування після повідомлення особи про підозру здійснюється із чітко встановлених підстав.

Акцентує увагу на тому, що фактично перебіг досудового розслідування фіксується в ЄРДР та до нього слід вносити і відомості які дозволяють проводити процесуальні дії саме на даному етапі, у цьому контексті виникає питання про відновлення досудового розслідування після повернення обвинувального акту, проте у відповідності до КПК України відновити можна тільки зупинене провадження, а в ситуації з поверненням обвинувального акту провадження не зупинялося, а було закінчене із передбачених законом підстав.

В запереченнях на апеляційну скаргу прокурора, з урахуванням їх доповнення, захисник ОСОБА_9 , що діє в інтересах обвинуваченого ОСОБА_7 , просить ухвалу Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 26 жовтня 2022 року залишити без змін, а апеляційну скаргу залишити без задоволення, посилаючись на законність та обгрунтованість оскаржуваної ухвали.

Вказує, що прокурором здійснено посилання на витяг з ЄРДР, який є неналежним документом, оскільки джерело його походження невідоме, він не містить дати створення, що позбавляє можливості здійснити перевірку його достовірності, крім того наданий витяг не є доказом того, що кримінальне провадження не поновлювалося, при цьому у вказаному витязі містяться розбіжності у датах вчинення процесуальних дій.

Також вказує, що суд, повертаючи обвинувальні акти прокурору через їх невідповідність вимогам КПК України, фактично повертав їх зі стадії судового розгляду на стадію досудового розслідування, що тягне відновлення перебігу строку досудового розслідування.

Вказує, що хибною є позиція потерпілого стосовно того, що кінцевою стадією досудового розслідування є його завершення, після чого складається обвинувальний акт і тому строк досудового розслідування не підлягає продовженню, оскільки відповідно до позиції, викладеної у постанові колегії суддів Касаційного кримінального суду Верховного суду від 15.09.2021 року, зазначено, що кінцевим моментом строку досудового розслідування є його закінчення, яке пов`язується зі зверненням з обвинувальним актом до суду (його фактичним направленням).

Акцентує увагу на тому, що положеннями КПК України чітко визначено строки досудового розслідування, які мають бути дотримані слідчим і прокурором.

Оскаржуваною ухвалою Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 26 жовтня 2022 року кримінальне провадження № 0000613 у відношенні ОСОБА_8 , обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 189, ч. 1 ст. 209, ч. 1 ст. 253 КК України, та ОСОБА_14 , обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 189 КК України, закрите на підставі п. 10 ч. 1 ст. 284 КПК України.

Обґрунтовуючи своє рішення, суд послався на те, що ОСОБА_8 19.09.2019 року було повідомлено про підозру у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 189 КК України, ОСОБА_7 11.10.2019 року було повідомлено про підозру у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 189 КК України, а тому з 19.09.2019 року розпочався відлік строку досудового розслідування, який у подальшому двічі продовжувався та мав закінчитися 19.03.2020 року у відповідності до ухвали Кіровського районного суду від 13.01.2020 року.

В період часу з 26.02.2020 року про 10.03.2020 року здійснювалось відкриття матеріалів досудового розслідування в порядку ст. 290 КПК України, а тому 13 днів не включаються до загального строку досудового розслідування.

10.03.2020 року прокурором було затверджено обвинувальний акт, який отримано судом 12.03.2020 року, в межах строку досудового розслідування, до закінчення якого залишалося 20 днів.

Ухвалою суду від 10.06.2020 року обвинувальний акт було повернуто прокурору та 09.09.2020 року прокурором було затверджено новий обвинувальний акт. З урахуванням відсутності даних про отримання прокурором обвинувального акту строк досудового розслідування розпочався з вказаної дати. Новий обвинувальний акт надійшов до суду 22.09.2020 року, в межах строку досудового розслідування, до закінчення якого залишилося 7 днів.

В подальшому ухвалою суду від 14.12.2020 року даний обвинувальний акт було знову повернуто прокурору і 31.05.2021року прокурор затвердив новий обвинувальний акт. З урахуванням відсутності даних про отримання обвинувального акту прокурором слід вважати, що перебіг строків продовжився з 31.05.2021 року та закінчився 07.06.2021 року, а новий обвинувальний акт було отримано судом 23.06.2021 року, тобто за межами строку досудового розслідування, що тягне застосування наслідків, передбачених п. 10 ч. 1 ст. 284 КПК України, у виді закриття кримінального провадження.

Заслухавши суддю-доповідача; прокурора, потерпілого та його представника, які, кожен окремо, підтримали апеляційні скарги; обвинувачених та їх захисників, які, кожен окремо, проти задоволення апеляційних скарг заперечували, посилаючись на їх безпідставність; дослідивши надані матеріали, обговоривши доводи апеляційних скарг, колегія суддів приходить до наступних висновків.

Так, згідно із п. 10 ч. 1 ст. 284 КПК України кримінальне провадження закривається у разі, якщо після повідомлення особі про підозру закінчився строк досудового розслідування, визначений статтею 219 цього Кодексу, крім випадку повідомлення особі про підозру у вчиненні тяжкого чи особливо тяжкого злочину проти життя та здоров`я особи.

Відповідно ч. 1 ст. 219 КПК України строк досудового розслідування обчислюється з моменту внесення відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань до дня звернення до суду з обвинувальним актом, клопотанням про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру, клопотанням про звільнення особи від кримінальної відповідальності або до дня ухвалення рішення про закриття кримінального провадження.

У відповідності до п. 4 ч. 3 ст. 219 КПК України досудове розслідування повинно бути закінчене протягом двох місяців з дня повідомлення особі про підозру у вчиненні злочину.

Відповідно до вимог ст. 113 КПК України, будь-яка процесуальна дія або сукупність дій під час кримінального провадження мають бути виконані без невиправданої затримки і в будь-якому разі не пізніше граничного строку, визначеного відповідним положенням цього Кодексу.

З наведених положень кримінального процесуального закону вбачається, що законодавцем визначено спеціальну підставу неможливості застосування п. 10 ч. 1 ст. 284 КПК України - повідомлення особі про підозру у вчиненні тяжкого чи особливо тяжкого злочину проти життя та здоров`я особи.

Як вбачається з оскаржуваної ухвали суду, мотивуючи своє рішення про закриття кримінального провадження за п. 10 ч. 1 ст. 284 КПК України, суд першої інстанції керувався загальними правилами застосування даної норми до злочинів, передбачених особливою частиною КК України, не врахувавши при цьому особливості інкримінованого злочину за ч. 2 ст. 189 КК України, та послався на те, що органом досудового розслідування було недотримано вимоги п. 4 ч. 3 ст. 219 КПК України та передано до суду обвинувальний акт поза межами строку досудового розслідування, оскільки з моменту повідомлення обвинувачених про підозру до фактичного отримання судом обвинувального акту 23.06.2021 року, при повторному його направленні після повернення прокурору для усунення недоліків, пройшов граничний строк, встановлений законодавцем.

Колегія суддів вважає цей висновок передчасним з огляду на наступне.

З матеріалів кримінального провадження вбачається, що ОСОБА_8 19.09.2019 року було повідомлено про підозру у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 189 КК України; ОСОБА_7 11.10.2019 року було повідомлено про підозру у вчиненні злочину передбаченого ч. 2 ст. 189 КК України. У подальшому обвинувальний акт було направлено до суду за обвинуваченням ОСОБА_7 , за ч. 2 ст. 189 КК України, та ОСОБА_8 , за ч. 2 ст. 189, ч. 1 ст. 209, ч. 1 ст. 253 КК України.

З наведеного вбачається, що як ОСОБА_7 , так і ОСОБА_8 інкриміноване вчинення злочину, передбаченого ч. 2 ст. 189 КК України, який у відповідності до положень ст. 12 КК України є тяжким злочином, основним безпосереднім об`єктом якого є право власності, а його додатковими обов`язковими об`єктами виступають психічна та фізична недоторканність особи, її особиста свобода, життя та здоров`я. Таким чином, дане кримінальне правопорушення є тяжким злочином у розумінні ст. 12 КК України та за ознакою об`єкту посягання є одночасно як злочином проти власності, так і злочином проти життя та здоров`я особи.

На думку колегії суддів, вказані обставини виключають можливість закриття кримінального провадження щодо ОСОБА_7 та ОСОБА_8 на підставі п. 10 ч. 1 ст. 284 КПК України, у зв`язку із чим оскаржувана ухвала не може залишатися в силі.

З урахуванням наведеного колегія суддів вважає за необхідне апеляційні скарги прокурора та потерпілого задовольнити, оскаржувану ухвалу суду - скасувати та призначити новий розгляд кримінального провадження в суді першої інстанції.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 405, 407, 419 КПК України, колегія суддів, -

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційні скарги прокурора та потерпілого ОСОБА_12 задовольнити.

Ухвалу ухвалу Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 26 жовтня 2022 року про закриття кримінального провадження № 0000613 від 08.08.2019 року у відношенні ОСОБА_7 , обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 189 КК України, ОСОБА_8 , обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 189, ч. 1 ст. 209, ч. 1 ст. 253 КК України, скасувати та призначити новий розгляд кримінального провадження в суді першої інстанції.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення, є остаточною та оскарженню не підлягає.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4