Справа № 498/959/22
Провадження по справі № 1-кп/498/24/23
В И Р О К
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
22 лютого 2023 року Великомихайлівський районний суд Одеської області в складі:
головуючої судді ОСОБА_1
з участю: секретаря судового засідання - ОСОБА_2 ,
прокурора - ОСОБА_3
обвинуваченого ОСОБА_4
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, уродженця с. Чогодарівка, Ширяївського району, Одеської області, з базовою загальною середньою освітою, не працюючого, проживаючого та зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого
у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ст.246 ч.4 КК України
В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 свою вину у вчинені даного злочину визнав повністю та підтвердив фактичні обставини справи. Суду пояснив, що 02 листопада 2021 року він разом з ОСОБА_5 не маючи спеціального дозволу, поїхали в ліс на околиці с. Великоплоске Роздільнянського району Одеської області щоб напиляти дров. Пиляли дерева берести та акації, почали грузити в трактор, приїхали працівники поліції і забрали трактор з дровами. У вчиненому щиро розкаявся, запевняє, що більше кримінальних правопорушень скоювати не буде та просить суворо не карати. Цивільний позов визнає в повному обсязі.
Представник потерпілого ОСОБА_6 в судове засідання не з`явився, через канцелярію суду від нього надійшла заява в якій він просить суд розглядати кримінальне провадження у його відсутність, цивільний позов підтримує в повному обсязі. Стосовно призначення покарання покладається на розсуд суду
Показання обвинуваченого ОСОБА_4 , відповідають фактичним обставинам справи і учасниками процесу не оспорюються.
Вислухавши думки учасників судового розгляду, приймаючи до уваги, що обвинувачений не оспорює фактичні обставини справи, кваліфікацію кримінального правопорушення, судом з`ясовано, що обвинувачений вірно розуміє зміст обставин справи, та у суду відсутні сумніви в добровільності його позиції, тобто визнання обвинуваченим вини не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дії будь-яких інших обставин, судом також роз`яснено учасникам судового провадження, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку, суд в порядку ч. 3 ст. 349 КПК України визнав недоцільним дослідження доказів щодо обставин, які ніким не оспорюються.
При вказаних обставинах, дії обвинуваченого ОСОБА_4 суд кваліфікує за ч. 4 ст.246 КК України незаконна порубка дерев, що спричинила тяжкі наслідки, за попередньою змовою групою осіб.
Відповідно до ст.66 КК України, обставиною, яка пом`якшує покарання обвинуваченому ОСОБА_4 , щире каяття.
Обставини, які обтяжують покарання обвинуваченому ОСОБА_4 , відповідно до ст.67 КК України - відсутні.
Крім того, призначаючи обвинуваченому ОСОБА_4 покарання, суд враховує вищевикладене, ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, злочин вчинений ОСОБА_4 , відноситься до категорії тяжких злочинів, особу винного, який за місцем проживання характеризується позитивно, тому вважає, що йому має бути призначено покарання необхідне й достатнє для його виправлення та попередження нових злочинів у вигляді позбавлення волі.
Однак, враховуючи, що обвинувачений ОСОБА_4 , раніше до кримінальної відповідальності не притягувався, щиро кається в скоєному, думку потерпілого, суд вважає, що виправлення його можливе без ізоляції від суспільства з наданням іспитового строку в порядку ст.75 КК України.
Згідно з ч.1 ст. 76 КК України, накласти на обвинуваченого ОСОБА_4 обов`язки: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи.
На переконання суду, призначення обвинуваченому такого покарання буде справедливим, співрозмірним і достатнім для його виправлення, кари та запобігання вчинення нових кримінальних правопорушень, як самим обвинуваченим, так і іншими особами, а також буде відповідати таким принципам Європейської конвенції з захисту прав людини і основоположних свобод як пропорційність обмеження прав людини, легітимна мета та невідворотність покарання.
Відповідно до ч. 1 ст. 127 КПК України, підозрюваний, обвинувачений, а також за його згодою будь-яка інша фізична чи юридична особа має право на будь-якій стадії кримінального провадження відшкодувати шкоду, завдану потерпілому, територіальній громаді, державі внаслідок кримінального правопорушення.
Шкода, завдана кримінальним правопорушенням або іншим суспільно небезпечним діянням, може бути стягнута судовим рішенням за результатами розгляду цивільного позову в кримінальному провадженні (ч. 2 ст. 127 КПК України).
Згідно з положеннями ч. 5 ст. 128 КПК України, цивільний позов у кримінальному провадженні розглядається судом за правилами, встановленими цим Кодексом. Якщо процесуальні відносини, що виникли у зв`язку з цивільним позовом, цим Кодексом не врегульовані, до них застосовуються норми Цивільного процесуального кодексу України за умови, що вони не суперечать засадам кримінального судочинства.
Ухвалюючи обвинувальний вирок, суд залежно від доведеності підстав і розміру позову задовольняє цивільний позов повністю або частково чи відмовляє в ньому (ч. 1 ст.129 КПК України).
При цьому, суд керується відповідними нормами цивільного законодавства, які регулюють майнову відповідальність за шкоду.
Так, згідно з ч. 1 ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.
Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини (ч. 2 ст. 1166 ЦК України).
Розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі (ч. 2 ст. 1192 ЦК України).
У зв`язку з проведенням інженерно-екологічної експертизи (висновок експерта №21-7020 від 24.01.2022 року) у даній справі понесені витрати в сумі 5491,52 грн., які належить стягнути з обвинуваченого ОСОБА_4 на користь держави.
Питання щодо речових доказів, знарядь вчинення кримінального правопорушення по даному кримінальному правопорушенню вирішено вироком Великомихайлівського районного суду Одеської області від 19.01.2023 року (справа №498/609/22, провадження по справі №1-кп/498/18/23).
Керуючись ст.ст. 374, 376 КПК України, суд
ОСОБА_4 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.246 КК України та призначити йому покарання у вигляді 5 (п`яти) років позбавлення волі.
На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування покарання з випробуванням, встановивши йому іспитовий строк 2 (два) роки, поклавши на нього обов`язки, передбачені ч.1 ст.76 КК України, періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи.
Строк покарання засудженому ОСОБА_4 обчислювати з моменту проголошення вироку.
Стягнути із ОСОБА_4 на користь держави витрати на проведення експертизи в сумі 5491,52 грн.Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку суду. Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.
Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.
Апеляційна скарга може бути подана на протязі 30 днів з дня проголошення вироку до Одеського апеляційного суду, шляхом її подачі через Великомихайлівський районний суд Одеської області.
Суддя ОСОБА_1