Справа № 202/2940/23
Провадження № 1-кс/202/1453/2023
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 лютого 2023 року м. Дніпро

Слідчий суддя Індустріального районного суду м. Дніпропетровська ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі Індустріального районного суду м. Дніпропетровська клопотання старшого слідчого Першого слідчого відділу (з дислокацією у м. Краматорську) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м. Краматорську ОСОБА_3 , погоджене прокурором Донецької спеціалізованої прокуратури у військовій та оборонній сфері об`єднаних сил ОСОБА_4 , про арешт майна в рамках кримінального провадження, внесеного до ЄРДР за № 0001895 від 10.12.2022 за ч. 3 ст. 368 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

До Індустріального районного суду м. Дніпропетровська надійшло зазначене клопотання, в якому слідчий просить накласти арешт на вилучені в ході огляду 10.02.2023 року журнал №8 реєстрації медичних оглядів осіб з метою виявлення стану алкогольного сп`яніння військової частини НОМЕР_1 Національної гвардії України на 12 арк.; копію акту № 73 від 15.09.2022 огляду на стан алкогольного сп`яніння ОСОБА_5 на 1 арк.; завірені копії розділу ІІ Облік адміністративних правопорушень з 24 по 43 сторінку журналу № 986 Обліку кримінальних, адміністративних правопорушень, надзвичайних подій військовослужбовців, які вчинили самовільне залишення військової частини у 2022 році військової частини НОМЕР_1 Національної гвардії України.

Клопотання мотивоване тим, що досудовим розслідуванням встановлено, що заступник командира стрілецького батальйону по роботі з особовим складом (з КЕОП та ОГП) військової частини НОМЕР_1 Національної гвардії України майор ОСОБА_6 , вимагав та отримав неправомірну вигоду від старшого стрільця 1 патрульного взводу 5 патрульної роти стрілецького батальйону (з КЕОП та ОГП) військової частини НОМЕР_1 НГУ старшого солдата База ОСОБА_7 грошові кошти в сумі 30 тис. гривень, з погрозою вчинення дій, спрямованих на невиплату грошової винагороди за участь у бойових діях в розмірі 100 000 гривень.

10.02.2023 ОСОБА_6 затримано у порядку ст. 207, 208 КПК України.

Вина ОСОБА_6 у скоєнні вказаного кримінального правопорушення, повністю підтверджується зібраними відповідно до вимог кримінального процесуального кодексу України у ході досудового розслідування належними та допустимими доказами у їх сукупності, зокрема: протоколом огляду від 10.02.2023, протоколом затримання підозрюваного, протоколами допиту свідків, речовими доказами та іншими матеріалами.

Крім того, 10.02.2023 Борисову було повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.368 КК України.

Так, майор ОСОБА_6 підозрюється у тому, що він, будучи військовослужбовцем військової служби за контрактом та проходячи її на посаді заступника командира стрілецького батальйону (з КЕОП та ОГП) по роботі з особовим складом військової частини НОМЕР_1 Національної гвардії України (далі НГУ) розуміючи обсяг влади і своїх службових повноважень як командира (начальника), діючи з прямим умислом, корисливим мотивом, всупереч вимог ст.ст. 3, 8, 19, 29, 68 Конституції України, ст.ст. 22, 24, 38, 42 Закону України «Про запобігання корупції», ст.ст. 11, 16, 103, 104 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, Порядку проведення службових розслідувань у Національній гвардії України, з метою особистого збагачення за рахунок підлеглого за військовим званням та посадою військовослужбовця старшого стрільця 3 відділення 1 патрульного взводу 5 патрульної роти стрілецького батальйону (з КЕОП та ОГП) військової частини НОМЕР_1 НГУ старшого солдата ОСОБА_5 , 15 вересня 2022 року, перебуваючи у місці тимчасової дислокації військової частини НОМЕР_1 НГУ в АДРЕСА_1 вимагав у останнього неправомірну вигоду у виді грошових коштів на загальну суму 30 000 (тридцять тисяч) гривень для себе за невчинення дій в інтересах ОСОБА_5 , з використанням свого службового становища, а саме не ініціювання проведення службового розслідування за фактом вживання ОСОБА_5 спиртних напоїв під час проходження військової служби та не притягнення встановленим порядком до дисциплінарної та адміністративної відповідальності та 10 лютого 2023 року приблизно о 13.35 годині, перебуваючи на КСП стрілецького батальйону (з КЕОП та ОГП) військової частини НОМЕР_1 НГУ, поблизу ОП «Хімпром» у м. Слов`янську, майор ОСОБА_6 вимагав та отримав від підлеглого старшого солдата ОСОБА_5 неправомірну вигоду, у виді грошових коштів на загальну суму 30 000 (тридцять тисяч) гривень для себе за невчинення дій в інтересах ОСОБА_5 , з використанням свого службового становища, а саме не ініціювання проведення службового розслідування за фактом вживання ОСОБА_5 спиртних напоїв під час проходження військової служби та не притягнення встановленим порядком до дисциплінарної та адміністративної відповідальності, тобто у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч.3 ст. 368 КК України - одержання службовою особою неправомірної вигоди для себе за невчинення такою службою особою в інтересах того хто надає неправомірну вигоду дії, з використанням наданої їй влади та службового становища, поєднане з вимаганням неправомірної вигоди.

Крім того, 10.02.2023 за результатами проведеного огляду в місці дислокації військової частини НОМЕР_1 НГУ слідчим виявлено та вилучено:

-журнал №8 реєстрації медичних оглядів осіб з метою виявлення стану алкогольного сп`яніння військової частини НОМЕР_1 Національної гвардії України на 12 арк.;

-копію акту № 73 від 15.09.2022 огляду на стан алкогольного сп`яніння ОСОБА_5 на 1 арк.;

-завірені копії розділу ІІ Облік адміністративних правопорушень з 24 по 43 сторінку журналу № 986 Обліку кримінальних, адміністративних правопорушень, надзвичайних подій військовослужбовців, які вчинили самовільне залишення військової частини у НОМЕР_2 році військової частини НОМЕР_1 Національної гвардії України.

Вказані документи можуть бути використані як доказ факту та обставин, що встановлюються під час кримінального провадження.

Слідчий посилається на те, що з урахуванням викладеного, з метою проведення експертизи, збереження вилучених об`єктів, предметів та речей, які є речовими доказами у кримінальному провадження та забезпечення виконання завдань кримінального провадження в цілому, необхідно накласти арешт на вказане майно, оскільки в разі повернення його є достатні підстави вважати, що воно може бути приховане, пошкоджене, зіпсоване, знищене, перетворене чи відчужене, що може значно перешкодити кримінальному провадженню.

Незастосування арешту може призвести до наслідків, які можуть перешкодити кримінальному провадженню, зокрема псуванню, зникненню, знищенню, передачі, вказаних предметів, які є речовими доказами та містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження.

На підставі викладеного, з метою забезпечення збереження речових доказів у кримінальному провадженні, з метою запобігання можливості приховування вказаного майна, його пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження, слідчий звернувся з даним клопотанням

Слідчий в судове засідання не з`явився, до суду надав заяву про розгляд даного клопотання за його відсутності, в заяві вказав, що заявлені вимоги підтримує та просить накласти арешт з метою збереження речових доказів.

Захисник ОСОБА_8 в судове засідання не з`явився, надав заяву про розгляду даного клопотання за його відсутності.

Представник власника майна та підозрюваний ОСОБА_6 в судове засідання не з`явилися, про день, час та місце розгляду клопотання були повідомлені належним чином.

Враховуючи положення ч.1 ст.172 КПК України, слідчий суддя вважає доцільним здійснити розгляд клопотання за відсутності учасників.

На підставі викладеного, у зв`язку із неприбуттям учасників судового розгляду аудіо-, відеофіксація судового засідання не здійснювалась.

Вивчивши клопотання, дослідивши надані слідчим матеріали кримінального провадження, суд виходить з наступного.

Згідно ст. 1 Першого протоколу Конвенції про захист прав та основоположних свобод, будь-яке обмеження права власності повинно здійснюватися відповідно до закону, а отже суб`єкт, який ініціює таке обмеження, повинен обґрунтувати свою ініціативу з посиланням на норми закону.

Пунктом 7 ч. 2 ст. 131 КПК України передбачено, що заходом забезпечення кримінального провадження є арешт майна.

Відповідно до ч. 5 ст. 132 КПК України, під час розгляду питання про застосування заходів забезпечення кримінального провадження сторони кримінального провадження повинні подати слідчому судді докази обставин, на які вони посилаються.

Частина 1 ст. 170 КПК України вказує на те, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом кримінального правопорушення, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Так, в судовому засіданні встановлено, що в провадженні Першого слідчого відділу (з дислокацією у м. Краматорську) ТУ ДБР, розташованого у м. Краматорську перебуває кримінальне провадження, внесене 10.12.2022 до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0001895 від 10.12.2022 за ч. 3 ст. 368 КК України.

Відповідно до протоколу огляду від 10.02.2023 року, в місці дислокації військової частини НОМЕР_1 НГУ слідчим виявлено та вилучено: журнал №8 реєстрації медичних оглядів осіб з метою виявлення стану алкогольного сп`яніння військової частини НОМЕР_1 Національної гвардії України на 12 арк.; копію акту № 73 від 15.09.2022 огляду на стан алкогольного сп`яніння ОСОБА_5 на 1 арк.; завірені копії розділу ІІ Облік адміністративних правопорушень з 24 по 43 сторінку журналу № 986 Обліку кримінальних, адміністративних правопорушень, надзвичайних подій військовослужбовців, які вчинили самовільне залишення військової частини у НОМЕР_2 році військової частини НОМЕР_1 Національної гвардії України.

Вказані документи мають характер речових доказів та визнані речовим доказами по справі (Постановою слідчого Третього слідчого відділу (з дислокацією у м. Краматорську) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Краматорську ОСОБА_9 від 10.02.2023 року).

Як встановлено в судовому засіданні, вищевказані документи вилучено 10.02.2023 року. Клопотання про арешт тимчасово вилученого майна було направлено до суду засобами поштового зв`язку 11.02.2023 року, тобто в межах строку, передбаченого ч.ч.3, 5 ст. 171 КПК України.

Згідно із ч. 1 ст. 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Слідчий суддя звертає увагу на те, що слідчий просить арештувати майно з метою забезпечення збереження речових доказів, в порядку, визначеному п.1 ч. 2 ст. 170 КПК України.

Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом кримінального правопорушення, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Разом з тим, зі змісту ч. 3 ст. 170 КПК України слідує, що у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу, зазначеним у ст. 98 КПК України, якою визначено, що речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Відповідно до ч. 11 ст. 170 КПК України заборона або обмеження користування, розпорядження майном можуть бути застосовані лише у разі, коли існують обставини, які підтверджують, що їх незастосування призведе до приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі майна.

На думку слідчого судді, стороною обвинувачення доведено, що вилучені в ході огляду журнал №8 реєстрації медичних оглядів осіб з метою виявлення стану алкогольного сп`яніння військової частини НОМЕР_1 Національної гвардії України на 12 арк.; копію акту № 73 від 15.09.2022 огляду на стан алкогольного сп`яніння ОСОБА_5 на 1 арк.; завірені копії розділу ІІ Облік адміністративних правопорушень з 24 по 43 сторінку журналу № 986 Обліку кримінальних, адміністративних правопорушень, надзвичайних подій військовослужбовців, які вчинили самовільне залишення військової частини у НОМЕР_2 році військової частини НОМЕР_1 Національної гвардії України, які визнані речовими доказами у даному кримінальному провадженні, мають доказове значення у даному кримінальному провадженні і можуть бути використаний як докази факту та обставин, що встановлюються під час кримінального провадження.

Враховуючи вищевикладене, слідчий суддя вважає, що накладення арешту, наразі, на зазначене майно буде відповідати тим завданням кримінального провадження під час проведення досудового розслідування, а отже відповідатимуть вимогам ст. 2, 98, 170 КПК України.

Крім того, матеріали судового провадження свідчать, що на даному етапі кримінального провадження потреби досудового розслідування виправдовують таке втручання у права та інтереси власника майна з метою запобігання зникнення чи відчуження майна, а слідчий суддя на даній стадії не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд при розгляді кримінального провадження по суті, тобто не вправі оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для встановлення вини чи її відсутності у особи за вчинення злочину, а лише зобов`язаний на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів визначити, що причетність тієї чи іншої особи до вчинення кримінального правопорушення є вірогідною та достатньою для застосування щодо неї заходів забезпечення кримінального провадження, одним із яких і є накладення арешту на майно.

На думку слідчого судді, органом досудового розслідування доведено, що незастосування в даному випадку арешту речових доказів може призвести до їх приховування, пошкодження, знищення, перетворення.

З метою уникнення негативних наслідків, які можуть перешкодити проведенню всебічного та повного досудового розслідування, з метою запобігання можливості приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення чи відчуження майна в даному кримінальному провадженні, слідчий суддя доходить висновку про наявність правових підстав для арешту майна, враховуючи можливість використання його як доказу у даному кримінальному провадженні, наслідки арешту майна, розумність та спів розмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження, в зв`язку з чим клопотання підлягає задоволенню.

Відповідно до п. 5 ч. 5 ст. 173 КПК України у разі задоволення клопотання слідчого слідчий суддя постановляє ухвалу, у якій, зокрема, зазначає, порядок виконання ухвали.

Таким чином, слідчий суддя вважає за необхідне зазначити спосіб виконання даної ухвали, з урахуванням вимог порядку затвердженого постановою КМУ від 19 листопада 2012 р. № 1104 із змінами та доповненнями.

При цьому, слідчий суддя враховує і те, що у відповідності до вимог ст. 174 КПК України арешт майна може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням власника або володільця майна, якщо вони доведуть, що в подальшому у застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано, а отже після усунення обставин, які були підставою для накладення арешту, зокрема проведення експертизи, власник майна має право звернутися до суду з клопотанням про скасування арешту майна, чи надати докази належності вказаного майна іншим особам тощо, що буде оцінено вже під час іншої процедури, передбаченої законом, задля можливості визначення, можливо, іншого менш обтяжливого способу забезпечення доказів чи визначеного способу арешту майна.

Керуючись ст. 7, 110, 131, 132, 167-168, 170-173, 175, 369-372, 376 КПК України, слідчий суддя, -

УХВАЛИВ:

Клопотання задовольнити.

Накласти арешт на майно, вилучене 10.02.2023 під час проведення огляду за місцем дислокації Військової частини НОМЕР_1 , а саме:

-журнал №8 реєстрації медичних оглядів осіб з метою виявлення стану алкогольного сп`яніння військової частини НОМЕР_1 Національної гвардії України на 12 арк.;

-копію акту № 73 від 15.09.2022 огляду на стан алкогольного сп`яніння ОСОБА_5 на 1 арк.;

-завірені копії розділу ІІ Облік адміністративних правопорушень з 24 по 43 сторінку журналу № 986 Обліку кримінальних, адміністративних правопорушень, надзвичайних подій військовослужбовців, які вчинили самовільне залишення військової частини у НОМЕР_2 році військової частини НОМЕР_1 Національної гвардії України.

Заборонити відчуження, розпорядження та користування вказаним майном до скасування арешту у встановленому КПК України порядку.

Арештоване майно зберігати у камері схову речових доказів ТУ ДБР у м. Краматорську, в порядку визначеному розділом «Зберігання речових доказів» Порядку зберігання речових доказів, затвердженого постановою КМУ від 19 листопада 2012 р. № 1104 із змінами та доповненнями.

Ухвала підлягає негайному виконанню.

На ухвалу може бути подана апеляція безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Якщо ухвалу слідчого судді було постановлено без виклику особи, яка її оскаржує, то строк апеляційного оскарження для такої особи обчислюється з дня отримання нею копії судового рішення.

Слідчий суддя ОСОБА_1