У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

30 листопада 2022 року м. Полтава

Слідчий суддя Октябрського районного суду міста Полтави ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Полтаві клопотання прокурора Салтівської окружної прокуратури м. Харкова ОСОБА_3 , подане у кримінальному провадженні внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000992 від 08.11.2022 за ознаками кримінального поступку, передбаченого ч.1 ст.190 КК України, про накладення арешту на майно, -

УСТАНОВИВ:

До Октябрського районного суду м. Полтави надійшло вищевказане клопотання,про арешт майна.

07.11.2022 до ХРУП № 2 надійшла заява від ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_1 що 30.10.2022 за адресою АДРЕСА_1 невідома особа шляхом зловживання довірою заволоділа мобільним телефоном заявника (ЖЕО 27487 від 07.11.2022)

Під час досудового розслідування по кримінальному провадженню встановлено, що30.10.2022 року ОСОБА_5 знаходився біля будинку АДРЕСА_1 , де зустрів свого знайомого ОСОБА_6 , який попрохав мобільний телефон Redmi 7 Aсинього кольору IMEI 1 НОМЕР_1 , IMEI 2 НОМЕР_2 який належить ОСОБА_4 . Після чого відійшов в бік і зник. Через день ОСОБА_4 зустрів ОСОБА_6 який пояснив що мобільний телефон в нього вилучили працівники поліції, але згодом повернуть. 07.11.2022 ОСОБА_4 зателефонував ОСОБА_6 на мобільний телефон який пояснив що мобільний телефон йому не віддають. Після чого ОСОБА_4 повідомив що в такому випадку звернеться з відповідною заявою до органів поліції.

У ході досудового розслідування було встановлено, що мобільний телефон потерпілогоRedmi7А, IMEI1 НОМЕР_1 , IMEI2 НОМЕР_2 , яким заволодів ОСОБА_6 шляхом зловживання довірою, був 03.11.2022 придбаний свідком ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у раніше знайомого їй ОСОБА_8 , який продав ОСОБА_7 вищевказаний телефон за 800 грн, який остання 18.11.2022 добровільно видала в ході огляду місця події та написала заяву добровільної видачі мобільного телефонуRedmi7А працівникам поліції

Відомості про дане кримінальне правопорушення 08.11.2022 внесено до ЄРДР за №0000992 за ознаками кримінального проступку, передбаченого ч.1ст.190 КК України.

Таким чином, мобільний телефон Redmi 7 Aсинього кольору IMEI НОМЕР_3 , IMEI 2 НОМЕР_2 є предметом, що є об`єктом кримінально протиправних дій, для недопущення його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження, збереження речових доказів у органу дізнання виникла необхідність у накладені арешту на вищевказаний телефон.

Вилучений речовий доказ поміщено до картонної коробки, герметично запаковано та несанкціонований доступ до його вмісту відсутній.

Клопотання прокурора подане до суду з дотриманням процесуального строку, передбаченого абз. 2 ч. 5 ст. 171 КПК України.

Прокурор у судове засідання не з`явилася, до суду подала заяву про розгляд клопотання за її відсутності.

Слідчий суддя дослідивши матеріали клопотання встановив наступне.

Статтею 167 КПК України передбачено, що тимчасовим вилученням майна є фактичне позбавлення підозрюваного або осіб, у володінні яких перебуває зазначене у частині другій цієї статті майно, можливості володіти, користуватися та розпоряджатися певним майном до вирішення питання про арешт майна або його повернення. Тимчасово вилученим може бути майно у вигляді речей, документів, грошей тощо, щодо яких є достатні підстави вважати, що вони: 1) підшукані, виготовлені, пристосовані чи використані як засоби чи знаряддя вчинення кримінального правопорушення та (або) зберегли на собі його сліди; 2) призначалися (використовувалися) для схиляння особи до вчинення кримінального правопорушення, фінансування та/або матеріального забезпечення кримінального правопорушення або винагороди за його вчинення; 3) є предметом кримінального правопорушення, у тому числі пов`язаного з їх незаконним обігом; 4) одержані внаслідок вчинення кримінального правопорушення та/або є доходами від них, а також майно, в яке їх було повністю або частково перетворено.

Згідно ч.2 ст. 168 КПК України тимчасове вилучення майна може здійснюватися також під час обшуку, огляду.

Відповідно до ч. 1, 2, 3 ст.170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб.

Арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

У випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу. Арешт може бути накладений і на майно, на яке раніше накладено арешт відповідно до інших актів законодавства. У такому разі виконанню підлягає ухвала слідчого судді, суду про накладення арешту на майно відповідно до правил цього Кодексу.

Дослідивши матеріали клопотання, слідчий суддя з метою повного та всебічного проведення досудового слідства, а також враховуючи, що на даних предметах могли зберегтися сліди вчинення кримінального правопорушення.

Окрім того, вказані речі (предмети) мають доказове значення за даним кримінальним провадженням, зможуть сприяти розкриттю даного кримінального правопорушення та притягнення винних осіб до кримінальної відповідальності, а також мають значення для встановлення істини під час досудового розслідування.

Відтак, слідчий суддя приходить до висновку про доцільність накладення арешту на майно

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 2, 7, 98, 132, 167, 170-173, 309, 372, ч.2 ст. 376 КПК України, слідчий суддя, -

УХВАЛИВ :

Клопотання старшого слідчого задовольнити.

Накласти арешт на майно, добровільно видане ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , яка мешкає за адресою: АДРЕСА_2 , а саме:

- мобільний телефон НОМЕР_4 , IMEI1 НОМЕР_1 , IMEI2 НОМЕР_2 .

Ухвала може бути оскаржена до Полтавського апеляційного суду протягом п`яти діб.

Виконання ухвали доручити слідчому у провадженні якого знаходиться кримінальне провадження.

Слідчий суддя ОСОБА_9 ОСОБА_10